recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Trajekt pri Korčuli
**Trajekt** je loď, ktorá je určená na prepravu osobných aj nákladných automobilov a vlakov s cestujúcimi aj samostatných osôb medzi dvoma prístavmi na kratšiu vzdialenosť. Podobné plavidlo na prepojenie riečnych brehov nazývame kompa. 

Trajekty sú konštruované tak, že do dolnej časti plavidla vojdú autá a motocykle, cestujúci si vystúpia a plavbu trávia na palube a v horných poschodiach lode. Pre pobyt cestujúcich býva loď vybavená obchodmi, reštauráciami, kajutami, vyhliadkovými plošinami a pod. Najväčšie trajekty pojmú i stovky áut, desiatky kamiónov a špeciálne linky i osobné vlaky. 

**Najrušnejšie trajektové trasy** sú:

* v Spojenom kráľovstve (najmä v Lamanšskom prielive)
* v Baltskom mori (Helsinki, Tallinn, Riga, Štokholm, Klaipėda a i.)
* v Stredomorí (najmä v Grécku, Chorvátsku a Taliansku)
* v Bospore a Dardanelách pri prepojení Európy s Áziou
* v Gibraltárskom prielive na prepojenie s Afrikou

Krátke a frekventované trajektové trasy sú postupne nahradzované mostami alebo podmorskými tunelmi a mnoho liniek zaniklo s rozvojom leteckej dopravy.

Galéria
-------

* Priblíženie trajektu
* Pripravený na vystupovanie
* Výjazd vozidiel

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trajekt na českej Wikipédii.*
Hrad **Trakai** (po litovsky **Trakų pilis**, po poľsky **zamek w Trokach**) sa nachádza v rovnomennom mestečku asi 28 km západne od litovského hlavného mesta Vilnius.

História
--------

História hradu siaha do 13. storočia, kedy sa križiaci rádu nemeckých rytierov a livónskeho rádu snažili ovládnuť územie dnešnej Litvy. Litovské knieža Gediminas si v roku 1321 zvolil túto bahnitú oblasť na stavbu hradu, kam preniesol svoje sídlo z Kernavė. Tento hrad stál asi 3 km juhovýchodne od terajšieho mesta, na mieste, nazvanom dnes Senieji Trakai (Staré Trakai). Onedlho potom (1323) Gediminas založil ďalší hrad a nové hlavné mesto Vilnius. Na Trakai sa vrátil až Gediminov syn Kęstutis. 

V roku 1337 sa prvý raz spomínajú *Naujieji Trakai* (Nové Trakai) v dnešnej polohe na polostrove medzi jazerami. Križiaci vtedy hrad nedobyli, vypálili ale mesto a odtiahli. Na ochranu pred ďalšími útokmi bol systém opevnení prebudovaný a pozostával z dvoch nových hradov. Prvý, *Pusiašalio pilis* (Polostrovný hrad), z ktorého sa zachovali iba zvyšky hradieb, dal vybudovať knieža Kęstutis na polostrove ako predsunutú pevnosť, ktorá slúžila na obranu a druhý vnútorný hrad *Šalos pilis* (Ostrovný hrad) priamo na ostrove v jazere Galvė. Ostrovný hrad dal začiatkom 15. storočia prestavať veľkoknieža Vytautas na obytnú rezidenciu litovských panovníkov. 

Zrúcanina hradu Trakai, skica od Napoleona Ordu z obdobia okolo r. 1877
V 16. storočí začal hrad Trakai strácať na význame a do popredia sa dostal Vilnius, v tom čase jedno z veľkých európskych miest. V 18. storočí sa z hradu stalo väzenie, nakoniec bol zrúcaný a zachovali sa len zvyšky veží a hradieb.

Rekonštrukcia
-------------

Od začiatku 20. storočia sa začala na základe archeologických výskumov a historických dokladov pripravovať kompletná rekonštrukcia hradu do podoby z 15. storočia. Počas poľskej vlády v rokoch 1929 až 1939 sa podarilo obnoviť časť hradu, dostavba pokračovala aj po druhej svetovej vojne za sovietskej vlády (s prerušením v roku 1961, ktoré zavinila kampaň proti „glorifikácii feudálnej minulosti"). Rekonštrukcia sa dovŕšila začiatkom 90. rokov.

Orientácia na hrade
-------------------

Za vstupnou bránou sa rozkladá zámocký dvor, vľavo boli kazematy so zbrojnicou a skladmi, neskôr aj väzenie. Po padacom moste sa prejde na nádvorie, odkiaľ sa po drevených schodoch dostaneme do jednotlivých miestností. V hrade je zriadené múzeum histórie a súčasnosti Trakai, ktoré zobrazuje život šľachty a miestnych nevoľníkov.

Galéria
-------

*Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.*

* 
* 
*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Trakai (hrad)**
**Étienne Allegrain** (\* 1644 – † 2. apríl 1736, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky barokový maliar krajiniek.

Životopis
---------

Jeho práca bola inšpirovaná Poussinom. Jeho syn Gabriel bol tiež maliar a jeho synovec Christophe-Gabriel Allegrain (1710–1795) bol známy rokokový sochár.

Allegrainove diela možno dnes nájsť na zámku vo Versailles, zámku vo Fontainebleau, v Dijone, Dole, Chantilly, Metropolitan Museum of Art a v Albertine.

Galéria
-------

* Krajinka s nájdením Mojžiša, Ermitáž*Krajinka s nájdením Mojžiša*, Ermitáž
* Château de Saint-Cloud, 1675*Château de Saint-Cloud*, 1675
* Krajina*Krajina*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Étienne Allegrain**

Literatúra
----------

* Anne Lossel-Guillien: *À la recherche de l'œuvre d'Etienne Allegrain, paysagiste de la fin du règne de Louis XIV*, Histoire de l'art, n° 4 (1998)

Externé odkazy
--------------

* Étienne Allegrain na artcyclopedia.com

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Étienne Allegrain na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 16591248h
* GND: 135862221
* ISNI: 0000 0000 6689 3535
* ULAN: 500002393
* VIAF: 80307047
**Samsung Galaxy S5** je smartfón spoločnosti Samsung a vlajková loď tejto firmy. Nadväzuje na model Samsung Galaxy S4 z predchádzajúceho roka. Používa operačný systém Android 4.4 KitKat. Bol predstavený 24. februára 2014 na Mobile World Congress v Barcelone. Najväčšími novinkami sú čítačka odtlačkov prstov, certifikácia IP67 (stupeň ochrany) s vodeodolnosťou a prachuodolnosť, merač tepu, nahrávanie 4k videa a ďalšie.

Funkcie
-------

V prvom rade má Samsung Galaxy S5 Full HD dotykový displej o veľkosti 5,1 palcov, vďaka ktorému má spotrebiteľ k dispozícii oveľa vyššiu kvalitu napríklad pri prezeraní fotografií, hraní hier alebo čítaní dokumentov. S šestnástimi miliónmi farieb sa obrázky už veľa blížia realite. Klávesnica je súčasťou displeja, ako pri iných smartfónoch.

Ďalšími funkciami tohto modelu značky Samsung je už tradičný fotoaparát. Ten má rozlíšenie celých 16 Mpx, čo je porovnateľné s kvalitnými digitálnymi fotoaparátmi. Taktiež je pri fotoaparéte blesk, ktorý umožní fotenie v horších svetelných podmienkach. Ďalšou vylepšenou funkciou Samsungu Galaxy S5 je Auto Focus, ktorý umožní zaostriť fotografiu v čase 0,3 sekundy.

Pre zákazníkov je taktiež veľmi dôležité natáčať najrôznejšie videá. To je možné vytvárať v rozlíšení 4K. A aj spomalenie videa je na tomto šikovnom telefóne možné. Cez USB, Bluetooth, WiFi, Infraport, NFC, HDMI, TV Out alebo 3.5 Jack je tento model značky Samsung možné prepojiť s ďalším zariadením. Ďalej u Samsungu Galaxy S5 spotrebitelia nájdu GPS senzor, gyroskop, kompas, svetelný senzor, senzor priblíženia, odšumovací mikrofón, barometer a horúcu novinku v podobe čítačky odtlačkov prstov, snímača tepu či pohybového senzora.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Samsung Galaxy S5 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Samsung Galaxy S |
| --- |
| Smartfóny | 
* Galaxy S
	+ L I9003
	+ Plus
	+ Player
	+ Advance
	+ Duos
	+ Duos 2
* Galaxy S II
* Galaxy S III
	+ Mini
* Galaxy S4
	+ Mini
	+ Active
	+ Zoom
* Galaxy S5
	+ Mini
	+ Active
	+ Sport
* Galaxy S6
	+ Galaxy S6 Edge
* Galaxy S7
	+ Galaxy S7 Edge
* Galaxy S8
	+ Galaxy S8 Active
* Galaxy S9
* Galaxy S10
	+ Galaxy S10 +
	+ Galaxy S10e
	+ Galaxy S10 5G

 |  |
| Phablety | 
* Galaxy Grand
	+ 2
* Galaxy Mega
	+ Mega 2
* Galaxy Note series
	+ Original
	+ II
	+ 3
		- Neo
	+ 4
	+ Edge
	+ 5
	+ 7
		- FE
	+ 8
	+ 9
* Galaxy Round

 |
| Tablety | 
* Tab S 8.4
* Tab S 10.5
* Tab S2 8.0
* Tab S2 9.7
* Tab S3
* Tab S4

 |
| SmartHodinky | 
* Galaxy Gear
* Gear 2
	+ Neo
* Gear Fit
* Gear Live
* Gear Fit 2
* Gear S
* Gear S2
* Gear Fit 2 Pro
* Gear S3
* Gear Sport
* Galaxy Watch
* Galaxy Watch Active

 |
**Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009** bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 16. do 22. februára 2009 na otvorených antukových dvorcoch v kolumbijskom meste Bogota. Titul v dvojhre žien získala Španielka María José Martínezová Sánchezová, ktorá vo finále porazila Argentínčanku G. Dulkovú. Bol to jej prvý titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Španielky Nuria Llagosterová Vivesová a María José Martínezová Sánchezová, ktoré vo finále porazili argentínsko-taliansky pár Gisela Dulková, Flavia Pennettová. Pre obe tenistky to bol šiesty titul vo štvorhre na okruhu WTA.

Víťazi
------

### Dvojhra žien

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Ženská dvojhra na Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009*
**Španielsko María José Martínezová Sánchezová** vs. Argentína Gisela Dulková 6-3 6-2

### Štvorhra žien

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Ženská štvorhra na Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009*
**Španielsko Nuria Llagosterová Vivesová / Španielsko María José Martínezová Sánchezová** vs. Argentína Gisela Dulková / Taliansko Flavia Pennettová 7-5 3-6 10-7

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka turnaja
**Zeuxidamos** alebo **Zeuxidámos** (starogr. Ζευξίδαμος) bol (podľa Pausania) kráľom Sparty z kráľovského rodu Eurypontovcov. Vládol približne v polovici siedmeho storočia pred Kr.

Historik a geograf Pausanias z druhého storočia píše, že Zeuxidamos bol vnukom a aj nástupcom kráľa Theopompa, lebo jeho otec Archidamos zomrel ešte pred tým, ako sa mohol ujať vlády. Nástupcom Zeuxidama, ako ďalej píše Pausanias sa stal jeho syn Anaxidamos.
Ale historik Herodotos uvádza celkom iný menoslov kráľov Sparty rodu Eurypontovcov v zázname genealógie kráľa Leótychida II.

*Rozdiel v menoslove kráľov Sparty rodu Eurypontovcov, zaznamenaný od kráľa Theopompa, v zoznamoch Pausania a Herodota:*

|  |  |
| --- | --- |
| Pausanias* *Theopompos*
* *Zeuxidamos*
* *Anaxidamos*
* *Archidamos*
* *Agasikles*
* *Aristón*
 | Herodotos* *Theopompos*
* *Anaxandridas*
* *Archidamos*
* *Anaxilaos*
* *Leótychidas*
* *Hippokratidas*
 |

Nedostatok písomných prameňov tohto obdobia dejín Sparty a navyše ich nespoľahlivosť, neumožňuje historikom zaujať spoločné stanovisko v otázke jednotného zoznamu kráľov Sparty dynastie Eurypontovcov.

Zdroje
------

* Herodotos, *História*, VIII, 131.
* Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,7,5 – 6;
* Paul Cartledge, *Sparta and Lakonia: a regional history, 1300-362 BC*,
**Princíp najmenšieho účinku** je variačný princíp, podľa ktorého sa mechanický systém vyvíja takým spôsobom, ktorý minimalizuje účinok. Viedol k vytvoreniu Lagrangeovskej a Hamiltonovskej formulácie klasickej mechaniky. Tento princíp zrejme prvýkrát formuloval francúzsky fyzik Pierre-Louis Moreau de Maupertuis v rokoch 1744 a 1746. Podobné myšlienky však boli v rámci optiky rozvíjané už v starovekom Grécku, dnes ich poznáme (v omnoho presnejšej podobe) pod názvom princíp najkratšieho času.

Matematická formulácia
----------------------

Účinok pre systém v klasickej mechanike je definovaný vzťahom

{\displaystyle {\mathcal {S}}[\mathbf {q} (t)]=\int \_{t\_{1}}^{t\_{2}}L[\mathbf {q} (t),{\dot {\mathbf {q} }}(t),t]\,\mathrm {d} t,}
kde {\displaystyle t} je čas, {\displaystyle \mathbf {q} } sú súradnice popisujúce stav systému a {\displaystyle L[\mathbf {q} (t),{\dot {\mathbf {q} }}(t),t]} je Lagranžián systému závisiaci od času {\displaystyle t}, súradníc {\displaystyle \mathbf {q} (t)} a rýchlostí {\displaystyle {\dot {\mathbf {q} }}(t)}. Bodkou tu značíme deriváciu veličiny podľa času. Tento Lagranžián je pritom definovaný ako rozdiel kinetickej a potenciálnej energie. Teda napríklad pre bodovú časticu v gravitačnom poli s intenzitou {\displaystyle g} v smere osi {\displaystyle z} je to

{\displaystyle L={\frac {1}{2}}m({\dot {x}}^{2}+{\dot {y}}^{2}+{\dot {z}}^{2})-mgz.}
Nebojský opevnený kaštieľ pred zánikom
**Nebojsa** (maď. *Nemesnebojesza*) je miestna časť Galanty. Od mesta je vzdialená asi 4 km severne. V obci sa nachádzajú zvyšky ruiny renesančného kaštieľa rodiny Balogovcov a v obci leží aj malý rybník napájaný vodným tokom Derňa.

Dejiny
------

Územie obce bolo obývané už od rímskych čias. Prvé zmienky o obci pochádzajú z roku 1405, keď sa obec spomína ako *Neboyza*, už o päťnásť rokov sa spomína ako *Nebozya* (1420), následne ako *Neboyza* (1439), *Felsewneboyza* (1447), *Nebozya* (1458) až nakoniec *Nebojsa* (1808). Väčšina obyvateľstva bola slovenská (v roku 1890 mala 347 slovenských a 70 maďarských obyvateľov). Obec patrila rodu Balogovcov, od 18. storočia sa o ňu delilo viacero zemianskych rodín, ktoré tam vlastnili majetky, pálenicu, či rafinériu liehu Glücher. V roku 1828 mala obec 41 domov a 299 obyvateľov. Poľnohospodársky charakter si udržala aj po vzniku ČSR. Pre zlú hospodársku situáciu tu v dvadsiatych rokoch boli časté štrajky poľnohospodárskych robotníkov (1921, 1927, 1928, 1929 a 1932). V roku 1960 bola obec pripojená ku Galante. V obci prežil detstvo slovenský herec Michal Dočolomanský, ktorého otec tam vyučoval na škole.

Kultúra a zaujímavosti
----------------------

### Pamiatky

* Kaštieľ, torzo monumentálnej fortifikovanej renesančnej stavby z obdobia okolo roku 1600. Vybudovala ho rodina Balogovcov. Stál na mieste staršej stredovekej stavby. Pôvodne išlo o štvorkrídlovú dvojpodlažnú stavbu s nárožnými vežami. Od 80. rokov chátral, z veľkej časti do súčasnosti zanikol, bol rozobratý na stavebný materiál. V súčasnej dobe stojí už len jedna veža bývalého kaštieľa.

Referencie
----------

1. ↑  A.S, Petit Press. *Pri Galante našli germánsku osadu* [online]. mynitra.sme.sk, [cit. 2019-11-06]. Dostupné online.
2. ↑   *Galanta - História - Okres Galanta - E-OBCE.sk* [online]. www.e-obce.sk, [cit. 2019-11-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Nebojsa (Galanta)* [online]. Pamiatky na Slovensku. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta Galanta
O filme pozri *Kráľovstvo nebeské (film).*
**Nebeské kráľovstvo** (Kráľovstvo nebeské) al. **Nebeská ríša** (po gr. basileia tôn ouranôn) alebo **Božie kráľovstvo** (po gr. basileia tou theou) je významný pojem židovského a kresťanského náboženstva. 

Pojem treba predovšetkým chápať ako „vládu nebies (Boha)" a nie ako „kráľovstvo v nebi".

U židov je to večná ríša spravodlivosti (na konci sveta), ktorá vznikne formou rozsiahleho božieho súdu a viditeľného prevzatia vlády Jahvem. Pôvodne je v Starom zákone pojem myslený ako protiklad cudzej nadvlády (Babylončania, Peržania, Rimania) v Izraeli, ako aj „zabudnutia na" Boha v Izraeli. Spomenutý Boží súd potrestá narušiteľov Zákona a pohanov, „spravodliví" však získajú prístup do Nebeského kráľovstva. Ján Krstiteľ ešte používal tento koncept Nebeského kráľovstva.

V Novom zákone a kresťanstve je to naopak stav aktuálny (nie budúci) – nová skutočnosť (vláda Božia) charakterizovaná Božím prísľubom spasenia ľudstva, ktorá začala príchodom Ježiša na svet a ktorá bude dokonaná posledným súdom. Inými slovami ide o stav konečného vykúpenia ľudstva, pretože zmŕtvychvstaním Krista – zosobnenia vlády Božej - sú veriaci „automaticky" vykúpení.

V rímskokatolíckej teológii pojem môže označovať aj cirkev. Protestanti však veria, že cirkev je len nástroj, ktorým sa Nebeské kráľovstvo prejavuje, a že teda nie je jeho synonymom.

Pozri aj
--------

* Božie kráľovstvo (Stará zmluva)
* Božie kráľovstvo (Nová zmluva)
Súradnice: 42°09′04″S 24°45′08″V﻿ / ﻿42,151236°S 24,752182°V﻿ / 42.151236; 24.752182

**Nebet tepe** (bulh. Небет тепе) je jedným zo šiestich pahorkov (a jedným z troch tvoriacich tzv. „trojpahorčie" v centre mesta) v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Rozprestieralo sa na ňom (a ďalších dvoch pahorkoch trojpahorčia - Džambaz tepe a Taksim tepe) antické mesto a v súčasnosti sa na jeho vrchole nachádza archeologický komplex Nebet tepe. Celý pahorok sa nachádza v hraniciach architektonickej rezervácie Starý Plovdiv.

Charakteristika
---------------

Nebet tepe je jedným zo 6 pahorkov súčasného Plovdivu a spolu s ďalšími dvoma (Džambaz tepe a Taksim tepe) vytvára takzvané „Trojpahorčie". Pomenovanie Nebet tepe pochádza z tureckého jazyka a to zo slov „nevbet" (stráž) a „tepe" (pahorok), vo voľnom preklade, by to teda znamenalo „Strážny kopec". Na úpätí pahorku v starej časti mesta sa nachádzajú chrámy svätých Konštantína a Heleny a svätej Nedele.

Archeologický komplex Nebet tepe
--------------------------------

Archeologický komplex Nebet tepe má priznaný štatút kultúrnej pamiatky národného významu. Nachádza sa na vrcholku pahorku Nebet tepe a sú v rámci neho odkryté zvyšky prvej tu sa nachádzajúcej prahistorickej osady, ktorá tu existovala ešte v dobe medenej 4000 rokov pred naším letopočtom a bola obývaná Tráckymi kmeňmi. Dochované sú hlavne zvyšky hradieb a veží, ale aj iných budov a stavieb, okrem doby medenej aj z obdobia antiky.

Galéria
-------

* na vrchole pahorku Nebet tepena vrchole pahorku Nebet tepe
* pohľad na mesto z Nebet tepepohľad na mesto z Nebet tepe
* pohľad na mesto z Nebet tepepohľad na mesto z Nebet tepe
* na vrchole pahorku Nebet tepena vrchole pahorku Nebet tepe
* pohľad na mesto z Nebet tepepohľad na mesto z Nebet tepe
* na vrchole pahorku Nebet tepena vrchole pahorku Nebet tepe
* na vrchole pahorku Nebet tepena vrchole pahorku Nebet tepe
* na vrchole pahorku Nebet tepena vrchole pahorku Nebet tepe
* na vrchole pahorku Nebet tepena vrchole pahorku Nebet tepe

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Небет тепе na bulharskej Wikipédii.*
**Nebeský pól** alebo **svetový pól** je:

* a) bod na nebeskej sfére, ktorý je vzdialený 90° od všetkých bodov svetového rovníka, pričom severný svetový pól je nad geografickým severným pólom Zeme. Výška pólu nad horizontom sa rovná zemepisnej šírke miesta pozorovateľa.
* b) priesečník predĺženej rotačnej osi Zeme s nebeskou sférou (nazývaný aj **astronomický pól**)

Svetové póly možno zistiť pozorovaním; sú to dva body na nebeskej sfére, ktoré sa nezúčastňujú na zdanlivom dennom pohybe ostatných bodov okolo svetovej osi. Severný svetový pól je v blízkosti Polárky, južný svetový pól v súhvezdí Oktant („južná Polárka", hviezda Sigma Octantis, známa ako Polaris Australis). Vďaka obom hviezdam sa dá zistiť približná poloha pólov a meranie výšky nad horizontom udáva hodnotu zemepisnej šírky (pre ad a) ).

Svetové póly sa časom posúvajú vplyvom precesie (stredný pól) a nutácie (skutočný pól). Poloha pólov Zeme sa premiestňuje na jej povrchu vplyvom posunu rotačnej osi Zeme (výška pólu) a určuje sa v rámci geografického určenia polohy.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
Tartessos
**Tartessos** (alebo **Tartessus**) bola polomýtická ríša (podľa niektorých názorov mesto) v staroveku, ktorá ležala na južnom Pyrenejskom polostrove, asi pri ústí rieky Guadalquivir (diskutuje sa však viacero možností a žiaden z názorov nemá výrazne presvedčivejšie argumenty). V staroveku bola pokladaná za najbohatšiu ríšu na Zemi. Je opisovaná ako centrum baníctva (striebra), chovu dobytka a poľnohospodárstva. Tartessos čulo obchodoval s Grékmi.

Úpadok Tartessu je spojovaný s úpadkom starovekého Grécka po bitke pri Alalii (535 pred Kr.) a jeho zničenie sa pripisuje Kartágu (okolo roku 500 pred Kr.).

Najstaršia písomná zmienka o jeho existencii pochádza zo 6. storočia pred Kr. a pripisuje sa gréckemu básnikovi Stésichorovi, najúplnejšia je z 1. storočia pred Kr. a pochádza od gréckeho zemepisca Strabóna (opis textu od Poseidóniosa).

V Biblii sa často cituje Taršíš. Biblický Taršíš bol niektorými autormi stotožňovaný s Tartessom; nemá to však iný podklad ako podobnosť koreňov oboch názvov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tartessos**
**Princíp jednoduchosti** hovorí, že veci majú byť tak jednoduché ako sa dá.

Veľmi známe vyjadrenie tohoto princípu je anglický akronym **KISS**. Ten sa vysvetľuje niekoľkými spôsobmi -- najčastejšie ako *Keep It Simple, Stupid* (tj. „udržuj to jednoduché, hlupák"), ale napríklad aj slušnejšie ako *Keep It Short and Simple* („udržuj to stručné a jednoduché"). Tradične sa vyskytuje v oblasti počítačov, ale dnes je možné sa s ním stretnúť aj v iných oboroch.

Tento princíp je užitočný všade tam, kde dochádza k vytváraniu rozsiahlych štruktúr a diel. Cieľom je vyhnúť sa neúčelnej zložitosti, napr. pri vývoji softvéru, konštruovaní strojov, plánovaní a riadení projektov a organizácií, písaní kníh, apod.

Princíp jednoduchosti vo vede
-----------------------------

Vo vede tento princíp vyjadrujú Occamova britva a zásada Alberta Einsteina že "všetko má byť tak jednoduché ako je možné, ale nie jednoduchšie"

Princíp jednoduchosti v technike
--------------------------------

Oblasť techniky, ktorá je životne závislá na tomto princípe je letectvo. Známy je citát letca-spisovateľa Antoine de Saint-Exupéryho: "Dokonalosť nie je dosiahnutá vtedy keď nie je čo pridať, ale vtedy keď nie je čo odobrať".

Opak princípu jednoduchosti
---------------------------

Prejavom zanedbania tohoto princípu je Vkrádanie sa pravidiel a Vkrádanie (projektový manažment).

Referencie
----------

1. ↑  HOCH, Stephen. *Wharton on Making Decisions*. New York : Wiley, 2004. ISBN 0471689386. S. 137.
**Dunakanyar** (-maď.; slovenský názov nie je ustálený - pozri v článku Dunakanyar) je voľné označenie úseku Dunaja od Ostrihomu po Szentendre alebo až po severný okraj Budapešti, teda toho úseku Dunaja v Maďarsku (resp. na malom úseku aj na Slovensku), kde sa Dunaj veľkým oblúkom prudko stáča na juh. V širšom zmysle, ako rekreačný región, Dunakanyar zahŕňa aj široké okolie tohto úseku Dunaja, čiže celé územie ohraničené slovensko-maďarskými hranicami na severe, obcami Mogyorósbánya, Leányvár a Pilišská Čaba (všetko vrátane) na juhozápade, obcami Solymár, Budakalász a Fót (všetko vrátane) na juhu a obcami Vácrátót, Kosd, Alsópetény, Pusztaberki a Drégelypalánk (všetko vrátane) na východe. 

Dunakanyar je oblasť dôležitá z turistického hľadiska. Okrem zaujímavého priebehu toku Dunaja sú známymi pozoruhodnosťami - pokiaľ ide o územie bezprostredne pri Dunaji - napríklad sídla Ostrihom, Vyšehrad, Vacov či Szentendre. Okrem toho sa tu nachádza národný park Duna–Ipoly Nemzeti Park. 

Začiatočná časť Dunakanyaru (v užšom zmysle) sa nazýva aj Vyšehradská brána (=Dunakanyar v najužšom zmysle; maď. aj *Visegrádi-Dunakanyar*) - podrobnosti o tejto časti pozri v článku Vyšehradská brána.

Dunakanyar pri Vyšehrade (pohľad z juhu).
Dunakanyar pri Vyšehrade (pohľad z juhu).

Zdroje
------

1. ↑   *Dunakanyar* [online]. orszagjaro.net, 2017-11-01, [cit. 2019-08-09]. Dostupné online.
2. 1 2  DREPPENSTEDT, Hinnerk. *Kreuzfahrten Donau (Von Passau zum Schwarzem Meer)*. [s.l.] : Trescher Verlag, 2019. 456 s. ISBN 978-3-89794-482-4. S. 196.
3. 1 2   *Ungarn - Urlaub bei Freunden* [online]. urlaub-ungarn.at, [cit. 2019-08-09]. Dostupné online.
4. 1 2   *Dunakanyar.hu - Régióinformació* [online]. dunakanyar.hu, [cit. 2019-08-09]. Dostupné online.
**Dundalk Bay** (ír. Cuan Dhún Dealgan) je záliv v severovýchodnej časti Atlantického oceánu, na východnom pobreží Írska. Na juhu, západe a severe obmýva pobrežie grófstva Louth. V línii mysov Cooley Point (na severovýchode) a Dunany Point prechádza do Írskeho mora, tu dosahuje maximálnu dĺžku 15 km, na šírku má maximálne 13 km. Zo severu je záliv ohraničený polostrovom Cooley.

Na západe ústia do zálivu rieky Glyde, Fane a Castletown (I), na severe Flurry a Castletown (II). V čase odlivu je celá západná časť zálivu obnaženou plytčinou, ktorú prerezávajú spomenuté rieky. Rieka Castletown (I) rozdeľuje plytčinu na dve časti - tzv. North Bull na ľavom a tzv. South Bull na pravom brehu. V severozápadnej časti zálivu sa do pevniny vrezáva zátoka Dundalk Harbour. 

Na pobreží zálivu leží mesto Dundalk, mestečko Blackrock, obce Annagassan a Mountain Bay.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dundalk Bay**

  


| * z
* d
* u
Zálivy Írska |
| --- |
| Írske more | 
* Brittas Bay
* Dublinský záliv
* Dundalk Bay
* Dundrum Bay
* Rosslare Bay
* Wexfordský záliv
* Wexford Harbour

 |
| Keltské more | 
* Ballycotton Bay
* Ballyteige Bay
* Clonakilty Bay
* Cork Harbour
* Courtmacsherry Bay
* Dungarvan Harbour
* Kinsale Harbour
* Tramore Bay
* Waterford Harbour
* Youghal Bay

 |
| západné pobrežie | 
* Ballinskelligs Bay
* Bantry Bay
* Bertraghboy Bay
* Blacksod Bay
* Brandon Bay
* Broad Haven
* Clew Bay
* Dingle Bay
* Donegalský záliv
* Dunmanus Bay
* Galwayský záliv
* Kenmare Bay
* Kilkieran Bay
* Killala Bay
* Killary Harbour
* Liscannor Bay
* Mal Bay
* Mannin Bay
* Roaringwater Bay
* St. Finan's Bay
* Shannonský estuár
* Sligo Bay
* Smerwick Harbour
* Tralee Bay

 |
| severné pobrežie | 
* Belfast Lough
* Gweebarra Bay
* Inishfree Bay
* Lough Swilly
* Loughros More Bay
* Mulroy Bay
* Red Bay
* Sheep Haven
* Trawbreaga Bay

 |
Traja mudrci s frýgickými čiapkami (mozaika z Baziliky sv. Apolinára v Ravenne), 526.
**Traja králi** je označenie mudrcov označených v Evanjeliu podľa Matúša (presnejšie: Mt 2,1-12). Boli to prví pohania, ktorí uverili v Ježiša. Za čias Origena sa začínajú považovať za svätcov. Ich počet ani mená nie sú v Biblii zaznamenané. Ich počet bol stanovený podľa troch darov, ktoré sú uvedené v Biblii. Neskôr sa na kresťanskom Západe objavujú aj ich mená: Gašpar, Melichar a Baltazár a začali sa označovať za kráľov.

Majú bohatú ikonografiu, niekedy sa zobrazujú ako muž starý, potom mladý a muž v strednom veku. Na Západe je zvykom maľovať jedného z nich ako černocha. V byzantskej ikonografii sa spravidla zobrazujú na ikone Narodenia Pána, nie však ako králi.

Existujú aj ich údajné pozostatky, ktoré sú uložené v rakve v Kolínskej katedrále. Táto rakva je dar Fridricha Barbarossu. Priniesol ich z lúpežnej výpravy do Milána v roku 1164 a tam sa vraj dostali v 5. storočí z Carihradu.

Ľudia ich pokladali za patrónov cestujúcich, neskôr ale rímskokatolícka cirkev vyhlásila za patróna cestujúcich svätého Krištofa.

Sviatok
-------

V gréckokatolíckej cirkvi sa ich príchod spomína v rámci sviatku Narodenia Pána. Neoznačujú sa ako králi, ale ako mudrci - mágovia.

  

V rímskokatolíckej cirkvi sa ich sviatok slávi 6. januára v rámci sviatku Zjavenia Pána. Počas tohto sviatku sa posväcujú domy, pričom nad dvere kňaz píše podľa aktuálneho roku výraz v tvare **20-C+M+B-23** (Christus mansionem benedicat - *Kristus nech žehná tento dom*). Toto sa však často chybne vysvetľuje ako **20-G+M+B-23** podľa začiatočných písmen údajných mien troch kráľov.

Traja mudrci

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Traja králi**

Zdroje
------

* David Hugh FARMER: *Oxfordský lexikón svätcov*, Bratislava: Kalligram, 1996. ISBN 80-7149-094-6

Pozri aj
--------

* Zjavenie Pána
* Narodenie Pána
Prof. Ing.**Ladislav Dérer** (\* 15. december 1898, Liptovský Peter – † 16. jún 1971, Bratislava) bol slovenský lesný inžinier a lesnícky odborník.

Životopis
---------

Pochádzal z učiteľskej rodiny. Roku 1916 maturoval na gymnáziu v Bratislave, od roku 1919 študoval na lesníckom oddelení ČVUT v Prahe, roku 1924 Ing. roku 1948 vysokoškolský profesor. Pracoval na taxačnom oddelení Riaditeľstva Štátnych lesov v Banskej Bystrici, neskôr ako vysokoškolský profesor prednášal na Vysokej škole poľnohospodárskeho a lesného inžinierstva v Košiciach, od roku 1952 aj na VŠLD vo Zvolene. Vedecký pracovník Katedry svetového lesníctva a drevárstva VŠLD vo Zvolene.

Lesný odborník v porastovom hospodárení, zavádzal pokrokové metódy do ťažby a zužitkovania dreva. Zaoberal sa sociologickými prieskumami v lesnom hospodárstve. Autor vysokoškolských učebníc, vydával lesnícke a drevárske príručky. Odborné články uverejňoval v časopisoch *Les*, *Poľana* a i.

Ocenenie
--------

* 1939 – Československý vojnový kríž
* Rad SNP II.tr.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2005266390
* SNK: 168293
* VIAF: 84602472
**Štefan Švec** (\* 16. máj 1939, Dukovce) je slovenský pedagogik a edukológ, emeritný profesor pedagogických vied. Pôsobil na Katedre pedagogiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského od roku 1964. 

Orientuje sa na všeobecnú didaktiku, metodológiu edukačných vied a na základy edukológie. Vedie výskumný projekt VEGA V–11–107–00 „Slovenská encyklopédia edukačných vied" 2011-2014. Publikoval 12 vedeckých monografií (1 v češtine), asi 100 vedeckých prác (z toho 14 v zahraničí), 24 konferenčných príspevkov (z toho 12 zahraničných), 3 odborné a 9 vedeckých prác na internete (z toho 2 v češtine), 35 redakčných a zostavovateľských prác a mnoho slovníkových a encyklopedických hesiel, výskumných štúdií a správ a iných diel.

Zásadným spôsobom sa zaslúžil o systematizáciu pedagogických vied a ich sebareflexiu na Slovensku.

Bibliografia
------------

* 1995 - *Základné pojmy v pedagogike a andragogike*

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1054380902
* ISNI: 0000 0001 0993 4422
* NK ČR: jn19990210601
* VIAF: 84001315
Členovia ústavu na stretnutí v Krakove (2005).
**Institut de droit international** **(IDI)** ("Ústav medzinárodného práva") je organizácia, ktorá sa venuje štúdiu a výskumu medzinárodného práva. Jeho členovia sú všeobecne považovaný za popredných medzinárodných právnikov.

Každý polrok sa organizuje kongres na ktorom organizácia študuje aktuálne medzinárodné právo a predkladá mu môžné riešenia.

Zatiaľ čo odporúčania ústavu zastrešujú medzinárodné právo v jeho viacerých formách, veľa jeho riešení sa týka hlavne ľudských práv a mierových diskusií. To je dôvod, prečo organizácia získala v roku 1904 Nobelovu cenu za mier.

Ústav založili Gustave Moynier a Gustave Rolin-Jaequemyns, spolu s deviatimi ďalšími renomovanými medzinárodnými právnikmi 8. septembra 1873 v *Salle de l'Arsenal* v Gentskej radnici v Belgicku.

Zakladateľmi z roku 1873 sú:

* Pasquale Stanislao Mancini (Rím), Prezident
* Emile de Laveleye (Liege)
* Tobias Michael Carel Asser (Amsterdam)
* James Lorimer (Edinburgh)
* Wladimir Besobrassof (Petrohrad)
* Gustave Moynier (Ženeva)
* Jean Gaspar Bluntschli (Heidelberg)
* Augusto Pierantoni (Neapol)
* Charles Calvo (Buenos Aires)
* Gustave Rolin-Jaequemyns (Ghent)
* David Dudley Field (New York)

Externé odkazy
--------------

* IDI na oficiálnom webe Nobelovej ceny
* Oficiálna stránka
Bohoslužba Nebeskej cirkvi Kristovej v Benine.
**Nebeská cirkev Kristova** (angl. *Celestial Church of Christ* ) bola založená 29. septembra 1947 Josephom Oshoffaom v Benine. Oshoffa mal Božské zjavenie, po ktorom sa cítil povolaný na uzdravovanie, oživovanie mŕtvych, modlitbu a na založenie nového kresťanského spoločenstva. Volal sa reverendom, prorokom, pastorom a zakladateľom Nebeskej cirkvi Kristovej, ktorá bola v roku 1965 uznaná a schválená ako oficiálna.

Charakteristika
---------------

Nebeská cirkev Kristova sa vymedzila proti synkretizmu kresťanstva a vodunu a prísne svojim stúpencom zakazuje účasť na akejkoľvek forme modlárstva, fetišizmu, obradoch či rituáloch spätých s vodunom. Oshoffa tvrdil, že je povolaný na misiu v boji proti Satanovi, vodunským zasvätencom a ostatným silám zla. Nebeská cirkev Kristova kladie dôraz na štúdium Biblie, pričom používa Bibliu kráľa Jakuba – anglický preklad Písma pre anglikánsku cirkev z roku 1611. Cirkev vydáva odporúčania a zákazy v oblasti viery (monoteizmus vylučujúci africké kulty, vyzúvanie topánok pri bohoslužbe i modlitbe, oddeľovanie mužov a žien pri bohoslužbe...), stravovanie (zákaz konzumácie bravčového mäsa a alkoholu) alebo odpočinku (zákaz tabaku a ďalšie). V súčasnosti (2022) sa k Nebeskej cirkvi Kristovej v Benine hlási viac ako 500 000 ľudí a cirkev má svojich stúpencov aj v ďalších krajinách nielen v Afrike. Podľa afrikanistu a teológa O. Havelky sa veriaci k bohoslužbe schádza v bielych odevoch na rozdiel od ostatných kresťanských cirkví v Benine. Bohoslužby Nebeskej cirkvi sa podľa Havelku často konajú vo verejnom priestore, kdekoľvek je dostatok miesta, napr. na pláži alebo v parku. Verejná liturgia má misijný charakter.

Referencie
----------


1. ↑  ADOGAME, Afeosemime U.. *Celestial Church of Christ: The Politics of Cultural Identity in a West African Prophetic-charismatic Movement*. 1. vyd. Bern : Peter Lang Publishing, 1999.
2. ↑  HAVELKA, Ondřej. *Náboženství na řece Niger – kult hada, západoafrický vodun, fascinující synkreze i temná strana 4/4* [online]. Dingir, [cit. 2022-09-22]. Dostupné online. (po česky)
3. ↑  HAVELKA, Ondřej. Synkretismus katolického křesťanství a západoafrického vodunu z teologicko-etické perspektivy. *Studia Theologica*, 2021-12-01, roč. 23, čís. 3, s. 149–174. Dostupné online [cit. 2022-09-22]. DOI: 10.5507/sth.2021.033. (po anglicky)
4. 1 2 3  HAVELKA, Ondřej. Církev proti vodunu. Nebeská církev Kristova v Beninu chrání katolíky před vodunem. *Dingir*, 2021, roč. 24, čís. 2, s. 41-43.
5. ↑  PATRIDGE, Christopher. *New Religions: A Guide: New Religious Movements, Sects and Alternative Spiritualities*. 1. vyd. New York : Oxford University Press, 2004. S. 61-66.
Súradnice: 49°16′26″S 16°27′31″V﻿ / ﻿49,27389°S 16,45861°V﻿ / 49.27389; 16.45861

**Břenčák** je prírodná rezervácia ev. č. 1130 na k.ú. Kníničky v Brne, okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno. Nachádza sa nad ľavým brehom brnianskej priehrady. Geomorfologicky patrí Bobravskej vrchovine.

Ochrana
-------

Predmetom ochrany sú prírode blízke až prirodzené lesné spoločenstvá zakrpatených dúbrav s bohatým zastúpením drieňa obyčajného a teplomilných druhov rastlín.

Prírodné pomery
---------------

### Geológia

Podložie tvoria zlepence rokytenské fácie permu (Autun) Boskovickej brázdy, droby spodného karbónu a vilémovické vápence stredného devónu. Pôdy reprezentujú rankery a kyslé kambizeme.

### Flóra

Z drevín sú zastúpené buk lesný, breza previsnutá, dub letný, dub zimný, hrab obyčajný, jaseň štíhly, javor poľný, javor horský, javor mliečny, jarabina brekyňová, brest horský alebo lipa malolistá, pozdĺž brehu priehrady vŕba biela, vŕba krehká, vŕba košikárska a vŕba trojtyčinková, medzi kríkmi bršlen bradavičnatý, bršlen európsky, drieň obyčajný, zob vtáčí, rešetliak prečisťujúci, skalník obyčajný alebo čerešňa krovitá. Rastlinstvo zastupuje zanoväť regensburská, čermeľ hrebenitý, cyklámen purpurový, chochlačka plná, nevädza triumfettova, prvosienka jarná, sezel sivý, fialka trojfarebná a ďalšie.

### Fauna

V starých hraboch sa vyvíja vzácny krasoň dicerca berolinensis a fuzáč veľký, z plazov je to slepúch lámavý, užovka hladká, pri vode užovka fŕkaná a obojková, z vtákov krutohlav hnedý, ďateľ prostredný, muchárik bielokrký a sivý, vlha obyčajná alebo žltochvost hôrny.

Referencie
----------

1. ↑   *Stránky AOPK ČR* [online]. [Cit. 2014-10-16]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Břenčák**

Externé odkazy
--------------

* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Břenčák na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chránené územia v okrese Brno-mesto  |
| --- |
| Chránená krajinná oblasť | 
* Moravský kras

 |
| Národná prírodná rezervácia | 
* Hádecká planinka

 |
| Národné prírodné pamiatky | 
* Červený kopec
* Stránská skála

 |
| Prírodné rezervácie | 
* Babí doly
* Bosonožský hájek
* Břenčák
* Černovický hájek
* Jelení žlíbek
* Kamenný vrch
* Krnovec
* Velký Hornek

 |
| Prírodné pamiatky | 
* Augšperský potok
* Bílá hora
* Holásecká jezera
* Junácká louka
* Kavky
* Kůlny
* Medlánecká skalka
* Medlánecké kopce
* Mniší hora
* Na skalách
* Netopýrky
* Obřanská stráň
* Pekárna
* Rájecká tůň
* Skalky u Přehrady
* Soběšické rybníčky
* Údolí Kohoutovického potoka
* Velká Klajdovka
* Žebětínský rybník

 |
| Prírodné parky | 
* Baba
* Podkomorské lesy

 |
*Filoméla a Prokné ukazujú Téreovi zabitého Itya*, rytina zo 16.storočia
**Téreus** (starogr. *Τηρεύς* – *Téreus*, lat. *Tereus*) je v gréckej mytológii trácky kráľ, manžel Prokny, dcéry aténskeho kráľa Pandióna I. a jeho manželky Zeuxippy.

Trácky kráľ Téreus pomohol aténskemu kráľovi Pandiónovi zahnať nepriateľov, ktorí obliehali Atény. Pandión mu preto z vďaky dal za manželku svoju dcéru Proknu. Téreus a Prokné potom odišli do Trákie, kde sa onedlho stali rodičmi syna Itya.

Po piatich rokoch manželstva požiadala Prokné manžela, aby jej priviedol z Atén sestru Filomélu na návštevu. Téreus jej to sľúbil netušiac, akej tragédii ide v ústrety. Keď vstúpil do aténskeho paláca a uvidel Filomélu, okamžite podľahol jej kráse a zaľúbil sa do nej. Filoméla jeho lásku neopätovala a preto sa jej hneď po príchode do Trákie pokúsil v hustom lese zmocniť násilím. Filoméla sa mu však ubránila a aby ju prinútil k povoľnosti zatvoril ju do osamelej chatrče. Filomélu ale vezenie nezlomilo a v hneve mu vykričala, že nebude mlčať. Téreus jej preto v obave, že to naozaj urobí, vyrezal jazyk.

Filoméla si nakoniec aj tak našla spôsob ako to sestre oznámiť. Vytkala správu o svojom osude na závoj a vo vhodnej príležitosti ho poslala svojej sestre. Prokné potom tajne odviedla Filomélu do paláca a spoločne pripravili Téreovi najstrašnejšiu pomstu akú si len žena môže vymyslieť. Prokné zabila svojho syna Itya a pripravila z neho manželovi večeru.

Keď sa už Téreus navečeral, Prokné mu prezradila na akom mäse si pochutnal. Zhrozený Téreus vytiahol meč, aby svoju manželku zabil, ale v tej chvíli ich najvyšší boh Zeus za tento ohavný zločin všetkých troch zbavil ľudskej podoby. Filomélu premenil na lastovičku, Proknu na slávika a Térea zmenil na dudka, ktorého chochol bude navždy pripomínať chochol z jeho prilby.

Keď sa o tom dozvedel kráľ Pandión, zo straty svojich dcér sa žiaľom usúžil až k smrti.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,14,8.
2. 1 2  Thukydides. *Dejiny peloponézskej vojny II.*. Martin : THETIS, 2010. ISBN 978-80-970115-4-3. S. 122.
3. 1 2 3 4  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 444.
4. ↑  Hyginus, *Fabulae* 45.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 351.
**Ladislav Grosman** (\* 4. február 1921, Humenné, Slovensko – † 25. január 1981, Tel Aviv, Izrael) bol slovenský scenárista.

Životopis
---------

Patril k mnohým ľuďom, ktorí boli vo svojom živote prenasledovaní pre svoj židovský pôvod. Pochádzal z rodiny garbiara, ktorý mal päť detí. Rodičia a traja súrodenci zomreli v roku 1944 v Ružomberku počas fašistického bombardovania transportného vlaku. Obecnú školu absolvoval v Humennom, gymnázium v blízkych Michalovciach. V roku 1949 absolvoval v Prahe Vysokú školu politickú a sociálnu. Do roku 1952 pracoval vo vydavateľstve Pravda. V rokoch 1953 až 1959 bol redaktorom knižných noviniek v Slovenskej knihe. V rokoch 1953 až 1958 študoval pedagogickú psychológiu na Vysokej škole pedagogickej. Jeho diplomová práca bola na tému psychológia reklamy a doktorát PhDr. dosiahol prácou *Psychologické a pedagogické aspekty knižnej reklamy* v roku 1967. V rokoch 1960 až 1963 bol redaktorom v Združení československého nakladateľstva. V roku 1964 bol vedúcim redaktorom časopisu *Učebné pomôcky v škole a osvete*. V rokoch 1965 až 1968 bol scenáristom vo Filmový štúdiách Barrandov. Po obsadení Československa sovietskou armádou v septembri 1968 odcestoval so svojou rodinou do Izraela a usídlil sa v Tel Avive. Od januára 1969 až do svojej smrti pôsobil na univerzite Bar-Ilan pri Tel Avive. Najprv pôsobil ako docent, od 1975 už ako riadny univerzitný profesor. Prednášal slovanskú literatúru a vyučoval tvorivé písanie "creative writing". Od 1979 na telavivskej univerzite prednášal scenáristiku ako externý pracovník. Osobne, ľudsky a pracovne si Ladislav Grosman najviac rozumel so svojimi priateľmi Arnoštom Lustigom a Gabrielom Laubom.

Na základe poviedky *Pasca* a novely *Obchod na korze*, bol natočený najúspešnejší slovenský film Obchod na korze. Tento film v roku 1966 získal najvyššie filmové ocenenie Oscara. Režisérmi bola dvojica Ján Kadár a Elmar Klos. Keďže jeden z režisérov emigroval, dostal sa tento film na dlhé roky do trezorov. A tak až po roku 1989 sa film dostal na verejnosť a divácka verejnosť si môže opäť vychutnať herecké umenie Idy Kamińskej a Jozefa Krónera.

Edita Grosmanová, manželka Ladislava Grosmana, o svojom manželovi povedala: "Môj manžel vždy bol a navždy zostal Humenčanom, nikdy sa tým netajil, miloval toto mesto a zomrel s láskou k nemu. Rád sa sem vracal, či už žil v Prahe alebo Izraeli."

Autoritné údaje: * abART: 20335
* BnF: 16164933t
* GND: 1062822765
* ISNI: 0000 0001 0969 7690
* LCCN: n83056104
* NK ČR: jk01032726
* SNK: 159953
* VIAF: 49741669
* WorldCat: lccn-n83056104
**Ladislav Dutka** (\* 4. marec 1912, Ludrová – † 30. august 1996, Ružomberok) bol slovenský pedagóg a fyzik.

Život
-----

Ladislav Dutka sa narodil v Ludrovej. Maturoval na gymnáziu v Ružomberku. V Bratislave získal učiteľskú spôsobilosť pre vyučovanie na meštianskych školách (II. odbor matematika, fyzika, prírodopis, chémia). Po skončení vysokoškolských štúdií vyučoval na gymnáziu v Ružomberku. Na svojom pôsobisku mimo svojich pedagogických povinností v plnej miere venoval sa pomoci žiakom súťažiacim vo FO. Prispieval do programov na seminároch a podujatiach JSMF. Od vytvorenia pobočky JSMF v Žiline (v r. 1956) bol stálym prispievateľom pomoci výboru pobočky.

Ladislav Dutka bol veľmi dobrým metodikom, u svojich žiakov obľúbený, vážený a uctievaný, o čom svedčí vyjadrenie jedného z jeho mnohých bývalých žiakov S. Ondrejku, ktorý v spomienkach na svojho profesora napísal: 

*Bol zdrojom neobyčajnej duchovnej energie, osobnosť obdarená mimoriadnym vnímaním a odovzdávaním všetkého, čo hodnotovo obohacuje, najmä svojim žiakom, ktorí boli v jeho celoživotnom snažení vždy na prvom mieste. Mal som mimoriadne šťastie, že som sa medzi nimi nachádzal aj ja. Preto pána profesora Ladislava Dutku vnímam očami jeho žiaka–obdivovateľa, najmä ako môjho učiteľa fyziky, ktorý ma najviac zaujal príťažlivou metodológiou, precíznou metodikou a jeho komplexnou rozhľadenosťou po celej prírode. Pochopil a cítil som spolu s mojimi spolužiakmi, že v osobe pána profesora máme osobnosť nevšedného významu, ku ktorému sme prechovávali, prechovávame a budeme prechovávať nesmiernu úctu a uznanie. Pre nás všetkých bol a zostane predovšetkým človekom – veľkým svojou skromnosťou a skromný svojou veľkosťou. Poznačil celý náš ďalší život svojou filozofiou človečenstva a láskou, láskou k prostrediu, v ktorom pôsobil, láskou k pravde a kráse, no najmä láskou k svojmu rodinnému zázemiu, ktoré nekonečne miloval a rovnako milovali jeho*.
Zomrel 30. augusta 1996 v Ružomberku.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
Sústava lanových žeriavov so spoločnou centrálnou vežou pri stavbe priehradného múru
Lanový žeriav so sústavou lán v lodenici Warnemünde
**Lanový žeriav** je špeciálny typ žeriava, ktorý prepravuje bremená na dlhé dráhy. Konštrukciou sa podobá lanovke. Medzi vežami alebo portálovými konštrukciami je natiahnuté nosné lano alebo sústava nosných lán. Po ňom sa pohybuje visutá mačka. Pohyb mačky sa zabezpečuje ťažným lanom, zdvíhanie a spúšťanie bremena zdvíhacím lanom. Používa sa napríklad pri stavbe múrov údolných priehrad, mostov s veľkým rozpätím, prepravu sypkého materiálu na dlhé vzdialenosti alebo v lodeniciach.

Konštrukcia
-----------

Lanový žeriav má obvykle dve veže, najčastejšie pevné. Môžu však byť aj rovnobežne pojazdné, alebo jedna pevná a druhá pojazdná po kruhovej dráhe. Nosné lano je zakotvené vo vežiach, v kotevných blokoch alebo vo výkyvnej veži s napínacím závažím. Ťažné a zdvíhacie laná sa navíjajú na bubny navijakov.

Zdroje
------

DVOŘÁK, Rudolf, a kol. *Stroje. Pre 3. ročník SPŠS.*. Bratislava : Nakladateľstvo Alfa, n.p. 1970. 312 s.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lanový žeriav**
**Ján Vagač** (\* 1759, Stará Turá – † 1835) bol zakladateľom prvej bryndziarne na Slovensku, v meste Detva.

Ako majiteľ mäsiarne chodieval do Detvy nakupovať dobytok. Občas prespával na salašoch v jej okolí. Keďže tam chodil častejšie, bačovia ho poznali a vždy mu ponúkli syr, ktorý vyrábali z ovčieho mlieka. Viackrát si domov doniesol hrudku syra. Pre jeho dobrú chuť sa ho rozhodol obchodne využiť. Zo svojich ciest vedel, že Valaši (rumunskí) spracovávajú syr na bryndzu. Poznal jej chuť, ale nevedel ako ju vyrábajú. Niečo sa mu predsa len podarilo odpozorovať a preto začal po návrate z ciest doma v Starej Turej robiť pokusy s bochníkmi syra, ktoré si doniesol z Detvy. Bochníky nechal vysušiť, potom ich drobil, prevalcoval váľkom, solil, miesil a robil pokusy pokiaľ nedocielil chuť, ktorú si pamätal z Valašska. Obchodníci zo Starej Turej chodili po slovenských župách a nakupovali dobytok a maslo. Maslo doma stopili a plnili do súdkov a tieto ďalej vozili do veľkých miest v rakúskej ríši - do Viedne, Bratislavy, Budapešti a inde. Ako drobnú pozornosť aj trochu Vagačovej bryndze.

Vzorky mali úspech, preto sa Vagač rozhodol, že ju začne vyrábať vo väčšom množstve. Tak v roku 1787 založil výrobňu bryndze v Detve. Ručné lámanie a vaľkanie nahradil mletím na ručných mlynčekoch. Spočiatku ju vyrábal len v lete, keď sa dojili ovce. Na zimu sa sťahoval do Starej Turej. Neskôr si sebou bral zásoby bryndze, ktorú nasolenú ukladal do chladných pivníc. Cez zimu ju v drevených geletkách posielal do obchodov. Tam ju vyklopili a predávali krájanú. Hovorilo sa jej "šnajdka".

Po jeho smrti v roku 1835 sa výrobňa odovzdávala v rámci rodiny z generácie na generáciu až do roku 1948, kedy bola znárodnená.

Zdroj
-----

* Gustav Hladil: *150 leté jubileum nejstarší brynzárny v Československu Alexander Vagač v Detve na Slovensku.* V Praze, v srpnu 1937. Nákladem firmy Alexander Vagač, Detva. Tiskem Akciové moravské knihtiskárny Polygrafie v Brně.

Autoritné údaje: * SNK: 162025
* VIAF: 1337156565745123500001
Fanúšik ukazujúci rohatú ruku počas koncertu heavymetalovej skupiny Black Sabbath
**Rohatá ruka** (iné názvy: **mano cornuta** [tal. doslova: rohatá ruka], **corna** [tal. doslova: rohy]) je gesto z oblasti  Stredozemného mora. V anglosaských krajinách sa nazýva horns (*rohy*) alebo devil horns (*rohy diabla*). Gesto sa vykonáva rukou, so vztýčeným ukazovákom a malíčkom a súčasne stiahnutými prstami prostredník, prstenník a palec. Zvyčajne ruka smeruje k cieľovej osobe gesta.

V pohanstve je gesto stotožňované s rohatým bohom. Je to symbol sily, ochrany a požehnania.  Niektorí kresťania toto gesto považujú za urážlivé (ako odkaz  diablovi). Okrem toho je spojené s komunitou heavymetalových hudobných fanúšikov.

V masovej kultúre bolo gesto propagované americkým spevákom Ronniem Jamesom Diom na konci 70. rokov 20. storočia, keď sa pripojil k hudobnej skupine Black Sabbath.

Referencie
----------

1. 1 2  VON HELDT, Scott. *Mind Over Metal: The Musician's Guide to Mental Mastery*. [s.l.] : Lulu.com. Dostupné online. ISBN 978-0557023844.
2. 1 2 3 4 5  LEWIS-HIGHCORRELL, Donald. *Witch School Third Degree: Lessons in the Correllian Tradition*. [s.l.] : Llewellyn Worldwide. Dostupné online. ISBN 9780738713038.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mano cornuta na poľskej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Heavymetalová subkultúra