recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 11° 21′ 00″ s.š. 142° 12′ 00″ v.d.

Poloha Mariánskej priekopy v západnej časti Tichého oceánu.
**Mariánska priekopa** je najhlbšie miesto zemského povrchu s hĺbkou 10 994 m pod hladinou severného Tichého oceánu (niektoré zdroje uvádzajú hĺbku 11 034 m). Leží pri Mariánskych ostrovoch. Je dlhá 2 550 km a široká priemerne 70 km.

Bola prvýkrát objavená v roku 1951 Britskou výskumnou loďou *Challenger II*, ktorá dala názov najhlbšej časti priekopy – Challengerskej priehlbiny. Meraním času odrazu zvuku od dna priekopy sonarom namerali na Challengeri II hĺbku 10 900 m (11° 19' N, 142° 15' E). Vzhľadom na presnosť metódy merania a ich opakovaní oficiálne oznámili opatrnejšiu hodnotu: 10 863 m. Následné merania v roku 1984, uskutočnené japonskou expedíciou pod záštitou UNESCO, upresnili maximálnu hĺbku priekopy na 10 924 ± 10 m.

23. januára 1960 (13:06) sa Don Walsh a Jacques Piccard ponorili v batyskafe Námorníctva Spojených štátov amerických *Trieste* na dno priekopy. Na dne priekopy tlak dosahoval hodnoty 108,6 MPa. Výskumníci Jacques Piccard a Donald Walsh boli v guľatej pozorovacej kabíne so stenami hrubými 13 cm, kvôli ochrane pred enormným tlakom. Ponor trval 4 hodiny a 48 minút. Výnor na hladinu trval 3 hodiny a 15 minút.

Palubné prístroje ukazovali hĺbku 11 521 m, údaje boli korigované na 10 916 m (tiež udávané 10 910 m). Na dne Walsha a Piccarda prekvapila prítomnosť života (ploská ryba, platesa), ktorému zjavne extrémny tlak neprekážal.

Na dno Mariánskej priekopy sa ľudia vrátili až 25. marca 2012, keď tam v miniponorke *Deepsea Challenger* samostatne zostúpil James Cameron. Na palube mal aj stereoskopické kamery, ktoré celú výpravu zaznamenávali.

Referencie
----------

1. ↑  R.W. MCCOLL, PH.D.. *Encyclopedia of World Geography*. New York : Facts On File, Inc. 2005. ISBN 978-0-8160-7229-3.
2. ↑  COTTER, Charles Henry; BARDACH, John E.; MORGAN, Joseph R.. *Pacific Ocean* [online]. Encyclopædia Britannica, [cit. 2019-02-11]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4  ČEMAN, Róbert. *Neživá príroda*. 1. vyd. Bratislava : MAPA Slovakia Bratislava, 1999. ISBN 80-967723-9-2.
4. ↑  CHOI, Charles Q.. *The First (and Last) Voyage to the Bottom of the Sea* [online]. Live Science, 2010, [cit. 2015-01-23]. Dostupné online. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mariánska priekopa**
**Zrkadlo** (z angl. mirror) je presná kópia dát. Na internete je **zrkadlový web/server** taký, ktorý je presnou kópiu iného. Zrkadlové kópie webov sa využívajú na poskytnutie informácii alebo služby o ktoré je veľký záujem a môžu tak z dôvodu veľkého dopytu dočasne nedostupné. Častým využitím takýchto webov je napríklad rozdelenie záťaže pri sťahovaní veľkých súborov. Zrkadlenie je jednosmerná operácia, kým synchronizácia súborov je obojsmerná.

Dôvody
------

Obrazy (zrkadlá) webov sa vytvárajú z rôznych dôvodov:

* Záloha dát – ochrana pri prípadnom zlyhaní pôvodného servera.
* Sprístupenie rýchlejšieho downloadu pre užívateľov v rôznych častiach sveta. Napríklad slovenskí užívatelia majú zvyčajne rýchlejší prístup k slovenským serverom a môžu tak odtiaľ rýchlejšie a efektívnejšie sťahovať dáta ako zo zahraničných serverov.
* Boj proti cenzúre. Napríklad aktivisti v jednom štáte môžu vytvoriť tajnú webovú stránku s informáciami, na ktoré sa v ich krajine vzťahuje cenzúra a mohli by z toho mať problémy. Aktivisti v inej krajine kde sa na tie údaje cenzúra nevzťahuje ich beztrestne môžu skopírovať publikovať na svojom webe.
* Sprístupnenie starého obsahu webov. Takúto zálohu informácií vykonáva napríklad aj Google, ale užšie sa na ňu špecializuje portál Internet Archive, ktorý ponúka možnosť pozrieť si ako vyzerali webové aj pred pár rokmi.
* Aby sa zredukoval traffic na weboch, po ktorých je momentálne veľký dopyt. Častejšie však býva riešené formou load balancingu.

Príklady
--------

Najznámejším príkladom je webová stránka asi SourceForge.net, ktorá poskytuje webhosting open source projektom (hlavne programom) a download ponúka z viacerých zrkadiel – na zmenšenie trafficu a zrýchlenie downloadu pre užívateľov v rôznych častiach sveta.

Programy
--------

Existujú aj programy – tzv. offline prehliadače na automatické vytváranie lokálnej kópie webových stránok. Umožňujú jednorazové stiahnutie webu a potom ich lokálneho prezerania bez nutnosti pripojenia do internetu v čase prezerania. Nevýhodou je, že prezerať sa dá vždy iba stiahnutá verzia, pre najnovšiu verziu sa treba znova pripojiť na internet a aktualizovať dáta.

Referencie
----------

1. ↑  
	* Sklenák, Vilém. zrcadlo (server). In KTD : Česká terminologická databáze knihovnictví a informační vědy (TDKIV) [online]. Praha : Národní knihovna ČR, 2003- [cit. 2011-05-15]. Dostupné z WWW: .
**Zrkadlová frekvencia** alebo **zrkadlový kmitočet** je pri ladení príjmu rádia na prijímači typu superheterodyn neželaná vstupná frekvencia, ktorá produkuje rovnakú medzifrekvenciu (MF) ako želaná vstupná frekvencia. Je to potenciálny zdroj rušenia dobrého príjmu.

V prijímači typu superheterodyn do zmiešavača vstupuje frekvencia {\displaystyle f\_{o}\!} generovaná oscilátorom, ktorý je preladiteľný tak, aby prekonvertoval želanú vstupnú frekvenciu {\displaystyle f\_{s}\!} na fixnú medzifrekvenciu {\displaystyle f\_{i}\!}, ktorá potom prejde cez selektívne filtre, zosilňovače a detektor. Výstup jednoduchého zmiešavača obsahuje súčet a rozdiel jeho dvoch vstupných frekvencií. Čiže obe vstupné frekvencie su {\displaystyle f\_{o}\pm f\_{i}}, výsledkom je {\displaystyle f\_{i}\!}. Obyčajne je potreba prijímať iba jednu z týchto vstupných frekvencií.

Neželaná frekvencia sa nazýva *zrkadlová frekvencia* z dôvodu zrkadlovej symetrie frekvencií detegovaných okolo {\displaystyle f\_{o}\!}. Príjem zrkadlovej frekvencie môže byť minimalizovaný len laditeľným filtrom pred zmiešavačom alebo ešte lepšie zloženým zmiešavacím obvodom.

Ak je zvolená vysoká MF, môže sa použiť jednoduchý filter na vstupe. Pevne naladené MF filtre nemôžu odfiltrovať zrkadlovú frekvenciu, ale sú navrhnuté tak, aby prepúšťali rozsah frekvencií, ktoré nazývame šírka pásma. Toto určuje celkovú šírku pásma prijímača, v ktorého strede je vstupná frekvencia {\displaystyle f\_{s}\!}.
**Zrakové pole** alebo **zorné pole** je časť priestoru, ktorú možno vidieť okom pozerajúcim sa nehybne vpred. 

Normálne zrakové pole je možnosť vnímať predmety v okolí asi 180 stupňov vertikálne i horizontálne na periférii oboch očí. Umožňuje to identifikovať vizuálne podnety, ktoré nie sú priamo pred nami a chráni nás pred pádmi pri prekážkach. 

Porucha periférneho videnia znamená problémy v orientácii v prostredí a v samostatnom pohybe. Vysoký stupeň straty zrakového poľa nazývame tunelové videnie. Je sprievodným znakom niektorých ochorení zraku (retinitis pigmentosa), iné poruchy zrakového poľa sú viac rozšírené pri poškodení zraku (glaukom, atrofia očného nervu, odlúpenie sietnice, retinopatia nedonosených, ...). 

Pri poškodení centrálneho zrakového poľa nie sú niektoré časti obrazu alebo napísaného slova viditeľné, čo podnecuje tvorbu kompenzačných zručností, napr. excentrické zrakové vnímanie (sledovanie bokom). 

Kvalita centrálneho zrakového poľa je veľmi dôležitá pri plnení vizuálnych úloh ako je čítanie. Centrálne zrakové pole môže byť poškodené zrastmi alebo čiernymi škvrnami. Najčastejším dôvodom straty centrálneho zrakového poľa sú rôzne druhy degenerácie žltej škvrny.
**Zoë Isabella Kravitz** (\* 1. december 1988, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka, speváčka a modelka. Je dcérou Lennyho Kravitza a Lisy Bonet.

Detstvo a mladosť
-----------------

Kravitzová sa narodila v Los Angeles, v Kalifornii, herečke Lisy Bonet a hudobníkovi Lennymu Kravitzovi. Obaja jej rodičia, sú zmiešaného afroamerického a židovského pôvodu. Keď mala Kravitzová päť rokov, jej rodičia sa rozviedli. Do jedenástich rokov žila so svojou matkou, neskôr sa presťahovala do Miami k otcovi a s matkou sa stretávala najmä cez leto. Má tiež dvoch mladších nevlastných súrodencov z maminej strany.

Študovala herectvo a bojovala s anorexiou a bulímiou od strednej školy až do veku dvadsaťštyri rokov.

Kariéra
-------

Jej prvá filmová skúsenosť prišla v roku 2007, vo filme *Bez výhrad*, kde stvárnila opatrovateľku, ktorú si najala Catherine Zeta-Jones. V rovnakom roku mala vedľajšiu úlohu vo filme *Moje druhé Ja*, po boku Jodie Foster.

V roku 2011 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako James McAvoy, Kevin Bacon, Michael Fassbender či January Jones vo filme *X-Men: Prvá trieda*. V rovnakom roku hosťovala v televíznom seriály *Californication - Orgie v Kalifornii*, kde sa objavila v ôsmych epizódach. 

Objavila sa tiež vo filme *Fantastické zvery a ich výskyt* z roku 2016 a zahrala si aj v pokračovaní, z roku 2018. V rokoch 2017 až 2019 si zahrala v televíznom *Veľké malé klamstvá*. Za svoj herecký výkon v televíznom seriály získala nominácie na SAG Awards, či Black Reel Awards. V roku 2020 si zahrala hlavnú úlohu v televíznom seriály *High Fidelity*. 

V roku 2022 si po boku Roberta Pattisona, zahrala v novodobom spracovaní filmu *Batman*, ktorý získal pozitívne hodnotenie.

Súkromný život
--------------

Jej partnerom bol herec Ezra Miller, počas natáčania filmu *Beware the Gonzo*, z roku 2010. Neskôr randila s hercom Pennom Badgleyim. 

V roku 2019 sa vydala za Karla Glusmana. Ich manželstvo sa skončilo rozvodom v roku 2021.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zoë Kravitz na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1076364187
* ISNI: 0000 0000 9096 6781
* LCCN: no2010164507
* NK ČR: xx0205778
* VIAF: 132951334
* WorldCat: lccn-no2010164507
Súradnice: 54°16′S 8°29′Z﻿ / ﻿54,267°S 8,483°Z﻿ / 54.267; -8.483

**Sligo** (ír. Sligeach) je mesto v severozápadnom Írsku na pobreží Atlantického oceánu. Je najväčším mestom a administratívnym centrom rovnomenného grófstva. Žije tu necelých 20-tisíc obyvateľov. Rozloha Sliga je 12,9 km². Aglomerácia Sliga je druhou najväčšou v Connachte po Galwayi.

V Sligu sa nachádza najvýznamnejší nákladný prístav na západnom pobreží Írska a zároveň najsevernejší írsky prístav v Atlantiku. V posledných rokoch sa prudko zvyšuje počet obyvateľov žijúcich na predmestiach Sliga, tento jav bol sprevádzaný aj vysokým ekonomickým rastom. 

Mesto patrí medzi najvýznamnejšie turistické destinácie v Írsku, za čo vďačí najmä chýrnej kráse prírody v okolí mesta a vďaka významu mesta pre kultúru a literatúru, predovšetkým je s mestom a blízkym okolím spojená postava írskeho básnika Williama B. Yeatsa, laureáta Nobelovej ceny za literatúru, ktorý v grófstve Sligo vyrastal.

Referencie
----------

1. 1 2   *Ireland: Towns* [online]. citypopulation.de, [cit. 2014-02-21]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sligo (mesto v Írsku)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (po anglicky)
Mučínsky potok pretekajúci obcou Mučín
**Mučínsky potok** je potok v Novohrade, v južnej časti okresu Lučenec. Je to ľavostranný prítok Ipľa a má dĺžku 10,5 km. Oblasť okolo ústia do Ipľa je významným hniezdiskom volavky popolavej a bola vyhlásená za chránené územie (Volavčia kolónia).

*Prameň:* v Cerovej vrchovine, v podcelku Mučínska vrchovina, neďaleko slovensko-maďarskej štátnej hranice, v nadmorskej výške okolo 275 m n. m.

*Smer toku:* Mučínsky potok vytvára tok tvaru písmena „J", od prameňa tečie krátko na východ a postupne sa stáča na severozápad a sever

*Geomorfologické celky:* 1.Cerová vrchovina, podcelok Mučínska vrchovina, 2.Juhoslovenská kotlina, podcelok Lučenská kotlina

*Prítoky:* sprava prítok z oblasti Dubiny, Plešiansky potok (197,5 m n. m.), zľava dva prítoky od štátnej hranice ústiace na území obce Mučín

*Ústie:* do Ipľa severne od obce Rapovce v nadmorskej výške okolo 170 m n. m.

*Obce:* Lipovany, Mučín a Rapovce (okrajom)

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-23]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-23]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Ipľa (od Suchej po Krtíš) |
| --- |
| Vodné toky | 
* **Babský potok**
* Glabušovský potok
* Jelšový potok
* Kamenný potok
* Kohársky potok
* Koniarsky potok
* Kostoliansky potok
* Koťorský potok
* **Krivánsky potok**
* **Krtíš**
* **Mašková**
* **Mučínsky potok**
* Plešský potok
* **Stracinský potok**
* **Tisovník**
* Viničný potok (prítok Ipľa)
* Viničný potok (prítok Stracinského potoka)
* Vrbovský potok
* Zápačský potok
* Zlievsky potok
* Zomborský potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Glabušovce

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Ipľa (1. časť)
Vodné toky v povodí Ipľa (3. časť)
Vodné toky v povodí Krivánskeho potoka
Vodné toky v povodí Krtíša
Vodné toky v povodí Maškovej
Vodné toky v povodí Tisovníka
 |
**Mučeník** alebo **martýr** (cirkevnolat. *martyr* < gr. *μάρτυς, υρος, ὁ* – „svedok, svedčiaci o udalosti") je osoba, ktorá znáša, resp. znášala utrpenie, prenasledovanie, mučenie alebo zomrela za svoju vieru, presvedčenie, morálnu hodnotu alebo mravný ideál.

Kresťanstvo
-----------

Asi od polovice 2. storočia sa mučeníkom označuje kresťan, ktorý zomrel za vieru v Krista a tak vydal svedectvo viery preliatím vlastnej krvi (lat. *effusio sanguinis*). 

V katolicizme sa pre kánonické dokázanie mučeníctva musia v rámci procesu *beatifikácie* identifikovať štyri konštitučné prvky: prenasledovateľ, mučeník, smrť a jej príčina.

V protestantizme sú za mučeníkov považované aj kresťanské obete katolíckej inkvizície.

Za prvého kresťanského mučeníka je považovaný diakon Štefan, ktorý bol ukameňovaný *(Sk 7)*.

Prenasledovateľom je fyzická osoba alebo dokonca určitý systém, ideológia, ktorá je odlišná od mučeníka. To znamená, že prenasledovateľ a mučeník nemôže byť tá istá osoba. Mučeníkom je osoba, ktorá trpela a zomrela pre Krista. Musí to byť kresťan. Po Druhom vatikánskom koncile sa uznáva, že aj iné kresťanské cirkvi majú dar mučeníctva, ale katolícka cirkev vyhlasuje za blahoslavených a svätých iba katolíkov. Materiálnym prvkom mučeníctva je smrť mučeníka.

Referencie
----------

1. ↑  mučeník. In:  *Slovník súčasného slovenského jazyka*. Ed. Alexandra Jarošová, Klára Buzássyová. Zväzok M – N. Bratislava : Veda, 2015. 1100 s. Dostupné online. ISBN 978-80-224-1485-2.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **mučeníctvo**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mučeník**
*Tento článok sa týka bridžu a používa špecifickú bridžovú terminológiu. Pozri článok Bridžová terminológia pre vysvetlenie neznámych slov a fráz. Pokiaľ tam nejaký termín nenájdete, upozornite na to prosím v diskusii.*
**Acol** je anglický licitačný systém. Acol bol zostavený v malom londýnskom bridžovom klube sídliacom na ulici „Acol Street". Jeho hlavnými autormi boli Maurice Harrison-Gray, Iain Macleod, J. C. H. Marx, Terence Reese a S. J. Simon.

Acol je veľmi jednoduchý a prirodzený systém, existuje v ňom veľmi málo forsujúcich sekvencií. V každej farbe sa otvára so štvorlistami. V pôvodnej podobe charakteristickou a unikátnou vlastnosťou Acolu bolo to, že sila otvorenia 1BT bola rozličná podľa stavu hier - v prvej hre sa otváralo 1BT so silou 13-15 HCP (neskôr 12-14), a v druhej hre 16-18 (neskôr 15-17). V súčasnom Acole väčšina párov používa slabý 1BT bez ohľadu na stav hier.

V originálnom systéme 2♣ boli umelé a forsujúce do celej hry, otvorenia 2♦/♥/♠ boli silné, prirodzené a forsujúce na jedno kolo, 2BT ukazovali silný a rovnovážny list. V súčasných verziách Acolu sa najčastejšie používajú iba dve silné otvorenia - 2♣ je umelé a ukazuje *silné dva* v ľubovoľnej farbe a 2♦ sú umelým príkazom do celej hry, otvorenia na druhom stupni v drahej farbe sú najčastejšie rezervované na ukázanie *slabých dvoch*, ale vyskytujú sa aj iné verzie tohto systému.

Štruktúra licitačného systému
-----------------------------

* Acol je prirodzený systém: väčšina otvorení, odpovedí a rebidov sa robí so štvorlistami a väčina hlášok bez tromfa sa robí s rovnovážnou rozlohou.
* Je to štvorkartový systém drahých fariev: stačí štvorlist pre otvorenie 1♥a 1♠, na roziel od väčšiny iných licitačných systémov.
* Je to "postupne forsujúci systém": väčšina hlášok nie je forsujúca.
* Acol exenzívne používa limitované hlášky: limitované hlášky popisujú list tak silno, čo sa týka HCP a rozlohy, že partner, ktorý použil limitovanú hlášku, môže nasledujúcu hlášku partnera spasovať, ak nebola forsujúca.
Postup titrácie. Byreta je prichytená v držiaku, ktorý nie je zobrazený. Ružovú farbu spôsobuje s najväčšou pravdepodobnosťou použitý fenolftaleín 
**Acidimetria** je súbor titračných metód na stanovenie obsahu zásaditých látok neutralizáciou. Je založená na protolytickej reakcii medzi základnou látkou (tzv. titrant), ktorú tvorí vodný roztok silnej anorganickej kyseliny so známou koncentráciou, a stanovovanou látkou (tzv. titrand). K tomu sa pridáva acidobázický indikátor, ktorý v bode ekvivalencie farebne indikuje zmenu pH. Koncový bod titrácie je možné stanoviť rôznym spôsobom - napríklad vizuálne, zmenou absorbancie, vodivosti a podobne.

Táto metóda umožňuje stanovenie zásad (organických i anorganických), solí silných zásad, solí slabých kyselín, ale i napr. dusík v organických látkach. Na slabé zásady je možné využiť titráciu v nevodnom prostredí.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* Titrácia
* pH
* analytická chémia

Zdroj
-----

* acidimetria. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 39.
Achát.
**Achát** je odroda chalcedónu (kremeňa).

Charakteristika
---------------

Chalcedón je mikrokryštalická modifikácia oxidu kremičitého a zvyčajne sa nachádza v obličkovitej forme. Jeho farba je veľmi premenlivá. Môže byť biely, modrý, červený, zelený, hnedý aj s vrstvičkami, zelený chryzopras a ďalšie. Býva priehľadný až nepriehľadný, so skleným až matným leskom.

Vznik
-----

Vzniká v dutinách hornín rozličných typov, najmä vo vyvretých horninách (napr. paleobazalty). Veľká časť chalcedónu sa tvorí pri relatívne nízkych teplotách kryštalizáciou roztokov bohatých na oxid kremičitý. Môže však vznikať aj ako produkt dehydratácie opálu.

Poznávanie
----------

Chalcedón má podobné vlastnosti ako opál, od ktorého sa predovšetkým odlišuje vyššou hustotou. Chalcedón sa nevyznačuje hrou farieb charakteristickou pre opál.

Výskyt na Slovensku
-------------------

Vyskytuje sa veľmi zriedkavo v dutinách nízkotatranských melafýrov v oblasti Kozích chrbtov, Kvetnica, Malužiná, Svidovo, Čierny Váh, na rozsypových ložiskách na východnom Slovensku, v Malých Karpatoch a inde.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Achát**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Achát****

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Conchata Ferrellová** (angl. Conchata Galen Ferrell; \* 28. marec 1943, Loudendale, Západná Virgínia, USA - † 12. október 2020, Sherman Oaks, Kalifornia, USA) bola americká herečka. Napriek tomu, že si zahrala stále roly v piatich televíznych sitkomoch, najviac ju preslávila úloha gazdinej Berty v dvanástich sériách seriálu *Dva a pol chlapa*. Za toto stvárnenie získala dve nominácie na Primetime Emmy Award v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe komediálneho seriálu (v rokoch 2005 a 2007). Predtým zaznamenala nomináciu v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe dramatického seriálu za účinkovanie v seriáli *L.A. Law* (1992).

Osobný život
------------

Ferrellová sa v roku 1986 vydala za Arnieho Andersona. Má dcéru Samanthu (\* ca. 1982) a dve nevlastné dcéry (\* ca. 1976 a ca. 1979).

Ferrellová zomrela dňa 12. októbra 2020, po komplikáciách spôsobených zlyhaním srdca vo veku 77 rokov.

Referencie
----------

1. 1 2  STEWART, Susan. Heavyweight Attorney: For Conchata Ferrell Of 'L.A. Law', Fat Works Fine. *Chicago Tribune*, November 7, 1991. Dostupné online [cit. 2017-03-30].
2. ↑   *Conchata Ferrell* [online].. Dostupné online.
3. ↑  Conchata Ferrell Dies: Former ‘Two and a Half Men’ Co-Star Was 77

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Conchata Ferrell na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 141770617
* GND: 1219577979
* ISNI: 0000 0001 1947 1572
* LCCN: no95049768
* NK ČR: xx0159558
* VIAF: 17432537
* WorldCat: lccn-no95049768
*Prokné a Filoméla ukazujú Téreovi Ityovu hlavu*, autor: Peter Paul Rubens, 1636-1638
**Itys** (starogr. Ίτυς – *Itys*, lat. *Itys*) je v gréckej mytológii syn tráckeho kráľa Térea, a jeho manželky Prokny, dcéry aténskeho kráľa.

Téreus bol spojencom aténskeho kráľa Pandióna I.. Keď mu raz Téreus pomohol ochrániť jeho rodné Atény, vďačný kráľ mu preto dal za manželku svoju dcéru Prokné a s tou mal Téreus neskôr jediného syna Itya.

Itys bol malý, keď sa jeho otec dopustil zločinu. Svoju švagrinú Filomélu zviedol a znásilnil. Chlapcova matka Prokné sa mu pomstila tým, že ich vlastné dieťa zabila a pripravila z neho hostinu pre svojho manžela. Keď Téreus spoznal, čo práve zjedol, chcel mečom Prokné i Filomélu zabiť.

Bohovia tomu ale zabránili a všetkých troch premenili na vtáky. Ityovi to už však život nevrátilo a jeho dedko, kráľ Pandión, z tohto nešťastia zo žiaľu zomrel.

Literatúra
----------

* *Slovník antické kultury*. Praha : Svoboda, 1974. 717 s.
* Vojtech Zamarovský, *Bohové a hrdinové antických bájí*
* Graves, Robert: *Řecké mýty*, 2004, ISBN 80-7309-153-4
* Houtzager, Guus: *Encyklopedie řecké mytologie*, ISBN 80-7234-287-8
* Gerhard Löwe, Heindrich Alexander Stoll: *ABC Antiky*
* Ovidius: *Proměny*, 1967

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Itys na českej Wikipédii.*
**Joseph Matthew Gaydos** (\* 3. júl, 1926 – † 7. február, 2015) bol americký politik slovenského pôvodu. Bol členom Snemovne reprezentantov za stranu Demokratov a zastupoval štát Pensylvánia. Bol prvým Slovákom, ktorý slúžil v Kongrese Spojených štátov amerických.

Mladosť a vzdelanie
-------------------

Narodil sa v meste Braddock v štáte Pensylvánia. Pochádzal zo siedmich súrodencov, z ktorých bol on sám najmladší. Rodičia sa volali Ján Gajdoš (Ioann či John Gaydos) a Elena Gajdošová (Helen Gaydos, písaná aj ako Elona Magella Gaydos). Tí pochádzali zo Slovenska a do Ameriky emigrovali ešte pred Josephovým narodením.

Počas druhej svetovej vojny slúžil v rokoch 1944 až 1946 v americkej armáde ako záložník.

Neskôr študoval na súkromnej katolíckej univerzite Duquesne University a na Notre Dame Law School, kde získal titul v roku 1951.

Politická kariéra
-----------------

V rokoch 1967 a 1968 pôsobil v štátnom senáte Pensylvánie, zastával napríklad pozíciu zástupcu pensylvánskeho generálneho prokurátora alebo hlavného radcu pre piaty dištrikt Spojených amerických pracovníkov baní. 

V roku 1968 bol zvolený do 90. a 91. amerického Kongresu za demokratickú stranu. Bol zvolený do dvoch období naraz z dôvodu úmrtia kongresmana Elmera Hollanda - Gaydos teda prv zapĺňal jeho miesto. Ako kongresman zastupujúci Pensylvániu pôsobil až do roku 1993. 

Joseph Matthew Gaydos sa zameriaval na práva robotníkov a odbory. Bojoval tiež za udržanie domáceho oceliarskeho priemyslu na americkej pôde. Pre pracovníkov presadzoval zdravotné a penzijné benefity, či vyššiu ochranu pri práci.

V roku 1992 už nekandidoval na opätovné zvolenie. 

Zomrel 7. februára 2015 vo veku 88 rokov.

Referencie
----------

1. ↑   *The Slovaks in America (European Reading Room, Library of Congress)* [online]. www.loc.gov, [cit. 2021-08-18]. Dostupné online.
2. ↑   *Joseph Matthew Gaydos* [online]. The official website for the Pennsylvania General Assembly. [cit. 2021-08-18]. Dostupné online. (English)
3. ↑   *Welcome* [online]. www.tribliveoffers.com, [cit. 2021-08-18]. Dostupné online.
**Joseph F. Coates** (\* 1929) je americký prognostik a futurológ.

Profil
------

Pôsobil ako prezident Coates and Jarrat, Inc. - think tanku a futurologickej konzultačnej a výskumnej firmy zaoberajúcej sa trendmi a kľúčovými faktormi vytvárajúcimi budúcnosť. Vedie poradenskú firmu Joseph Coates Consulting Futurist, Inc. vo Washingtone DC v USA.

Dielo
-----

Je autorom a spoluautorom kníh

* *Issues Management. How You Can Plan, Organize and Manage for the Future* (spoluautor) (1986)

* *What Futurist Believe* (spoluautor) (1989)

* *Future Work. Seven Critical Forces Reshaping Work and Work Force in North America* (spoluautor) (1990)

* *The Future. Trends into the Twenty-First Century* (spoluautor) (1992)

* *2025: Scenarios of US and Global Society Reshaped by Science and Technology* (spoluautor) (1997)

Bibliografia
------------

### Knihy

Coates, Joseph F. Jarrat, Jennifer: What Futurists Believe. World Future Society, Bethesda, Maryland 1990

Coates, Joseph, Mahaffic, John, B. Hines, Andy: 2025. Scenarios of US and Global Society Reshaped By Science and Technology. Coates and Jarratt, Inc. Oakhill Press, Greensboro 1997

### Kapitoly v knihách

Coates, Joseph F.: Technology Assessment. In: Fowles, Jib (editor): Handbook of Futures Research. Greenwood Press, Westport, Connecticut, London, England 1978

Coates, Joseph F.: Normative Forecasting. In: Glenn, Jerome C. (editor): Futures Research Methodology. Version 1.0. The Millennium Project Of American Council for the United Nations University, Washington, D.C. 1999

Externé odkazy
--------------

* 

Autoritné údaje: * GND: 1069217530
* LCCN: n84165431
* VIAF: 269784191
* WorldCat: lccn-n84165431
**Princ Bob** (maď. Bob herceg) je opereta, ktorú skomponoval Jenő Huszka. 

Premiéra sa konala 20, decembra 1902 v Népszínház v Budapešti. Libreto napísali Ferenc Martos a Károly Bakonyi. Bola to autorova prvá opereta a zaznamenal s ňou úspech doma aj v zahraničí. Otvoril tak cestu ku sláve pre ďalších maďarských autorov (hlavne pre Viktora Jacobiho a Emmericha Kálmána). Opereta bola sfilmovaná v roku 1941 (režisér: László Kalmár).

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

### I. dejstvo

Anglický princ George so svojím sluhom Pompiusom radi utekajú z nudy kráľovského paláca. Inkognito, pod menom Bob, si slobodne si užíva každovečerný ruch Londýna a zaľúbi sa do Annie. Tú však jej otec chce vydať za miestneho holiča, Plumpuddinga.

Bob má práve 20 rokov a mal by sa ujať vlády. K tomu mu ešte vybrali za ženu pyšnú princeznú, ktorá si navyše rada užíva s veliteľom svojej gardy. Počas audiencie pre ľudí, sa príde Plumpudding sťažovať na istého študenta Boba, že bráni jeho sobášu s Annie, pričom nevie, že Bob a Princ George sú jedna a tá istá osoba. Georgovi sa podarí ich presvedčiť, že sa na Boba len podobá. Najrv rozhodne tak, že Annie si má vziať toho, koho miluje. Avšak to je podozrivé princeznej (jeho snúbenici), ktorá neverí, že ide len o podobu medzi ním a Bobom. Aby sa George zbavil podozrenia, je nútení zmeniť svoje rozhodnutie a vyhlásiť, že Annie si musí vziať Pummpuddinga.

### II. dejstvo

Princ sa vracia na Bowie street, kde býva Annina. Pred všetkými ukazuje svoju lásku v Annie. Ľud sa postaví na jeho stranu a ozbrojený vidlami a metlami skúša zabrániť svadbe Plumpuddinga a Annie. Narazia na sprievod princeznej a kráľovnej matky. Tá Boba v prezlečení nespozná a spor rozsúdi tak, že Bob si môže predsa len vziať Annie. Ten jej potom ukáže káľovský kord, ktorý skrýva pod plášťom a až vtedy kráťovná spozná svojho syna. Ľud pred princom kľakne na kolená a princ teraz verejne žiada Annie o ruku. Annie to však odmietne, lebo sa necíti na to, aby si vzala budúceho vládcu.

### III. dejstvo

Sklamaný George, teraz už súhlasí s tým, že si vezme princeznú. Pomocou vlasov však dokáže, že princezná má iného, ktorého navyše miluje a jeho si chce vyziať len kvôli kráľovskému titulu. Sluha Pomponius jej taktne osvieži spomienky na ich niekdajšiu vzájomnú lásku a tak kráľovná sama dopomôže Georgovi, aby si mohol vziať tú, ktorú skutočne miluje.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
**CONFIG.SYS** je hlavný konfiguračný súbor pre operačné systémy DOS a OS/2. Ide o špeciálny textový súbor obsahujúci konfiguračné inštrukcie, ktoré sa vykonávajú počas zavádzania systému do operačnej pamäte osobného počítača. V systéme DOS ho výrazne dopĺňa druhý konfiguračný súbor – AUTOEXEC.BAT.

Príklad súboru zo systému PC-DOS
--------------------------------

```
DEVICE=C:\DOS\HIMEM.SYS
DEVICE=c:\dos\emm386.exe noems ram 
DEVICE=c:\dos\ramboost.exe load
BUFFERS=30,0
FILES=100
LASTDRIVE=R
FCBS=4,0
dos=high
DEVICE =C:\CDROM\MTMCDAE.SYS /D:MSCD001 /P:300 /A:0 /M:30 /T:5 /I:10 /X
SHELL=C:\DOS\COMMAND.COM C:\DOS\  /p

```

Príklad súboru zo systému OS/2 Warp 3.0
---------------------------------------

```
IFS=D:\OS2\HPFS.IFS /CACHE:1536 /CRECL:32 /AUTOCHECK:DE
RUN=D:\OS2\CACHE.EXE /MAXAGE:7500 /DISKIDLE:20000 /BUFFERIDLE:20000
PROTSHELL=D:\OS2\PMSHELL.EXE
SET USER\_INI=D:\OS2\OS2.INI
SET SYSTEM\_INI=D:\OS2\OS2SYS.INI
SET OS2\_SHELL=D:\OS2\CMD.EXE
SET AUTOSTART=PROGRAMS,TASKLIST,FOLDERS,LAUNCHPAD
SET RUNWORKPLACE=D:\OS2\PMSHELL.EXE
SET COMSPEC=D:\OS2\CMD.EXE
SET PROMPT=$i[$p]
SET HELP=D:\OS2\HELP;D:\OS2\HELP\TUTORIAL;D:\MMOS2\HELP;D:\IBMWORKS;
SET GLOSSARY=D:\OS2\HELP\GLOSS;
SET IPF\_KEYS=SBCS
PRIORITY\_DISK\_IO=YES
FILES=40
BASEDEV=IBMKBD.SYS
DEVICE=D:\OS2\BOOT\TESTCFG.SYS
DEVICE=D:\OS2\BOOT\DOS.SYS
DEVICE=D:\OS2\BOOT\PMDD.SYS
BUFFERS=30
IOPL=YES
DISKCACHE=512,LW,32,AC:C
MAXWAIT=2
MEMMAN=SWAP,PROTECT
SWAPPATH=D:\OS2\SYSTEM 4096 16384
BREAK=OFF
THREADS=256
PRINTMONBUFSIZE=2048,0,0
COUNTRY=421,D:\OS2\SYSTEM\COUNTRY.SYS
SET KEYS=ON
SET BOOKSHELF=D:\OS2\BOOK;D:\MMOS2
BASEDEV=PRINT01.SYS
BASEDEV=IBM1FLPY.ADD
REM BASEDEV=IBM2FLPY.ADD
BASEDEV=IBM1S506.ADD /A:0 /U:0 /SMS
BASEDEV=XDFLOPPY.FLT
BASEDEV=OS2DASD.DMD
SET EPMPATH=D:\OS2\APPS;
PROTECTONLY=NO
SHELL=D:\OS2\MDOS\COMMAND.COM D:\OS2\MDOS
FCBS=8,4
RMSIZE=640
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VEMM.SYS
DOS=LOW,UMB
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VXMS.SYS /UMB
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VDPMI.SYS
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VDPX.SYS
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VWIN.SYS
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VW32S.SYS
DEVICE=D:\OS2\BOOT\OS2CDROM.DMD /Q
IFS=D:\OS2\BOOT\CDFS.IFS /C:3 /Q
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VCDROM.SYS
BASEDEV=MITFX001.ADD
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VMOUSE.SYS
DEVICE=D:\OS2\BOOT\POINTDD.SYS
DEVICE=D:\OS2\BOOT\PCLOGIC.SYS SERIAL=COM1
DEVICE=D:\OS2\BOOT\MOUSE.SYS TYPE=PCLOGIC$
DEVICE=D:\OS2\BOOT\COM.SYS
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VCOM.SYS
CODEPAGE=852,850
DEVINFO=KBD,CZ,D:\OS2\KEYBOARD.DCP
DEVINFO=SCR,BGA,D:\OS2\BOOT\VIOTBL.DCP
DEVICE=D:\OS2\ATI0.SYS
DEVICE=D:\OS2\ATIM64.SYS
DEVICE=D:\OS2\MDOS\VAD64.SYS
SET MMBASE=D:\MMOS2;
REM SET DSPPATH=D:\MMOS2\DSP;
REM SET NCDEBUG=4000

```

Externé odkazy
--------------

* Windows 98 Config.txt File (anglicky)
* Informácia o súboroch autoexec.bat a config.sys (anglicky)
* Popis konfiguračného súboru pre FreeDOS (anglicky)
* OS/2 and eComStation - The Config.sys Documentation Project (anglicky)
*Výraz altajské jazyky môže znamenať aj severovýchodné turkické jazyky.*
     Turkické jazyky
     Mongolské jazyky
     Tunguzské jazyky
     Kórejčina
     Japonsko-rjúkjúske jazyky
     Ainčina
**Altajské jazyky** sú zavrhnutá teoretická jazyková rodina, ktorá je rozšírená najmä v Ázii. Táto teória vznikla v 18. stor. počas začiatkov historickej lingvistiky. S rozvojom tejto disciplíny však bola vyvrátená aj jej najzákladnejšia forma, tzv. mikro-altajské jazyky, ktorá konštatuje existenciu spoločného predka výhradne turkických a mongolských jazykov. Dnes sa podobnosti medzi týmito jazykmi pripisujú jazykovému zväzu, teda nekoršiemu vzájomnému vplyvu. 

Dnes sa s teóriou možno stretnúť v krajinách, kde sa z politických dôvodov moderný výskum v tejto oblasti ignoruje. Hlavne v Turecku a Číne.

Delí sa na tieto vetvy:

* turkické jazyky (=turkské jazyky, turecké jazyky, zast. turkotatárske jazyky)
* mongolské jazyky
* tunguzské jazyky

Ojedinele sa do tejto rodiny jazykov zaraďujú aj japonsko-rjúkjúske jazyky, kórejčina, ainčina alebo iné jazyky. 

Altajské jazyky boli tiež klasifikované ako súčasť nedokázaných jazykových makrorodín ako uralsko-altajské jazyky (spojenie altajských a ugrofínskych jazykov), eurázijské jazyky alebo nostrické jazyky.

Referencie
----------

1. ↑  VOVIN, Alexander. The End of the Altaic Controversy In Memory of Gerhard Doerfer. *Central Asiatic Journal* (Harrassowitz Verlag), 2005, roč. 2005, s. 71-132. Dostupné online [cit. 2019-09-16].

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Jazykový portál |
**Titas** (starogr. *Τίτας*) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 6. storočí pred Kr.

Svedectvo o olympijskom víťazstve Tita nám podáva poškodený nápis (*Hespera*, 25 [1956], 63 sg. editovaný americkým archeológom H. A. Thompsonom) na hrubej keramickej črepine hydrie (grécka nádoba na vodu) objavenej na aténskej agore. Nápis datujú na koniec 6. storočia pred Kr.

|  |  |
| --- | --- |
| **Τίτας Ὀλυ<μ>πιόν̣[ι]κ̣ος καταπύγο͂ν** | • *Titas Oly<m>pion[i]kos katapygon* |
|

- nápis
Taliansky historik Luigi Moretti uvádza, že Titas svoje olympijské víťazstvo dosiahol pravdepodobne na 69. hrách v roku 504 pred Kr.. Podľa Thompsona Titas pochádzal zrejme z krétskej Gortyny, lebo to naznačuje dobový krétsky názov magistratúry (τίτας) v Gortyne.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Luigi Moretti; Maria Elisa Garcia Barraco; Ilaria Soda. *Luigi Moretti e il catalogo degli Olympionikai : testimonianze epigrafiche, letterarie, papirologiche e numismatiche sui vincitori degli agoni olimpici panellenici (Ellade e Magna Grecia: 776 a.C. - 393 d.C)*. Roma : Arbor sapientiae, 2014. ISBN 978-88-97805-32-8. S. 48 (158).
2. ↑  James Lynch, *The Ancient Olympiads*
3. ↑  Eugene Vanderpool, *Studies in Attic Epigraphy, History, and Topography*, str. 61

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Titus** alebo **Titus Flavius**, celým menom **Titus Flavius Vespasianus** (\* 30. december 39, Rím – † 13. september 81, Aquae Cutiliae) bol rímsky cisár z Flaviovskej dynastie, ktorý vládol v rokoch 79 – 81.

V Rímskych dejinách patril k najobľúbenejším panovníkom. Obdobie jeho vládnutia patrilo k politicky najpokojnejším. Dni jeho vlády neboli napriek tomu šťastné, lebo v roku 79 došlo k najväčšiemu známemu výbuchu sopky Vezuv a zasiahnuté boli prekvitajúce Pompeje, Herculaneum a Stabiae. Krátko nato zachvátil Rím ničivý požiar, ktorý trval 3 dni a noci. Do tretice vypukol v Ríme mor. Cisár poskytol postihnutým pomoc zo štátnych prostriedkov a osobne organizoval pomoc. 

Vládol dva roky a dva mesiace. Za ten čas nedošlo k žiadny sporom so senátom, k nijakému politickému procesu, k nijakej poprave. Ak odhalil sprisahanie proti svojej osobe, porozprával sa so sprisahancami a pokúsil sa splniť ich želania. Keď ako 41 ročný zomrel vo svojom vidieckom sídle na zimnicu ľud za ním úprimne smútil.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Titus**

  


|  |
| --- |
| Titus**Flaviovská dynastia** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Vespasianus** | **Rímsky cisár**79 – 81 | Nástupca**Domicián** |

Autoritné údaje: * BnF: 11972355w
* GND: 118622951
* ISNI: 0000 0001 1576 4060
* LCCN: n80108741
* NK ČR: mzk2006337348
* ULAN: 500115698
* VIAF: 83217593
* WorldCat: lccn-n80108741
**Annabelle 3: Návrat** (orig. *Annabelle Comes Home*) je americký hororový film z roku 2019, ktorý režíroval Gary Dauberman a scenár napísal spolu s Jamesom Wanom. Film je pokračovaním filmov *Annabelle* (2014) a *Annabelle 2: Stvorenie zla* (2017) a ako siedmy film v sérií *The Conjuring Universe*.

Vo filme účinkujú: Mckenna Grace, Madison Iseman a Katie Sarife, spolu s Patrickom Wilsonom a Verou Farmigou, ktorí opakujú svoje úlohy ako Ed a Lorraine Warrenoví. Film mal premiéru v Spojených štátoch 26. júna 2019, v slovenských kinách bola premiéra 27. júna 2019.

Obsadenie
---------

* Judy Warrenová - Mckenna Grace
* Marry Ellen - Madison Iseman
* Daniela Riosová - Katie Sarife
* Bob Palmeri - Michael Cimino
* Lorraine Warrenová - Vera Farmiga
* Ed Warren - Patrick Wilson
* Anthony Rios - Luca Luhan
* Otec Gordon - Steve Coulter
* Annabelle Mullinsová - Samara Lee

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Annabelle Comes Home na anglickej Wikipédii.*
PhDr. **Marián Ondáš** (\* 7. jún 1948, Trenčianska Turná – † 2. február 2018, Prievidza) bol redaktor Slovenského rozhlasu.

Život
-----

Marián Ondáš sa narodil 7. júna 1948 v Trenčianskej Turnej v okrese Trenčín. Otec tam pracoval ako poľnohospodársky adjunkt. Neskôr s rodičmi žil v Krompachoch, kde jeho otec pracoval ako hutník. Marián bol najstarší z piatich detí. Mal bratov Olivera, Jána, Františka a Marcela. Od roku 1952 s rodičmi žil v obci Richnava, odkiaľ obaja rodičia pochádzali.

Po skončení základnej školy úspešne študoval na Strednej priemyselnej škole drevárskej v Spišskej Novej Vsi. Už počas stredoškolských štúdií absolvoval Ľudovú univerzitu histórie, ktorá bola aj sprievodcovskou kvalifikáciou po pamiatkach Spiša. V tomto období mu v miestnych novinách Spišské hlasy uverejnili aj prvé články, predovšetkým o histórií regiónu.

Po skončení vojenskej služby pracoval tri roky ako majster výroby v Uhrovci v pobočke drevárskeho závodu Mier Topoľčany. Popri tom sa stal dopisovateľom okresných novín Socialistický dnešok a podnikového časopisu Drevársky priekopník, ale aj do celoštátnych periodík Pravda, Práca či Smena. Neskôr mu vedenie podniku Mier Topoľčany ponúklo funkciu redaktora pre časopis Drevársky priekopník.

V rokoch 1975 až 1981 pracoval ako redaktor a neskôr ako šéfredaktor okresných novín Socialistický dnešok v Topoľčanoch. Medzitým začal diaľkovo študovať žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Po skončení štúdia v roku 1981 začal pracovať ako spravodajca Československého rozhlasu v Bratislave. V roku 1983 štúdia zavŕšil rigoróznou skúškou zo špecializáciou na rozhlas, televíziu a spravodajský film a udelili mu titul PhDr.

Od 1.júla 1981 Československý rozhlas zriadil regionálne štúdio v Prievidzi, z ktorého Marián Ondáš začal po stáži v Bratislave vysielať. Od začiatku sa prioritne venoval najmä uhoľnému baníctvu, energetike a vidieckemu agrosektoru. Za svoju prácu, aktuálne spravodajstvo a presvedčivú publicistiku získal už v prvých rokoch svojho pôsobenia rôzne novinárske ocenenia v Prahe a Bratislave. Okrem práce spravodajcu na strednej a hornej Nitre ako i v Turci sa postupne presadil aj ako moderátor spravodajských relácií Rozhlasových novín a Rádiožurnálu v Bratislave. Od roku 1981 pracoval aj ako moderátor celoštátnej stanice Hviezda v reláciách Štúdio 7 a Spravodajský magazín Hviezdy. Za svoje účinkovanie na vlnách Československého a Slovenského rozhlasu odvysielal približne 15 tisíc rozhovorov, reportáži, príbehov a informácií o živote a práci ľudí v regióne

Literatúra
----------

* *Srdce v priamom prenose* monografia o živote a diele M. Ondáša z roku 2008.

Referencie
----------

1. 1 2  TASR. Vo veku 69 rokov zomrel dlhoročný redaktor RTVS Marián Ondáš. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2018-02-02. Dostupné online [cit. 2023-01-23].

Externé odkazy
--------------

* Marian Ondáš, legendárny regionálny spravodajca, relácia k príležitosti 95. výročia vysielania rozhlasu na Slovensku, Archív RTVS, Bratislava
* Rozlúčka s Mariánom Ondášom
**Marián Milčák** (\* 4. september 1960, Revúca) je slovenský básnik, prekladateľ a literárny vedec. 

Vyštudoval slovenčinu a nemčinu na FF UPJŠ v Prešove, pôsobí ako vysokoškolský pedagóg na FF UPJŠ v Košiciach a ako lektor na Sliezskej univerzite v Katoviciach. V rokoch 1999 – 2003 pracoval ako lektor slovenského jazyka a literatúry na Varšavskej univerzite. Venuje sa pôvodnej tvorbe a teórii básnického textu. Etabloval sa predovšetkým na stránkach časopisu *Romboid*. Bol redaktorom literárnych zošitov *Tichá voda* (Košice). Ladením je jeho poézia blízka tvorbe Rudolfa Juroleka, Daniela Pastirčáka a Erika Grocha. Spolupracuje so skupinou tvorcov časopisu *Pobocza* (Poľsko) a s vydavateľstvom *Modrý Peter* v Levoči. V 90. rokoch 20. storočia pomáhal bratovi (Petrovi Milčákovi) iniciovať literárne podujatia a básnické festivaly. Profesionálne a ľudsky je v blízkom kontakte s mnohými významnými autormi (Miroslav Brück, Marián Andričík, Valerij Kupko). Jeho básne boli preložené do angličtiny, češtiny, poľštiny, nemčiny, francúzštiny, ruštiny, ukrajinčiny, maďarčiny, chorvátčiny, slovinčiny, litovčiny a iných jazykov. Výber z jeho poézie pod názvom *Opus her(m)eticum* vyšiel v Slovinsku (Ľubľana, 2003). Sám prekladá najmä z poľštiny (Kornhauser, Herbert). Z ruštiny preložil zbierku básní Valerija Kupku *Nestálosť*. Žije v Levoči.

Básnické zbierky
----------------

* *Priestupný rok* (Martin, 1989)
* *Pevné hviezdy* (Levoča, 1992)
* *Mramorová sieň* (Bratislava, 1992)
* *Plnosť* (Bratislava, 1993)
* *Skrytá pieseň* (Bratislava, 1995)
* *Ženy obedujúce s mŕtvym* (Námestovo, 2000)
* *Siedma kniha spánku* (Levoča, 2006)

Odborné publikácie
------------------

* O nezrozumiteľnosti básnického textu (Levoča, 2004)
* Mýtus a báseň (7 úvah o poézii) (Levoča, 2010)

Rodina
------

* Ján Milčák (otec)
* Peter Milčák (brat)

Autoritné údaje: * GND: 1182919340
* ISNI: 0000 0000 7140 3211
* LCCN: no95003863
* NK ČR: ola2002152240
* SNK: 153945
* VIAF: 51600
* WorldCat: lccn-no95003863
**Tiverci** (ukr. Тиверці, rus. Тиверцы) sú východoslovanský kmeň, ktorý sa v 9. storočí usídlil v oblasti riek Dnester, Prut a Dunaj vrátane územia Budžaku na pobreží Čierneho mora a území dnešného Moldavska a Ukrajiny. Prvý raz sa tento kmeň v Povesti dávnych liet spomína spoločne s ostatnými slovanskými kmeňmi v 9. storočí v súvislosti s opisom kmeňov obývajúcich územie budúcej Besarábie:

> 
> *„Улучи и тиверьцы седяху бо по Днестру, приседяху к Дунаеви. Бе множьство их; седяху по Днестру оли до моря, и суть гради их и до сего дне..."*
> 
> 
> 

Zo západu ich územie ohraničovali Valasi a z východu kočovné turko-tatárske kmene. Aktívne sa preto zúčastňovali na vojenských ťaženia Olega a Igora I. v rokoch 904 a 944. V polovici 10. storočia sa územie Tivercov stalo súčasťou Kyjevskej Rusi. Po rozmachu feudálnej rozdrobenosti Kyjevskej Rusi už čím ďalej tým ťažšie mohli obrániť svoje obývané územia od častých nájazdov Pečenehov a Polovcov, a preto sa pod ich tlakom postupne presunuli na sever k iným slovanským kmeňom.

V oblasti ich pôvodného osídlenia však pravdepodobne ostali stopy po niekoľkých slovanských kruhových osídleniach a hradiskách, ktoré sa spájajú s pôsobením slovanského kmeňa Tivercov, tých, ktorých spomínajú kroniky - Aľčedar, Jekimaucy, Carevka, Ruď a iné.

V 13. - 14. storočí pozostatky kultúry Tivercov prijali za svoje polokočovní obyvatelia románskeho pôvodu (Moldavčania) a tie sa potom odrazili v ich kultúre a každodennom živote. Na severe sa títo nasledovníci stali o niekoľko sto rokov súčasťou ukrajinského národa a ich najzápadnejšia časť Moldavska (Bukovina) sa postupne začala romanizovať.

Poznámky
--------

1. **^**  Hradiská s takmer kruhovým pôdorysom a priemerom okolo 80 metrov, ktoré od nepriateľov oddeľovala asi 4 metrová jama okolo neho a vysoké steny. Tu sa našlo množstvo predmetov, ktoré boli identické s tými čo vlastnili obyvatelia Kyjevskej Rusi. Je čiastočne zrejmé, že sem tieto predmety boli dovezené z Kyjeva.

Referencie
----------

1. ↑  Povesť dávnych liet: Moskva, Leningrad: 1950, zv. 1, str. 14, 210.
Ing. **Marián Matyáš** (\* 8. september 1951, Košice) je bývalý slovenský basketbalista a basketbalový tréner. V rokoch 1993 – 1995 sa stal prvým trénerom slovenskej ženskej basketbalovej reprezentácie, s ktorou na Majstrovstvách Európy v roku 1993 získal prvú medailu pre kolektívny šport v ére samostatnosti.

Životopis
---------

Matyáš sa narodil v roku 1951 v Košiciach. Vyštudoval banské inžinierstvo na Vysokej škole technickej v Košiciach, v tejto profesii následne pracoval v rokoch 1979 – 1984. Od roku 1984 pôsobil ako profesionál v basketbale.

### Hráčska kariéra

Matyáš hral basketbal v rokoch 1965 až 1983 postupne za kluby VSS Košice, VŠT Košice, Inter Bratislava, Rudá hvězda Pardubice a Pokrok Krompachy. Bol juniorským reprezentantom Československa a reprezentantom Slovenska medzi dospelými.

### Trénerská kariéra

Ako tréner začal Matyáš pôsobiť najprv v rokoch 1986 – 1992 pri tíme ZŤS Košice, ktorý sa v roku 1992 zlúčil s tímom BK Lokomotíva Košice do tímu BK VSS Lokomotíva Košice. So ZŤS Košice skončil v sezóne 1990/91 na treťom a v sezóne 1991/92 na druhom mieste v kvalitnej československej lige. V roku 1993 sa stal prvým trénerom slovenskej ženskej basketbalovej reprezentácie. Reprezentáciu viedol na Majstrovstvách Európy v roku 1993 aj v roku 1995 a na Majstrovstvách sveta v roku 1994. Na ME 1993 získal s tímom bronzové medaily, na MS 1994 skončili Slovensky piate a na ME 1995 štvrté.

Následne sa vrátil ku klubovému trénerstvu, viedol postupne ženské extraligové tímy BK Slovan Bratislava (1995 – 1997), Cassovia Košice (1997 – 2001), Delta Košice (2001 – 2003) a opäť Cassovia Košice (2004/05). V rokoch 2000 – 2001 sa opäť vrátil k ženskej reprezentácii, pôsobil ako asistent trénerky na Letných olympijských hrách v roku 2000 a ako hlavný tréner na Majstrovstvách Európy v roku 2001. Jeho posledným zápasom na pozícii hlavného trénera v najvyššej súťaži bol zápas 14. mája 2005 v Poprade na lavičke Cassovie v zápase o extraligový bronz, kedy Cassovia nakoniec skončila na štvrtom mieste. Neskôr pôsobil na viacerých pozíciách v tíme Good Angels Košice a ich mládežníckej Young Angels Academy.

Osobný život
------------

Matyáš bol ženatý s manželkou Darinou, ktorá zomrela v auguste 2009. Ich syn Marián Matyáš mladší bol prodekanom Fakulty masmediálnej komunikácie Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave, tragicky zahynul ako 28-ročný vo februári 2007.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  GROSMANN, Tomáš. *Good Angels Košice* [online]. goodangelskosice.eu, [cit. 2021-02-08]. Dostupné online.
2. ↑  TÓTH, Tomáš. *Karnay: Jendrichovskému sa nečudujem, že ohlásil koniec* [online]. kosicednes.sk, 06.04.18, [cit. 2021-02-08]. Dostupné online.
3. ↑   *Marián Matyáš* [online]. fmk.sk, [cit. 2021-02-08]. Dostupné online.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |