recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eduard Gábor** (\* 18. jún 1933, Horné Strháre – † 28. marec 1983, Banská Bystrica) bol slovenský muzikológ, pedagóg.

Jeho otec bol Ondrej Gábor a matka Irena rod. Weisová.

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici a v Lučenci, na pedagogickom gymnáziu v Lučenci, na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Roku 1975 CSc. 1976 PhDr. 1981 doc. Učiteľ na základnej škole v Šahách, na Pedagogickej škole v Tisovci, na základnej škole v Lučenci, od 1959 prednášal na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici, od 1966 vedúci Katedry hudobnej výchovy. Prednášal dejiny svetovej hudby, hudobné formy a výučbu hry na husliach, vo vedeckovýskumnej práci sa zameral na receptívnu hudobnú výchovu pomocou filmu, diafilmu a diafónu, o čom publikoval v odborných časopisoch. Umelecký vedúci vysokoškolského súboru Mladosť, člen Krajského symfonického orchestra a Komorného orchestra Katedry hudobnej výchovy Pedagogickej fakulty v Banskej Bystrici.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* 

Autoritné údaje: * SNK: 152336
* VIAF: 7331156565733123500008
**EC Red Bull Salzburg** je rakúsky hokejový klub hrajúci v rakúskej najvyššej lige(ÖEL). Pôsobia v meste Salzburg na štadióne Eisarena Salzburg, ktorá má kapacitu 3500 divákov. V ročníku 2006/07 sa stal majstrom rakúskej ligy.

Súčasná zostava
---------------

*Zostava sezóny 2006/07, ktorá získala majstrovský titul.*

### Brankári

* 50 - Rakúsko Reinhard Divis
* 33 - Švédsko Magnus Eriksson
* 31 - Rakúsko Bernhard Bock
* 33 - Rakúsko Thomas Innerwinkler

### Obrancovia

* 02 - Rakúsko Andreas Pihl
* 10 - Rakúsko Jakob Lainer
* 17 - Rakúsko Victor Lindgren
* 29 - Švédsko Greger Artursson
* 47 - Rakúsko Martin Ulrich
* 64 - Rakúsko Andre Lakos
* 84 - Rakúsko Stefan Pittl
* 96 - Rakúsko Peter Kasper

### Útočníci

* 05 - Rakúsko Matthias Schwab
* 07 - USA Darby Hendrickson
* 08 - Rakúsko Martin Grabher-Meier
* 16 - Rakúsko Patrick Harand
* 18 - Rakúsko Martin Pewal
* 19 - Rakúsko Gregor Hager
* 27 - Fínsko Juha Lind
* 36 - Rakúsko Marco Pewal
* 38 - Kanada Frank Banham
* 51 - Rakúsko Matthias Trattnig
* 74 - Rakúsko Dieter Kalt
* 85 - Rakúsko Philipp Pinter

Juniori
-------

Juniorsky tím EHC Red Bull bol 19. júna 2013 prijatý do medzinárodnej Mládežníckej hokejovej ligy, v ktorej bude štartovať v sezóne 2013/2014.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
**Vlajka Juhoslávie** mala tri vodorovné pruhy: modrý, biely a červený. Uprostred bieleho pruhu bola umiestnená červená, žlto lemovaná päťcípa hviezda, zasahujúca svojimi lúčmi do polovice horného a dolného pruhu. Vlajka nadväzuje na vlajku, ktorá bola prijatá na Slovanskom zjazde v roku 1848 v Prahe. Trikolóra vznikla z farieb Srbska, Chorvátska, Slovinska a Čiernej Hory a jej slovanské farby tak vlastne nadväzujú na starú ruskú vlajku. Po skončení prvej svetovej vojny v roku 1918 sa južní Slovania zjednotili do jedného unitárneho štátu Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov, neskôr známeho ako Juhoslávia. Monarchia zvolila všeslovanský dizajn, ktorý symbolizuje novo nájdenú jednotu medzi južnými Slovanmi. Vlajka bola oficiálne prijatá v roku 1921. Päťcípa hviezda bola doplnená podľa ústavy v roku 1946, ale takto upravenú vlajku používali juhoslovanskí partizáni už od roku 1941.
Od roku 1992 sa vlajka používala bez päťcípej hviezdy. Po rozpade federácie Srbska a Čiernej Hory v roku 2006 vlajka zanikla

Galéria
-------

* Vlajka Štátu Slovincov, Chorvátov a Srbov (1918)Vlajka Štátu Slovincov, Chorvátov a Srbov (1918)
* Vlajka Juhoslovanského kráľovstva (1918—1945)Vlajka Juhoslovanského kráľovstva (1918—1945)
* Námorná vlajka Juhoslovanského kráľovstva (1918—1945)Námorná vlajka Juhoslovanského kráľovstva (1918—1945)
* Vlajka juhoslávskych partyzánov (1941–1945)Vlajka juhoslávskych partyzánov (1941–1945)
* Vlajka Juhoslovanskej socialistickej ľudovej federatívnej republiky (1946–1992)Vlajka Juhoslovanskej socialistickej ľudovej federatívnej republiky (1946–1992)
* Vlajka Juhoslovanskej zväzovej republiky (1992–2003)Vlajka Juhoslovanskej zväzovej republiky (1992–2003)
* Vlajka Srbska a Čiernej Hory (2003–2006)Vlajka Srbska a Čiernej Hory (2003–2006)

Zdroj
-----

* Mucha, L. - Valášek, Š.: Vlajky a znaky zemí sveta. Praha: GKP, 1974.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zastava Jugoslavije na bosnianskej Wikipédii.*

Referencie
----------

1. ↑   Vlajka na Flags Of The World

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Juhoslávie**

Externé odkazy
--------------

* Vlajka Juhoslávie, balkanflaghistory.org
Gaston v pražskej ZOO
**Gaston** je meno uškatca afroaustrálskeho, ktorý žil v pražskej zoologickej záhrade v rokoch 1991 až 2002. Preslávil sa v dobe povodní v roku 2002, keď ho zo zoologickej záhrady odniesla voda. Gaston doplával po Vltave a Labe až do Nemecka, kde bol chytený a následne vyčerpaním zomrel.

Život
-----

Gaston bol chytený vo voľnej prírode v južnej Afrike. Pražská zoologická záhrada ho ako mladého uškatca kúpila od obchodníka z Namíbie v roku 1991 ako asi ročné mláďa. Meno *Gaston* mu dala jeho cvičiteľka a chovateľka Michaela Voldřichová. Prišiel spolu s ďalšími tromi uškatcami, Bárou, Julinkou a Žofkou. Žofka krátko po príchode do Prahy uhynula, o niekoľko mesiacov neskôr ju nahradila samička Myška. V zoologické záhrade žil spolu s Bárou, Julinkou a Myškou 11 rokov. Prejavoval zmysel pre humor a rád sa predvádzal pred publikom v pravidelných predstaveniach. V dospelosti vážil takmer 200 kilogramov. S Bárou a Julinkou splodil postupne 10 potomkov; z toho jeden (Abeba) sa narodil posmrtne. Myška nikdy s Gastonom mláďa nemala, aj keď sa s ním opakovane párila.

Povodne, smrť a narodenie pohrobka
----------------------------------

Počas povodní v lete 2002 spodnú časť ZOO zaliala voda. Gaston i ostatní sa držali na území svojho výbehu a krúžili. Rozohnala ich až utrhnutá divácka tribúna 12. augusta. Potom sa snažili dať opäť dohromady, nájsť jeden druhého, a svoje domovské územie, väčšinou však neúspešne. Gaston sa najprv zdržoval v zaplavenom výbehu sloníc, ale počas nasledujúceho dňa odtiaľ zmizol a začal unikať po Vltave. Hoci bol videný na mnohých miestach, pokusy o jeho chytenie zlyhávali. Zoológom zo záhrady v Ústí nad Labem sa ho podarilo aspoň nakŕmiť. Až 19. augusta ho chytili nemeckí záchranári v Lutherstadt-Wittenbergu potom, čo preplával vyše 300 kilometrov. Ešte v ten deň sa vydal na cestu za ním český tím; Gaston ale náhle zomrel na následky stresu, únavy a vyčerpania. Chladná voda ani dočasný nedostatok jedla mu neublížili a následná pitva neodhalila žiadne zranenie. Mal v tom období 12 rokov. Nasledujúce leto 2003 sa Báre neočakávane narodilo mláďa, Gastonov posmrtný potomok. Je to samička Abeba, ktorá žije v ZOO Praha dodnes (August 2011) spolu s Bárou, Julinkou a Gastonovým potomkom Melounom. V máji 2011 sa Abebe a Melounovi narodilo mláďa.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Trojský koník*, 2009, roč. 11, čís. mimořádné (Lachtani), s. 6. Ďalej len Trojský koník].
2. 1 2  Trojský koník, s. 9.
3. ↑   Lachtani na výletě. *Zoo Praha* (Praha). Dostupné online [cit. 2011-06-19]. [nefunkčný odkaz]
4. ↑   Lachtana z pražské zoo skolila infekce. *iDNES.cz*, 2002-09-10. Dostupné online.
5. ↑   Osud jednoho lachtana. *Zoo Praha* (Praha). Dostupné online [cit. 2011-06-19]. [nefunkčný odkaz]
6. ↑   Uhynulý lachtan má potomka. *iDNES.cz*, 6. 6. 2003. Dostupné online.
7. ↑   Prague's hero seal is posthumous father. *BBC News*, 12. 8. 2003. Dostupné online.
8. ↑  FIALOVÁ, Lucie. Pokřtili dceru nejznámějšího lachtana Gastona. *Novinky.cz*. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gaston (lachtan) na českej Wikipédii.*
**Gateshead Millennium Bridge** je pravdepodobne prvý pohyblivý most s naklápaním na svete. Architekti tohto mosta sú Wilkinson Eyre zo Spojeného kráľovstva. Spája Gateshead a Newcastle upon Tyne v severovýchodnom Anglicku. Stavba mosta stála 22 miliónov libier.

Millennium Bridge v Gatesheade je nezvyčajná stavba, ktorá v sebe spája prvky oblúkového mosta s naklápacím mechanizmom, vďaka ktorému pod ním môžu po rieke Tyne preplávať lode. Most má hlavné pole s rozpätím 105 m a jeho celková dĺžka je 126 m, mostovka je 8 m široká. Oblúk je 50 m vysoký. Pôdorysne zakrivená oceľová ortotropná mostovka je zavesená na oceľových závesoch na parabolickom oceľovom oblúku. Zakrivenie mostovky tak tvorí protizávažie k oblúku, ako je zrejmé v zdvihnutej polohe. Oblúk je osadený valcovými čapmi - vďaka ktorým sa môže celý most otáčať - na betónových oporách pristavaných k nábrežiu. Naklápací mechanizmus je vybavený hydraulickými čerpadlami. Mostom prevádza cesta pre peších a cyklotrasa.

Millennium Bridge doplnil rad niekoľkých ďalších pozoruhodných mostov, ktoré už stáli na rieke Tyne. Vďaka svojmu netradičnému návrhu sa stal vyhľadávanou turistickou zaujímavosťou. V roku 2003 dostal od Inštitútu pozemného staviteľstva hlavnú cenu za konštrukčnú kvalitu.

Referencie
----------

1. ↑   *The Gateshead Millenium Bridge – the ‘Winking Eye’ of Newcastle upon Tyne* [online]. Directory of Newcastle upon Tyne.com. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gateshead Millennium Bridge**

Externé odkazy
--------------

* 

* Gateshead Millennium Bridge v databáze *Structurae*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gateshead Millennium Bridge na českej Wikipédii.*
**Eduard Velecký** (\* 1948) je slovenský bridžista, ktorý, pokiaľ slovenský bridž bol súčasťou Českého bridžového zväzu, dosiahol titul Majster - najvyšší titul, ktorý sa v bridži dal získať.

Je viacnásobný česko-slovenský reprezentant na medzinárodných bridžových podujatiach. Ešte aj po rozdelení Česko-Slovenska, niekoľkokrát reprezentoval Česko. V súčasnosti žije a podniká v Nových Zámkoch.

Od roku 2008 je hrajúcim kapitánom družstva Slovensko a trénemrom slovenskej bridžovej reprezentácie. Ja autorom databázy Slovenského bridžového zväzu a jej hlavným administrátorom. Je predsedom Klasifikačnej komisie SBZ a členom predsedníctva SBZ.

Umiestnenia
-----------

* 1. miesto: Prvá slovenská liga 2007-2016
* 2. miesto: Otvorené majstrovstvá Slovenska páry 2007, 2015
* 3. miesto: Veľká cena Košíc 2008
* 22. miesto: Majstrovstvá Európy družstiev 1989 - Česko-Slovensko
* 20. miesto: Majstrovstvá Európy družstiev 1993 - Česko-Slovensko
* 37. miesto: Svetová bridžová olympiáda, družstvá 1996 - Česko
* 33. miesto: Majstrovstvá sveta, družstvá 1997
* 31. miesto: Majstrovstvá Európy, družstvá 2008 - Slovensko

Referencie
----------

1. ↑   Otvorené majstrovstvá Slovenska 2015

Externé odkazy
--------------

* Stránka Eduarda Veleckého venovaná bridžu Archivované 2006-06-18 na Wayback Machine
* Vizitka hráča SBZ
* Vizitka hráča EBL
Súradnice: 16°17′40″J 71°24′32″Z﻿ / ﻿16,29444°J 71,40889°Z﻿ / -16.29444; -71.40889

**El Misti** je symetrický stratovulkán, jeden z najznámejších v Peru, zložený v prevažnej miere z andezitových láv a pyroklastík. Na úpätí sa nachádza mesto Arequipa, sopka je jeho symbolom. Väčšina budov v meste je postavená z bieleho kameňa *sillar*, čo je vlastne prekryštalizovaný tuf, pochádzajúci však paradoxne z vulkanických uloženín erupcií nedaľekej sopky Nevado Chachani. Posledná doložená erupcia je z roku 1784, ale neoficiálne zdroje uvádzajú aj roky 1826, 1831 a 1870.

Jezuitský kostol v Arequpe, postavený z bieleho tufu - sillaru.
V jednom z troch kráterov Misti bola pozorovaná fumarolická aktivita, čo je dôkazom, že sopka nie je vyhasnutá. V blízkosti krátera sa pri archeologických vykopávkach v roku 1998 našli mumfikované telá Inkov, spolu s artefaktami.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán El Misti**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2007-11-27 na Wayback Machine - stratovulkán El Misti na Global Volcanism Program (po anglicky)
Gazi Husrev-begova mešita 
Interiér
**Gazi Husrev-begova mešita** je najstaršia mešita v Sarajeve, v hlavnom meste Bosny a Hercegoviny.

História
--------

Sarajevo bolo v 16. storočí centrom osmanského sandžaku. Mešitu dal postaviť Gazi Husrev-beg v roku 1530. Hlavným architektom bol perzský majster Ajem Esir Ali. Ide o typickú pamiatku osmanskej architektúry.

Architektúra
------------

Mešita má typické prvky osmanskej architektúry, ktorá nadväzuje na byzantské umenie. Kupola mešity dosahuje výšku 26 metrov a minaret výšku 47 metrov. Súčasťou mešity je aj hodinová veža, ktorú pristavili v roku 1697. Mešita bola poškodená počas občianskej vojny v Bosne v 90-tych rokoch 20. storočia. Po vojne bola obnovená. Na rekonštrukciu prispel hlavne saudskoarabský kráľ.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gazi Husrev-begova mešita (Sarajevo)**

Externé odkazy
--------------

* Gazi Husrev-Beg Mosque - location and informations Archivované 2011-07-16 na Wayback Machine
* Gazi Husrev-Beg Mosque - Sarajevo Archivované 2010-04-26 na Wayback Machine
**Flickr** je komunitná webová lokalita pre zdieľanie fotografií a videa vytvorená spoločnosťou Ludicorp, ktorú neskôr získala spoločnosť Yahoo!. Bol tiež jedným z prvých serverov Webu 2.0, ktorý umožňoval používať tagy. Používatelia môžu svoje fotografie a videá umiestniť do mapy. V septembri 2010 bolo oznámené, že Flickr zdieľa viac ako 5 miliárd obrázkov. V máji 2013 bolo oznámené, že Flickr zdieľa viac ako 8 miliárd obrázkov.

História
--------

Kanadská spoločnosť Ludicorp so sídlom vo Vancouveri vyvinula Flickr vo februári 2004. V marci 2005 ju odkúpila spoločnosť Yahoo! a v júni boli presunuté servery z Kanady do USA, a tak podliehajú americkým zákonom.

Zdieľanie fotografií
--------------------

Flickr umožňuje používateľovi po nahraní fotografie zvoliť, pod akou licenciou bude jeho fotografia šírená. Pretože mnoho fotografií uložených na tejto službe je šírených pod licenciou umožňujúcou ďalšie použitie, dalo by sa povedať, že do určitej miery spĺňa Flickr funkciu fotobanky.

Použité technológie
-------------------

* PHP
* Smarty Template Engine
* PEAR pro XML & Email
* Perl
* ImageMagick
* MySQL 4.0
* Java
* Apache Web Server 2
* Adobe Flash
* Fotonotes pre popis na fotografiu

Referencie
----------

1. ↑   *flickr.com - Traffic Details from Alexa* [online]. Alexa Internet, Inc, [cit. 2010-07-30]. Dostupné online. Archivované 2015-07-26 z originálu.
2. ↑  5 Billion Photos on Flickr from Flickr Blog
3. ↑  Flickr Gets A Huge Revamp With Hi-Res Image-Filled UI, New Android App, And 1TB Of Free Storage (anglicky)
4. ↑   *Data moving to U.S. very soon!* [online]. Flickr, 6. októbra 2005, [cit. 2006-09-04]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Flickr.com
* Flickr's Digest
* SME.sk – Flickr je krajší, ponúka zadarmo 1TB priestoru
**Edward Palmer** (\* 12. január 1829, Hockwold-cum-Wilton, Spojené kráľovstvo – † 10. apríl 1911, Washington, USA) bol americký botanik a archeológ.

Život a kariéra
---------------

Palmer strávil väčšinu svojho života v USA, kde bol zamestnaný v *U.S. Department of Agriculture* ako botanik. Roku 1891 viedol expedíciu skúmajúcu flóru a faunu v Kalifornii a hlavne v Death Valley. Zbieral tiež rastliny Mexika a Južnej Ameriky a okolo 200 rastlín a jeden rastlinný druh (Palmerella) je pomenovaných po ňom.

Palmer bol tiež činný v začiatkoch americkej archeológie. Medzi rokmi 1882 až 1884 pracoval ako asistent pre *Bureau of American Ethnology*. Cieľom expedície bolo preskúmanie indiánskych mohýl na východe USA. Palmer prevádzal vykopávky hlavne v Arkansase, ale bol tiež v Alabame, Louisiane, Mississippi, Tennessee a Georgii. V Georgii skúmal oblasť Kolomoki. Po rozsiahlych vykopávkach prehlásil, že nenašiel nič, okrem keramických črepín a usadenín popola.

Po dokončení archeologických prieskumov sa Palmer až do svojej smrti venoval botanike.

Edward Palmer má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku *Palmer*.

Externé odkazy
--------------

* Palmer na Library of the Gray Herbarium (po anglicky)
* Palmer na Arkansaskej encyklopédii (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Edward Palmer na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 131395211
* ISNI: 0000 0001 1695 304X
* LCCN: n82253427
* NK ČR: jx20121022002
* VIAF: 103254550
* WorldCat: lccn-n82253427
Barón **Egid Berzevici** (*de Berzevicz et Kakaslomnicz*; staršie **Egyd Berzeviczy**, **Egyed Berzeviczy**; \* 24. december 1835, Prešov, Slovensko – † 14. jún 1906, Barca, Slovensko) bol statkárom, majiteľom rozsiahlych pozemkov vo Vysokých Tatrách i pod nimi, predseda Uhorského karpatského spolku, turistický nadšenec, vnuk Gregora Františka Berzeviciho významnej postavy hornouhorského osvietenstva.

Zo životopisu
-------------

Narodil sa v Prešove v rodine Titusa Eduarda Alexandra Berzevici a jeho manželky grófky Letície Jozefíny Kláry Leonárdy Dessewffy. Pochádzal z veľmi starého rodu, Rutkerovcov. Panovník Ondrej II. daroval v roku 1209 prepoštovi Adolfovi a jeho sestre, manželke komesa Rutkera (Rudigera), bývalej dvornej dáme kráľovnej Gertrúdy čiastku „nad Popradom". Hraničná čiara pozemkov viedla na severe po hrebeni Východnej Vysokej po hlavnom hrebeni Slavkovského štítu po Baranie rohy a na Malú Svišťovku. K teritóriu patrili okrem iného Skalnatá dolina a Huncovská kotlina, obe Studené doliny s priľahlými hrebeňmi. Patrili jej aj rozsiahle pozemky pod Vysokými Tatrami, napríklad v súčasnom chotári Novej a Starej Lesnej. Sídlom rodiny sa stala Veľká Lomnica. Rod Berzeviciovcov v nasledujúcich stáročiach zveľaďoval darované územia, ale aj často drancoval.

Na začiatku 70. rokov 19. storočia sa jeho rodina podieľala na rozvoji cestovného ruchu vo Vysoký Tatrách. Berzevici bol v roku 1873 jedným zo zakladajúcich členov Uhorského karpatského spolku a bol členom jeho predstavenstva. V rokoch 1874 – 1878 bol jeho predsedom. Zaslúžil sa o výstavbu nových ciest a chát vo Vysokých Tatrách. Na jeho počesť bola v roku 1876 pomenovaná Egidova chata v Doline Zeleného plesa vo Vysokých Tatrách.

V roku 1867 sa oženil s dcérou statkára Bárczayho, Helenou. Potom ako sa v roku 1878 presťahoval do Barce, pôsobil v Košiciach v rôznych župných a spoločenských funkciách. V roku 1882 bol veľkolomnický majetok rodiny predaný v dražbe. V roku 1898 publikoval v časopise Karpathen Post článok pod nemeckým názvom *Erzherzog Johann v Zipsen 1819* (Arcivojvoda Ján na Spiši 1819). V článku opísal históriu Tatier a Spiša. O rok neskôr vydal sprievodcu Smokovca, ktorého autorom bol jeho dedo Gregor František Berzevici *Eine Beschreibung des Badesi Schmecks aus dem Jahre 1812*, (Popis kúpeľov Smokovec 1812). V rokoch 1899 – 1902 vydal trojdielnu históriu Berzeviciho rodiny. 

Pochovaný je na cintoríne v Barci.

Referencie
----------

1. ↑  RADWAŃSKA-PARYSKY, Zofia; PARYSKI, Witold Henryk. *Wielka encyklopedia tatrzańska*. Poronin : Wyd. Górskie, 2004. ISBN 83-7104-009-1. (po poľsky)
2. ↑  HEFTY, Gyula Andor. Zbigniew Korosadowicz. *Turistik und Alpinismus*, roč. 1922-1923, čís. 3, s. 78.
3. ↑  BOHUŠ, Ivan. Najstaršia listina s tatranskými vzťahmi. *Vysoké Tatry*, roč. XV, čís. 2, s. 27.

Externé odkazy
--------------

* História Veľkej Lomnice Archivované 2016-04-20 na Wayback Machine
* Záznam o narodení a krste v matrike – evanjelická farnosť; pokrstený ako Egid Greger Anton Berzeviczy
**Flora** je jedna zo staníc pražského metra. Nachádza sa na linke A medzi stanicami Jiřího z Poděbrad a Želivského v mestskej štvrti Vinohrady. Nad stanicou sa nachádza Palác Flora a v jej tesnej blízkosti sú Olšanské hřbitovy. Otvorená bola 22. decembra 1980 ako súčasť úseku II.A.

Charakteristika stanice
-----------------------

Flora je razená stanica s troma loďami. Stredná loď je skrátená na 33 metrov so šiestimi pármi prestupov na nástupištia. Stanica je dlhá 108 metrov a nachádza sa iba 26 metrov pod zemou, čo z nej robí najplytšie položenú stanicu v sieti pražského metra. Zo strednej lode vedie jeden výstup eskalátorovým tunelom do podzemného vestibulu. Ten je priamo napojený na nákupné centrum Palác Flora. Na ulicu vedie ďalších šesť výstupov.

Stanica je obložená výliskami z eloxovaného hliníka v zlatej farbe a vo farbe červeného vína. Piliere sú obložené okrasným šedým juhoslovanským mramorom Maljat. Dlažba je žulová, madlá sú vyrobené z lešteného antikora. V pasáži sa nachádzajú keramické stély s rastlinnou tematikou. Na povrchu sa predtým nachádzalo súsošie *Rodina*. Táto socha bola odstránená pri výstavbe Paláca Flora. Teraz sa nachádza pri stanici metra A Depo Hostivař.

Výstavba stanice na konci 70. rokov stála celkom 254 miliónov Kčs.

Referencie
----------

1. 1 2  METROPROJEKT Praha a.s.. *Detail projektu/Stanice Flora* [online]. metroprojekt.cz, [cit. 2013-10-13]. Dostupné online. (po česky)[nefunkčný odkaz]

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Flora (stanica pražského metra)**

Externé odkazy
--------------

* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← smer Nemocnice Motol | **Pražské metro – linka A** | smer Depo Hostivař → |
| **Jiřího z Poděbrad** | **Flora** | **Želivského** |
| Nemocnice Motol bezbariérový prístup – Petřiny bezbariérový prístup – Nádraží Veleslavín bezbariérový prístup – Bořislavka bezbariérový prístup – Dejvická bezbariérový prístup – Hradčanská – Malostranská – Staroměstská – Můstek  – Muzeum  bezbariérový prístup – Náměstí Míru – Jiřího z Poděbrad – Flora – Želivského – Strašnická bezbariérový prístup – Skalka bezbariérový prístup – Depo Hostivař bezbariérový prístup |
moľa kožušinová (*Tinea pellionella*)
**Drobné motýle** (iné názvy: **malé motýle**, **mikrolepidoptéry**; staršie: *drobní motýli*; lat. Microlepidoptera) je umelý, nemonofyletický taxón motýľov. Používa sa buď neformálne alebo sa vyskytuje v starých systémoch. Už texty z 30. rokov 20. storočia ho uvádzajú ako zastaraný, nemonofyletický taxón. 

Odborné entomologické zameranie na skupinu malých motýľov sa nazýva **mikrolepidopterológia**.

Systematika
-----------

### Zaradenie v systéme

V neformálnych deleniach a v niektorých starých systémoch sa motýle delia na drobné motýle (Microlepidoptera) a veľké motýle (Macrolepidoptera).

V iných starých systémoch sa motýle delia na drobné motýle (Microlepidoptera), denné motýle (Diurna), večerné motýle (Crepuscularia) a nočné motýle (Nocturna), pričom ale namiesto nočných motýľov sa niekedy uvádzalo 5 menších skupín.

### Vnútorná systematika

Do taxónu Microlepidoptera patrí niekoľko desiatok čeľadí motýľov, ako napr. adélovité (*Adelidae*), obaľovačovité (*Tortricidae*), vijačkovité (*Pyralidae*), moľovité (*Tineidae*) a pod. [chýba zdroj]

Konkrétne napríklad v druhej polovici 19. a na začiatku 20. storočia sa uvádzal nasledujúci systém drobných motýľov:  

drobné motýle (Microlepidoptera):

* moľovité/staršie:moli (Tineidae)
* pierkavcovité/staršie:pernatušky (Pterophoridae)
* obaľačovité/staršie:zaviňači (Tortricidae)
* vijačkovité/staršie:obalače (Pyralidae)

Uvedené čeľade sa tu chápu v ich vtedajšom (teda nie nevyhnutne aj dnešnom) rozsahu.

Charakteristika
---------------

V strednej Európe sa vyskytuje viac ako 3 000 druhov z tejto skupiny motýľov, ktorá je veľmi nejednotná a skladá sa z mnohých čeľadí, prevažne menších druhov motýľov. Ide o početne najväčšiu skupinu motýľov. Patria sem druhy, ktorých veľkosť je iba niekoľko milimetrov, ale aj čeľade, v ktorých jedince dosahujú rozmery aj niekoľko centimetrov, takže tu je označenie "drobné motýle" dosť sporný. [chýba zdroj]

Zdroje
------

1. ↑  TOKÁR, Z. et al. NOVÉ DRUHY DROBNÝCH MOTÝĽOV (MICROLEPIDOPTERA) PRE FAUNU SLOVENSKA. In: Folia faunistica Slovaca 20 (1) 2015: 37–47
2. ↑   *Motýle* [online]. motyle.huu.cz, [cit. 2022-08-04]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
3. ↑  Pekařová. K. Prírodovedné a lekárske spolky na území Slovenska (1850-1918) so zvláštnym zreteľom na zdravotnícko-medicínsku tematiku a biologické vedy v ich publikačných aktivitách  S. 243
4. ↑  REIPRICH, Andrej. *Motýle Slovenska (oblasť Slovenského raja)*. [s.l.] : Vydavatel'stvo Slovenskej akadémie vied, 1960. 553 s. S. 6.
5. ↑   *Entomological problems*. [s.l.] : Vyd. Slovenskej akadémie vied, 1977. 658 s. S. 14.
6. 1 2  motýli. In: Slovenský náučný slovník II. 1932. S. 373
7. 1 2 3  Rízner Ľ. V. Živočíchopis. Uh. Skalica 1875. S. 178 a nasl.
8. ↑  Veľká kniha živočíchov. Bratislava: Ikar. 2019. S. 172
9. 1 2  Schmetterlinge. In: Meyers Großes Konversations-Lexikon, Band 17. Leipzig 1909, S. 890-892.
10. 1 2  Brehms Thierleben. Allgemeine Kunde des Thierreichs, Neunter Band, Vierte Abtheilung: Wirbellose Thiere, Erster Band: Die Insekten, Tausendfüßler und Spinnen. Leipzig: Verlag des Bibliographischen Instituts, 1884. S. 341-347.
Trasa červenej linky
**Električková doprava v Jeruzaleme** (hebr. הרכבת הקלה בירושלים‎ – HaRakevet HaKala Birushalayim) je električková doprava v Jeruzaleme. Skladá sa zatiaľ len z jedinej električkovej linky (červená), ďalšie (zelená a modrá električkovej, niekoľko metrobusových) sú plánované.

Staviteľom je konzorcium CityPass, ktoré má aj koncesiu na prevádzkovanie tejto siete po dobu tridsiatich rokov. Systém na výber cestovného dodala a na 15 rokov spravuje spoločnosť Affiliated Computer Services. Vozňový park pozostáva zo 46 nízkopodlažných električiek Citadis 302 od Alstomu.

Červená linka
-------------

Výstavba prvej linky začala v roku 2002 a skončila v roku 2010. Po niekoľkých odkladoch, najskôr kvôli nedostatku pracovníkov a financií, neskôr kvôli nekompatibilným semaforom, na ktorých sa nedarilo nastaviť preferenciu električiek, bola ostrá prevádzka spustená 19. augusta 2011, z počiatku bez výberu cestovného. Od decembra potom bola linka už v plnej prevádzke.

Linka je dlhá 13,9 km a má 23 zastávok, po dokončení jej predĺženia v roku 2016 by mala jej dĺžka narásť na 22,5 km. Celková cena výstavby prvej linky je odhadovaná na 3,8 miliardy NIS.

Galéria
-------

* 
* Vozeň červenej linky pred trhom Machane YehudaVozeň červenej linky pred trhom Machane Yehuda
* Stanica Ha-TurimStanica Ha-Turim
* DepotDepot
*

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Jerusalem Light Rail Project, Israel* [online]. Railway technology, [cit. 2015-08-08]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  ROSENBERG, Oz. Jerusalem’s Light Rail System Opens to the Public After Years of Delays. *Haarec*, 2011-08-19. Dostupné online [cit. 2015-08-08]. (po anglicky)
3. ↑  TUREČKOVÁ, Eva. Jeruzalém se učí žít s tramvajemi. A stěžují si židé i Palestinci. *Lidovky.cz*, 2010-02-18. Dostupné online [cit. 2015-08-08].

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jeruzalémská tramvajová doprava na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Električková doprava v Jeruzaleme**

Externé odkazy
--------------

* Stránky dopravcu CityPass Archivované 2013-06-18 na Wayback Machine
* Vládne stránky o mestskej doprave Archivované 2015-07-19 na Wayback Machine
* Jeruzalemské ľahké metro Archivované 2015-08-09 na Wayback Machine na stránkach urbanrail.net
* *From Mule Tracks to Light Rail Transit Tracks: Integrovanie Modern Infrastructure into an Ancient City - Jerusalem, Israel*
**Flygility** je kynologický šport, ktorý je kombináciou flyballu a agility. Je to vlastne flyball, ale s tým rozdielom, že pes neskáče iba cez štyri rovnaké prekážky, ale musí prekonať aj prekážky, ktoré sa vyskytujú v agility. Tento šport môžu vykonávať rôzne plemená psov, rôzneho veku. Súťažia medzi sebou tímy (ako vo flyballu) na dvoch dráhach. Dráha pozostáva z prekážok (nie vždy sú všetky prekážky využívané) ako - fly box, skokové prekážky, kruh, ďaleký skok, šikmá stena (áčko), slalom, pevný tunel, atď..

Tímy
----

Existujú rôzne možnosti ako zostaviť tím, podľa počtu dvojíc (človek a pes):

1. jeden človek + jeden pes - *individuálny tím*
2. dvaja ľudia + dvaja psi - *tím z dvojíc*
3. ...

Pred štartom musí byť načrtnuté rozostavenie a musí byť k dispozícii účastníkom. Po rozostavaní dráhy si môže každý psovod a každý pes vyskúšať dráhu mimo súťaž.

Štart
-----

Na začiatku dráhy sa pripraví 1 pes z každého družstva, pričom dráhy a tými sú dve.
Rozhodca vydá povel a pes vybieha na trať. Prekoná všetky prekážky, vystrelí si loptičku a s úlovkom v papuli beží späť, opäť cez prekážky. Keď je v kontakte časťou svojho tela za štartovou / cieľovou čiarou (vo vzduchu, či na zemi) pustí loptičku za čiaru a v tom momente vybehne ďalší pes z jeho družstva. Ktoré družstvo má loptičky skôr, víťazí.

Zdroj
-----

Tento článok je kombináciou prekladu z Wellington Hurricanines Archivované 2007-12-19 na Wayback Machine
Ellis Island
**Ellis Island** je ostrov pri ústí rieky Hudson neďaleko New Yorku v USA. Od 1. januára 1892 do 12. novembra 1954 fungoval ako prisťahovalecká stanica pre imigrantov do USA. Je majetkom federálnej vlády a teraz je súčasťou Národnej pamiatky Sochy Slobody, ktorá podlieha federálnej agentúre National Park Service. Ellis Island bol tiež predmetom hraničného sporu medzi štátmi New York a New Jersey. Rozkladá sa prevažne v Jersey City (New Jersey), aj keď malou časťou svojho územia spadá do susedného New York City. Má rozlohu 0,24 km².

Imigrácia
---------

V rokoch 1892 až 1954 prešlo cez Ellis Island viac ako 12 miliónov prisťahovalcov. Prví prisťahovalci, ktorí 1. januára 1892 prešli Ellis Islandom, bola Annie Mooreová, pätnásťročná bývalá žiačka z írskeho Corku, a jej dvaja bratia. Prišli do Ameriky za svojimi rodičmi, ktorí sa presťahovali do New Yorku o dva roky skôr. Dostala želanie od úradníkov a 10,00 dolárov. Posledný, kto prešiel Ellis Islandom bol nórsky obchodný námorník menom Arne Peterssen roku 1954. Po schválení zákona National Origins Act (1924), mohli ostrovom prejsť iba presídlené osoby alebo vojnoví utečenci. Dnes viac ako 100 miliónov Američanov môže vystopovať svoj pôvod k imigrantom vďaka nadácii Ellis Island, ktorá zdigitalizovala pôvodné záznamy.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2010-05-03]. Dostupné online. Archivované 2009-04-30 z originálu.
3. ↑

Pozri aj
--------

* Imigrácia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ellis Island**

Externé odkazy
--------------

* Ellis Island domovská stránka
* Ellis Island informácie pre návštevníkov

| * z
* d
* u
Ostrovy New Yorku |
| --- |
| 
* Barren Island
* The Blauzes
* Broad Channel Island
* Chimney Sweeps
* City Island
* Coney Island
* Ellis Island
* Governors Island
* Hart Island
* High Island
* Hoffman Island
* Hunter Island
* Isle of Meadow
* Liberty Island
* Long Island
* Manhattan
* Mill Rock
* North Brother Island
* Prall's Island
* Randall's Island
* Rat Island
* Rikers Island
* Roosevelt Island
* Shooters Island
* South Brother Island
* Staten Island
* Swinburne Island
* Twin Island
* U Thant Island
* Ward’s Island

 |
**Elsevier B.V.** je vydavateľstvo vedeckej literatúry, ktoré sa špecializuje hlavne na medicínu a prírodné vedy a techniku. Je súčasťou skupiny Reed Elsevier. Centrála spoločnosti sa nachádza v holandskom Amsterdame, pobočky sa nachádzajú v Spojenom kráľovstve, USA, Mexiku, Brazílii, Španielsku a inde.

Hlavnými produktami sú vedecké periodiká a časopisy ako napr. *The Lancet* a *Cell*, vedecké monografie a učebnice ako *Gray's Anatomy*, databáza elektronických časopisov ScienceDirect, zbierky časopisov *Trends* a *Current Opinion*, a on-line bibliografická a citačná databáza Scopus. Prevádzkuje program a sieť Mendeley pre spravovanie a zdieľanie vedeckých článkov. Ročne vychádza asi 2200 titulov vedeckých časopisov s asi 250 000 odborných článkov.

Elektronické archívy, ktoré sú dostupné pre akademické inštitúcie s predplateným prístupom ako aj pre jednotlivcov obsahujú niekoľko miliónov publikácii. Ročne je z databáz stiahnutých okolo 240 miliónov dokumentov.

Elsevier spolu s vydavateľstvami Springer, John Wiley & Sons, Taylor & Francis a SAGE Publications patria medzi najvýznamneších vydavateľov vedeckých publikácií. Ich spoločný podiel na trhu sa pohybuje okolo 42%. Samotný Elsevier má podľa niektorých zdrojov približne štvrtinový podiel na trhu vedeckých časopisov v Británii
.

V roku 2010 malo vydavateľstvo celkové príjmy vo výške 3,2 miliardy amerických dolárov. Elsevier je pre neprimerané zisky (napr. vysoko nadpriemerné ceny predplatného) a politiku autorských práv vo vedeckých kruhoch silne kritizovaný.

Referencie
----------

1. ↑   *At a Glance* [online]. Elsevier, [cit. 2015-08-22]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  Monbiot, G. *The Lairds of Learning* [online]. monbiot.com, 29.08.2011, [cit. 2015-08-22]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  Larivière, V. Haustein, S. Mongeon, P. 2015, The Oligopoly of Academic Publishers in the Digital Era. PLoS ONE. PLOS. 10, 1 - 15
4. ↑  CAMPBELL, Robert; PENTZ, Ed; BORTHWICK, Ian. *Academic and Professional Publishing*. [s.l.] : Chandos Publishing, 2012. 496 s. ISBN 978-1-84334-669-2.
5. ↑  Lin, T. *Mathematicians Organize Boycott of a Publisher* [online]. nytimes.com, 13.02.2012, [cit. 2015-08-22]. Dostupné online. (po anglicky)
6. ↑  Flood, A. *Scientists sign petition to boycott academic publisher Elsevier* [online]. theguardian.com, 2012-02-02, [cit. 2017-08-17]. Dostupné online. (po anglicky)
7. ↑  TENNANT, Jon. Elsevier are corrupting open science in Europe. *The Guardian* (Londýn: Guardian News and Media Limited), 2018-06-29. Dostupné online [cit. 2019-09-22]. ISSN 0261-3077.

Externé odkazy
--------------

* Elsevier Science & Technology pre Česko a Slovensko Archivované 2016-10-08 na Wayback Machine
**Electronic Product Code** (**EPC**) je kód podobný kódovacej schéme pre Gen 2 RFID štítky (čipy). Je navrhovaný na uspokojenie potrieb v rôznych odvetviach, zatiaľ čo garantuje jedinečnosť pre všetky EPC-zhodné čipy. EPC prispôsobuje existujúce kódovacie schémy a definuje nové schémy tam, kde to je potrebné. 

EPC bolo vytvorené MIT Auto-ID Centra, konzorcia 120-tich globálnych korporácií a univerzitných laboratórii. EPC systém je súčasne riadený EPCglobal, Inc. dcérskej spoločnosti spoločnosti GS1, tvorcov UPC čiarových kódov.

EPC má potenciál stať sa štandardom pre globálne použitie RFID a hlavným elementom navrhovanej EPCglobal Network.

Štruktúra
---------

Všetky EPC čísla obsahujú hlavičku identifikujúcu enkódovanie schémy, ktorá bola použitá. Toto udáva dĺžku, typ a štruktúru EPC. Schéma enkódovania EPC často obsahuje sériové číslo, ktoré môže byť použité pri jedinečnom identifikovaní daného objektu.

EPC verzia 1.3 podporuje nasledujúce kódovacie schémy:

* General Identifier (GID) GID-96
* serializovaná verzia GS1 Global Trade Item Number (GTIN) SGTIN-96 SGTIN-198
* GS1 Serial Shipping Container Code (SSCC) SSCC-96
* GS1 Global Location Number (GLN), SGLN-96 SGLN-195
* GS1 Global Returnable Asset Identifier (GRAI) GRAI-96 GRAI-170
* GS1 Global Individual Asset Identifier (GIAI) GIAI-96 GIAI-202
* DOD Construct DoD-96

Externé odkazy
--------------

* EPCglobal Tag Data Standards Version 1.3 Archivované 2006-07-17 na Wayback Machine
* ManningRF Info Center Archivované 2007-09-29 na Wayback Machine - Contains reviews and information concerning EPC-compatible RFID devices and software. Also contains a list of primers and FAQs concerning EPC compatibility issues.
* EPC Step by Step Explaination
**Els Aarne** (\* 30. marec 1917, Dmytrijivsk - † 14. jún 1995, Tallinn, Estónsko) bola estónska hudobná skladateľka.

Životopis
---------

Aarne študovala na konzervatóriu v Talline. Do roku 1939 hudobnú výchovu u Gustava Ernesaksa, do roku 1942 klavír u Theodora Lemba a do roku 1946 kompozíciu u Heina Ellera. V rokoch 1944-1974 učila hudobnú teóriu a klavír na Štátnom konzervatóriu Tallinn.

Napísala dve symfónie (1961, 1966), dva violončelové koncerty (1974, 1980), *Koncert pre kontrabas* (1968), symfonické básne, komornú hudbu, 2 kantáty: "Doma" (1939) a "Pieseň o našej dobe" (1965), zbory a piesne.

Referencie
----------

1. ↑  *Eesti Elulood.* Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus 2000 (= Eesti Entsüklopeedia 14) ISBN 9985-70-064-3, S. 6

Externé odkazy
--------------

* Els Aarne na emic.kul.ee Archivované 2011-07-18 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Els Aarne na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1033332445
* ISNI: 0000 0000 3176 811X
* LCCN: n93016038
* VIAF: 63215058
* WorldCat: lccn-n93016038
**Družicová geodézia** alebo **satelitná geodézia** je meranie tvaru a rozmerov Zeme, polohy objektov na jej povrchu a tvaru gravitačného poľa Zeme prostredníctvom družicových techník, čiže geodézia prostredníctvom satelitov. 

Tradičná astronomická geodézia, ktorá zahŕňa aj zisťovanie astronomickej polohy, sa spravidla nepovažuje za súčasť družicovej geodézie. Aj GPS sa stalo dnes takým bežným, že sa stále menej považuje za súčasť družicovej geodézie.

Samotná družicová geodézia nemôže existovať bez väzby na ďalšie špecializácie spadajúce do oboru tzv. vyššej (teoretickej) geodézie. Ich spoločnou úlohou je umožniť určenie polohy statických či pohybujúcich sa objektov v presne definovanom súradnicovom a časovom systéme. Pretože každé určenie polohy je založené na meraniach vykonávaných v konkrétnom fyzikálnom prostredí, stáva sa súčasťou vyššej geodézie aj štúdium fyzikálnych vlastností telesa Zeme a štúdium zmien týchto vlastností v čase.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálGeografický portál |

* GEOforum.sk Nezávislý informačný portál o geodézii, kartografii, katastri a geoinformáciach
* GOCE
* GRACE
* CHAMP Archivované 2006-12-09 na Wayback Machine
* [nefunkčný odkaz]
**Encyklopédia dramatických umení Slovenska** je dvojdielna slovenská odborová encyklopédia, ktorá „predstavuje históriu dramatických umení (divadlo, film, rozhlas a televízia) na Slovensku v ich vývinových etapách a v kontexte celej národnej kultúry". Vyšla v rokoch 1989 – 1990 vo vydavateľstve Veda.

Zodpovedný redaktor bol Richard Blech. Práce trvali od roku 1982 do 1987 (zv. II. s. 710.). Náklad 25 000 výtlačkov (každý diel). Autorský kolektív mal vyše 80 členov.

Súborné 80-224-0184-6, okrem toho má aj každý zväzok vlastné ISBN.

Referencie
----------

1. ↑   *Diela vydané v našom ústave* [online]. Bratislava: Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, [cit. 2016-01-04]. Dostupné online. Archivované 2018-11-08 z originálu.

Bibliografický odkaz
--------------------

* *Encyklopédia dramatických umení Slovenska*. 1. vyd. Zväzok 1, A – L. Bratislava : Veda, 1989. 696 s. ISBN 80-224-0000-9.
* *Encyklopédia dramatických umení Slovenska*. 1. vyd. Zväzok 2, M – Ž. Bratislava : Veda, 1990. 712 s. ISBN 80-224-0001-7.
**Energy Cities** (do roku 2010 *Énergie-Cités*) je asociácia európskych miest, ktorá propaguje lokálnu politiku podporujúcu udržateľné využívanie energie. Reprezentuje 1000 miest a obcí v 30 krajinách. Od roku 2017 do roku 2020 bolo predsedajúcim mestom Energy Cities mesto Heidelberg (DE). Energy Cities bola založená ako asociácia miestnych samospráv v roku 1990, aby mohla prakticky realizovať aktivity na miestnej úrovni a zastupovať miestne samosprávy na európskej úrovni. Hlavné sídlo Energy Cities sa nachádza vo francúzskom meste Besançon a v belgickom Bruseli. Časť tímu pracuje vo Freiburgu (Nemecko) a Paríži (Francúzsko).

Predstavenstvo
--------------

Predstavenstvo asociácie pozostáva z reprezentantov 11 Európskych miest:

| Mesto | Štát |
| --- | --- |
| Heidelberg | DE |
| Bornova | TR |
| Cork | IE |
| Delft | NL |
| Liège | BE |
| Milton Keynes | GB |
| Modena | IT |
| Paríž | FR |
| Riga | LV |
| Trnava | SK |
| Växjö | SE |

Prezidentúra Energy Cities
--------------------------

* 2005-2020 Mesto Heidelberg (DE), ktoré reprezentuje **Eckart Würzner**, Primátor mesta Heidelberg
* 2000-2005 Mesto Odense (DK), ktoré reprezentoval **Søren Møller**, Zástupca primátora mesta Odense
* 1997-2000 Mesto Barcelona (ES), ktoré reprezentoval **Pep Puig**, Člen Mestskej Rady mesta Barcelona
* 1994-1997 Mesto Besançon (FR), ktoré reprezentoval **Robert Schwint**, Primátor mesta Besançon
* 1990-1994 **Robert Schwint**, Primátor mesta Besançon

Pozri aj
--------

* Európska únia
* Politika energetiky
* Udržateľná energia
* Udržateľná doprava
* Šetrenie energiou
* Obnoviteľné energetické zdroje
* Klimatické zmeny

Externé odkazy
--------------

* Energy Cities
* Covenant of Mayors
* Display Campaign[nefunkčný odkaz]
Pohľad na zátoku *English Bay*, pláž *First Beach* a mestskú časť *West End*
**English Bay** je zátoka v meste Vancouver, v kanadskej provincii Britská Kolumbia. Leží na západ od polostrova, na ktorom sa nachádza centrum mesta – Downtown. Polostrov oddeľuje zátoku English Bay od fjordu Burrard Inlet na severovýchode a zátoky False Creek na juhovýchode. Pláž English Bay Beach, ktorá leží pri mestskej časti West End je najpopululánejšou plážou v oblasti downtownu, kde sa dá opaľovať, plávať a pozerať na západ slnka. Medzi ďalšie pláže, ktoré obkolesujú zátoku patria Sunset Beach, Second Beach a Third Beach. na juh od zátoky ležia pláže Kitsilano Beach, Jericho Beach, Spanish Bank a Locarno Beach.

Zátoka *English Bay*, pohľad zo vzduchu
Nábrežie v Stanley Parku sa na severovýchode tiahne pozdĺž zátoky English Bay, okolo zátoky False Creek a smeruje na juh pozdĺž pláže Wreck Beach v úžine Strait of Georgia na juhozápade. Je to obľubené miesto pre chodcov, bežcov, cyklistov a korčuliarov. Nábrežie je pre cyklistov a korčuliarov jednosmerné, v smere proti pohybu hodinových ručičiek, od mostu Lions Gate Bridge po pláž Third Beach.

V zátoke sa koná veľký počet kultúrnych podujatí. HSBC Celebration of Light je svetoznáma súťaž v konaní ohňostrojov, ktorá sa koná každé leto v trvaní dvoch týždňov (zvyčajne v posledný júlový a prvý týždeň v auguste). Je to najväčšia súťaž v tvorbe ohňostrojov pri pobreží na svete. Každú zimu sa v zátoke koná výročná súťaž Polar Bear Swim a každé leto festival Vancouver Pride Parade.

Koncom 19. a začiatkom 20. storočia bola zátoka English Bay domovom prvého oficiálneho záchranára, legendárneho Joea Fortesa, ktorý naučil stovky obyvateľov vtedy mladého mesta plávať a ktorý dával pozor na plavcov z jeho búdky na pláži. V súčasnosti sú vody zátoky posiate stovkami malých člnov a jácht a tiež veľkým počtom trajektov a kontajnerových lodí, ktoré čakajú na vyloženie a naloženie ich nákladu v prístave Port of Vancouver.

Pohľad na zátoky English Bay a False Creek z mosta Burrard Bridge
Pohľad na zátoky *English Bay* a *False Creek* z mosta Burrard Bridge

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **English Bay**

Externé odkazy
--------------

* Pláž English Bay Beach Archivované 2006-02-07 na Wayback Machine (po anglicky)
* Plavecký klub Vancouver Polar Bear Archivované 2007-09-30 na Wayback Machine (po anglicky)

Súradnice: 49° 18′ 15″ s. š. 123° 12′ 56″ z. d.
Súradnice: 43°35′12″S 6°06′07″V﻿ / ﻿43,58658°S 6,10196°V﻿ / 43.58658; 6.10196

**Fox-Amphoux** (v klasickej provensálštine *Fòs Amfós*, podľa mistrálskej – okcitánskej normy *Fouas Amfous*) je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.

Poloha
------

Obec má rozlohu 40,76 km². Najvyšší bod je položený 691 m n. m. a najnižší bod 376 m n. m.

Známe osobnosti
---------------

Vo Foux-Amphoux sa narodil 30. júna 1755 Paul Barras. V roku 1870 sa nachádzal na palube lode „Le Sartine" pochádzajúcej z l’île Bourbon, keď sa táto potopila pri vstupe do Marseilleského prístavu. Tento incident sa stal v Marseille slávnou historkou: meno lode bolo zmenené na „Sardine (sardinka), ktorá zapchala vstup do prístavu". V roku 1783 sa na palube „L´Actif" plavil z mysu Dobrej nádeje do Francúzska, keď loď prepadla silná búrka. Vzýval vtedy Pannu Máriu – Notre-Dame de Bon Secours, ktorej bola neskôr vysvätená kaplnka v jaskyni na svahoch kopca vo Fox-Amphoux. V roku 1794 zorganizoval pád Maximiliena Robespierra a stal sa členom vlády Direktória – direktorom.

Obyvateľstvo
------------

Počet obyvateľov obce je 421 (2006).

Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.

Zdroje: INSEE

Referencie
----------

1. ↑   *Répertoire Géographique des Communes* [online]. Institut national de l'information géographique et forestière (IGN). Dostupné online. (po francúzsky)
2. ↑  Populations légales 2009 [online] Institut national de la statistique et des études économiques (Insee). Dostupné online. (po francúzsky)
3. ↑  Résultat du recensement de la population 2008 [online] Institut national de la statistique et des études économiques (Insee). Dostupné online. (po francúzsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Fox-Amphoux na francúzskej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Zoznam obcí departementu Var


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |

Autoritné údaje: * BnF: 15277887f
* VIAF: 248290250
Keď predĺžime spojnicu hviezd Hamal (α) a Ní Arietis (ν), dostaneme sa ku hviezde Epsilon Arietis (ε)
**Epsilon Arietis** (ε Ari/ε Arietis) je vizuálna dvojhviezda v súhvezdí Baran vzdialená 290 svetelných rokov od Slnka. Jej zložky majú magnitúdy 5,2 a 5,5. Obidve majú spektrálny typ A2 Vs. Ich priemer a hmotnosť zatiaľ nie je presne známa. Inšpekcia Epsilon Arietis ukazuje, že je to vlastne binárny systém: dve biele hviezdy podobnej hmotnosti a svietivosti majú dlhú pomalú obežnú dráhu okolo seba.

Údaje
-----

* Rektascenzia: 02h 59m 12,7s
* Deklinácia: +21° 20' 25"
* Magnitúda pre hviezdu ε Arietis A: 5,2
* Magnitúda pre hviezdu ε Arietis B: 5,5
* Paralaxa: 9,81 ± 0,79 mas

Iné označenia: 48 Arietis, ADS 2257, BD+20°484, HIP 13914, GC 3582, CCDM 02592+2120.

Pre hviezdu ε Arietis A: HD 18520, HR 888, SAO 75673, PGC 4581810, NSV 00101, WDS 02592+2120A.

Pre hviezdu ε Arietis B: HD 18519, HR 887, PGC 3084074, NSV 00101, WDS 02592+2120B.

Použité zdroje
--------------

* e Arietis:
* Epsilon Arietis:


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
**Eragon** je prvou časťou tetralógie *Odkaz Dračích jazdcov*. Autor Christopher Paolini ho začal písať, keď mal iba 15 rokov. Knihu vydal v roku 2001 s pomocou rodičov, no čoskoro si ju všimlo americké vydavateľstvo Random House a o dva roky ju vydalo. Kniha sa stala svetovým bestsellerom a dočkala sa aj svojho filmového spracovania, ktoré však nemalo veľký úspech, pretože sa dosť líši od deja z knihy.

Príbeh
------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Eragon je 15-ročný chlapec, ktorý žije so svojim strýkom Gerom a bratrancom Roranom v malej dedinke zvanej Carvahall na úpätí Dračích hôr. Eragon svojho otca nepozná a jeho matka, Selena, hneď po narodení Eragona zmizla.  
 
Eragon chodieva loviť do Dračích hôr a pri jednom love nečakane objaví modrý kameň. Myslí si, že má veľkú hodnotu a snaží sa ho predať, ale nepodarí sa mu to, tak si ho vezme domov. Raz v noci začne kameň praskať a vyliahne sa z neho dračica, ktorá neskôr dostane meno Zafira. Keď sa jej Eragon dotkne, na ruke sa mu objaví strieborná značka- *gedwey ignasia*- znak dračích jazdcov. Eragon dračicu tajne vychováva a bojí sa, lebo vie, že Galbatorix, vládca Alagaëzie, dal každého Dračieho jazdca, ktorý mu neprisahal vernosť, zabiť.

Po určitom čase naozaj prídu do Carvahallu dvaja cudzinci. Zafira sa zľakne a unesie Eragona do Dračích hôr. Keď sa vrátia, nájdu Eragonov domov zničený a jeho strýka ťažko zraneného. Gero nakoniec zomrie a Eragon sa rozhodne pomstiť ho. Na pomoc mu príde Brom, jeden z obyvateľov Carvahallu, ktorý bol kedysi tiež dračím jazdcom. Eragonovi daruje meč Zar'rok a popri ceste ho učí starodávny jazyk, ktorý je potrebný na čarovanie.

Počas cesty ich prepadnú Galbatorixovi ra'zakovia a Broma prebodnú.Pri Dras-Leone nasledujúcu noc Brom zomiera. Eragonovi pomôže neznámy mladík Murtagh, s ktorým sa spriatelí. Spoločne zachránia elfku menom Arya a nájdu vzbúrencov proti kráľovstvu, tzv. Vardenov. Eragon im pomôže premôcť nebezpečného nepriateľa a Galbatorixovho blízkeho služobníka Durzu. Predtým, ako ho Eragon zabije, mu Durza zmrzačí chrbát. Po boji Eragon upadne do bezvedomia. V sne sa mu prihovorí „Zdravý mrzák", ktorý mu pomôže prekonať bolesť a poradí mu, aby išiel do Ellesméry, mesta elfov. Keď sa preberie, je Eragon rozhodnutý putovať za elfmi.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
Pokračovaním knihy Eragon sú (po poradí) knihy Eldest, Brisingr a Inheritance (dedičstvo).

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka edície
* Článok o vydaní poslednej časti série - knihy Inheritance Archivované 2016-03-04 na Wayback Machine