recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bebopové stupnice** sú stupnice používané v džeze. Charakteristické sú pre štýl bebop, podľa ktorého sú pomenované. Bebop stupnice sú odvodené od durovej stupnice, ku ktorej sa pridáva jeden prechodný chromatický tón. Najčastejšie používanými bebopovými stupnicami sú: Bebop dominantná, Bebop dórska a Bebop durová stupnica.

Bebop dominantná stupnica
-------------------------

Bebop dominantná stupnica je odvodená z durovej stupnice a má pridaný prechodný tón medzi šiestym a siedmim tónom. Obsahuje teda veľkú aj malú septimu. (1-2-3-4-5-6-7b-7; c-d-e-f-g-a-b-h). Táto stupnica sa používa do dominantných septakordov.

Bebop dórska stupnica
---------------------

Bebop dórska stupnica je odvodená z dórskej stupnice a má pridaný tón medzi 3. a 4. tónom. Obsahuje teda veľkú a malú terciu a má malú septimu. (1-2-3b-3-4-5-6-7b; c-d-es-e-f-g-a-b). Táto stupnica sa často používa do molových akordov, dobre vystihuje subdominantnú funkciu.

Bebop durová stupnica
---------------------

Bebop durová stupnica je odvodená z durovej stupnice a prechodný tón má medzi 5. a 6. tónom. (1-2-3-4-5-6b-6-7; c-d-e-f-g-as-a-h). Používa sa do durových septakordov.

Bebop molová stupnica
---------------------

Bebop molová stupnica je odvodená z molovej melodickej stupnice smerom hore. Pridaný je tu tón medzi 5. a 6. tónom. (1-2-3b-4-5-6b-6-7; c-d-es-f-g-as-a-h). Táto stupnica sa často používa do mol6 (molový kvintakord + veľká sexta) akordov.

Zdroje
------

* David Baker, *Jazz Improvisation*, Alfred.
* David Baker, *Arranging and composing*, Alfred.

Externé odkazy
--------------

The Bebop Scale For Guitar
**Ibarra** je mesto v severnom Ekvádore, hlavné mesto provincie Imbabura. Počet obyvateľov dosiahol v roku 1990 80477. Leží na úpätí sopky Imbabura na ľavom brehu rieky Tahuando. Nachádza sa asi 45 míľ severozápadne od hlavného mesta Ekvádoru Quito.

Dejiny
------

Ibarra bola založená Španielmi v roku 1606. Bolo tu postavených veľa pekných kostolov a verejných budov, ale zemetrasenie v roku 1868 z nich veľa zničilo. Inský vládca Atahualpa sa narodil v inkskej osade Caranquí asi 2 km odtiaľto.

*Helados de paila* (ručne pripravovaná zmrzlina / sorbet) bola prvýkrát v Ibarre pripravovaná v časoch Inkov, s použitím snehu / ľadu z priľahlej sopky Imbabura (ktorá dnes už ale neleží pod snehom). Za použitia veľkej bronzovej panvice ponorenej do ľadovej triešte bola do panvice pridávaná šťava z rozličného ovocia (napr. taxo) a tam mrzla.

Súčasná Ibarra
--------------

Dnes je Ibarra mestom trhov príťažlivým pre turistov. Má príjemné podnebie, koloniálne bielené domy (ktoré dali mestu prezývku "Biele mesto") a kameňom dláždené ulice. V kostole Santa Domingo sú maľby.

Trhy sa konajú v sobotu a hlavným festivalom je *Fiesta de los Lagos* konaná posledný týždeň v septembri. Každý rok sa konajú dva pestrofarebné pochody známe ako *El Pregón* a *Virgen del Carmen*, ktorý sa koná 16. júla.

Inými atrakciami mesta sú reštaurácie špecializované na miestnu kuchyňu, kluby, diskotéky a známe paraglajdingové kluby.

Družobné mesto
--------------

Ibarra má jedno družobné mesto, určené Sister Cities International, Inc. (SCI):

* Spojené štáty  Winchester, Kentucky, USA
Súradnice: 54°47′20″S 32°3′16″V﻿ / ﻿54,78889°S 32,05444°V﻿ / 54.78889; 32.05444

Pohľad na smolenskú katedrálu v zime
Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky
Ikona Matky Božej Smolenskej z roku 1912
**Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky** (rus. Собор Успения Пресвятой Богородицы, Успенский собор) v ruskom meste Smolensk je katedrálnym chrámom Smolenskej eparchie Ruskej pravoslávnej cirkvi. Zasvätená je Zosnutiu (Nanebovzatiu) Bohorodičky. Nachádza sa v centre mesta na Chrámovom vrchu a je veľmi dobre viditeľná už zďaleka.

História
--------

Prvý chrám bol na tomto mieste postavený kniežaťom Vladimírom Monomachom v roku 1101. Dnešný chrám bol vybudovaný na pamiatku obrancov mesta Smolensk, ktorí v roku 1611 radšej zapálili strelný prach v muničnom sklade v chráme, aby sa nedostali do zajatia poľským okupantom. Explózia chrám výrazne zničila a obrancovia zahynuli. Nový chrám sa začal budovať po pripojení mesta k Rusku. Jeho stavba však trvala pomerne dlho. Začal ho stavať v roku 1677 A. Koroľkov. V stavbe pokračoval v rokoch 1732 až 1740 A. I. Šendeľ. V plnej kráse bol dokončený až v roku 1772. Je vybudovaný v ruskom barokovom štýle.

Zaujímavosti
------------

Chrám má tradične jednu väčšiu a štyri menšie kupoly. Pozoruhodným je jeho ikonostas s veľkou vrstvou zlata, ktorý očaril aj Napoleonových vojakov v roku 1812, keď okupovali mesto. Pochádza z 18. storočia a nesie prvky klasického staroruského štýlu, ale aj ukrajinského baroka.

V chráme sa nachádzajú aj relikvie svätca z 13. storočia Merkuria Smolenského. Veľkou ozdobou smolenskej katedrály bola ikona Smolenskej Bohorodičky, ktorá sa stratila počas nacistickej okupácie Smolenska v rokoch 1941 až 1943 a dodnes sa nenašla.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky (Smolensk)**

Externé odkazy
--------------

*
Približná poloha iberského osídlenia (iberovia v užšom zmysle).
**Iberi**, staršie **Iberovia**, boli kmene obývajúce Pyrenejský polostrov v staroveku a čiastočne aj v praveku. 

Názov Iberi sa používa:

* Iberi v užšom zmysle:
	+ pôvodne len pre (neindoeuróskych) obyvateľov španielskej Levanty
	+ neskôr sa rozšíril aj na okolité kmene - územie medzi riekami Segura a Rhôna, a ktorých osídlenie zasahovalo pravdepodobne až k Pyrenejám)
* Iberi v širšom zmysle:
	+ Napokon sa názov rozšíril aj na Keltoiberov vo vnútrozemí (zmes pôvodného obyvateľstva, Keltov a iných kmeňov; hovorili indoeurópskym jazykom).

Dejiny
------

Charakteristická bola pre nich pomerne rozvinutá kultúra, ktorá (u Iberov v užšom zmysle) spájala domáce prvky s vplyvmi z východného Stredomoria. Vplyvy východného Stredomoria boli badateľné v neolite a eneolite (medenej dobe). Okolo 2500 pred Kr. badať vplyv Cypru, v 2. polovici 3. tisícročia vzniká vo východnom Španielsku civilizácia Los Milares a v Portugalsku Vila Nova de Sao Pedro. V eneolite tu bola kultúra zvoncovitých pohárov, v bronzovej dobe kultúra El Argar. 

Okolo roku 1100 pred Kr. sa tu podľa tradície v okolí Gadiru usadili prví fenickí kolonisti, ale archeologicky doložené sú až z 8. stor. pred Kr. Feničania založili Cádiz a na juhu sa vyvinula samostatná civilizácia Tartessos. Od 8. storočia si konkurovali Feničania a Gréci, v roku 540 získalo prevahu fenické Kartágo. Preto pramene z antického obdobia Iberov označujú ako žoldnierov Kartága a starovekého Grécka - bojovali na Sicílii (397 a 395 pred Kr.), v peloponézskych vojnách, v Kartágu i pod vedením Hannibala.

Od 6. storočia možno hovoriť o svojráznej „iberskej civilizácii", ktorá dosiahla vrchol v 4. storočí pred Kr.

V druhej púnskej vojne sa dostali pod nadvládu Ríma.

Charakteristika
---------------

Iberi neboli národom v pravom zmysle slova, skôr sa tak označovalo obyvateľstvo časti Pyrenejského polostrova. Žili v samostatných opevnených mestách, čo podľa historikov údajne svedčí o ich defenzívnej povahe a politickej nejednotnosti. Mali však i vlastnú menu, iberské mince, ktoré sa začali raziť približne v roku 250 pred Kr. ako napodobeniny gréckych mincí. Mince z neskoršieho obdobia sú dvojjazyčné, ibersko-latinské. Ich razenie sa skončilo okolo roku 45.

Existovali tri kultúrne oblasti so značnými kultúrnymi rozdielmi:

* Iberi v užšom zmysle vo Valencii, Katalánsku a južnom Francúzsku
* Iberi v užšom zmysle predstavovaní tartesským obyvateľstvom a prislúchajúcimi kmeňmi v Andalúzii
* Keltoiberi (Keltoiberovia, Keltiberi)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Iberi**
**Pantias** (starogr. *Παντίας*) bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.

Pantias, syn a žiak sochárskeho majstra Sóstrata z Chiosu, tvoril (zrejme hlavne z bronzu ako otec) hlavne v 2. polovici 5. storočia pred Kr. O jeho sochárskych dielach nám zanechal správy cestovateľ Pausanias po prehliadke Olympie. Ide tu o sochy olympijských víťazov, a to o sochu Aristea z Argosu, víťaza v dolichu v roku 420 pred Kr. a o sochy Nikostrata z Héraie a Xenodika z Kosu, víťazov boxu dorastencov v rokoch 416 a 400 pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 372.
2. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 448.
3. ↑  Polybios, *Historiai*, 4,78,5.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 434.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 460.
**Iatrokles** (starogr. *Ἰατροκλῆς*) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.

Iatrokles, syn Pasikrita pochádzajúceho zrejme z Rodosu, bol grécky sochár (bronziar), ktorý tvoril 3. stor. pred Kr. Z tvorby tohto umelca sa nezachovalo nič, známa je ale jeho signatúra na okrúhlom mramorovom podstavci zo sochy, objavená počas archeologických vykopávok v rodoskom meste Lindos. Nápis na tomto podstavci, datovaný do roku 210 pred Kr. uvádza, že bol základňou bronzovej sochy kňaza, vyhotovenej za spolupráce so sochárom Diopeithom z Argosu:

|  |  |
| --- | --- |
| *Καλλίξεινος Μεγακλεῦς καθ’ ὑοθεσίαν δὲ Νικασιδάμου ἰερατεύσας Ἀθάνας Λινδίας καὶ Διὸς Πολιέως καὶ Ἀρτέμιτος τᾶς ἐν Κεκοίαι Διοπείθης Ἀργεῖος ἐποίησε. Ἰατροκλῆς Πασικρίτου ἐχαλκούργησε.*  | preklad: *Kallixeinos syn Megakla osvojený Nikasidamom, kňaz Atény Lindskej, Dia Poliea a Artemidy Kekoiskej, Diopeithés z Argosu zhotovil. Iatrokles, syn Pasikrita, do bronzu spracoval.* |

- text v starogréčtine
V nápise je záznam *καθ’ ὑοθεσίαν* – *osvojený*, ktorý je charakteristický pre zápis adaptovaných osôb z tohto obdobia hlavne na ostrove Rodos.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Iatrokles*
2. ↑  Inscriptiones Graecae, *Lindos II 137*
3. ↑  *Initiation à l'épigraphie grecque par Claire Tuan, l'adoption à Rhodes*
O rovnomennej planétke pozri *4754 Panthoos.*
**Panthoos** (starogr. *Πάνθοος* – *Panthoos*) je v gréckej mytológii člen rady starších v Tróji počas trójskej vojny.

Panthoos bol jedným z rady starších, poradného zboru trójskeho kráľa Priama, ktorý po únose krásnej Heleny rozhodoval o jej osude. Hovoria o tom Homérove verše v treťom speve Iliady: „*Vôkol Priama kráľa boli Panthoos; Thymoites, Lampos, Klytios s Hiketaonom, ktorý bojoval rovnako ako Ares. Anténor, Oukalegón, dvaja muži nesmierne múdri, všetci to starší z ľudu, čo sedeli nad Skajskou bránou; pre starobu prestali bojovať, avšak výborní rečníci to boli, podobní samčekom cikád, čo v lete vysedávajú v korunách stromov a spievajú svojim nežným, slabučkým hláskom; práve tak vodcovia trójski na veži sedeli družne. Len čo Helenu vzhliadli, keď práve blížila sa k veži, potichu druh na druha sa obracali vzletnými slovami: „Nemožné je mať Trójanom za zlé, ani Achájcom, že už tak dlho pre tak nádhernú ženu tu znášajú útrapy hrozné: úžasná je v tvári, vzhľadom podobná bohyniam večným. Ale hoc je taká krásna, nech k domovu odpláva, aby tu nám i deťom v budúcnosti nebola k žiaľu..."*

Neskôr je Priamov syn Paris ochotný bojovať s Menelaom v súboji, aby ukončil vojnu. Po dohode mala Helena i poklady pripadnúť tomu, kto zvíťazí. Keď už bol Paris v súboji takmer porazený, zachránila jeho život bohyňa Afrodita tak, že ho uniesla priamo do spálne Heleny a krvavý boj sa medzi Achájcami a Trójanmi opäť obnovil. Panthoos a jeho manželka Frontis boli rodičia trójskych bojovníkov Euforba, Polydama a Hyperénora, ktorí v následných bojoch zahynuli. Ich syn Euforbos sa však preslávil tým, že smrteľne zranil jedného z najväčších achájskych hrdinov Patrokla.

V epickej básni Eneida od rímskeho básnika Vegília je Panthoos zobrazený ako v noci počas posledných bojov narieka nad osudom Tróje, držiac v náručí svojho malého vnuka. Keď už Tróju pohlcovali plamene, Achájci ho usmrtili, nehľadiac na jeho šediny.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Homér, *Iliada*, 3,145 – 160.
2. ↑  Aleksander Krawczuk. *Trójska vojna*. Bratislava : Obzor, 1990. ISBN 80-215-0044-1. S. 79.
3. 1 2  Aleksander Krawczuk. *Trójska vojna*. Bratislava : Obzor, 1990. ISBN 80-215-0044-1. S. 82-84.
4. ↑  Homér, *Iliada*, 16,527.
5. ↑  Homér, *Iliada*, 17,23-25.
6. ↑  Homér, *Iliada*, 17,44.
7. ↑  Quintus, *Posthomerica* 6, 554-556.
8. ↑  Homér, *Iliada*, 14,516.
9. ↑  Homér, *Iliada*, 16,777.
10. ↑  Vergílius, *Aeneis*, 2,318-322.
11. ↑  Vergílius, *Aeneis*, 2,429-436.
Budova vnútorného plaveckého bazéna kúpaliska Eva
**Kúpalisko Eva** je funkcionalistické kúpalisko v Piešťanoch.

Spolu so Zelenou žabou v Trenčianskych Tepliciach a kúpaliskom v Rajeckých Tepliciach je vynikajúcim predstaviteľom dobovej architektúry tohto funkčného druhu, napriek tomu, že výtvarný názor autorov bol bližší klasickým vzorom a tradícií, o čom svedčia aj ich ostatné stavby realizované v Piešťanoch.

Poloha a dejiny
---------------

Eva v roku 1935
Termálne kúpalisko leží na ostrove Kúpeľný ostrov s teplými liečivými prameňmi a bolo vybudované v rokoch 1933/1934, čo bolo poslednou stavebnou činnosťou Winterovcov na Kúpeľnom ostrove. Symetrická kompozícia zúžila voľbu vyhovujúcich riešení a negatívne ovplyvnila aj možnosť rozvinúť kvalitatívne nový, účelne členený architektonický celok.

Možnosti rekreácie
------------------

Kúpalisko pozostáva z 25-metrového krytého bazéna, ktorý je v súčasnosti (2019) pre zlú statiku strechy mimo prevádzky, z otvoreného 50-metrového bazéna so skokanským mostíkom, ktorý je pre zlý technický stav uzavretý, z detského otvoreného bazéna, z priestorov príslušenstva a z plôch vyhradených na slnenie. V areáli sú aj dva antukové tenisové dvorce, ihrisko na plážový volejbal a streetball. Autormi boli bratislavskí architekti Franz Wimmer a Endre Szőnyi, zatiaľ čo Václava Kolátora, bývalého pretekárskeho plavca a autora článkov o bazénoch, získal na spoluprácu Wimmer, ktorý bol súčasne profesorom na nemeckej technike v Prahe. V 21. storočí bol v areáli dostavaný nový detský bazén a šmykľavka.

Ako plynul čas
--------------

V čase vzniku projektu už prevládalo funkcionalistické chápanie tvorby, takže architektúra je strohá. Určujúca je skladba nezdobených pravouhlých hranolov. Svojbytným dielom je oblúkový skokanský mostík. Kúpalisko bolo viackrát rekonštruované, úpravy sa dotýkali predovšetkým technológie, avšak v poslednej štvrtine 20. storočia pristavili nový vstupný objekt. Časom došlo aj k obmedzeniu prítoku termálnej vody a k potlačeniu výlučnej funkcie termálneho kúpaliska na prospech zvyčajného štandardu. Kúpalisko Eva je domovom piešťanských plavcov a vodných pólistov, pôsobia tu dva plavecké kluby a jeden vodnopólový, pričom práve ten v súčasnosti kúpalisko vo vlastníctve piešťanských kúpeľov ako nájomca prevádzkuje. Eva bola odrazovým mostíkom pre viacerých vrcholových športovcov. Vyrástla tu, okrem iných výborných plavcov, dvojnásobná olympijská medailistka Martina Moravcová.

Základné informácie
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Nadmorská výška | 162 m n. m. |
| Okres | Piešťany |
| Plavecké bazény | 1 |
| Okamžitá kapacita areálu | 1500 osôb |
| Celoročná prevádzka | už nie |
| Plavčík | áno |
| Tobogany a vodné atrakcie | áno |
| Vhodné pre: neplavcov, deti, mladých, seniorov, rodiny |  |

Použitá literatúra
------------------

* Slovenská architektúra od Jurkovičova po dnešok – Matuš Dulla, rok vydania 2007
* Architektúra na Slovensku 1918 – 1945 - Martin Kusý
* Slovenská architektúra a česká avantgarda 1918 – 1939 - Ladislav Foltyn, rok vydania 1993

Súradnice: 48°35′23″S 17°50′37″V﻿ / ﻿48,589799°S 17,843637°V﻿ / 48.589799; 17.843637
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Thor* pozri *Thor (rozlišovacia stránka)*.
Thór bojuje proti obrom, (Mårten Eskil Winge, 1872)
**Thor** (iné mená: po slovensky aj **Tór**; v staronemeckých oblastiach **Donar**; v starej severčine **Þórr**; v niektorých textoch: *Ása-Þórr*) je germánsky boh hromu a blesku, boh rozumu, najsilnejší zo všetkých ľudí aj bohov. Uctievali ho aj sedliaci ako boha úrody. Klasický Thorov nástroj je kladivo Mjölnir, ktorým podľa legendy zabíjal obrov. Je to jediný boh vyznávaný vo vikingských pamätných nápisoch.

Stotožňuje sa s Herkulom. Zobrazuje sa ako mladík s červenou bradou. Jeho otcom bol Odin, jeho matkou Fjörgyn, jeho ženou Sif, s ktorou má dcéru Trúd. Jeho znakom je svastika ako symbol pohybu a energie. 

Pri poslednej bitke, Ragnaröku, zápasí Thor s obrovským hadom Jörmungandrom.

Je po ňom pomenovaný *štvrtok* v angličtine *Thursday* alebo v nemčine *Donnerstag*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Thor**

| * z
* d
* u
Severská mytológia |
| --- |
| Severskí bohovia | 
* Asovia
* Vanovia
* Dísy
* Obri
* Elfovia
* Valkýry
* Einherjovia
* Norny
* Odin
* Thor
* Frey
* Freya
* Loki
* Baldr
* Týr
* Yggdrasil
* Ginnungagap
* Ragnarök

 | Kresba Thórovho kladiva z roku 1877 |
| Literárne zdroje | 
* Poetická Edda
* Prozaická Edda
* Ságy
* Snorri Sturluson
* Runy
* Runové kamene
* Staroseverčina

 |
| Severská kozmológia |
Kúpeľ Sina
**Kúpeľ Sina** je stavba v meste Trenčianske Teplice.

Koncom tridsiatich rokov vyprojektoval Artúr Szalatnai - Slatinský dostavbu romantického pseudoorientálneho tureckého kúpeľa Hamam v Trenčianskych Tepliciach (od pražského architekta Františka Schmoranza, 1888). Stavba sa uskutočnila v mimoriadne zložitých pomeroch starej zástavby a pri požiadavke neporušiť liečivé pramene. Táto nová výstavba je vložená do starej zástavby ako čistá dispozícia, nadväzujúca na staré príslušenstvo. Málokde sa stretneme s takým vyostreným kontrastom medzi starým a novým ako pri tejto stavbe. Sina má oproti kurióznym romantizujúcim tvarom Hamamu sebaisté, až drsné formy z neomietnutej tehly s veľkým mrežovo členeným oknom.

Architektonický rozbor objektu
------------------------------

Dostavbu v duchu loosovského purizmu, ktorá dostala názov Sina podľa niekdajšieho viedenského bankára, vlastníka kúpeľov, tvorí hala s bazénom a so sprchovacími boxami. Szalatnai použil v priestore bazénu pôsobivý motív stupňovitých stien oddeľujúcich schody, ktorými sa schádza do vody. Pomocou moderných puristických prostriedkov - jasne rezaných stien a stienok s keramickým obkladom s azúrovým nádychom, architekt dosiahol atmosféru prekvapujúco podobnú starému kúpeľu. Strop hlavného priestoru stúpa do vetracieho strešného svetlíka. Napriek svojim vyhláseniam sa však architekt nevzdáva symetrie, tá totiž logicky vyplynula z členenia zázemia bazénu na mužskú a ženskú časť. Szalatnai sa zámerne vyhýbal estetickému stvárneniu a sústreďoval sa na funkčnú a technickú stránku stavby.

Osadenie do zástavby
--------------------

Spôsob, akým Szalatnai osadil nový stavbu do štruktúry pôvodných tureckých kúpeľov a jeho neprístupnosť má blízko k berlínskemu kostolu sv. Adalberta od viedenského architekta Clemensa Holzmeistra (1933). Aj Holzmeister musel navrhnúť kostol na parcele prístupnej cez iný objekt.

Zhrnutie
--------

Kúpeľ Sina je sebavedomým manifestom zrieknutia sa estetizácie. Dôkazom, že automatizmus vnútornej výstavby môže práve vlastnou funkčnou logikou vytvoriť dobrú architektúru. Autor o objekte napísal článok, v ktorom sa zaoberal iba technickou stránkou architektúry. Iba nakoniec si však položil otázku, či nemal hovoriť aj o architektúre a svoj text slávnostne zakončil vetou - „veď sa však o inom nehovorilo!".
Sina stojí na začiatku vrcholnej fázy Szalatnaiovej tvorby v prvej polovici tridsiatich rokov. Tu sa monumentalita puristických foriem vyplývajúca z modernej geometrickej abstrakcie neustále stretáva s historickou architektúrou.

Zdroje
------

* Kusý, M.: *Architektúra na slovensku 1918 – 1945*. Bratislava, Pallas 1971.
* Dulla, M.: *Architektúra slovenska v 20 storočí*. Bratislava, Slovart 2002.
* Dulla, M.: *Slovenská architektúra od Jurkoviča po dnešok*. Bratislava, Perfekt 2007.

Súradnice: 48°54′33″S 18°10′22″V﻿ / ﻿48,909119°S 18,172722°V﻿ / 48.909119; 18.172722
Ilustrácia
**Casimirov jav** alebo **Casimirova sila** je prejav existencie párov virtuálnych častíc vo vákuu. Nastáva v prípade, keď sa ocitnú veľmi blízko seba napríklad dve nenabité dosky, ktoré by sa vzhľadom k absencii náboja nemali navzájom silovo ovplyvňovať.

Dve rovnobežné nenabité dosky sa vzájomne priťahujú malou, ale nenulovou silou (ktorá je pre dostatočne tenké dosky podstatne väčšia, než vzájomná gravitačná príťažlivosť). Ako v okolitom prostredí, tak aj medzi týmito doskami totiž vznikajú vákuové fluktuácie (virtuálne páry častíc a antičastíc). Tie, ktoré vznikajú medzi doskami, majú obmedzený súbor možných vlnových dĺžok, pretože musia mať takú vlnovú dĺžku, aby vzdialenosť medzi doskami bola jej celočíselným násobkom. To znamená, že virtuálnych párov častíc vzniká v priestore medzi doskami o niečo menej než mimo nich, kde môžu nadobúdať ľubovoľných vlnových dĺžok.

Casimirov jav nie je obmedzený na prípad vákuovej medzery, ale vyskytuje sa aj v prípade, že medzera medzi doskami je vyplnená ľubovoľnou reálnou tekutinou. Ak navyše budú mať materiály dosiek a tekutina rozdielnu permitivitu, môže byť výsledný efekt Casimirovej sily tiež odpudivý. Ten nastane vtedy, ak bude hodnota permitivity tekutiny niekde medzi hodnotami permitivity dosiek. Príťažlivá Casimirova sila (vákuová), úmerná súčinu permitivity oboch látok, potom bude medzi jednou doskou a tekutinou väčšia, než medzi doskami navzájom, čo povedie k vnikaniu tekutiny do medzery s následkom výsledného odpudzovania dosiek.

Kým príťažlivý efekt Casimirovej sily spôsobuje v odbore nanotechnológií isté problémy, pretože vytvára nechcenú priľnavosť nanosúčiastok, odpudivý jav možno naopak veľmi vhodne využiť napríklad pre konštrukcii osadenia veľmi citlivých mikrosúčastí prístrojov (tzv. kvantová levitácia) alebo návrhy mikroprístrojov s veľmi nízkym trením.

Literatúra
----------

* KLÍMA, Jan; ŠIMURDA, Miroslav. *Sbírka problémů z kvantové teorie*. 1. vyd. Praha : Academia, 2006. 338 s. ISBN 80-200-1359-8. S. 306-312. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Casimirov jav**

Externé odkazy
--------------

*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Casimirův jev na českej Wikipédii.*
Na tomto obrázku Saturna vidieť vnútorný prstenec B, vonkajší prstenec A a medzera medzi nimi je Cassiniho delenie
**Cassiniho delenie** alebo **Cassiniho medzera** je tmavá medzera medzi vnútornou a vonkajšou časťou Saturnovho prstenca, viditeľná ďalekohľadom. Objavil ju G. D. Cassini v roku 1675. Jej šírka je 4 500 km a oddeľuje prstenec A od prstenca B. Je to najvýraznejší rys Saturnových prstencov a je pozorovateľné aj malým ďalekohľadom zo Zeme.

Dôvodom vzniku Cassiniho medzery je gravitačné pôsobenie veľkých saturnových mesiacov, hlavne Mimasa a tiež častíc v prstenci B. To nedovolí drobným telesám, z ktorých sú prestence zložené, zhromažďovať sa v Cassiniho medzere. Napriek tomu sa aj v medzere nachádzajú nejaké častice (aj keď s oveľa menšou hustotou ako v hlavných prstencoch), ktorých súhrnná hmotnosť je odhadovaná na 0,5 x 1018 kg. Delenie sa rozprestiera vo výškach 117 400 až 121 900 nad hornou hranicou Saturnových oblakov.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*



| * z
* d
* u
Prstence planét |
| --- |
| 
* Prstence Jupitera
* Prstence Saturna
	+ A
	+ B
	+ C
	+ D
	+ E
	+ F
	+ G
* Prstence Urána
* Prstence Neptúna

 |  |
**Casomai** (po slovensky: *V prípade, že*) je pieseň talianskej speváčky Laury Pausini. Je to v poradí tretí singel zo živého albumu *Laura Live World Tour 09*, ktorý bol uverejnený 29. januára 2010 prostredníctvom rozhlasu. Španielska verzia pesničky sa volá *„Menos mal"*.

Je to jedna z troch nových piesní, ktoré boli dostupné na albume zo svetového turné. Ďalšími boli Con la musica alla radio a Non sono lei (ďalšie štúdiové nahrávky). Pieseň bola nahraná počas tzv. „soundchecku" - zvukovej skúšky pred koncertom v São Paulo, španielska verzia v Buenos Aires.

30. januára bol zverejnený 30 sekundový náhľad videa. V tomto úryvku Laura spieva o jej vzťahu, počiatočných konfliktoch s gitaristom jej kapely, Paolom Carta spred štyroch rokov. Teraz je súčasným partnerom Laury Pausini.

Pausini potvrdila, že po vydaní tohto singlu a po získaní štvrtej ceny Grammy Award si zoberie dva roky pauzy a sľúbila návrat v roku 2012.

Tracklist
---------

Download
1. „Casomai"
2. „Menos mal"

Videoklip
---------

Videoklip bol natočený v lete 2009 v New Yorku. Réžia: Gaetano Morbioli.

Mladý muž, ktorý sa podieľa na koncerte Laury Pausini, je so svojim dievčaťom. Ale musí sa vrátiť späť, aby pripravili pódium a techniku. Dievča zostáva sama smutná. Laura spolu s kapelou hrajú pieseň Casomai. Dievča však dostane nápad a taxíkom príde na miesto koncertu. Počas neho hľadá mladíka. Ten ju objaví a skončia v objatí. Počas klipu vidieť aj zábery zo zákulisia a skúšok.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Všetko je to tak ľahkéodkedy si tu,aby si zahnal úzkosť a ťarchu.Koľko ľudí mi vravievalo:„Už mu viac never."so závisťou ti želajúiba problémy... | "|
| – Casomai |
Súradnice: 49°35′35″S 17°53′53″V﻿ / ﻿49,59306°S 17,89806°V﻿ / 49.59306; 17.89806

**Moravská brána** (280 m n. m.) je úzka depresia a zároveň geomorfologický celok na Morave. Oddeľuje Český masív a Karpaty a vytvára prirodzený dopravný koridor v smere sever – juh. Je dlhá takmer 70 km a široká v najužšom mieste len 3 km.

Poloha
------

Prírodná zníženina sa nachádza severovýchodne od Lipníka nad Bečvou a oddeľuje Podbeskydskú pahorkatinu a Nízky Jeseník. Moravská brána predstavuje najnižší prechod medzi povodím Dunaja a Odry.

Doprava
-------

V hornatom prostredí strednej Európy predstavuje jedinečný severojužný prechod, ktorého nadmorská výška klesá pod 300 m n. m.. Územím prechádzala od praveku dôležitá cesta, na ktorú neskôr nadviazala Jantárová cesta.

Koridorom medzi Ostravou a Přerovom bola vybudovaná jedna z prvých železníc v Rakúsko-Uhorsku, spájajúca Viedeň a Krakov – Severná železnica cisára Ferdinanda. V súčasnosti vedie územím okrem dôležitého železničného i cestný koridor, spájajúci Sliezsko s Moravou a mestá Ostrava, Brno a Praha. Moravskou bránou bude prechádzať aj prieplav Dunaj-Odra.

Externé odkazy
--------------

* Geoportál

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Moravská brána na českej Wikipédii.*
Katedrála Usnutia Presvätej Bohorodičky
**Katedrála Usnutia Presvätej Bohorodičky** (rum. *Catedrala Adormirea Maicii Domnului*) v rumunskom meste Kluž je chrámom Rumunskej pravoslávnej cirkvi.

Dejiny
------

Katedrála sa začala budovať až po zjednotení Sedmohradska s Rumunskom. Základný kameň katedrály bol položený 10. septembra 1923. Práce na stavbe chrámu trvali takmer 10 rokov. Katedrála bola slávnostne otvorená posvätená 5. novembra 1933. Na jej otvorení sa zúčastnili významní predstavitelia Rumunskej pravoslávnej cirkvi a Rumunského kráľovstva. Boli medzi nimi najmä Miron Cristea, patriarcha celého Rumunska, Nicolae Balan, metropolita Sedmohradska, rumunský kráľ Karol II. a princ Michael I.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katedrála Usnutia Presvätej Bohorodičky (Kluž)**

Externé odkazy
--------------

* Catedrala "Adormirea Maicii Domnului"
* TransilvanArt - Catedrala Ortodoxa, imagini interioare panorama 360
**Úplnosť axiomatickej teórie** je dokázanosť všetkých pravdivých viet danej teórie v danom axiomatickom, formálnom systéme, t. j. ich odvodenosť z axióm. Logicko-metodologická
požiadavka úplnosti axiomatickej teórie sa kladie na axiomaticky vybudované teórie.

V súvislosti s rozdielom medzi syntaktickými a sémantickými axiomatickými teóriami sa požíadavky úplnosti diferencujú. Rozlišujeme syntaktickú úplnosť v slabom zmysle (všetky vety určitého systému sa v ňom dajú odvodiť alebo vyvrátiť) a v silnom zmysle (ak pridáme k axiómam vetu, ktorá je v tomto
systéme neodvoditeľná, stáva sa tento systém protirečivým), sémantickú úplnosť vzhľadom na určitý model (každá veta, ktorá v danom modeli zodpovedá pravdivému výroku, je v tomto systéme odvoditeľná) atď.

Počas skúmania dostatočne bohatých axiomatických teórií (napríklad aritmetiky) bola dokázaná (Kurt Gödel - r. 1931 a ďalšie výsledky) ich principiálna neúplnosť, t. j. existencia takých viet, ktoré v rámci týchto teórií nemožno ani dokázať, ani vyvrátiť. Požiadavka úplnosti nie je celkom nevyhnutnou podmienkou úspešnej axiomatizácie, t.z. neúplné teórie sa dajú úspešne prakticky aplikovať.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Tiché miesto** je americký post-apokalyptický horor z roku 2018. Režíroval ho John Krasinski, ktorý sa podieľal aj na scenári, spolu s tvorcami príbehu Bryanom Woodsom a Scottom Beckom. Dej sa točí okolo otca (Krasinski) a matky (Emily Blunt), ktorí sa snažia prežiť a vychovať deti (Millicent Simmonds a Noah Jupe) v postapokalyptickom svete obývanom slepými príšerami s ostrým sluchom.

Beck a Woods začali príbeh vytvárať už na vysokej škole. V júli 2016 si Krasinski prečítal ich základný scenár a v marci nasledujúceho roku bol najatý na réžiu a dopracovanie scenára. Krasinski a Blunt boli obsadení do hlavných úloh v máji 2017. Natáčanie prebiehalo v severnej časti štátu New York od mája do novembra 2017.

Film mal premiéru na festivalovej konferencii South by Southwest 9. marca 2018 a do filmovej distribúcie v Spojených štátoch ho spoločnosť Paramount Pictures zaradila 6. apríla. Snímka celosvetovo zarobila viac ako 350 miliónov dolárov a získala si aj uznanie kritikov. Na stránke Rotten Tomatoes film opísali ako „inteligentný, zlomyseľne desivo skvelý"  a National Board of Review a American Film Institute ho vyhlásili za jeden z desiatich najlepších filmov roka 2018. Snímka si získala aj nominácie na niekoľko ocenení, vrátane Zlatého glóbusu za najlepšiu pôvodnú hudbu ; ceny Akadémie za najlepší strih zvuku ; Ceny Amerického spolku spisovateľov za najlepší pôvodný scenár; a na cenu Screen Actors Guild Award za Výborný herecký výkon herečky vo vedľajšej úlohe bola nominovaná Emily Blunt, ktorá nomináciu aj premenila. 

Pokračovanie *Tiché miesto Časť II* bolo uvedené do kín 28. mája 2021. Réžie sa opäť zhostil John Krasinski, vrátilo sa aj herecké obsadenie, ku ktorému pribudol Cillian Murphy.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku https://en.wikipedia.org/wiki/A\_Quiet\_Place na anglickej Wikipédii.*
Tichá Orlice medzi Ústím nad Orlicí a Libchavami
**Tichá Orlice** je rieka vo východných Čechách. Je ľavostrannou zdrojnicou rieky Orlice spolu s Divokou Orlicou, meria 107,5 km, povodie zaberá plochu 755,4 km² a v mieste sútoku dosahuje priemerný prietok 7,4 m³/s.

Pramení na severozápadnom svahu vrchu Jeřáb (1 003 m n. m.) nad obcou Horní Orlice v nadmorskej výške 760 m n. m. juhovýchodne od mesta Králíky. Na krátkych úsekoch tečie sprvu na západ, následne na severozápad, pri meste Králíky sa opäť stáča na západ. V blízkosti obce Mladkov sa oblúkom stáča na juh, pod mestom Jablonné nad Orlicí vytvára tri výrazné oblúky, severozápadným smerom preteká cez Letohrad a za mestom mení smer toku na juhozápad. V Ústí nad Orlicí sa prechodne stáča na západ, ďalej za mestom preteká hlboko zarezaným údolím a pri osade Bezpráví vytvára veľký meander. V meste Choceň utvára ďalší veľký meander a po opustení mesta sa definitívne stáča severozápadným smerom. Na dolnom toku výrazne meandruje, preteká kultúrnou krajinou, napája sústavu niekoľkých rybníkov (napr. Velký Karlov) a koryto rieky križujú viaceré zavlažovacie kanály. Južne od obce Albrechtice nad Orlicí sa v nadmorskej výške 247 m n. m. spája s vodami Divokej Orlice.

Významnejšími prítokmi sú ľavostranné Černovický potok, Orličský potok, Tiscový potok, Čermenka, Třebovka, Řetovský potok a pravostranné Lukavický potok, Potočnice.

Rieka preteká cez Dolní Orlice, Mladkov, Jablonné nad Orlicí, Letohrad, Ústí nad Orlicí, Brandýs nad Orlicí, Choceň, Čermná nad Orlicí a Borohrádek.

Pozri aj
--------

* Orlice
* Divoká Orlice
**Podkrušnohorská oblast** alebo staršie **Podkrušnohorská podsoustava** je geomorfologická oblasť v severozápadných Čechách (Karlovarský a Ústecký kraj). Niekoľkými štvorcovými kilometrami Chebskej panvy presahuje aj na nemecké územie. 

Ide o pásmo tektonických zníženín a sopečných kopcov, vzniknutých pri tektonických pohyboch v treťohorách. Tiahne sa v dĺžke asi 175 km z juhozápadu na severovýchod, od Chebu až k Českej Lípe. Na severozápade je lemovaná prudko sa dvíhajúcimi Krušnými horami, na juhu nižšími vrchovinami a pahorkatinami, na východe potom Českou tabuľou. V panvách Podkrušnohorskej oblasti sa nachádzajú ložiská hnedého uhlia, ktoré sa tu ťaží. Početné výrony oxidu uhličitého pozdĺž zlomových línií v západnej časti vytvárajú minerálne pramene (Františkovy Lázně a Karlovy Vary).

Väčšou časťou oblasti preteká rieka Ohře, ľavostranný prítok Labe, ktorá preráža České středohoří pri Ústí nad Labem a jeho ďalšie prítoky (napr. Bílina, Ploučnice) odvodňujú severnú časť oblasti. Južná časť Doupovských hôr patrí do povodia Strely (a tá potom prostredníctvom Berounky a Vltavy opäť do povodia Labe).

Vďaka prírodným zdrojom (kúpele na jednej strane a ťažba uhlia s nadväzujúcim priemyslom na druhej) je Podkrušnohorská oblasť pomerne husto osídlená. Ležia tu mestá: Cheb, Sokolov, Karlovy Vary, Kadaň, Chomutov, Most, Teplice, Ústí nad Labem a ďalšie. Osídlenie sa sústreďuje najmä v panvách. Hustota zaľudnenia Českého stredohoria je o niečo nižšia a prakticky neobývané zostávajú Doupovské hory, ktorých územie je vojenským výcvikovým priestorom.

Členenie
--------

Podkrušnohorská oblasť sa delí na 5 celkov:

* Chebská pánev
* Sokolovská pánev
* Doupovské hory (Hradiště, 934 m n. m.)
* Mostecká pánev
* České středohoří (Milešovka, 837 m n. m.)

Pozri aj
--------

* Geomorfologické členenie Česka

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Podkrušnohorská oblast na českej Wikipédii.*
**Pančevo** je mesto v Srbsku v autonómnej provincii Vojvodina. Zároveň je centrom rovnomennej oblasti a regiónu Južný Banát. V meste žije 76 203 obyvateľov, v Pančevskej oblasti celkovo až 123 414.  Podľa posledného sčítania ľudu z roku 2011 malo Pančevo spolu so Starčevom, svojím predmestím, 83 676 obyvateľov. Mesto stojí na sútoku rieky Tamiš a Dunaj, vzdialenosť od Belehradu je 14 kilometrov. 

Názov Pančevo je slovanského pôvodu. Jeho koreň pochádza zo slova pačina/pančina, čo znamená stojatá voda.

Dejiny
------

Najstarší názov osady, ktorá sa nachádzala na mieste moderného Pančeva bol Panuka. Osada sa nachádzala na sútoku toku Tamiša a Dunaja. Samotné mesto sa prvýkrát spomína ako obchodné mesto v roku 1153, keď tam okrem iných národov žili aj Gréci. V 15. storočí bolo mesto obsadené Turkami a tí ho držali pod svojou nadvládou až do roku 1716. Neskôr sa dostalo pod vládu Rakúska. Mesto v roku 1733 postihol silný orkán, ktorý zničil mnoho budov; o štyri roky neskôr mesto sužovala veľká epidémia a následne aj veľký požiar, ktorý zničil nemeckú časť mesta. V roku 1918 sa mesto stalo súčasťou Juhoslávie a dostalo súčasný názov Pančevo. V roku 1925 bola do mesta zavedená elektrina. V roku 1999 bolo mesto opakovane bombardované organizáciou NATO.

Názov mesta
-----------

Počas častých zmien vládnucich národov (Rimania, Kelti, Huni, Avari, Slovania, Maďari, Tatári, Turci, Nemci) sa názov tohto strategicky dôležitého miesta často menil. Mesto bolo postupne nazývané *Panucea* alebo *Panuča* v 10. storočí, *Bansif* v 12. storočí, v priebehu 15. storočia *Pančel* a *Pensej*, v 17. storočí *Pajčova*, *Panziova* alebo *Bančova*, na začiatku 18. storočia *Čomba*.

Priemysel
---------

Pančevo v noci
Po prvej svetovej vojne zaznamenal priemysel Pančeva vysoký stupeň rozvoja, vznikol jeden z priemyselných gigantov bývalej Juhoslávie. V meste jestvuje mnoho tovární, ktoré zamestnávajú desiatky tisíc ľudí nielen z Pančeva, ale z takmer celého Južného Banátu. Mesto má rozvinutý petrochemický, strojársky, obuvnícky priemysel. Takisto je tu rozvinutý cestovný ruch.

Kultúra a vzdelávanie
---------------------

S Pančevom je spätých mnoho známych osobností z oblasti politiky, vedy a kultúry. V roku 1869 boli založené noviny Pančevac. V Pančeve sa nachádza chemické, lekárske, elektrotechnické a ekonomické učilište. V roku 2005 bola v Pančeve otvorená Právnická fakulta a Fakulta humanitných vied ako súčasť Medzinárodnej univerzity v Novom Pazare. V Pančeve sa každoročne koná karneval.

Obyvateľstvo
------------

V meste žilo podľa sčítania v roku 2002 79,08% Srbov, okrem nich aj mnoho národnostných menšín ako Maďari, Slovinci a Macedónci, Slovákov nevynímajúc.

Partnerské mestá
----------------

* France  Boulogne-Billancourt, Francúzsko, 1968
* Slovakia  Michalovce, Slovensko, 2011

Referencie
----------

1. ↑  SAD, NOVINOVO-VYDAVATEĽSKÁ USTANOVIZEŇ HLAS ĽUDU 21 000 Nový. *Hlas ľudu* [online]. 2013-08-15, [cit. 2019-07-09]. Dostupné online.
**Letisko Malaga** (IATA: **AGP**, ICAO: **LEMG**) alebo **Malaga-Costa del Sol** alebo **Letisko Pabla Ruiza Picassa** je štvrté najrušnejšie letisko v Španielsku, po Madride-Barajas, Barcelone a Palma de Mallorce. Je dôležité pre španielsky cestovný ruch a je hlavným letiskom pre Costa del Sol. Nachádza sa 8 km juhozápadne od mesta Malaga a 5 km severne od mesta Torremonilos. Letisko má spojenie do viac ako 60 krajín po celom svete. Má denné spojenie s dvadsiatimi mestami Európy, prevádzkuje linky aj do Afriky, Stredného východu a v letných mesiacoch aj do Severnej Ameriky. V roku 2011 odbavilo cez 12 800 000 cestujúcich.

Letisko má tri terminály. Posledný tretí terminál bol otvorený dňa 15. marca 2010. Druhá pristávacia dráha bola otvorená 26. júna 2012. 

Slúži aj ako medzinárodné letisko pre Andalúziu, prechádza ním 85% všetkých cestujúcich do Andalúzie.

História
--------

Letisko Malaga je jedno z najstarších španielskych letísk, ktoré zostali stáť na svojom pôvodnom mieste. Bolo otvorené dňa 9. marca 1919. Prvá pravidelná linka z Malagy odštartovala 1. septembra 1919, kedy Didier Daurat začal pravidelné lety medzi mestami Toulouse, Barcelona, Alicante, Tangeru a Casablanca.

V roku 1937 sa letisko Malaga stalo vojenskou základňou. 

Dňa 12. júla 1946 sa letisko otvorilo pre medzinárodné civilné lety.

Referencie
----------

1. ↑
Threave Castle
**Threave Castle** je hrad, ktorý sa nachádza v južnej časti Škótska v oblasti Dumfries a Galloway. Tento hrad stojí neďaleko mesta Castle Douglas na malom ostrovčeku *Threave Island* obklopený riekou River Dee.

Dejiny
------

Je možné, že Threave Island bol domovom starovekých vládcov, ktorí panovali v oblasti Galloway. Prvý hrad na tomto ostrovčeku bol zrejme vybudovaný po roku 1000 jedným z vládcov nad Galloway. Záznamy o tomto prvom hrade sú veľmi limitované, ale zdá sa, že pôvodný hrad bol roku 1308 zničený Edwardom Bruceom, bratom kráľa Roberta Brucea, ktorý porazil Gallowaycov.

V roku 1369 uspel Archibald (3. gróf Douglas) nad panstvom v Galloway. Archibald je viac známy pod menom „Archibald the Grim", ktoré mu dali jeho nepriatelia v Anglicku.

Threave Castle bol vybudovaný Archibaldom roku 1370, aby bránil Galloway pred nájazdmi z Anglicka.

V roku 1440 sa 8. gróf Douglas dostal do konfliktu s kráľom Jakubom II.. To spôsobilo popravu 6. grófa Douglasa a jeho mladšieho brata. A pretože bol kráľ nadšený do delostrelectva, tak gróf Douglasových nechal upraviť obranu Threave Castle. To malo za následok zničenie väčšiny budov a časti samotnej veže. Kamene z týchto budov boli použité na stavbe obrannej steny, ktorá bola okolo ostrova. Väčšina stien bola ale zaplavená River Dee a dnes je možné vidieť len malé časti steny.

21. februára 1452 zavraždil Jakub II. 8. grófa Douglasa na zámku Stirling. 9. gróf Douglas pokračoval v odboji proti Jakubovi II. a v roku 1455 sa Jakub II. rozhodol zničiť celú rodinu Douglasových.

V roku 1526 sa hrad dostal do rúk rodiny Maxwellov (neskorších grófov z Nitsdale). Počas napoleonských vojen bol hrad používaný krátkodobo pre francúzskych zajatcov, ale už nikdy nebol znovu osídlený.

V roku 1913 sa vlastník Edward Gordon rozhodol venovať hrad do rúk štátu. Dnes je hrad v starostlivosti Historic Scotland.

Opis
----

Dnešný pohľad na hrad je trochu zavádzajúci, pretože súčasná hladina vody je nižšia. Ostrov v čase Archibalda zaberal približne jednu tretinu súčasného ostrova. Môže sa zdať, že tento hrad bol na ostrove osamotený. Toto zdanie je ale mylné, pretože hrad bol obklopený množstvom domov.

Vo vnútri hradu mali steny omietku a bola na nich navešaná látka a tapeta. Vo veľkej hale boli veľké okná, ktoré umožňovali dobrý priechod slnku a pekný pohľad na rieku River Dee

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Threave Castle**

Externé odkazy
--------------

Threave Castle na stránkach Historic Scotland
Súradnice: 54°56′21″S 3°58′11″Z﻿ / ﻿54,9392°S 3,9697°Z﻿ / 54.9392; -3.9697
**Patricia Aburdeneová** je americká futurologička, novinárka, publicistka, prednášateľka a poradkyňa.

Kariéra
-------

Zaoberá sa informačnou spoločnosťou, vodcovstvom v informačnej ekonomike, budúcnosťou korporácií a pôsobením žien v manažmente a vo funkcií lídrov. Od roku 1978 pôsobila ako novinárka v časopise Forbes. Od roku 1993 do roku 1996 pôsobila na Radcliffe College v Cambridge v Massachusetts. Od roku 1997 prednáša vodcovstvo a samoorganizáciu. Je bývalou manželkou a spolupracovníčkou amerického futurológa Johna Naisbitta. Je spoluautorkou viacerých kníh, ktoré s nim napísala. Je držiteľkou štyroch čestných doktorátov. Žije v Telluride v Colorade a v Cambridge.

Dielo
-----

Je autorkou, alebo spoluautorkou kníh *Re-Inventing the Corporation. Transforming Your Job and Your Company for the New Information Society* (spoluautor) (1985), *Megatrends 2000. Ten New Directions For the 1990´s* (spoluautor) (1990), *Megatrends for Woman. From Liberation to Leadership* (spoluautor) (1992), *When the Canary Stops Singing. Women´s Perspectives on Transforming Business* (predslov) (1994), *Megatrends 2010. The Rise of Conscious Capitalism. Seven New Trends That Will Transform How You Work, Live, and Invest* (2005).

Bibliografia
------------

* Naisbitt, John, Aburdene, Patricia: Reinventing the Corporation. Transforming Your Job and Your Company for the New Information Society. 1985
* Naisbitt, John, Aburdene, Patricia: Megatrends 2000. Ten New Directions for the 1990´s. William Morrow and Company, Inc. New York, NY 1990, ISBN 0-688-07224-0
* Aburdene, Patricia: Megatrends 2010. The Rise of Conscious Capitalism. Seven New Trends That Will Transform How You Work, Live, and Invest. Hampton Roads Publishing Company. 2005, ISBN 1-57174456-8

### Knihy v slovenskom jazyku

* Naisbitt, John, Aburdeneová, Patricia: Megatrendy 2000. Desať nových smerov na deväťdesiate roky. Bradlo, Bratislava 1992

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Autoritné údaje: * GND: 111241871
* ISNI: 0000 0001 1629 5497
* LCCN: n85098018
* NK ČR: jx20060126010
* VIAF: 42457613
* WorldCat: lccn-n85098018
**Letisko Londýn-Luton** (angl. *London Luton Airport*; IATA: **LTN**, ICAO: **EGGW**) je letisko vzdialené približne 55 km na sever od centra Londýna, v meste Luton, v grófstve Bedfordshire. Je to štvrté najväčšie letisko v blízkosti Londýna po Heathrow, Gatwick a Stansted.

História
--------

Letisko bolo otvorené 16. júla 1938. Počas druhej svetovej vojny bolo základňou RAF.

Po vojne bola pôda vrátená mestu, ktoré pokračovalo v komerčnom využívaní letiska pre leteckých dopravcov ako napríklad Euravia a Monarch Airlines. V roku 1972 bol Luton najziskovejším letiskom v krajine.

V roku 1985 bola dokončená rekonštrukcia letiska, ktorá zahŕňala okrem iného vybudovanie odbavovacej haly pre medzinárodné lety. V roku 1990 bol Luton premenovaný na *London Luton Airport* pre zlepšenie mená vo vzťahu k medzinárodnej klientele. Letisko je veľmi závislé od low-costových leteckých dopravcov poskytujúcich lacné spoje, napríklad Wizz Air, Ryanair, easyJet a iné.

Bola vybudovaná nová železničná stanica *Luton Airport Parkway* pre skvalitnenie spojenia s Londýnom do stanice *St. Pancras*, na sever do Bedfordu a na juh do Wimbledonu, Suttonu, Gatwicku a Brightonu. Spojenie na túto stanicu, vzdialenej asi 2 km od letiska, zabezpečuje bezplatná autobusová doprava.

V roku 2005 sa začala výstavba novej odbavovacej haly, potom čo počet prepravených cestujúcich vzrástol z pôvodných necelých 2 miliónov v roku 1995 až na necelých 8 miliónov v roku 2004.

Plánuje sa výstavba alebo úprava pristávacej dráhy na dĺžku, ktorá vyhovuje moderným veľkým lietadlám. Momentálne prebieha výstavba železničnej trate priamo na letisko, ktorá zabezpečí priame spojenie letiska s centrom Londýna, ktoré by malo rýchlosťou a vzdialenosťou prekonať konkurenčné letisko Stansted. Takisto nahradí aktuálny autobusový transfer z letiska na stanicu *Luton Airport Parkway*. Jej dokončenie je naplánované na rok 2021

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Letisko Londýn-Luton**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Letiště London Luton na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |

| * z
* d
* u
Doprava v Londýne |
| --- |
| Mestská hromadná doprava | 
* London Underground
* Docklands Light Railway
* Autobusy
* Tramlink
* Železnica
* Riečna doprava
* Taxi
* Dial-a-Ride
* Londýnska správa ciest

 |
| Tarifa | 
* Travelcard
* Oyster Card
* London Congestion Charge

 |
| Londýnske železničné terminály | 
* Blackfriars
* Cannon Street
* Charing Cross
* Euston
* Fenchurch Street
* King's Cross
* Liverpool Street
* London Bridge
* Marylebone
* Moorgate
* Paddington
* St Pancras
* Victoria
* Waterloo

 |
| Londýnske letiská | 
* Heathrow
* Gatwick
* Stansted
* Luton
* Londýn City
* Southend
* Biggin Hill

 |
| Spoločnosti | 
* Transport for London
* National Rail

 |
| **Kategórie**: Londýnska doprava · Londýn |
**Bateia** alebo **Batieia** (starogr. *Βάτεια, Βατίεια* - *Bateia, Batieia*, lat. *Batea*) je v gréckej mytológii dcéra prvého trójskeho kráľa Teukra .

Bateia sa vydala za Dardana, ktorý bol synom najvyššieho boha Dia a Elektry. Dardanos sa stal zakladateľom národa Dardanov, založil mesto a krajinu, ktorú nazvali jeho menom. Z ich rodu vzišli všetci vládcovia Tróje, pôvodne nazývanej *Ilios* alebo *Ilium*. Posledným vládcom Tróje bol Priamos, ktorý bol svedkom dobytia a zničenie svojho mesta achájskymi vojskami.

Po páde Tróje odviedol Aineias Dardanov a trójskych utečencov ďaleko na západ. Usadili sa v Itálii, kde podľa legendy v roku 1152 pred Kr. založili mesto Alba Longa, mesto z ktorého neskôr pochádzali zakladatelia Ríma, bratia Romulus a Rémus.

Referencie
----------

1. ↑  Diodoros Sicílsky, *Bibliotheca historia*, VII,5,3.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bateia na českej Wikipédii.*
**Batov** je potok v Podunajskej pahorkatine, na území okresu Nové Zámky. Je to pravostranný prítok Paríža, meria 6,4 km a je tokom IV. rádu. 

Preteká Hronskou pahorkatinou, časťou Strekovské terasy, pramení pri osade Lapušina v nadmorskej výške cca 151 m n. m. Najprv tečie severojužným smerom, koryto križuje vodný kanál a pri samote Petrov majer sa stáča na juhovýchod. Napája vodnú nádrž Dubník (Pri prameni), zľava do nej ústi občasný tok od osady Poľka. Potom tečie juhojuhovýchodným smerom a juhozápadne od obce Dubník ústi v nadmorskej výške približne 134 m n. m. do Paríža.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Paríža** |
| --- |
| *Paríž* → *Hron* → *Dunaj* |
| Vodné toky | Batov · Bočný kanál · Cegléd · Gbelský kanál · Háj · Horvátka · Krovina · Leština · **Paríž** · Svodínsky potok · Vinohradský potok |
| Vodné plochy | Vodná nádrž Dubník I · Vodná nádrž Dubník II · Vodná nádrž Jasová · Vodná nádrž Kamenný Most · Vodná nádrž Rúbaň I · Vodná nádrž Rúbaň II · Vodná nádrž Svodín |