recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Daniela Tarinová** (\* 7. júl 1961, Bratislava) je slovenská maliarka a ilustrátorka.

Život
-----

Narodila sa v Bratislave v roku 1961. Od roku 1976 do roku 1980 študovala na Umelecko-priemyselnej škole v Bratislave propagačnú grafiku. Potom od roku 1982 pokračovala v štúdiu u profesora Albína Brunovského, odbor ilustračná grafika až do roku 1986.

Tvorba
------

Svoje obrazy ladí romanticky až rozprávkovo, typicky v dvoch-troch farebných tónoch. Dramatický kontrast stretnutia svetla s tmou, zvláštne presvitanie svetiel a záhadná atmosféra obrazov, je docielená vlastnou technikou práce a farebných kombinácií.

Výtvarnou tvorbou vyjadruje svoj obdiv k stvoreniu. Poukazuje na krásu zdanlivo obyčajných vecí, ktoré sú okolo nás, často používa motív ženy doplnený štylizovaným až abstraktným kvetom. V portrétoch vidí možnosť vyjadriť tie krajšie ľudské vlastnosti a city. Diela neprezentuje formou výstav. Sú tvorené pre priamy predaj v Dielach na Slovensku a na objednávky. Jej obrazy sa nachádzajú v súkromných zbierkach v Austrálii, v Japonsku, v Ázii, v Kanade, v Amerike, v Európe.

Úspechy
-------

Už počas štúdia ilustrovala poviedky našich aj zahraničných autorov uverejňovaných v časopise Slovenka. Je laureátkou súťažnej výstavy Vysokých škôl výtvarných umení v Prahe, v roku 1985 obdržala cenu za grafiku: „Svadobná cesta" (mezotinta); je autorkou výtvarného obalu pre zborník: "Európska gitarová hudba", ktorý vydalo vydavateľstvo Opus, Bratislava, 1990.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Článok o autorke v Dom a Bývanie
**Vodné dielo** je stavebné a strojové zariadenie slúžiace na využitie vodnej energie. Obsahuje zariadenie na prívod vody k turbíne, turbínu a zariadenie na odvod vody do riečiska. Podľa veľkosti spádu rozlišujeme *nízkotlakové*, *strednotlakové* a *vysokotlakové* vodné dielo.

Výkon
-----

Výkon získaný turbínami vodného diela je udaný hmotou množstva vody, ktoré pretečie turbínou za určitý časový úsek.

{\displaystyle P={\frac {Q\varrho H}{102}}\eta \_{c}}

* P = výkon [kW]
* Q = množstvo vody pretekajúcej turbínou [m³/s]
* {\displaystyle \varrho } = hustota vody [1000 kg/m³]
* H = spád (zvislá vzdialenosť hladín pred a za turbínou) [m]
* {\displaystyle \eta \_{c}} = 0,8 – celková účinnosť zariadenia

Rozdelenie
----------

### Nízkotlakové vodné dielo

Spád diela je do približne 10 metrov. Hladina rieky je zdvihnutá haťou. Voda preteká cez systém hrablíc na zadržiavanie nečistôt k turbíne kde odovzdáva svoju energiu a vracia sa do riečiska. Hriadeľ turbíny je spojený s hriadeľom generátora do jedného mechanizmu – turbogenerátora. Vodné elektrárne takýchto diel sú priebežnými elektrárňami, pretože celý tok neustále preteká turbínou. Pracujú zvyčajne nepretržite a pokrývajú stálu základnú spotrebu elektrickej energie.

### Strednotlakové vodné dielo

Je údolnou priehradou so spádom medzi 10 a 50 metrami. Prívodné potrubie obvykle prechádza hrádzou. Vstup vody do potrubia je chránený hrablicami. Na začiatku potrubia sa nachádza rýchlouzáver slúžiaci v prípade poruchy. Na spustenie turbíny slúži hlavný uzáver pri konci potrubia. Vodné elektrárne takýchto diel môžu pracovať ako priebežné alebo ako špičkové, dodávajúce energiu len v čase jej najväčšej spotreby. Ak je inštalovaných viacero turbín môžu pracovať v kombinovanom režime. Neďaleko hrádze špičkových elektrární je vedľajšia nádrž vyrovnávajúca nepravidelný odtok, taktiež zadržuje prívalové vody a zadržuje zásobu pre obdobie sucha, čiže v rieke pod hrádzou preteká stále rovnaké množstvo vody.

### Vysokotlakové vodné dielo

Spád diela je väčší ako 50 metrov. Voda sa privádza potrubím z vrchnej nádrže, spravidla vedeným po povrchu. Turbogenerátory môžu pracovať priebežne aj špičkovo. Elektráreň vysokotlakového diela sa niekedy buduje ako prečerpávacia elektráreň. Vtedy sa v jej strojovni nachádzajú turbíny aj čerpadlá. Turbíny sa využívajú pri zvýšenom odbere a v čase zníženej spotreby sa voda zo spodnej nádrže prečerpáva do vrchnej nádrže, čím sa vyrovnáva nerovnomerný odber elektrickej energie.

Literatúra
----------

* *Stroje a zariadenia II*, Josef Doleček a kolektív, Alfa, Bratislava, 1979
**Cegléd** je potok v Podunajskej pahorkatine, na území okresu Nové Zámky. Je to ľavostranný prítok Paríža, meria 5 km a je tokom IV. rádu. 

Pramení v podcelku Hronská pahorkatina, v časti Bešianska pahorkatina, pri samote Dobrá voda v nadmorskej výške približne 190 m n. m. severozápadne od obce Svodín. Najprv tečie západoseverozápadným smerom a západne od samoty napája malú vodnú nádrž. Ďalej vteká do Veľkého rybníka (vodná nádrž Rúbaň II), do ktorého sprava ústi krátky prítok prameniaci pod Starým vrchom (216,5 m n. m.). Z rybníka vyteká juhozápadným smerom a pokračuje v blízkosti osady Cegléd na ľavom brehu. Napokon napája ešte Malý rybník (vodná nádrž Rúbaň II), odtiaľ tečie západným smerom a pri obci Rúbaň ústi v nadmorskej výške 128,9 m n. m. do Paríža.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Paríža** |
| --- |
| *Paríž* → *Hron* → *Dunaj* |
| Vodné toky | Batov · Bočný kanál · Cegléd · Gbelský kanál · Háj · Horvátka · Krovina · Leština · **Paríž** · Svodínsky potok · Vinohradský potok |
| Vodné plochy | Vodná nádrž Dubník I · Vodná nádrž Dubník II · Vodná nádrž Jasová · Vodná nádrž Kamenný Most · Vodná nádrž Rúbaň I · Vodná nádrž Rúbaň II · Vodná nádrž Svodín |
**Daniel Šimon Beniač** (\* 18. február 1843, Nemecká Ľupča, dnes Partizánska Ľupča, Slovensko – † 23. august 1915, Tešín, Poľsko) bol právnik, podnikateľ a finančník.

Jeho otec Daniel Beniač, jeho matka Zuzana rod. Bodická

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, v Tešíne, v Soprone, na evanjelickom kolégiu v Prešove, právo na univerzitách vo Viedni a v Budapešti, 1870 zložil advokátsku skúšku v Budapešti. Advokátsky praktikant v Liptovskom Mikuláši, u Ľudovíta Turzu-Nosického v Banskej Bystrici, v Budapešti, 1870 – 1874 viedol vlastnú advokátsku kanceláriu v Nemeckej Ľupči, 1874 – 1876 v Liptovskom Mikuláši, od 1876 v Ružomberku. Stál pri vzniku viacerých slovenských priemyselných a peňažných podnikov, viedol ich právne záležitosti, zaslúžil sa o založenie a upevnenie hospodárskeho centra slovenského národného hnutia v Liptove. Roku 1879 spoluzakladateľ a 1879 – 1915 právny zástupca Ružomberského účastinárskeho úverového spolku (od 1904 Úverová banka), 1883 spoluiniciátor založenia a notár Továrne na drevovinu v Ružomberku, spoluzakladateľ a člen výboru Tatra banky v Martine, 1906 spoluzakladateľ a právny zástupca Slovenských papierní v Ružomberku. Od mladosti aktívny účastník národného hnutia, zakladajúci člen slovenského evanjelického gymnázia v Martine, člen Muzeálnej slovenskej spoločnosti (MSS) a Živeny. Prispieval do Národných novín, Slovenských listov a i. člen Slovenskej národnej strany. Člen výboru Liptovskej župy, svetský funkcionár evanjelickej cirkvi, zborov v Ružomberku a v Nemeckej Ľupči.

Literatúra
----------

* BENIAČ, Daniel Šimon. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok I A – B. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2002. 638 s. ISBN 80-89023-16-9. S. 353.

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelický zbor - Nemecká Ľupča
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 162914
* VIAF: 6888156858669549780009
Vchod na cintorín
**Cintorín Schaerbeek** (franc. *Cimetière de Schaerbeek*, hol. *Begraafplaats van Schaarbeek*) je cintorín v belgickom meste Schaerbeek/Schaarbeek, v regióne Brusel-hlavné mesto. Leží na Evereststraat/Rue d'Evere 4.

Hroby
-----

Hrob René Magritta a jeho ženy
* Louis Bertrand (1856 – 1943), politik
* Ernest François Cambier (1844 – 1909), cestovateľ a staviteľ železnice
* Henri Jaspar (1870 – 1939), premiér
* René Magritte (1898 – 1967), maliar
* Marcel Mariën (1920 – 1993), umelec
* Gabrielle Petit (1893 – 1916)
* Henry Stacquet (1838 – 1906), maliar
* Léon Weustenraad (1925 – 1993), politik

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cintorín Schaerbeek**

Externé odkazy
--------------

* Cintorín na schaerbeek.irisnet.be

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Friedhof Schaerbeek na nemeckej Wikipédii.*
Súradnice: 50°52′15″S 4°25′11″V﻿ / ﻿50,87083°S 4,41972°V﻿ / 50.87083; 4.41972
**Suspenzia** je heterogénna zmes, v ktorej sú pevné častice s veľkosťou približne 10−6 m rovnomerne rozptýlené v kvapaline. Na rozdiel od koloidu podlieha suspenzia sedimentácii. Napríklad polievka, turecká káva, piesok vo vode.

Suspenzie sú disperzie tuhých, čo najjemnejšie práškovaných látok v tekutom prostredí. Tuhá látka je vždy vnútornou fázou (disperzum), tekuté dispergujúce prostredie je vonkajšou fázou (dispergens). Mixtúra (mixtura, mixtura agitanda- trepacia mixtúra) je tekutá suspenzia určená na vnútorné použitie. účinne látky sú rozptýlené najčastejšie vo vode. Chuť mixtúry možno korigovať korigenciami sirupom, aromatickou vodou. 

Omývadlo (lotio suspensa) je to tekutá suspenzia určená na vonkajšie použitie, ktorá obsahuje maximálne 10% tuhých látok. Suspenzné prostredie je voda, lieh, glycerol.
Tekutý zásyp (pulvis adspersorius liquidus) je suspenzia určená na vonkajšie užitie. Obsahuje až 50% tuhých látok. Je tekutá alebo tečie po pretrepaní.Najnovšie a objavujú prípravky ako suchá suspenzia (Suspensio sicca). Sú to zmesi účinných látok, z ktorých sa v čase potreby pridaním vody pretrepaním pripraví suspenzia.

Účinné látky
------------

Vnútornou fázou (dispersum) v suspenziách sú liečivá nerozpustné alebo slabo rozpustné v disperznom prostredí. V mixtúrach sú to sulfónamidy,antibiotika, uhličitan vápenatý
V omývadlách a tekutých zásypoch sú to dezinficienciá, antiseptiká, látky vysušujúce. Vonkajšou fázou (dispergens, disperzné prostredie) je najčastejšie voda, lieh, glycerol, éter, tekutý parafín.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Susedná krajina** je termín označujúci štát, alebo iné administratívne územie, ktoré má spoločnú hranicu s vybraným štátom.

Delenie
-------

Krajiny spolu môžu "susediť" (hraničiť) niekoľkými spôsobmi:

* Priamo
	+ Prírodné hranice (rieky, hrebene pohorí, menšie jazerá, atď.)
	+ Umelé hranice

* Nepriamo
	+ Námorné hranice

Špeciálne prípady
-----------------

* V prípade, že krajina nesusedí priamo so žiadnou inou krajinou, sa nazýva ostrovný štát (napríklad Malta)
* V prípade, že krajina susedí len s jedným štátom (a nie je prímorská), nazýva sa z pohľadu susediacej krajiny enkláva (napríklad San Maríno)
* V prípade, že krajina nemá celistvé územie a má izolovanú časť od zvýšného územia, nazývame toto územie exkláva

Z tohto hľadiska možno rozdeliť špecifické územia, ktoré sú:

* exklávy
* enklávy
* exklávy a súčasne enklávy
* ostrovné štáty

Štát A má izolované územie, medzi štátmi B a C – toto územie je pre štát A **exkláva**, pre štáty B a C je to susedná krajina, ktorá sa tak uvádza iba raz
### Exkláva

Exkláva je teda územie štátu, ktoré je izolované iným štátom, alebo administratívnym územím od hlavnej časti..
Najznámejšie exklávy v Európe:

* Kalinigradská exkláva
* Dubrovnická exkláva

### Enkláva

Štát A je voči štátu B **enkláva**
Enkláva je územie štátu, ktoré leží v inom štáte, pričom nesusedí so žiadnym iným. Enkláva môže byť časť územia iného štátu (v tom prípade je to z hľadiska materského štátu exkláva), alebo samostatný štát susediaci s jedným štátom.
Najznámejšie enklávy v Európe:

* Vatikán
* San Maríno

### Enkláva a exkláva súčasne

Štát A má izolováné územie v štáte B – z hľadiska štátu A je to **exkláva**, z hľadiska štátu B je to **enkláva**
Medzi najznámejšiu exklávu a súčasne enklávu v Európe patrí

* Talianske mesto Campione je od zvyšku talianska oddelené časťou Švajčiarska
* v minulosti sa za takýto prípad dá pokladať aj Západný Berlín

### Ostrovný štát

**Ostrovný štát** A nepriamo susedí so štátmi B, C a D
Ostrovný štát je štát, ktorý nesusedí so žiadnou inou krajinou priamo, iba cez námorné hranice.
Medzi najznámejšie ostrovné štáty v Európe patria

* Island
* Malta
* Cyprus (ak ho berieme ako celok)
**Wulfila** (meno je zdrobneninou gótskeho slova wulf (vlk))(\* asi 311 na dolnom Dunaji – † 383 Carihrad) bol biskup východorímskej cirkvi, misionár u germánskych Gótov. 

Úspešne šíril východnú podobu kresťanského vyznania (tzv. arianizmus) medzi západnými Gótmi.

Z gréckych, latinských a runových znakov vytvoril písmo a preložil do gótčiny bibliu. Časť prekladu sa zachovala v skvostnom rukopise zo 6. storočia v takzvanom Codex argenteus. Vznikol v Taliansku, v rudolfínskej dobe ho prechovávali v Prahe, dnes je uložený v Uppsale. Je hlavným zdrojom znalostí o najstaršom štádiu germánskych jazykov. 

Po prvý raz bol vydaný v rokoch 1843-1846, vedecké vydanie zabezpečil Wilhelm Streitberg, Die gotische Bibel (5. vyd. 1965).

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 12005325t
* GND: 118763512
* ISNI: 0000 0001 1068 1960
* LCCN: n87800795
* NK ČR: kup20030000103796
* VIAF: 66477200
* WorldCat: lccn-n87800795
**Ultimate frisbee** je kolektívny šport, v ktorom proti sebe hrajú dve sedemčlenné družstvá. Tím s vyšším koncovým počtom bodov vyhráva. Rozmery ihriska sú obdĺžnikového tvaru, ktoré je na oboch koncoch ukončené koncovými zónami. Chytenie taniera v zóne sa rovná jeden bod. Bod dosiahne tím, keď hráč chytí prihrávku od svojho spoluhráča v zóne súpera. Disk sa môže prihrávať ľubovoľným smerom o ľubovoľnú dĺžku od hráča k hráčovi. Žiaden hráč po chytení disku nesmie utekať. Môže urobiť len kroky nevyhnutné na zastavenie. Zatiaľ čo cieľom útočiaceho tímu je skórovať, obraňujúci tím sa snaží tento zámer prerušiť. Turnover (obrat, pri ktorom útočiaci tím stráca disk) nastáva v niekoľkých prípadoch. Najčastejšie straty disku sú keď sa disk dotkne zeme, spoluhráč chytí disk v oute, spoluhráč nechytí prihrávku, disk je zrazený alebo zachytený obraňujúcim hráčom. V ultimate nie je povolený fyzický kontakt, rovnako nie je povolené clonenie v pohybe ostatným hráčom.

Ultimate sa hrá na báze fair-play a hráči nevyužívajú služieb rozhodcu. Samotné rozhodovanie je na hráčoch, ktorí rozhodujú o všetkých aspektoch pravidiel (priestupky, auty, fauly, a pod).

Oficiálne pravidlá ultimate, podľa ktorých sa súťaží na majstrovstvách sveta, vydáva a aktualizuje World Flying Disc Federation (WFDF). Členom tejto organizácie je aj Slovenská asociácia frisbee (SAF), ktorá využíva práve tieto pravidlá. Ultimate pravidlá nie sú jednotné. Popri pravidlách publikovaných WFDF poznáme aj pravidlá *Ultimate Players Association (UPA)*, podľa ktorých sa riadi severoamerická súťaž UPA Nationals a existujú aj pravidlá neformálneho združenia (*Beach ultimate lovers association (BULA)*, ktoré reguluje pravidlá pre ultimate na pláži či piesku. Taktiež existujú aj pravidlá hry Goaltimate, ktorá je ultimate veľmi príbuzná.

Prvé pravidlá ultimate spísali hráči Columbia High School koncom 60-tych rokov 20. storočia.

Iné projekty
------------

WikiknihyCommons
* Spolupracuj na Wikiknihy Wikiknihy ponúkajú texty a príručky na tému **Ultimate frisbee**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ultimate frisbee**

Externé odkazy
--------------

* Webstránka SAF
**Polyxo** alebo **Polyxó** (starogr. Πολυξώ – Polyxo/iný prepis Polyxó, lat. *Polyxo*) je v gréckej mytológii manželka Heraklovho syna Tlépolema, vodcu rodských síl v trójskej vojne.

Polyxo pochádzala z Argu, keď sa vydala za Tlépolema odišla s ním na ostrov Rodos. Po odchode manžela do trójskej vojny, vládla na ostrove Rodos sama a čakala na jeho príchod. Manžela sa však nedočkala, lebo zahynul rukou kráľa Lýkie Sarpédona, ktorý sa zúčastnil trójskej vojny ako spojenec Trójanov. Keďže sa vojna začala kvôli krásnej Helene, nešťastná Polyxo ju chcela vidieť mŕtvu, aj keď bola predtým jej priateľkou.

Po smrti svojho manžela Menelaa, musela Helena pre nezhody s jeho dvomi synmi utiecť a hľadala ochranu u svojej priateľky Polyxo. Tá ale len na to čakala a len čo sa raz išla Helena kúpať, prikázala svojim sluhom prestrojených za Erínye, aby ju obesili na najbližší strom.

Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko píše, že sa na ostrove Rodos uctievali kult *Dentritis* (bohyne stromu), ktorý sa konal v súvislosti s jej smrťou.

Podľa Polyaina však Helenu zachránil manžel Menelaos, ktorý sa pre ňu na Rodos vrátil.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,19,10.
2. ↑  Polyainos, *Strategika* 1,13.

Literatúra
----------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
**Systémová povaha frazém** je doteraz celkom nevyriešená základná otázka frazeológie. Jestvujú dva odlišné názory. Podľa jedného sú frazémy nemodelové a ustálené syntagmy prvkov, z ktorých (aspoň) jeden je z hľadiska druhého členom extrémne obmedzenej a zavretej paradigmy (Filipec – Čermák, 1985). Podľa druhého je frazeologický systém

* sústava frazém spojených určitými vzťahmi a tvoriacich v synchrónnom aspekte frazeologický fond jazyka. K týmto vzťahom patria

a) systémové vzťahy medzi komponentmi frazémy;
b) vzťahy medzi rozličnými frazémami;
c) vzťahy medzi frazémami a druhými jazykovými jednotkami.
* súhrn frazém spojených navzájom ustálenými (invariantnými) vzťahmi na paradigmatickom a syntagmatickom základe. Užitočné je chápať frazeologický čiastkový systém jazyka historicky. Zvlášť zreteľne sa objavuje dialektická súvislosť synchrónie a diachrónie v systéme spôsobu tvorenia frazém. Jednak tvorenie frazém prebieha aj v súčasnosti, jednak výsledky procesov tvorenia frazém obsahujú aj určité historické momenty.

Literatúra
----------

* J. Filipec – F. Čermák, 1985; V. M. Mokijenko, 1980; R. Eckert, 1992.

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
Súradnice: 48° 37′ 20.7″ s.š. 20° 57′ 09.54″ v.d.
**Drienovské kúpele** sú rekreačnou osadou na rozhraní Slovenského krasu a Košickej kotliny, severne nad obcou Drienovec.

Kúpele údajne založili „červení mnísi", ktorí sa zaoberali zberom liečivých rastlín, z ktorých potom v medených kotloch varili a pripravovali liečivé vody. Nikdy tu neboli minerálne alebo termálne pramene. Kúpele v neskoršom období slúžili pre všeobecnú hygienickú očistu a v roku 1970 bola pôvodná kúpeľná budova prebudovaná na hotel. Okrem hotela (bývalý Zlatý páv) je tu reštaurácia.

Drienovské kúpele sú turistickým východiskom do Jasovskej planiny. Žlto-značkovaná turistická trasa vedie z Drienovca cez Drienovské kúpele k Ladislavovej vyvieračke (križovatka so zelenou trasou) a do Jasova, modro-značkovaná trasa vedie taktiež z Drienovskej novej Vsi k vyvieračke Miglinc a do obce Háj.

Neďaleko osady sa nachádza významná Drienovská jaskyňa (podzemný vodný tok, archeologická lokalita) a Palanta (lesostepné spoločenstvá duba plstnatého).
Systémovo dynamické modelovanie, John Sterman 2001.
**Systémová dynamika** je technika modelovania fungovania zložitého systému navzájom sa ovplyvňujúcich procesov, ktorú vypracoval Jay Wright Forrester.

Zmena fázových súradníc (fázových premenných) sa rovná rozdielu medzi kladnými a zápornými faktormi. Kladné faktory zväčšujú hodnotu fázových premenných, záporné faktory zmenšujú ich hodnotu. Kladné i zápodrné faktory závisia na druhej strane od fázových premenných, čo predstavuje spätnú väzbu. Grafickým vyjadrením naznačeného myšlienkového postupu možno získať názornú predstavu o obsahu skúmaných procesov.

Na báze systémovej dynamiky sa vytvára systémovodynamický model, ktorý môže slúžiť ako základ počítačového programu. Pre preklad systémovodynamického modelu do jazyka počítača zostavil Forrester programovací jazyk Dynamo.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Systémová dynamika**
**Hraboš poľný** (*Microtus arvalis*) je druh z čeľade chrčkovité, Európsky endemit. Výskyt na Slovensku bol doložený na 90,5 % územia. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov hraboš poľný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, stav celkovej populácie je stabilný.

Opis
----

Váži (14) 17 až 50 g, zväčša okolo 20 g. Dosahuje dĺžku približne 8-12,7 cm. Chvost je dlhý asi 23 – 48 mm, zadná labka meria 14 – 18 mm a ucho 9 – 13 mm. Srsť má hnedú až sivohnedú farbu.

Rozšírenie na Slovensku
-----------------------

Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 390 (90,5 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 117, 27,2 %) v nadmorských výškach 100 (Tajba) – 2 100 m n. m. (hrebeň Belianskych Tatier).

Spôsob života
-------------

Mimoriadna plodnosť mu zabezpečuje prežitie. Pri pravidelnom premnožení (cca každé 3 – 4 roky) spôsobuje škody na úrode. Sprievodným znakom premnoženia (gradácie) je holožer tráv na poliach a popri cestách. Po dosiahnutí vrcholnej fázy hustota populácie rýchlo klesá. Dôvodom je vyčerpanie potravy a obsadenie priestoru.

Vyskytuje sa na plochách bez drevín, na lúkach a poliach. Živí sa rastlinnou (tráva, hľuzy, korene, semená rastlín) a malou živočíšnou potravou. Pod zemou si vytvára zásoby. Na obranu pred nepriateľmi používa zuby a ostré pazúry. V pôde si vytvára hustú sieť chodbičiek so starostlivo vystlaným brlohom na odchov mláďat.

Samička máva 3 – 12 (15) mláďat a to až 2 – 3 (7) krát ročne. Gravidita trvá 3 týždne. Po miernej zime dochádza často k ich premnoženiu, kedy na 1 ha plochy pripadá 1000 až 3 000 jedincov. Tieto za mesiac spotrebujú viac ako 2 tony rastlín a 400 kg obilia. Hraboš žije v rodinách, je to spoločenský druh.

Prenáša viac ako 20 druhov ochorení. Veľmi škodí aj v záhradách. Hraboš obýva celú Európu okrem Anglicka, Škandinávie a časti Stredomoria. Jeho prirodzenými nepriateľmi sú dravé vtáky (jastrabovité, sokolovité, sovy), ako aj krkavcovité, ďalej hranostaje, lasice, líška obyčajná, ako aj mačka domáca.

Referencie
----------

1. 1 2 3  IUCN Red list 2019.2. Prístup 23. júla 2019.
2. 1 2 3  KRIŠTOFÍK, Ján; DANKO, Štefan, et al. *Cicavce Slovenska, rozšírenie, bionómia a ochrana*. Bratislava : Veda, 2012. Autori druhu Ján Krištofík, Peter Fenďa, Michal Stanko, Vladimíra Hanzelová & Marta Špakulová. ISBN 978-80-224-1264-3. Kapitola Hraboš poľný - Microtus arvalis, s. 107 - 115.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  BALÁŽ, Ivan; AMBROS, Michal; TULIS, Filip, et al. *Hlodavce a hmyzožravce Slovenska*. Nitra : Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre, fakulta prírodných vied, 2013. ISBN 978-80-558-0437-8. Kapitola Hraboš poľný, s. 48 - 49.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hraboš poľný**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Hraboš poľný**
**František Hampl** (\* 20. apríl 1957, Banská Štiavnica) je slovenský lekár-chirurg.

Životopis
---------

Študoval na Lekárskej fakulte UK v Bratislave, absolvoval I. a II. stupeň atestácie z odboru chirurgia, špecializácia na transplantačnú chirurgiu. Od roku 1982 pracuje v Nemocnici s poliklinikou F.D.R. v Banskej Bystrici ako lekár, primár centrálnych operačných sál (od roku 1997) a vedúci lekár transplantačnej chirurgie (od roku 1999). Na Slovensku ako prvý úspešne uskutočnil transplantáciu pankreasu (19. januára 2000). Publikuje štúdie a odborné články, prednáša na kongresoch doma i v zahraničí na tému transplantácia pankreasu. Zastupuje našu krajinu v Európskej komisii medicínskych špecialistov. Aj jeho zásluhou sa Slovensko zaraďuje do špičky európskej transplantačnej chirurgie pečene. Pri zákroku strávi v sále okolo pätnásť hodín.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0064203
* SNK: 148241
* VIAF: 85716741
**Klaudios Roufos** alebo **Klaudios Rufos** (starogr. *Κλαύδιος Ρούφος* – *Klaudios Roufos*, iný prepis: *Klaudios Rufos*) bol dvojnásobný olympijský víťaz v 3. storočí.

Klaudios Roufos zvaný tiež Apollónios, syn Klaudia Apollónia zo Smyrny, zvíťazil na 252. a na 253 olympijských hrách v rokoch 229 a 233 v niektorej úpolovej disciplíne (buď v pankratiu, v olympijskej disciplíne, v ktorej zvíťazil jeho dávny predok Klaudios Roufos, alebo v boxe, či v zápasení). Svoje majstrovstvo okrem z hier z Olympie predviedol aj na ostatných panhelénskych hrách, keď si víťazné vence odniesol z pýtických, nemejských i z isthmických hier, a to v dvoch štvorročných periódach po sebe.

V starovekom Grécku sa víťaz všetkých štyroch hier nazýval *periodonikés* (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili *periodos* (pravidelný obeh). Každé štvorročné obdobie sa nazývalo olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické.

Záznam o panhelénskych víťazstvách Klaudia Roufa je uvedený na starovekej kamennej stéle (IG.XIV.1107) objavenej na ostrove Sicília.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Inscriptiones Graecae Urbis Romae, *IG.XIV.1107*
2. 1 2  Je, *Le meilleur combattant de tous les temps - 4ème édition* str. 103
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 363.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Štvornožce** (iné názvy: **tetrapódy** , **štvornohé stavovce** ; lat. *Tetrapoda, Stegocephali*) je skupina (označovaná ako stupeň, nadtrieda a podobne) stavovcov, ktorej zástupcovia sa vyznačujú dobre diferencovanými končatinami s prstami. 

Medzi štvornožce patria obojživelníky v (naj)širšom zmysle (t.j. primitívne formy štvornožcov a obojživelníky v užšom zmysle) a skupina blanovce (Amniota), ktorá zahŕňa plazy, vtáky a cicavce. Štvornožce sa prvýkrát objavili koncom devónu, pred asi 375 miliónmi rokov. Niektoré pozostatky prvotných štvornožčov nie sú dosť kompletné (najmä čo sa týka skamenelín končatín) na to, aby sa dalo spoľahlivo rozlíšiť, či už ide o štvornožca alebo len o vyspelú „rybu", ktorá je na vývojovej ceste k štvornožcom.

Systematika
-----------

### Zaradenie

Z vývojového hľadiska štvonožce patria pod ryby lalokoplutvovce, lebo sa z nich vyvinuli. Z tradičných dôvodov sa však zaraďujú ako samostatná skupina čeľustnatcov.

### Vnútorná systematika

[stupeň] štvornožce (Tetrapoda):

* [trieda] obojživelníky (Amphibia) v najširšom zmysle (okrem skupiny Recumbirostra)
* blanovce/amnioty/vyššie stavovce (Amniota) - z vývojového hľadiska patria pod obojživelníky, bežne sa však zaraďujú takto odddelene

Zdroje
------

1. 1 2  BURNIE, D. et al.: *Zviera*. Bratislava: Ikar, 2002. ISBN 80-551-0375-5. S. 18

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štvornožce**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Štvornožce**
**Železničná trať Pečky – Kouřim** (v cestovnom poriadku označená číslom **012**) je regionálna železničná trať v Stredočeskom kraji.

Trať je dlhá 16 km a vedie z Pečiek do Kouřimi cez Bošice, kde odbočuje trať 013 do Bečvár.

Dejiny
------

List povolenia Františka Jozefa Prvého zo dňa 28. augusta 1880 daný ku stavbe a užívaniu železnice miestnej zo štace Pečské cez Radim, Plaňany a Votelec do Zásmuk s odvetvami do Kouříma ak cukrovaru Karlstálskému blízko Svojšic požičiaval koncesiu priv. rakúskej železnici štátnej. Spoločnosť jest povinná stavbu železníc do novembra 1881 dovŕšiť, všeobecnú jazdu po nejh uvaliť a po všetok čas koncesie neprerušene po nich jazdiť.

Na trati bola zahájená prevádzka 15. februára 1882. K 1. januáru 1908 bola spoločnosť zoštátnená.

V roku 1884 (1881?) bola otvorená odbočná trať Bošice - Svojšice o dĺžke 2,3 km, ktorá slúžila iba nákladnej doprave. Jedna vetva tejto trate viedla k cukrovaru Karlov, druhá vetva k dvoru Nouzov pravdepodobne bola len rozostavaná a nebola dokončená. 1. januára 1908 bola trať zoštátnená, roku 1916 bol jej status zmenený na vlečku, roku 1926 bola táto odbočná trať zrušená. Začiatok niekdajšej trate slúži dnes ako časť vlečky skladu Správy štátnych hmotných rezerv BOLETEX.

V roku 1953 došlo k preloženiu časti trate na výjazde z Peček.

V roku 2013 došlo pri záplavách k významnému poškodeniu trate v súvislosti s extrémnym prietokom na rieke Výrovke. Dráhové teleso a mosty cez Výrovku tvorili zábranu prúdiacej vode, v úseku Chroustov (Radim) - Chotutice došlo na niekoľkých úsekoch k vymletiu dráhového telesa. Opravy boli zahájené bezprostredne.

Vozidlá
-------

Prevádzka osobnej dopravy je zaisťovaná motorovými vozňami, skôr vozňami radu 801, dnes sú do pravidelnej osobnej prevádzky nasadzované výhradne vozidlá radu 810. Pri občasných historických jazdách sú na trať nasadzované ako parné lokomotívy radu 310.0 tak motorové vozne radu 801 a 830.

Nadväzujúca trate
-----------------

### Pečky

* Trať 011 Kolín – Pečky – Poříčany – Praha Masarykovo nádraží / Praha hl. n.

### Bošice

* Trať 013 Bošice – Bečváry (od roku 2011 opustená)
* Trať Bošice – Svojšice, dnes vlečka BOLETEX

Referencie
----------

1. ↑  List povolení č.125/1880 Sb. ze dne 28.srpna 1880

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Železničná trať Pečky – Kouřim**

Externé odkazy
--------------

* Informácie o trati
* Elektronický archív vlakových cestovných poriadkov ČD a ČSD (ČD od decembra 2002 + české trate ČSD 1981/1982)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železniční trať Pečky–Kouřim na českej Wikipédii.*
alt textJü Veľký
**Jü Veľký** (čínsky: 大禹, pchin-jin: Dà Yǔ, cca 2200 – 2100 pred Kr.) bol legendárny vládca v starovekej Číne, preslávený svojím zavedením protipovodňovej ochrany, založením dynastie Sia a spravodlivým morálnym charakterom.

Obdobie jeho vlády sa udáva takmer o tisíc rokov skôr, ako sú najstaršie dochované písomné dôkazy o dynastií Šang. Žiadne z nápisov na nájdených artefaktoch z obdobia jeho vlády alebo neskôr, ho však nespomínajú. Nedostatok akýchkoľvek písomných dôkazov vyvoláva kontroverziu o jeho existencii. Zástancovia jeho existencie sa opierajú o príbehy a tradície o jeho živote a vláde, ktoré sa prenášali ústnou formou po celej Číne, až kým ich nezaznamenali v období dynastie Čou. Naopak, odporcovia sa domnievajú, že išlo o mýtickú bytosť (boh alebo zviera) z doby dynastie Sia, ktorú ľudia začali popisovať vo forme človeka až začiatkom vlády Čou. Najviac týchto príbehov je zaznamenaných v Zápiskách historika.

Referencie
----------

1. ↑  Wang Quangen 王泉根, (1993). Huaxia Quming Yishu 華夏取名藝術. (Taipei: Zhishu-fang Chuban Jituan 知書房出版集團), 42.
2. ↑  Mungello, David E. (2009). The Great Encounter of China and the West, 1500–1800 (3 ed.). Rowman & Littlefield. p. 97. ISBN 9780742557987.
3. ↑  戴逸, 龔書鐸. [2002] (2003) 中國通史. 史前 夏 商 西周. Intelligence press. ISBN 962-8792-80-6. p 40.
4. ↑  Underhill, Anne P. ed. (2013). A Companion to Chinese Archaeology. Wiley-Blackwell. p. 317. ISBN 978-1-4443-3529-3.
5. ↑  Allan, Sarah (1991). The Shape of the Turtle: Myth, Art, and Cosmos in Early China. State University of New York Press. p. 21. ISBN 978-0-7914-9449-3.

Autoritné údaje: * GND: 118925172
* ISNI: 0000 0000 7859 5076
* LCCN: n84023590
* VIAF: 16161085
* WorldCat: lccn-n84023590
Rozšírenie kvartérneho zaľadnenia na sevevernej pologuli
**Štvrtohorné zaľadnenie** alebo **(štvrtohorná/kvartérna) ľadová doba** alebo nepresne **pleistocénne zaľadnenie** je termín, označujúci obdobie zväčšeného rozsahu ľadovcov na Zemi v švrtohorách ako dôsledok ochladenia podnebia. Niektorí autori holocén (teda súčasnosť) nepovažujú za súčasť štvrtohorného zaľadnenia. Názvy s výrazom "...zaľadnenie" sa používajú aj len na označenie samotného zväčšeného rozsahu ľadovcov v tomto období.

Charakteristika
---------------

Začalo sa pred 2,588 miliónmi rokov (čo je začiatok štvrtohôr, respektíve podľa staršej terminológie konečná fáza treťohôr) teda koncom pliocénu, trvalo celý pleistocén a skončilo pred 11 800 rokmi (začiatok holocénu) alebo u iných autorov trvá dodnes. 

Pred 2,588 miliónmi rokov:

* Došlo k nápadnému celkovému ochladeniu podnebia. Povrch Zeme bol väčšinou zaľadnený oveľa viac ako v treťohorách.
* V rámci tohto ochladenia sa (na rozdiel od napríklad treťohôr) pri bližšom pohľade začali pravidelne charakteristicky striedať chladnejšie obdobia s maximálnym rozšírením ľadovcov (ľadové doby v užšom zmysle (glaciály)) s miernejšími obdobiami (medziľadové doby, čiže interglaciály). Podrobnosti k tomuto pozri pod ľadová doba (časť štvrtohôr)

Silné ochladenie pred 2,588 miliónmi rokov malo hlboký vplyv na existenciu a vývoj všetkého živého. S klesajúcou teplotou pribúdali atmosférické zrážky, ktoré sa v chladných ročných obdobiach menili na snehové víchrice. Vznikli rozsiahle snehové príkrovy, ktoré sa postupne menili na príkrovy ľadové až v ľadovce. Tak vznikalo zaľadnenie obrovských priestorov. Odhaduje sa, že v čase svojho vrcholu, v pleistocéne, pokrýval ľadovec 45 mil. km2 súše. V Severnej Amerike vidno stopy zaľadnenia až k 40. rovnobežke. V oveľa väčšom meradle než dnes boli zaľadnené aj horské masívy. V tom čase sa vyhranili aj veľmi výrazné podnebné pásma a to pásmo arktické, mierne a tropické. Ich hranice sa však podľa kolísania priemernej teploty počas pleistocénu značne menili.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
Touchpad a trackpoint
Trackpoint notebooku Lenovo
**Trackpoint** je polohovacie zariadenie prenosných počítačov. Predstavuje alternatívu k touchpadu a jeho tvorcom je Ted Selker.

Charakteristika
---------------

Zariadenie malo premiéru v notebooku IBM ThinkPad 700 v roku 1992 a v súčasnosti sa používa najmä v modeloch od IBM, Dell, HP alebo Acer. V podstate sa jedná o malý joystick, ktorý sa nachádza na klasickej QWERTY klávesnici, medzi klávesmi "G", "H" a "B". Samotný trackpoint nemá funkciu tlačidiel, tie sú zväčša tri a nachádzajú sa pod medzerníkom. Nakláňaním trackpointu sa ovláda pohyb kurzoru po obrazovke, pričom rýchlosť pohybu závisí na množstve použitej sily. Citlivosť trackpointu je softvérovo nastaviteľná. Ľavé a pravé tlačidlo je funkčne totožné s tlačidlami na myši, prostredné slúži na scrollovanie pri súčasnom nakláňaní trackpointu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Trackpoint**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trackpoint na českej Wikipédii.*
**Školník** bol typ učebnice používaný na slovenských ľudových školách v 19. storočí, obsahujúci náuku o reáliách, t. j. základné poznatky z prírodopisu, zemepisu a dejepisu.

Prvý školník bol vydaný v roku 1871 rímskokatolíckym kňazom Andrejom Radlinským pod názvom *Školník obsahujúci hviezdovedu, zemepis, silozpyt, zemeznalstvo, prírodopis, domáce a poľné hospodárstvo, ovocinárstvo, včelárstvo, hodbabníctvo a nauku o právach a povinnostiach občanských pre katolícke elementárne školy*. V roku 1872 vydal kolektív autorov zvolenského seniorátu pod vedením Jána Fuchsa *Prostonárodný evanjelický školník*, ktorý bol súborom šiestich učebníc (*Dějepis církve křesťanské*, *Zemepis*, *Dějepis Uhorska*, *Prírodopis*, *Silozpyt čili fysika*, *Katechizmus hospodársky*) v jednom zväzku. Pre jeho žiadanosť a obľúbenosť bolo publikovaných celkom päť vydaní (posledné roku 1897), pričom v neskorších vydaniach bol zväzok rozšírený o učebnicu *Zdravoveda*.

V roku 1929 bola vydaná obdobná *Kniha reálií pre 6. – 8. postupný ročník slovenských ľudových škôl*, zostavená Karlom Jelínkom a Rudolfom Kratochvílom.

Referencie
----------

1. ↑  Pavlík, Ondrej, ed. (1985), „školníky", *Pedagogická encyklopédia Slovenska*, 2. P – Ž, Bratislava: Veda, str. 356, OCLC 165864997
2. ↑  Pavlík, Ondrej, ed. (1985), „reálie", *Pedagogická encyklopédia Slovenska*, 2. P – Ž, Bratislava: Veda, str. 162, OCLC 165864997
3. ↑  „Ján Fuchs", *Pamätník slovenských matematikov*, Bratislava: Matematický ústav Slovenskej akadémie vied
4. ↑  [Fuchs, Ján], ed. (1897), *Prostonárodný evanjelický školník* (5. vyd.), Turčiansky Sv. Martin: Zvolenský seniorát, str. 1, OCLC 79749134
|  |  |
| --- | --- |
|  | **Tento článok obsahuje čínsky text.**Bez správnej *podpory ázijských jazykov* sa Vám môžu namiesto čínskych znakov zobrazovať otázniky, štvorčeky alebo iné symboly. |

**Jüe-fu** alebo **piesne jüe-fu** (čín. 樂府, pchin-jin: *yuèfǔ* - doslova "úrad pre hudbu") sú čínske balady písané v štýle ľudových piesní. Začali vznikať v dobe dynastie Chan a ich názov je odvodený od úradu, ktorý založil roku 114 pred Kr. cisár Chan Wu-ti. Úlohou úradu pre hudbu bolo zozbierať ľudové piesne pre náboženské a dvorské účely. Ich pôvodné melódie sa nezachovali a len niekoľko málo textov sa dochovalo v pôvodnej forme.

Pôvodne išlo o anonymné básne, po páde dynastie Chan však v štýle jüe-fu začali písať literáti a stal sa žánrom vysokej literatúry. Básne majú nejasnú formu, spravidla sú písané v pravidelnom päťslabičnom verši. Uplatňuje sa v nich tzv. paralelizmus, t. j. postavenie dvoch protikladných veršov vedľa seba. Majú tendenciu k zdobnosti, nachádzajú sa v nich epitetá constans, rýmy, či fonetické výpožičky.

Existujú dva tematické okruhy piesní jüe-fu. Na severe sa písali dlhšie, epické, témy zo života vojakov a odvedencov na nútené práce. V južnej Číne dominovali milostné témy, básne boli kratšie a výrazne ovplyvnili následnú básnickú tvrobu.

Najstaršie piesne jüe-fu sú *Moruša pri ceste* 陌上桑, *Spev o sirote* 孤儿行 a *Spev o východnej bráne* 东门行. Z neskoršieho obdobia, kedy boli piesne jüe-fu umelo skladané ako variácie na ľudové piesne, sa zachovali najznámejšie *Pieseň o Mulan* 木兰诗, ktorá sa stala podkladom pre film Mulan z roku 1998, a *Pávy letia na juhovýchod* 孔雀东南飞, ktorá obsahuje krátky prozaický úvod. V štýle jüe-fu tvoril aj najvýznamnejší čínsky básnik Li Po.

Externé odkazy
--------------

* Ukážka prekladu básne *Pávy letia na juhovýchod*
**Stanislav Balko** (\* 29. september 1943, Banská Bystrica) je slovenský maliar, vysokoškolský pedagóg.

Životopis
---------

V rokoch 1961-64 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave u profesorov Dezidera Millyho a Petra Matejku, v rokoch 1964-1967 pokračoval v štúdiách na AVU v Prahe pod vedením profesorov Arnošta Paderlíka a Karla Součka. Po absolvovaní pôsobil na PF v Banskej Bystrici, kde od r. 1974 pracoval ako umelec v slobodnom povolaní. Od r. 1990 opäť pôsobí ako pedagóg na Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici a vedie Katedru výtvarnej výchovy. Popri komornej maľbe a grafike sa venuje i monumentálnej tvorbe pre architektúru.

Literatúra
----------

* Výstrižkový fond

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Diela Stanislava Balka

Autoritné údaje: * abART: 22115
* GND: 120522152
* ISNI: 0000 0001 1457 7722
* LCCN: n98037562
* NK ČR: jx20070919002
* ULAN: 500128532
* VIAF: 162136906
* Web umenia: 404
* WorldCat: lccn-n98037562
Jún (*Prebohaté hodinky vojvodu z Berry*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| << | **Jún** | >> |
| Po | Ut | St | Št | Pi | So | Ne |
|  |  |  | 1 | 2 | 3 | 4 |
| 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |  |  |
| **2023** |
|

**Jún** je šiesty mesiac v gregoriánskom kalendári a má 30 dní.

V pôvodnom rímskom kalendári bol zasvätený bohyni Junone, podľa inej interpretácie mladým ľuďom a mladosti vôbec (lat. *iuniores* – mladší, mládež).

Nie vždy sme však hovorili na území Slovenska o 6. mesiaci v roku ako o mesiaci jún. V pomerne nedávnej minulosti sa totiž používali tzv. štúrovské mesiace, ktoré nesú spoločné znaky názvov mesiacov iných slovanských jazykov, ako napr. poľština či čeština.[chýba zdroj] A v rámci štúrovského názvoslovia sa označoval mesiac jún ako **Lipen**. Jeho názov je pritom odvodený od slova Lipa. A to z dôvodu, že tento strom zvykol pučať práve počas 6. mesiaca v roku.

Mesiac jún je zasvätený Najsvätejšiemu Srdcu Ježišovmu.

Sviatky
-------

* 1. jún – Medzinárodný deň detí (MDD)

Referencie
----------

1. ↑   *České mesiace po slovensky | mesiace po česky* [online]. ceske-mesiace.sk, [cit. 2019-06-17]. Dostupné online.
2. ↑

Iné projekty
------------

WikicitátyCommonsWikislovník
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Jún**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jún**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****jún****

| * z
* d
* u
Kalendár |
| --- |
| január • február • marec • apríl • máj • jún • júl • august • september • október • november • december |
| 
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30

 |
O filme pozri *Valachiho svedectvo.*

  

**The Valachi Papers** (vydané nakladateľstvom Bantam Books, New York 1969; v češtine pod názvom *Valachiho svědectví* z roku 1987) je kniha, ktorú napísal americký novinár Peter Maas. Opisuje v nej udalosti, ktoré mu predložil sám Joseph Michael Valachi na 1180 stranách strojopisu. Kniha vychádza zo skutočných udalostí.

Valachiho svedectvo by nemohlo byť v skutočnosti napísané bez pomoci a podpory mnohých zainteresovaných jednotlivcov, obzvlášť na ministerstve spravodlivosti a FBI.

Na sklonku júna 1964 - presný dátum si už nikto napamätá - vyzvalo ministerstvo spravodlivosti Josepha Valachiho, ktorý podľa slov vtedajšieho ministra spravodlivosti Roberta Kennedyho prispel "doteraz najväčšou sumou informácií v boji proti organizovanému zločinu a vydieračstvu v Spojených štátoch", aby spísal históriu svojej kariéry v podsvetí. Trinásť mesiacov pracne chŕlil viac ako 300 000 slov do poznámkových blokov a líčil svoje pôsobenie v americkej Cosa Nostre. To, čo postupne vznikalo, nebol zďaleka len zoznam zločinov, ale jedinečný a vyčerpávajúci portrét, zachytávajúci takmer deň po dni 30 rokov života v organizovanom podsvetí.

Pred Valachiho svedectvom sa objavili knihy o čomsi, čo sa rôzne a hmlisto nazývalo gang, mafia alebo syndikát, ich autori boli vždy ľudia zvonka - sociológovia, prokurátori, bývalí detektívi atď. Valachi prvýkrát podal nezaujaté, detailné svedectvo, aké môže poskytnúť len zasvätenec - často surové, niekedy humorné, vždy však skutočné. 

Joseph Michael Valachi mal neskutočne presnú a famóznu pamäť. Mnoho ľudí sa snažilo jeho pamäť zdiskreditovať, ale nikomu sa to nikdy nepodarilo. Valachi dobre vedel, že ak by pri svojich spisoch čo i len jedenkrát zaklamal, všetky informácie, ktoré príslušným úradom podal, by boli považované za nepresné a vymyslené.
Kódy **ISO 3166-2** pre Lotyšsko identifikujú 26 regiónov a 7 miest. Prvá časť (LV) je medzinárodný kód pre Lotyšsko, druhá časť pozostáva z dvoch alebo troch písmen identifikujúcich región alebo mesto.

Zoznam kódov
------------

```
LV-AI  Aizkraukles Apripkis (Aizkraukle)
LV-AL  Alūksne Apripkis (Alūksne)
LV-BL  Balvu Apripkis (Balvi)
LV-BU  Bauskas Apripkis (Bauska)
LV-CE  Cēsu Aprikis (Cēsis)
LV-DA  Daugavpile Apripkis (Daugavpils)
LV-DGV Daugavpils
LV-DO  Dobeles Apripkis (Dobele)
LV-GU  Gulbenes Aprlpkis (Gulbene)
LV-JEL Jelgava
LV-JK  Jēkabpils Apripkis (Jēkabpils)
LV-JL  Jelgavas Apripkis (Jelgava)
LV-JUR Jurmala
LV-KR  Krāslavas Apripkis (Krāslava)
LV-KU  Kuldīgas Apripkis (Kuldīga)
LV-LE  Liepājas Apripkis (Liepāja)
LV-LM  Limbažu Apripkis (Limbaži)
LV-LPX Liepāja
LV-LU  Ludzas Apripkis (Ludza)
LV-MA  Madonas Apripkis (Madona)
LV-OG  Ogres Apripkis (Ogre)
LV-PR  Preiļu Apripkis (Preiļi)
LV-RE  Rēzeknes Apripkis (Rēzekne)
LV-REZ Rēzekne
LV-RI  Rīgas Apripkis (Riga)
LV-RIX Riga
LV-SA  Saldus Apripkis (Saldus)
LV-TA  Talsu Apripkis (Talsi)
LV-TU  Tukuma Apriplcis (Tukums)
LV-VE  Ventspils Apripkis (Ventspils)
LV-VEN Ventspils
LV-VK  Valkas Apripkis (Valka)
LV-VM  Valmieras Apripkis (Valmiera)
```

Pozri aj
--------

* ISO 3166-2, zoznam kódov územno správnych celkov všetkých krajín.
* ISO 3166-1, zoznam kódov všetkých krajín, používaných súčasne ako ich doménové mená na internete.
**Ifjú Szivek** je tanečné divadlo a jeden z najznámejších maďarských folklórnych súborov na Slovensku, ktoré funguje ako profesionálne umelecké teleso pod Ministerstvom kultúry SR.

Súbor vznikol v roku 1955 po zániku tanečného súboru Népes (podobný Sľuku). Najväčším prínosom telesa je prezentácia tradičnej hudobnej a tanečnej kultúry strednej Európy ako spoločenskej hodnoty, prostredníctvom divadelných predstavení doma i v zahraničí (napr. v Maďarsku, v Austrálii, v USA, v Japonsku, vo Švajčiarsku, či vo Švédsku). Tanečné divadlo častokrát presahuje hranice tradičnej prezentácie hudby, tanca a krojov a niektorými svojimi produkciami nabáda k pochopeniu zložitejších spoločenských javov. Cieľovou skupinou divadla sú predovšetkým Maďari žijúci na Slovensku, vznikajú aj predstavenia výlučne pre deti a divadelné produkcie výchovného charakteru pre mladého diváka. Náplň činnosti divadla je rozšírená aj o archivovanie a spracovávanie terénnych folklórnych výskumov z 20. storočia. Katalogizáciou a spracovaním sa archív stáva dostupným pre záujemcov o tradičnú kultúru.

Súbor sa viackrát zúčastnil na slávnom divadelnom festivale v Avignone s produkciami „Vyvlastnenie" a „Finetuning". Ifjú Szivek je jediným maďarským „kamenným" divadlom v hlavnom meste Slovenskej republiky. Jeho budova sa nachádza na Mostovej ulici v centre starého mesta Bratislavy a v rokoch 2021 a 2022 prešla úplnou rekonštrukciou. Umeleckým šéfom Tanečného divadla Ifjú Szivek je od roku 2000 Dušan Hégli.

Repertoár
---------

Divadlo udržiava na repertoári inscenácie rôzneho druhu, či už divadelno-výchovné predstavenia pre mládež, tradičný folklór, alebo projekty spoločenskými témami.

### Vyvlastnenie

Premiéra: 12. apríl 2013, Bratislava

„*Všetci sme produktom súhry rôznych kultúr, ideológií a príbehov. Napriek tomu v mnohých z nás žije nevysvetliteľná túžba strániť sa všetkého, čo je „iné". Výsledkom trvalej izolácie je však vylúčenie, nech už je reč o ktorejkoľvek oblasti života. Otázkou zostáva už len to, či vylučujeme alebo sami sa staneme vylúčeným.*"

Divadelno-tanečná inscenácia na základe historických udalostí, t.j. vyvlastnení Maďarov na Slovensku, resp. výmeny obyvateľstva medzi Česko-Slovenskom a Maďarskom.

### Finetuning

„*Táto tanečno-divadelná inscenácia na báze tradičnej ľudovej hudby a tanca mala premiéru v júli roku 2016 vo francúzskom Avignone, kde sa na renomovanom medzinárodnom divadelnom podujatí, Festival Off d’Avignon predstavila dvadsaťdvakrát. Tanečné divadlo Ifjú Szivek je prvým divadelným kolektívom zo Slovenska, ktorý sa prezentoval na Festivale Off d’Avignon.*"

Inscenácia o domácom násilí, o násilí v medziľudských vzťahoch, s pomocou folklórnych prvkov.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Vyvlastenie | Tanečné divadlo Ifjú Szivek* [online]. ifjuszivek.sk, [cit. 2022-06-12]. Dostupné online.
3. ↑   *Finetuning | Tanečné divadlo Ifjú Szivek* [online]. ifjuszivek.sk, [cit. 2022-06-12]. Dostupné online.