**Víctor Lidio Jara Martínez** (\* 28. september 1932 – † 15. september 1973), viac známy len ako **Victor Jara** (čítaj *Viktor Chara*) bol čilský spevák, gitarista, básnik, divadelný režisér a politický aktivista. Krátko po vojenskom prevrate v Čile, ktorý v r. 1973 zorganizoval generál Augusto Pinochet, bol Jara armádou uväznený, brutálne mučený a nakoniec zavraždený.

Životopis
---------

Narodil sa v chudobnej roľníckej rodine v dedine *San Ignacio* blízko Santiaga. Jeho otec rodinu opustil ešte počas jeho ranného detstva, matka mu zomrela, keď mal 15 rokov. Jara následne krátkodobo študoval v kňazskom seminári, neskôr slúžil niekoľko rokov v armáde. Po návrate domov sa začal intenzívne venovať ľudovej hudbe a divadlu, v polovici 50. rokov začal spievať v hudobno-tanečnej skupine *Cuncumen*. Od konca 50. rokov sa podieľal aj na režírovaní mnohých divadelných hier a stal sa profesorom na umeleckej akadémii. V r. 1961 skomponoval svoju prvú vlastnú skladbu (*Chcem ťa zavolať holubička*) a v r. 1966 vydáva svoj prvý sólový album. Jeho baladicky ladené gitarové piesne, obsahujúce prvky tradičnej ľudovej hudby a texty s častým ľavicovo-politickým kontextom, sa stali veľmi populárne. Medzi jeho najznámejšie piesne z tohto obdobia patrí napr. *Modlitba za pracujúcich*, či *Spomínam na teba, Amanda*. Od konca 60. rokov je veľkým podporovateľom a aktivistom strany *Ľudová jednota* Salvadora Allendeho, pred voľbami v r. 1970 sa priamo zúčastňuje jej volebnej kampane, na mítingoch strany organizuje voľné koncerty. Po Allendeho víťazstve pokračuje vo výučbe na umeleckej akadémii a v hudobnej kariére (za života mu bolo vydaných celkovo 8 albumov, 1 nedokončený vyšiel po jeho smrti).

Hrob Victora Jaru
11. septembra 1973 fašistická vojenská chunta pod vedením generála Pinocheta zorganizovala prevrat, pri ktorom Allende zahynul a chunta v krajine preberala moc. Nasledujúci deň, 12. septembra ráno, bol Jara zatknutý a s tisícmi ďalších uväznený na *Štadióne Čile* v Santiagu. Jara bol nasledujúce dni opakovane bitý a mučený, aby nemohol písať a hrať na gitare, zlomili mu všetky prsty na rukách. Jara sa napriek tomu pokúšal morálne povzbudzovať svojich spoluväzňov a vzdorovito spievaval pieseň *My vyhráme!*. 15. septembra bol po predchádzajúcej bitke zastrelený a jeho telo bolo vyhodené na okraj cesty na predmestí Santiaga.

Pred tým, ako mu zlomili prsty, Jara stihol tajne napísať báseň o podmienkach väzenia na štadióne, tú sa podarilo ukryť a prepašovať na verejnosť, neskôr bola zhudobnená. Stala sa známa ako *Estadio Chile* a je vnímaná ako prvá a najautentickejšia umelecká obžaloba Pinochetovho režimu.

Smrť Victora Jaru začala byť oficiálne vyšetrovaná až v r. 2007. Hoci je zrejmé, že na jeho vražde sa podieľalo viac ľudí, dostatok dôkazov bol nazbieraný len proti bývalému plukovníkovi *Mario Manriquezovi* a neskôr aj proti vojakovi *José Paredesovi*, ktorý bol zatknutý a obžalovaný z jeho smrti v máji 2009. Kvôli presnému objasneniu príčin smrti bolo Jarovo telo exhumované a znovu pochované 3. decembra 2009. Na rozdiel od jeho prakticky tajného pohrebu v r. 1973 sa na ňom tentoraz zúčastnili tisíce ľudí.

Jarova brutálna smrť zasiahla medzinárodnú verejnosť a urobila z neho symbol boja nielen proti Pinochetovmu režimu, ale aj za ľudské práva a spravodlivosť v celej Latinskej Amerike. V r. 2003 bol *Štadión Čile*, kde bol Jara väznený a zavraždený premenovaný na *Štadión Victora Jaru*. Na jeho počesť tiež pomenoval astronóm Nikolaj Stepanovič Černych svoj novoobjavený asteroid 2644 Victor Jara.

Referencie
----------

1. ↑  ESTADIO CHILE

Externé odkazy
--------------

* Nadácia Victora Jaru
* Život Victora Jaru

Autoritné údaje: * BnF: 12917795b
* GND: 118775987
* ISNI: 0000 0001 1856 4013
* LCCN: n82077875
* NK ČR: mzk2003202380
* VIAF: 87749966
* WorldCat: lccn-n82077875