recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Victoria Smurfitová** (\* 31. marec 1974, Dublin, Írsko) je írska herečka, známa z televíznych seriálov ako *Ballykissangel* (1998 - 2001), *Dracula* (2013 - 2014), *Kde bolo, tam bolo* (2011 - 2018) a z filmovej série *Trial & Retribution*.

Detstvo a mladosť
-----------------

Victoria Smurfitová je súčasťou rodiny Smurfitovích, ktorá je prostredníctvom Smurfit Kappa jednou z najbohatších v Írsku. Rodina na čele s Victoriným strýkom Michaelom Smurfitom sponzoruje množstvo športových podujatí vrátane Smurfit European Open a Champion Hurdle. Rodina je tiež spojená so Smurfit Business School na University College Dublin (UCD). Vyštudovala divadelnú školu.

Kariéra
-------

Smurfitová sa preslávila rolou Orly O'Connell v televíznom seriáli *Ballykissangel* v rokoch 1998 až 1999. V roku 2002 si zahrala v americkej produkcii filmu *Ako na vec*, kde hrala po boku hercov ako Rachel Weisz, Hugh Grant, Toni Collette či Nicholas Hoult. V rokoch 2003 až 2009 stvárnila Smurfitová hlavnú úlohu vo filmovej sérii *Trial & Retribution*. 

V roku 2013 si Smurfitová zahrala po boku Jonathana Rhysa Meyersa v televíznom seriály *Dracula*. O rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Kde bolo, tam bolo*, kde vo vedľajšej úlohe stvárnila postavu Cruelly de Vill. V roku 2017 hrala vo filme *The Lears*, kde za svoj herecký výkon získala írske filmové ocenenie IFTA Film & Drama Awards. 

V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Bloodlands*, kde sa objavila v šiestich epizódach.

Súkromný život
--------------

Smurfitová bola vydatá v rokoch 2000 až 2015 za reklamného manažéra Douglasa Baxtera, s ktorým má tri deti. V roku 2012 sa rodina presťahovala do Santa Moniky v Kalifornii v USA. 

Napísala názorový blog pre The Dubliner, ktorý často obsahoval anekdoty z jej osobného života a je patrónkou detskej charitatívnej organizácie World Vision Ireland.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Victoria Smurfitová**

Externé odkazy
--------------

* Victoria Smurfitová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Victoria Smurfitová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Victoria Smurfit na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 8269 1490
* LCCN: no99061609
* VIAF: 75954227
* WorldCat: lccn-no99061609
**Agatharchos** (starogr. *Ἀγάθαρχος* – *Agatharchos*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.

Agatharchos, grécky sochár neznámeho pôvodu, tvoril v 4. storočí pred Kr. Nezachovali sa od neho žiadne sochy, ale na ostrove Thasos sa našiel jeho menom signovaný podstavec zo sochy, ktorého nápis hlása, že svoje sochárske dielo venoval Panovi a Afrodite:

|  |  |
| --- | --- |
| *Πανὶ καὶ Ἀφροδίτηι Ἀγάθαρχος ἐποίησε.*  | preklad: *Panovi a Afrodite, Agatharchos zhotovil.* |

- text v starogréčtine
Podstavec je z bieleho mramoru. Znalci jeho nápis výlučne na základe typu písma datujú do štvrtého storočia pred Kr. Ak Agatharchos pochádzal z ostrova Thasos, alebo z neďalekého Paru, mohol sa inšpirovať prácami svojho súčasníka slávneho sochára Skopa.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Agatharchos 2*
2. ↑  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 23. (po nemecky)
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG XII,8 368*
Antoninián "galského" cisára Victorina
**Victorinus** alebo **Marcus Piavonius Victorinus** (vládol 269 – 271) bol uzurpátor rímskeho trónu, ktorý spravoval Galiu a Britániu po zavraždení svojich predchodcov Postuma a Maria. 

Victorinus pochádzal z bohatej galorímskej rodiny a za Postumovej vlády urobil rýchlu kariéru, ktorej vrcholom bol konzulát, ktorý zastával spoločne s Postumom (roku 267 alebo 268). Keď jeho dobrodinca zabili na jar 269 vojaci a nový vládca Marius skončil onedlho rovnako, prijal Victorinus v lete alebo na jeseň cisársky titul. Uznala ho síce Galia aj Británia, ale Hispánia, zrejme pod dojmom energickej politiky cisára Claudia II. od „galskej ríše" odpadla. Aby zamedzil odstredivým tendenciám, ktoré sa začali prejavovať dokonca aj v Galii, nariadil Victorinus útok na odbojné mesto Augustodunum a dal ho po dlhom obliehaní vyplieniť. O jeho ďalších opatreniach nie je dostatok správ, vieme len, že v rokoch 270 – 271 zastával svoj druhý konzulát. Na jar roku 271 Victorina čakal zvyčajný osud uzurpátorov, dýka vraha. Jeho matka Victoria dosadila na trón posledného galského cisára Tetrika, ktorý dal Victorina konzekrovať – DIVUS VICTORINUS.
  


|  |
| --- |
| Victorinus |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Marius** | **galský cisár**269 – 271 | Nástupca**Domitianus** |

Externé odkazy
--------------

* Victorinova biografia (po anglicky)

Autoritné údaje: * GND: 118804405
* VIAF: 74649651
**UAZ 469** je sovietsky dvojnápravový osobný terénny automobil so zvýšenou priechodnosťou, ktorý vyrábala automobilka UAZ. Je určený na prepravu osôb a nákladu po pozemných komunikáciách a v teréne. Bol používaný predovšetkým v armáde bývalého ZSSR. V Rusku a krajinách bývalého Východného bloku slúži dodnes.

Druhy prevedenia
----------------

UAZ 469
Verzia UAZ 469 má redukcie v kolesách, vyšší stupeň odrušenia elektrického vybavenia a hľadací svetlomet. Verzia 469 B je bez redukcií v kolesách, bez vyššieho stupňa odrušenia elektrického vybavenia a hľadacieho svetlometu (používa sa tiež ako civilná verzia). Model 469 BI je bez redukcií v kolesách, s vyšším stupňom odrušenia a s hľadacím svetlometom. Existujú tiež špeciálne nadstavby. Chemický prieskumný automobil UAZ 469 CH je vybavený prístrojmi pre radiačný a chemický prieskum, spojovacími prostriedkami a zariadením na vytyčovanie zamoreného priestoru. Vozidlo je vybavené ďalším akumulátorom pre zaistenie prevádzky tohoto vybavenia. Vnútorné usporiadanie je upravené pre 4 osoby. Technická pozorovateľňa UAZ 469 TEP je určená na technické pozorovanie bojiska, vyhľadávanie poškodenej techniky a na organizovanie odsunu a opráv. Vozidlo je vybavené spojovacími prostriedkami a je určené pre 5 osôb.

Technické parametre
-------------------

Vozidlo je vybavené motorom UMZ 451 M, prípadne UMZ 451 MI. Motor je zážihový, štvortaktný, kvapalinou chladený štvorvalec, s rozvodom OHV. Objem motora je 2 445 cm3 a výkon je 53 kW. Rám je lisovaný z oceľového plechu. Karoséria je štvordverová, s odnímateľnými nadstavcami dverí a zadnou sklopnou stenou. Strecha je tvorená plachtou na kovovej rozoberateľnej konštrukcii. Kapacita 7 osôb je rozdelená na 2 predné samostatné sedadlá, zadné trojmiestne sedadlo a 2 zadné bočné sedadlá. Do vozidla je možné naložiť zdravotnícke nosidlá. Rám predného skla je možné sklopiť dopredu na kapotu. Spojka je suchá, jednokotúčová. Prevodovka má 4 rýchlosti vpred a 1 vzad. Prídavná prevodovka umožňuje zapnutie pohonu prednej nápravy. Redukčný prevod rozširuje počet rýchlostí na 8 vpred a 2 vzad. Brzdy sú bubnové, dvojokruhové. Palivové nádrže sú dve s celkovým objemom 76 l.

|  |  |
| --- | --- |
| Dĺžka | 4 025 mm |
| Šírka | 1 785 mm |
| Výška | 2 050 mm |
| Rázvor | 2 380 mm |
| Pohotovostná hmotnosť | 2 500 kg |
| Najvyššia rýchlosť | 115 km/h |
| Max. výkon pri | 53 kW |
| Počet valcov | 4 |
| Zdvihový objem motora | 2,5 l |
| Prevodovka | štyri stupne vpred, jeden vzad |
| Stúpavosť | 62 % |
| Palivové nádrže | dve nádrže po 38 l |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **UAZ 469**
**U.S. Men's Clay Court Championships 2009** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 6. do 12. apríla 2009 na otvorených antukových dvorcoch v americkom meste Houston. Titul v dvojhre získal Austrálčan Lleyton Hewitt, ktorý vo finále porazil Američana W. Odesnika. Bol to jeho 27. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Američania Bob Bryan a Mike Bryan, ktorí vo finále porazili americký pár Jesse Levine, Ryan Sweeting. Pre B. Bryana to bol 53. a pre M. Bryana 55. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na U.S. Men’s Clay Court Championships 2009*
**Austrália Lleyton Hewitt** vs. USA Wayne Odesnik 6-2 7-5

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na U.S. Men’s Clay Court Championships 2009*
**USA Bob Bryan / USA Mike Bryan** vs. USA Jesse Levine / USA Ryan Sweeting 6-1 6-2

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
***Age of Empires III: The War Chiefs*** (niekedy známe ako ***TWC*** alebo ***WC***) je v poradí prvý oficiálny datadisk pre stratégickú počítačovú hru Age of Empires III. Titul bol vydaný spoločnosťami Ensemble Studios a Microsoft Game Studios 7. marca 2006. Hra po prvýkrát vyšla 19. septembra 2006. Demo verzia bola vydaná 4. októbra 2006. Plná verzia hry sa po prvýkrát dostala na trh 17. októbra 2006, v Spojených štátoch. Po roku ju nasledoval druhý datadisk nazvaný *Age of Empires III: The Asian Dynasties*.

Gameplay
--------

### Zmeny v hre oproti pôvodnému titulu

Boli pridané meďné a cínové bane, ale tieto neprodukujú také veľké množstvo zlata ako zlaté a strieborné bane. Niekedy meďné bane produkujú 2000 zlata, rovnako ako strieborné, zatiaľ čo zlaté bane produkujú vždy 5000 zlata.

Systém domovského mesta bol trocha pozmenený oproti základnej hre. Na doske s kartami teraz môže byť viac ako 20 kariet pridaním jednej extra karty po každých desiatich leveloch domovského mesta. Nové karty na nový mestský level 40 kárt sú možné pre všetky civilizácie. Počas používania domovského mesta majú Irokézovia a Siuxovia piatich členov kmeňovej rady, a to náčelníka, vojnového vodcu, šamana, múdru ženu a posla. Každý z nich ponúka rozličné jednotky, pomoc a vylepšenia. Všetky tieto položky sú veľmi podobné s európskymi domovskými mestami. Aztékovia používajú ako svoje domovské mesto Tenochtitlan. Irokézi štartujú hru s jedným vozom, ktorý môžu transformovať do väčšiny ich budov, okrem obchodných staníc, mestských centier a vojnových chát (na ktoré je potrebný ich špecifický voz).

Pozri aj
--------

* Séria Age of Empires

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (po anglicky)

  


| * z
* d
* u
Hlavné časti série Age of Empires |
| --- |
| Hlavné časti | 
* Age of Empires (1997)
* *The Rise of Rome* (1997)

* Age of Empires II: Age of Kings (1999)
* *The Conquerors* (2000)
* *The Forgotten* (2013)
* *The African Kingdoms* (2015)

* Age of Empires III (2005)
* *The War Chiefs* (2006)
* *The Asian Dynasties* (2007)

* Age of Empires Online (2011)

* Age of Empires IV (2021)

 | Logo hry |
| Spin-off | 
* Age of Mythology (2002)
* *The Titans* (2003)
* *Tale of the Dragon* (2016)

 |
| *kurzíva vyznačuje datadisky* |
**Dopamín** alebo **4-(2-aminoetyl) benzén-1,2-diol** je chemická látka prirodzene vznikajúca v mozgu. Funguje ako neurotransmiter, aktivuje dopamínové receptory. Dopamín funguje aj ako neurohormón, ako taký je vytváraný v hypotalame.

Ak je dopamín umelo vpravený do organizmu, tak pôsobí na autonómnu nervovú sústavu – napríklad povedie k zrýchleniu pulzu alebo zvýšeniu krvného tlaku. Ale nemôže sa vstrebať priamo z krvi do mozgu, preto je podávaný ako liek, ktorý neovplyvňuje centrálnu nervovú sústavu. K zvýšeniu hladiny dopamínu napr. v mozgu pacientov trpiacich Parkinsonovou chorobou je možné prispieť nepriamo, napríklad podaním prekurzora dopamínu.

Funkcia
-------

Biologický rozklad dopamínu
Dopamín hrá významnú úlohu v motorických funkciách mozgu. Má rozhodujúci význam pri spracovaní informácií v čelovom laloku mozgu v kognitívnych funkciách mozgu.

Dopamín je spájaný so systémom príjemných vnemov, a s motiváciou k rôznym aktivitám. V určitých častiach v mozgu sa uvoľňuje pri prirodzených príjemných aktivitách, ako je napríklad príjem potravy, sex alebo fyzická aktivita. O tejto teórii sa často diskutuje v súvislosti s mechanizmom pôsobenia drog, ako sú kokaín alebo amfetamíny, ktoré vedú priamo alebo nepriamo k zvýšenej hladine dopamínu v súvisiacich častiach mozgu. Teória je súčasťou neurobiologického výkladu mechanizmu vzniku drogovej závislosti.

Ale teória, podľa ktorej je dopamín jednoducho „motivujúca chemikália," ktorá bola v raných fázach výskumu bežná, je teraz pokladaná za príliš zjednodušenú. Dopamín sa totiž v mozgu uvoľňuje aj pri nepríjemných podnetoch. Súčasný výskum naznačuje význam dopamínu skôr ako mechanizmus predvídania odmeny. Ako taký by mohol byť spájaný skôr s túžbou ako s potešením.

* KryštálKryštál
* Dopamín HClDopamín HCl

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dopamin na českej Wikipédii.*
Doodle
**Doodle** je skicovanie, presnejšie ide o necielené kreslenie, keď naša myseľ robí niečo iné. Sú to jednoduché kresby, ktoré môžu mať zmysel, ich tvar a štýl je však väčšinou neregulérny.

Doodle robia hlavne mladí ľudia po celom svete, najčastejšie však študenti. Táto činnosť sa vykonáva najčastejšie na nudných prednáškach, keď študenti začínajú driemať a strácať záujem o výklad. Doodluje sa najčastejšie na okraje poznámok, poprípade na zadné strany zošitov, neurčité tvary postupne získavajú zmysel. 

Doodling sa rovnako robí aj pri telefonovaní alebo pri hocijakej inej dlhotrvajúcej aktivite, pri ktorej má človek po ruke pero a papier.

Snáď najpopulárnejšou verziou doodlovania sú karikatúry vyučujúcich, spolusediacich, televíznych hviezd, alebo komiksových postavičiek, vymyslených osôb, krajiniek, textúr, plagátov s textom a animovaním pri ktorom sa kreslí niekoľko obrázkov za sebou v rôznych scénach.

Etymológia (začiatky doodlu)
----------------------------

Slovo doodle sa prvýkrát použilo na začiatku 17. storočia a znamenalo bláznovstvo a pochabosť. Doodle je základnou deriváciou staronemeckého slova "dudeldopp", z tohoto slova sa odvíjali aj ďalšie slová ako dudeltopf (táraj), dudentopf (zbytočná robota), dudenkopf (dutá hlava). Americké oslovenie človeka "dude" je rovnako deriváciou slova doodle.

Doodle mal význam bláznovstva a pochabosti v pesničke Yankee Doodle, pôvodne spievanej Britskými kolonistami vo vojne o Nezávislosť. Rovnako toto slovo bolo základom pre americké sloveso to doodle, čo znamenalo blázniť sa. Moderná história sa traduje od roku 1930, kedy sa používal výraz "to dawdle", čo znamená zabíjanie času, alebo nudenie sa.

Známi doodleri
--------------

Z histórie zostalo veľmi veľa doodlov, prakticky všetky maľby a karikatúry sa dajú pokladať za istú formu doodlovania. Erasmus kreslil komické postavičky na jeho manuály. John Keats si kreslil kvietky do jeho poznámok medicíny počas prednášok. Ralph Waldo Emerson, ako študent Harvardu, ozdobil jeho koncepty pochmúrnymi oranamentami klasických tvarov. Na jednom mieste nakreslil muža ktorého uhryzla do nohy ryba a odišla preč, k tomu pridal text "moje myšlienky sú preč. som ryba. áno ja som ryba". V mnohých ďalšich situáciách jeho komentáre vtipne vystihovali kompozíciu.

Red Bull Doodle Art
-------------------

V minulosti boli všetky doodly schovávané v školských zošitoch, či na školských laviciach až kým sa pár ľudí nerozhodlo ukázať širokej verejnosti umeleckú stránku týchto študentských čmáraníc. A preto vznikla študentská súťaž Red Bull DoodleArt.
Cieľom tejto súťaže je zozbierať čo najviac študentských doodlov a prostredníctvom týchto kresieb poukázať na študentský život.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Doodle**
Dr. **Želmíra Gašparíková** (\* 18. január 1901, Martin – † 15. december 1966, Praha) bola slovenská jazykovedkyňa, knihovníčka a bibliografka.

Životopis
---------

Narodila sa v rodine Jozefa Gašparíka-Leštinského, ktorý bol kníhkupcom, a jeho manželky Anny, rodenej Jankovičovej. Vzdelanie získavala v Martine, Prešove a v rokoch 1920 – 1925 študovala slovenskú filológiu a porovnávací jazykospyt na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, v rokoch 1925 – 1926 na parížskej Sorbonne, v roku 1930 získala titul PhDr. a v roku 1935 získala odborné knihovnícke vzdelanie. Od roku 1927 pracovala ako knihovníčka v Univerzitnej knižnici v Bratislave, začiatkom 30. rokov 20. storočia bola bibliotekárkou knižnice Matice slovenskej, od roku 1937 bola vedúcou knižnice prezidenta Tomáša G. Masaryka, v rokoch 1938 – 1939 pracovala opäť v Univerzitnej knižnici a od roku 1939 bola knihovníčkou v Slovanskej knižnici v Prahe. Od roku 1945 bola slovenskou lektorkou na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.

Tvorba
------

Publikovala vo viacerých slovenských a českých časopisoch (Slovenské pohľady, Elán, Bratislava, Slovanská knihoveda, Časopis pro moderní filologii, Kostnické jiskry a i.). Jej hlavným jazykovedným dielom je „*Slovensko-český a česko-slovenský slovník rozdielnych výrazov*". Bol to prvý seriózny pokus o zachytenie slovenskej a českej slovnej zásoby. Dnes je to azda najpoužívanejší slovník pri laických i profesionálnych prekladoch medzi týmito dvoma jazykmi. Jeho prvé vydanie vyšlo v roku 1963, druhé, prepracované vydanie v roku 1989. Státní pedagogické nakladatelství Praha v roku 1987 vydalo toto dielo pod názvom *Slovensko-český slovník*. V časopisoch Slovenské pohľady (1929 – 1932) a Elán (1931 – 1932) publikovala tiež komentované bibliografické súpisy súvekej knižnej a časopiseckej produkcie, spolupracovala na viacerých bibliografiách, prispievala do slovníku pseudonymov, do Masarykovho slovníka náučného a tiež do Doplnkov Ottovho slovníka naučného, kde spracovávala heslá z dejín slovenskej literatúry. V poslednom roku svojho života pripravila výber z poľských rozprávok, ktoré preložila a upravila. Vyšli v nakladateľstve Mladé letá v Bratislave pod názvom *Hop, čižmičky, sto míľ!*.

Dielo
-----

* 1967 – *Slovensko-český slovník* (spoluautor A. Kamiš)
* 1953 – Martin Kukučín: *Pražské motívy*, editorka
* 1962 – *Hop, čižmičky, sto míľ*, preklad poľských rozprávok

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 6 – evanjelická farnosť; pokrstená ako Želmíra Dobroslava Gašparík

Autoritné údaje: * GND: 1078977046
* ISNI: 0000 0001 0972 6084
* LCCN: n84175900
* NK ČR: jk01032334
* SNK: 160612
* VIAF: 53097811
* WorldCat: lccn-n84175900
**Horná Studená Voda** a **Dolná Studená Voda** sú vodné nádrže, ktoré sa nachádzajú v chotári obce Borský Svätý Jur, okres Senica. Vybudovali sa v roku 1963 ako výplň ťažobných pieskových jám, vyhĺbenych na pôvodných vlhkých lúkach. Vodné nádrže slúžili ako zásobníky vody pre závlažovanie poľnohospodárskych pozemkov. Neskôr sa využívali aj pre rekreačné účely a pre intenzívny chov rýb. Obe nádrže sú prepojené redukovaným kanálom o dĺžke 370 m. 

Od roku 1981 do roku 1992 patrili tieto nádrže do správy Rybochovu Stupava (predtým Štátne rybárstvo Stupava) a mali štatút chovných rybníkov. Vypúšťanie dolnej nádrže sa uskutočňovalo každý druhý rok a hornej raz ročne pri výlove rýb. Horná nádrž, ktorú naposledy vypustili v roku 1986, získala štatút športového rybníka v roku 1988. Dolná nádrž mala tento štatút až do roku 1992.

Akumulačný obsah nádrže Horná Studená Voda je 490 000 m³, plocha vodnej hladiny je 27,6 ha, priemerná hĺbka je 1,62 m (maximálna hĺbka je 4,4 m). Akumulačný obsah nádrže Dolná Studená Voda je 195 000 m³, plocha vodnej hladiny je 15,75 ha, priemerná hĺbka je 1,07 m.

Zdroje
------

* IUCN (1995) : *Environmentálno-ekonomická vyhodnotenie funkcií a hospodárenia v rybníkoch na Slovensku*. Nadácia IUCN , Svetová únia ochrany prírody, Slovensko, IUCN Gland, Švajčiarsko, Cambridge, Veľká Británia. ISBN 2-8317-0291-7

Súradnice: 48°35′09″S 17°04′35″V﻿ / ﻿48,58594°S 17,07632°V﻿ / 48.58594; 17.07632
Adiabata v diagrame p-V
**Adiabata**, presnejšie **vratná adiabata**, alebo **izoentropa** je krivka popisujúca zmeny stavových veličín počas adiabatického vratného deja. Najčastejšie sa vyjadruje v tzv. p-V diagrame.

V stavovom diagrame p-V (závislosť tlaku na objeme plynu ) má adiabata exponenciálny priebeh podľa rovnice:

{\displaystyle p.V^{\kappa }=const}
* {\displaystyle p} - tlak plynu
* {\displaystyle V} - objem plynu
* {\displaystyle \kappa } - Poissonova konštanta

V stavovom diagrame T-S (závislosť teploty na zmene entropie) má adiabata lineárny priebeh podľa rovnice:

{\displaystyle \Delta S=const}
* ΔS - zmena entropie plynu

Entropia sa pozdĺž adiabaty nemení, odtiaľ je odvodený aj jej alternatívny názov *izoentropa*.

Referencie
----------

1. ↑  ANTAL, Štefan. *Termodynamika*. Bratislava : Edičné stredisko STU, 1992. 317 s.
2. ↑  adiabata. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 52.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |
Jabloňový sad v Životiciach pri Havířove
**Sad** je vo svojom pôvodnom význame špecializovaná výsadba drevín (niekedy záhrada), ktorá je primárne prispôsobená na pestovanie ovocných stromov a kríkov. Môže byť zameraná na produkciu ovocia. Sady môžu mať svoju okrasnú, estetickú a rekreačnú funkciu a môžu byť takejto formy upravené aj okrasné parky. Takúto úpravu ovocných sadov ako ozdobných „ovocných záhrad" presadzovala napríklad Gertrude Jekyllová na začiatku 20. storočia.

Záhradník, ktorý sa stará o ovocný sad je podľa odbornosti ovocinár, avšak môže byť nazývaný aj sadár. Sadár môže byť často nazývaný aj drobný pestovateľ ovocia. V súčasnom modernom ovocinárstve sa termín sadárstvo nepoužíva. Odbor ľudskej činnosti zaoberajúci sa starostlivosťou o sady sa potom nazýva ovocinárstvo.

Sady majú v krajine (v extraviláne aj v intraviláne) vplyv na ekológiu a tiež významnú krajinotvornú funkciu, ktorá môže byť veľmi rôzna (negatívna aj pozitívna), podľa spôsobu údržby.

Referencie
----------

1. ↑  Čo je čo, encyklopédia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sad (poľnohospodárstvo)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sad na českej Wikipédii.*
**Kisseus** (starogr. *Κισσεύς* – *Kisseus*) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Kaliadny.

Kisseus bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Keď sa potom konala hromadná svadba a Kisseus si bral za manželku Anthéleiu, dcéru Danaa a najády Polyxo, ani netušil, že Danaos prikázal dcéram, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**ChristNet.cz** je najväčší nezávislý kresťanský portál a jeden z najčítanejších kresťanských sietí v českom jazyku. Vykazuje cez 1000 návštev denne.

Christnet vznikol v februári v roku 2000 zlúčením dvoch internetových projektov založených v roku 1996. Išlo o *Getsemany* (internetový kresťanský magazín) a ChristNet (vtedy iba rozcestník medzi kresťanskými stránkami). Akcia bola čiastočne vynútená aj tým, že *Getsemany* sa museli premenovať, lebo sa tak volá oveľa starší tlačený mesačník. ChristNet je ekumenicky orientovaný a prevádzkuje ho *Sdružení Christnet.cz*. 

Christnet funguje ako portál kresťanstva na českom (a čiastočne aj slovenskom) internete. Jeho najdôležitejšou časťou sú Magazín, orientovaný na publicistiku a podrobné spravodajstvo z kresťanského sveta (najnavštevovanejšia časť), Odkazy (predstavujúci rozcestník medzi kresťanskými stránkami v Česku a čiastočne aj na Slovensku), Akcie (kalendár kresťanských akcií v Česku) a Diskusie (poskytujú priestor pre diskusie). Diskusie sú aj samostatným prevádzkovateľom stránok považované za najproblematickejšiu časť projektu, hlavné sťažnosti smerujú na neschopnosť prevádzkovateľa dostatočne redigovať diskusie. Viac-menej vedľajšími službami portálu sú sekcie *Pohlednice* a *Knihkupectví*.

Projekt dlhodobo zápasí s finančnými problémami a koncom mesiaca sa niekedy na jeho stránkach objavujú žiadosti o príspevok, ktoré upozorňuje čitateľov, že projekt nemá na účte dostatok peňazí na prevádzku, niekoľkokrát dokonca z tohoto dôvodu niektoré svoje činnosti pozastavil (naposledy na konci novembra 2007). Mesačné prevádzkové náklady vyčísľuje na cca 10 000 Kč.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Externé odkazy
--------------

* www.christnet.eu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku ChristNet.cz na českej Wikipédii.*
**Zvyšok** (iné názvy: **zostatok, ostatok, pozostatok**; nesprávne alebo veľmi zastarano *zbytok*; básnicky aj *zbudok*) môže byť to, čo zvýšilo, to, čo ešte zostalo.

**Zvyšok** môže byť aj:

* v štatistike:
	+ koeficient špicatosti
	+ odchýlka od regresie
* v matematike:
	+ pri delení: pozri zvyšok (delenie)
	+ pri odčítaní: rozdiel
	+ zvyšok (radu po n-tom člene)
	+ duálny úsek
	+ zvyšok (usporiadanej množiny)
	+ zvyšok (ordinálneho čísla)
	+ rezíduum (očakávaná chyba, zdanlivá chyba)

**Zostatok** alebo zastarano **zvyšok** môže byť v účtovníctve aj rozdiel medzi súčtom čiastok zapísaných na strane „má dať" príslušného účtu a na strane „dal", synonymum: saldo, pozri zostatok (účet)

**Zostatok** môže byť v bankovníctve (popri účtovníckom zostatku) aj:

* aktuálny zostatok
* disponibilný zostatok

**Ostatok** môže byť aj posledný časový úsek, koniec.

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
Komplex budov univerzity
**Univerzita Christiana Alberta v Kieli** (nem. ***Christian-Albrechts-Universität zu Kiel***; skratka: CAU) je univerzita v meste Kiel v Nemecku. Bola založená v roku 1665 na výučbu kňazov a vládnych úradníkov. Bola to najsevernejšie položená univerzita Svätej rímskej ríše nemeckého národa. Počas 19. storočia študovalo a pracovalo v Kieli veľa dôležitých učencov.

Bola to jedna z prvých vysokých škôl, ktorá uposlúchla výzvu nacistického režimu a v roku 1933 prepustila veľa profesorov a študentov, ako napríklad Ferdinanda Tönniesa alebo Felixa Jacobyho. Budovy univerzity boli počas druhej svetovej vojny silno poškodené a po vojne boli z veľkej časti znovupostavené na inom mieste. V školskom roku 2004/2005 navštevovalo univerzitu takmer 21 tisíc študentov.

Niektorí známi študenti
-----------------------

* Kurt Alder
* Walter Anderson
* Jochen Bleicken
* Günter Blobel
* Hartmut Boockmann
* Hans-Gerhard Creutzfeldt
* Paul Deussen
* Otto Diels
* Wilhelm Dilthey
* Johann Gustav Droysen
* Karl-Dietrich Erdmann
* Hans Geiger
* Herbert Giersch
* Wilhelm Griesinger
* Bernhard Harms
* Heinrich Hertz
* Alfred Heuß
* Felix Jacoby
* Otto Jahn
* Philipp Lenard
* Johanna Mestorf
* Otto Meyerhof
* Theodor Mommsen
* Daniel Georg Morhof
* Max Planck
* Erwin Rohde
* Erich Schneider
* Walther Schücking
* Ferdinand Tönnies
* Heinrich von Treitschke
* Heinz Zahrnt
* Otto Werner

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Christian-Albrechts-Universität zu Kiel**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webprezencia Univerzita Christiana Alberta v Kieli

Autoritné údaje: * BnF: 11985040z
* GND: 2024175-6
* ISNI: 0000 0001 2153 9986
* LCCN: n80024367
* NK ČR: ko2003200210
* ULAN: 500300876
* VIAF: 127460705
* WorldCat: lccn-n80024367
**Echestratos** (starogr. Ἐχέστρατος) bol kráľ Sparty (pravdepodobne mýtickým) približne na začiatku deviateho storočia pred Kr. (možno 900 – 870 pred Kr.). Pochádzal z kráľovského rodu Agiovcov.

Echestratos vládol pravdepodobne na začiatku deviateho storočia pred Kr. Záznamy antických historikov Echestrata uvádzajú ako tretieho kráľa Sparty v kráľovskej línii Agiovcov. Informácii o jeho vláde máme od nich však viac ako málo.

Historik Herodotos píše, že bol synom kráľa Agida I. od ktorého sa odvodzuje názov kráľovského rodu Agiovcov. Ďalej zaznamenal, že jeho bratom bol legendárny zákonodarca Lykurgos (čo sa týka Lykurga, poznáme viac verzií o jeho rodinnom pôvode). Echestratovým nástupcom sa stal jeho syn Leóbótes. Podľa Pausania za panovania Echestrata Sparťania vybojovali po prvýkrát od Argu Kynúriu, územie na hraniciach medzi Argolom a Lakóniou. Argejčania sa ale tohto územia nevzdali a boje o toto územie zvádzali so Spartou sporadicky až do polovice šiesteho storočia pred Kr. kedy dominanciu Argu na Peloponéze zatienila Sparta víťazstvom v tzv. bitke 300 bojovníkov (v roku 545 pred Kr.) a následne o rok ďalším víťazstvom pri účasti približne rovnako početných vojsk.

Väčšina súčasných historikov existenciu kráľa Echestrata spochybňuje a zaraďuje ho medzi mýtických kráľov. Jednoznačne to ale potvrdiť nemôžeme, zostane to asi tajomstvom dejín.

Zdroje
------

* Herodotos, *História*, I,65; VII, 204.
* Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3, 2, 2 – 3; 4,4,2.

  


|  |
| --- |
| Echestratos**Agiovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Agis I.** | **kráľ**900 pred Kr. – 870 pred Kr. (letopočty sú fiktívne) | Nástupca**Leóbótes** |
**Christian Mayer** (\* 20. august 1719, Modřice – † 16. apríl 1783, Mannheim) bol česko-nemecký jezuita, fyzik, astronóm, geodet, kartograf a meteorológ. Preslávil sa predovšetkým objavmi a štúdiom dvojhviezd. Založil hvezdáreň.

Život
-----

Narodil sa na Morave. Vyštudoval teológiu v Mainzi a potom, roku 1745, vstúpil do Spoločnosti Ježišovej v Mannheime. Tu dostal učiteľské školenie a začal učiť matematiku a klasické jazyky v Aschaffenburgu. V roku 1751 bol menovaný profesorom filozofie na univerzite v Heidelbergu, v roku 1752 sa stal tamtiež profesorom experimentálnej fyziky.

Pri pobyte v Paríži, kde študoval hydrológiu, sa od tunajších astronómov, ktorými boli Nicolas Louis de Lacaille, Jérôme Lalande, César François Cassini de Thury či Pierre Bouguer, naučil využívať nové astronomické a geodetické prístroje. Po návrate do Nemecka si v palácovej záhrade vo Schwetzingene zriadil prvé observatórium a pozoroval potom návrat kométy (1759), tranzit Venuše (1761) aj čiastočné zatmenie v rokoch 1765 a 1778. Roku 1769 pozoroval ďalší prechod Venuše cez Slnko v Petrohrade, spolu s Andersom Johanom Lexellom. So svojím kolegom Johannom Metzgerom objavili vyše sto dvojhviezd. Mayer ako prvý vyslovil myšlienku, že sa dvojhviezdy točia okolo spoločného ťažiska.

Roku 1763 bol menovaný dvorným astronómom. V roku 1768 bol zvolený za člena Nemeckej akadémie vied - Leopoldina. V roku 1771 bol poverený riadením výstavby Mannheimskej hvezdárne, neskôr sa stal jej prvým riaditeľom. Roku 1773 sa stal členom britskej Kráľovskej akadémie vied (*Royal Society*).

Externé odkazy
--------------

* Heslo v Catholic Encyclopedia (1913)

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Christian Mayer na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 43191
* BnF: 155105369
* GND: 117542644
* ISNI: 0000 0001 0792 1142
* LCCN: nr93024159
* NK ČR: ntk20201071409
* VIAF: 13087412
* WorldCat: lccn-nr93024159
Tuđmanova socha v obci Selca na Brači
**Franjo Tuđman** [vyslov: medzi tudjman a tudžman] (\* 14. máj 1922, Veliko Trgovišće – † 10. december 1999, Záhreb), bol chorvátsky politik, prvý prezident novodobého nezávislého Chorvátska.

Život
-----

Počas Druhej svetovej vojny bojoval na strane Titových partizánov. Tu sa zoznámil so svojou neskoršou manželkou Jankicou. V 60. rokoch sa stal jedným z najmladších generálov v Juhoslovanskej ľudovej armáde, niektorí pozorovatelia sa domnievali, že to bolo spôsobené faktom, že pochádzal z regiónu Zagorje, odkiaľ vzišlo len veľmi málo komunistických partizánov. Iní tvrdia, že hodnosť dostal zaslúžene, nakoľko bol jedným z najvzdelanejších vojenských činiteľov a mnoho neskorších juhoslovanských generálov čerpalo z jeho teoretických prác, napr. z diela *Vojna proti vojne* (*Rat protiv rata*). Už v roku 1961 však zanechal aktívnu službu v armáde a založil *Historický ústav chorvátskeho robotníckeho hnutia*  (*Institut za historiju radničkoga pokreta Hrvatske*), ostal jeho riaditeľom do roku 1967. V 70. rokoch sa dostal do nemilosti režimu, keď kritizoval niektoré praktiky komunistickej strany. Rozruch vzbudila najmä jeho práca *Veľké myšlienky a malé národy* (*Velike ideje i mali narodi*) , monografia histórie politiky, ktorá ostro kolidovala s oficiálnymi dogmami juhoslovanskej politiky.

V roku 1971 bol odsúdený na dva roky väzenia za jeho podiel na aktivitách tzv. *Chorvátskej jari*, hnutia ktoré založil pôvodne prezident štátu Tito, ale neskôr sa vyprofilovalo na spolok Chorvátov, demonštrujúcich kvôli značnej nespokojnosti s ich pozíciou v krajine.

V roku 1981 bol znovu uväznený, tentokrát pre poskytnutie rozhovoru „nepriateľskej propagande" - išlo o švédsku televíziu, pre ktorú vyjadril kritické stanovisko o postavení Chorvátov v štáte. Z troch rokov si odsedel jedenásť mesiacov.

V čase demokratických zmien v roku 1989 založil politické hnutie Chorvátsku demokratickú úniu (chorvátska skratka **HDZ**). Hnutie bolo jednoznačne národne orientované, so silnými väzbami na katolícku cirkev. V prvých slobodných voľbách (1990) získalo 60% kresiel v chorvátskom parlamente. Po niekoľkých ústavných zmenách bol Tuđman zvolený za prezidenta Chorvátska (ešte v rámci Juhoslávie).

Poznámky
--------

1. **^**  Je možné používať aj priezvisko **Tudjman** z typografických dôvodov, podľa PSP. Ide o prípustný prepis zo srbskej cyriliky (počas Juhoslávie tvorila srbčina s chorvátčinou oficiálne jeden spoločný jazyk).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Franjo Tuđman**

| * z
* d
* u
Prezidenti Chorvátska |
| --- |
| 
* Franjo Tuđman (1990 – 1999)
* *Vlatko Pavletić* (1999 – 2000)
* *Zlatko Tomčić* (2000)
* Stjepan Mesić (2000 – 2010)
* Ivo Josipović (2010 – 2015 )
* Kolinda Grabarová Kitarovićová (2015 – 2020)
* Zoran Milanović (2020 –)

 | Prezidentská vlajka Chorvátska |
| **^1**  *zastupujúci prezident* |

Autoritné údaje: * BnF: 12183260d
* GND: 119274337
* ISNI: 0000 0001 0930 1406
* LCCN: n81075654
* NK ČR: jn20010601064
* VIAF: 105098905
* WorldCat: lccn-n81075654
Súradnice: 48°42′23″S 19°27′22″V﻿ / ﻿48,70639°S 19,45611°V﻿ / 48.70639; 19.45611

**Veporské skalky** je prírodná pamiatka v katastri Ľubietovej, v okrese Banská Bystrica. Je súčasťou CHKO Poľana.

Polohopis
---------

Prírodná pamiatka sa nachádza na južnom svahu Vepora (1 277,2 m n. m.), v nadmorskej výške približne 1 000 m n. m. až 1 100 m n. m., približne 8,2 km juhovýchodne vzdušnou čiarou od stredu Ľubietovej.

Prírodná pamiatka
-----------------

Rozloha pamiatky je 52 200 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1981 podľa Uznesenia Okresného národneého výboru v Banskej Bystrici č. 27/1981-ONV z 29. apríla 1981 a z neho vyplývajúceho Nariadenie ONV VZV KÚ v B. Bystrici č. 6/2003 zo 4. marca 2003 - 4. stupeň ochrany. Účelom ochrany je „*skalný výtvor charakteru hradieb [ktorý] predstavuje ojedinelý príklad geomorfolog.útvaru tohto charakteru v sopeč. horninách v rámci celého Slovenska. Je predurčený na bohatšie využitie i v rámci náučných trás vo vulkanickom komplexe Poľany.*" Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana, ktorého je súčasťou.

Prístup
-------

Neďaleko chráneného územia sa nachádza  červená turistická značka.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Veporské skalky. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR, [cit. 2016-04-19]. Dostupné online.
2. ↑   *Freemap* [online]. OZ Freemap, [cit. 2016-04-19]. Dostupné online.
3. ↑   *Ruční méření* [online]. mapy.cz, [cit. 2016-04-19]. Dostupné online.
4. ↑   *Freemap* [online]. OZ Freemap, [cit. 2016-04-19]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Veporské skalky v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Poloha na turistickej mape
**Agathón** (starogr. *Ἀγάθων* – *Agathón*) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama.

Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Agathón patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. U Homéra jeho meno zaznie len v dvadsiatom štvrtom speve Iliady, keď Priamos smúti za synom Hektorom a následne užialený vyriekne ostré slová svojim žijúcim synom: „*Nevydarení synovia! Kiež by ste mi všetci pri achájskych lodiach boli padli na Hektorovom mieste!*"

V antickom diele *Dictys Cretensis* (*Kréťan Diktis*), Agathón umiera v trójskej vojne rukou achájskeho hrdinu Aianta (nazývaného „Veľký Aias").

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,12,5.
2. 1 2  Homér, *Iliada*, 24,247-254.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 90.
4. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 390.
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 342.
6. ↑  Lucius Septimius, *Dictys Cretensis, Posthomerica*, 4,7.
**Rad Priateľstva** (rus. Орден Дружбы – Orden Družby) je štátne vyznamenanie Ruskej federácie udeľované dekrétom Ruského prezidenta za významné počiny a aktivity v oblasti upevňovania spolupráce a priateľstva medzi národmi.

Vyznamenanie vzniklo 2. marca 1994 na základe dekrétu prezidenta Ruskej federácie pod číslom 442. Predchodcom tohto vyznamenania počas sovietskej éry bol Rad priateľstva medzi národmi, založený v roku 1972. Autorom návrhu radu je umelec Alexander Borisovič Žuk (rus. Александр Борисович Жук), ktorý je zároveň aj autorom predchádzajúceho návrhu.

Opis Radu
---------

Je zhotovený zo striebra, pozlátený a so smaltovaním. Má tvar päťramennej hviezdy zloženej z rozbiehajúcich sa zlatých lúčov. V strede hviezdy je zobrazenie Zeme, oblasti morí a oceánov sú pokryté modrým smaltom. Zem je orámovaná vencom vavrínovej vetvičky, pokrytej zeleným smaltom. Vo venci sú červené bodky, zo začiatku boli vyhotovované červeným smaltom, od 16. decembra 2011 ich tvoria červené rubíny. Na zadnej strane radu je reliéfny nápis: "Мир и дружба" (Mier a priateľstvo) a číslo radu. Vzdialenosť medzi protiľahlými koncami hviezdy je 44 mm.

Rad je upevnený na zelenej hodvábnej stuhe širokej 24 mm s moaré vzorom a modrými okrajmi širokými 6 mm.

Udeľovanie
----------

Rad Priateľstva sa udeľuje ruským aj cudzím štátnym príslušníkom za zvláštne zásluhy v posilňovaní mieru, priateľstva, spolupráce a porozumenia medzi národmi, za plodnú prácu pre zbližovanie a vzájomné obohacovanie kultúr národov a spoločností; za aktívnu ochranu, rozvoj a propagáciu kultúrneho a historického dedičstva Ruska; za veľký prínos k implementácii spoločných podnikov s Ruskou federáciou, hlavných ekonomických projektov a prilákanie investícií do ekonomiky Ruskej federácie a za širokú charitatívnu činnosť.

Radom Priateľstva bol ocenený aj samotný umelecký autor tohto vyznamenania, umelec Alexander Borisovič Žuk, ktorý je autorom viacerých radov, medailí a vyznamenaní, medzi inými aj Radu „Za osobnú odvahu".

Referencie
----------

1. ↑   *Decree of the President of the Russian Federation of March 16, 2012 No. 308* [online]. Consultants, legal library of Russia, 2012-03-16, [cit. 2012-05-11]. Dostupné online. (rusky)

Pozri aj
--------

* Rad priateľstva medzi národmi

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rad Priateľstva**

Externé odkazy
--------------

* Komisia štátnych vyznamenaní Prezidenta Ruskej federácie (po rusky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Орден Дружбы (Россия) na ruskej Wikipédii a Order of Friendship na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Rady Ruskej federácie |
| --- |
| Civilné | 
* Rad svätého Andreja Prvopovolaného Ruskej federácie
* Rad Za zásluhy o Vlasť
* Rad Cti
* Rad Priateľstva

 |  |
| Vojenské | 
* Rad svätého Juraja (Ruská federácia)
* Rad Žukova
* Rad Za vojenské zásluhy
* Rad Alexandra Nevského
* Rad Kutuzova 3-stupňový
* Rad Suvorova 3-stupňový
* За морские заслуги (орден)
* Rad Nachimova 2-stupňový
* Rad Ušakova 2-stupňový

 |
*UFA Kristallpalast*
*UFA Kristallpalast*
**UFA Kristallpalast** je jedno z najvýraznejších diel rakúskej skupiny COOP Himmelb(l)au, postavené v rokoch 1993 – 1998 v Drážďanoch v Nemecku. V roku 1999 bola táto budova ocenená *Nemeckou cenou za architektúru*.

Architektonický zámer
---------------------

Zámerom bolo vytvoriť priestor, ktorý by nielen priťahoval pozornosť a vzbudzoval emócie, ale ktorý by sa stal dôstojným miestom stretávania miestnych obyvateľov.

Kompozičné a dispozičné riešenie
--------------------------------

Budova pozostáva z dvoch opticky aj funkčne diferencovaných celkov: masívny betónový blok, obsahujúci osem kinosál rôznych veľkostí s 2 600 miestami na sedenie a transparentný sklený „kryštáľ" slúžiaci ako vstupný priestor ku kinosálam a mestské fórum zároveň. „Kryštáľ" obsahuje aj voľne zavesenú dvojkuželovitú hmotu, ktorá slúži ako kaviareň a bar.

Konštrukčný systém
------------------

Kryštalická forma je tvorená oceľovým nosným skeletom so sklenými výplňami. Kinoblok je z oceľobetónu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **UFA Kristallpalast**

Zdroje
------

* 
* 
* *Baumeister / 1999 / 1*
* *Frank Werner: Die Architektur von COOP Himmelb(l)au, Birkhäuser-Verlag fur Architektur, Basel, Švajčiarsko*
**Plug and Play** (v preklade "pripoj a hraj") je počítačová technológia umožňujúca jednoduchšie rozpoznávanie a konfiguráciu hardvéru. Umožňuje operačným systémom správne zistiť, aký hardvér je v počítači, na základe čoho môže automaticky (s väčšou či menšou úspešnosťou) k tomuto hardvéru nainštalovať či spustiť príslušné ovládače a automaticky nastaviť číslo prerušenia, I/O adresu, rozsahy zdieľanej pamäte, prípadne ďalšie skutočnosti (napr. detaily o type zariadenia).

História konfigurácie zariadenia
--------------------------------

Mechanické výpočtové prostriedky, ako bolo triediace zariadenie dierovaných doštičiek od IBM, boli naprogramované použitím zásuvnej dosky pripojenej tak, aby smerovala signály medzi konfiguračnými zásuvkami. 

V počiatkoch počítačovej technológie (napr. V IBM PC kompatibilných počítačoch so zbernicou ISA) musel byť hardvér najprv ručne nastavený tak, aby nastavenie nekolidovalo s iným už pripojeným zariadením (obvykle pomocou elektrickej prepojky, angl. *jumper*), potom bolo zariadenie zasunuté do zbernice vnútri počítača, a potom bolo ešte nutné toto nastavenie zapísať do konfigurácie softvéru (typicky ovládač zariadenia). Ak nastavenie hardvéru aj softvéru nebolo rovnaké, nemohol softvér so zariadením komunikovať, a preto ani nefungoval.

V neskoršej dobe bola najprv metódou pokus-omyl vykonávaná detekcia zariadení, ktorá nebola príliš spoľahlivá a bola nahradená technológiou *Plug and Play*. Táto technológia odstraňovala ručné nastavovanie, riešenie konfliktov a odovzdávanie informácií do riadiaceho softvéru. Podstatné vylepšenia potom priniesla zbernica PCI, PCMCIA, USB a ďalšie technológie, ktoré počítali s automatickou konfiguráciou už vo svojom prvotnom návrhu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Plug-and-play na českej Wikipédii.*
**Agasthenes** alebo **Agasthenés** (starogr. Ἀγασθένης – *Agasthenes*/iný prepis: *Agasthenés*) je v gréckej mytológii syn élidskeho kráľa Augeia.

Vyčistenie chlievov jeho otca Augeia bola jedna z dvanástich úloh hrdinu Herakla. Túto úlohu dal Heraklovi mykénsky kráľ Eurystheus, ktorému musel podľa rozkazu najvyššieho boha Dia Herakles slúžiť a po splnení úloh mohol dosiahnuť slobodu. Keďže si chcel Herakles niečo aj zarobiť, vyžiadal si od Augeia odmenu desať percent ustajneného dobytka. Augeias súhlasil, ale po splnení úlohy mu odmenu odmietol dať. Neskôr, keď Herakles získal slobodu, vrátil sa, Augeia zabil a dosadil na trón Augiovho syna Fylea.

Podľa antického autora Pausania však Herakles Augeia nezabil. Augeias sa podľa neho dožil pokročilého veku a trón po ňom zdedil syn Agasthenes, ktorý nevládol sám. Spolu s ním sa na vláde v Élide podieľali, Thalpios, syn Euryta a Amfimachos, syn Kteata.

Agasthenes sa oženil s Peloridou a narodil sa im syn Polyxenos, ktorý bol jedným z nápadníkov krásnej Heleny a účasníkom trójskej vojny.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,3,3.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 88-89.
3. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,7,2.
4. 1 2  Hyginus, *Fabulae* 97.
5. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,10,8.
6. ↑  Hyginus, *Fabulae* 81.
7. ↑  Homér, *Iliada*, 2,615-625.
Interiér Riigikogu
**Riigikogu** je jednokomorový parlament Estónska, ktorý má 101 členov, volených na 4 roky. Okrem legislatívnej činnosti Riigikogu tiež menuje vysokých štátnych úradníkov vrátane predsedu vlády a predsedu Najvyššieho súdu. Riigikogu tiež volí (buď samostatne, alebo ak je to potrebné, spolu so zástupcami miestnej samosprávy v rámci širšieho zboru voliteľov) prezidenta. Riigikogu schvaľuje dôležité medzinárodné zmluvy, ktoré sa týkajú armády či ukladajú povinnosti v zmenách právnych predpisov. Schvaľuje rozpočet predložený vládou a dohliada na exekutívu. Môže vysloviť nedôveru premiérovi, vláde či jednotlivým ministrom.

Voľby do Riigikogu sú všeobecné, rovné, priame a tajné. Aktívne volebné právo má každý občan Estónska od 18 rokov, pasívne volebné právo od 21 rokov, poslanci sú volení na 4 roky podľa princípu pomerného zastúpenia v dvanástich 6-12 mandátových volebných obvodoch.

Referencie
----------

1. ↑  HRDLIČKOVÁ, Blanka. Estonsko: Internetová demokracie. In Ladislav Cabada, a kol. *Nové demokracie střední a východní Evropy : komparace politických systémů.* Praha : Oeconomica, 2008. ISBN 978-80-245-1388-1. S. 99. (česky)
2. ↑  HRDLIČKOVÁ, Blanka. Estonsko: Internetová demokracie. In Ladislav Cabada, a kol. *Nové demokracie střední a východní Evropy : komparace politických systémů.* Praha : Oeconomica, 2008. ISBN 978-80-245-1388-1. Kapitola Zákonodárná moc, s. 98. (česky)

Pozri aj
--------

* Politický systém Estónska
* Politické strany v Estónsku

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka Riigikogu (anglicky, estónsky, rusky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Riigikogu na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*


|  |  |
| --- | --- |
|  | Politický portál |
**Ploštínka** je potok na strednom Liptove, na území mesta Liptovský Mikuláš. Je ľavostranným prítokom Váhu, má dĺžku 4,5 km a je tokom III. rádu.

Prameň
------

Pramení na styku Nízkych Tatier a Liptovskej kotliny, na severnom úpätí vrchu Kalište (986,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 770 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie najprv na sever, definitívne vteká do Liptovskej kotliny, do geomorfologickej časti Ľubeľská pahorkatina, a zľava priberá krátky prítok z juhovýchodného úpätia Jám (731 m n. m.). Ďalej tečie severoseverovýchodným smerom cez intravilán Ploštína, potom vytvára oblúk prehnutý na východ. Na dolnom toku už tečie smerom na sever, najprv podteká cestu III. triedy Liptovský Mikuláš – Iľanovo, potom aj diaľnicu D1 a južne od sídliska Nábrežie ústi v nadmorskej výške cca 575 m n. m. do Váhu. 

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Váhu (od sútoku Bieleho a Čierneho Váhu po vtok do Liptovskej Mary) |
| --- |
| 
* **Belá**
* **Biely Váh**
* **Boca**
* Brostová
* Brôdok
* **Čierny Váh**
* **Demänovka**
* Hlboký potok
* **Hybica**
* Iľanovianka
* Jamníček
* Lažtek
* Nicovianka
* Okoličnianka
* Ploštínka
* Porúbsky potok
* **Smrečianka**
* Stošianka
* **Štiavnica**
* **Trnovec**
* Žadovica

 |