recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nicejské vyznanie viery** (iné názvy: **nikejské/nikajské/nikájske/níkajské vyznanie viery, nikejské/nikajské/nikájske/níkajské krédo**) je kresťanské vyznanie viery prijaté na prvom všeobecnom cirkevnom sneme v Nicei v roku 325. Neskôr bolo na druhom všeobecnom sneme (teda ekumenickom koncile) v Konštantínopole rozšírené a vzniklo Nicejsko-konštantínopolské vyznanie viery, ktoré sa dodnes používa v kresťanských cirkvách.

Znenie
------

Preklad *Výkladu viery 318 otcov* prvého nicejského ekumenického snemu z gréčtiny, snažiaci sa o čo najväčšiu vernosť originálu:

> 
> *Veríme v jedného Boha, vševládneho Otca, Stvoriteľa všetkého viditeľného aj neviditeľného.*  
> 
> *A v jedného Pána, Ježiša Krista, jednorodeného Božieho Syna, zrodeného z Otca, to jest z podstaty Otca, Boha z Boha, Svetlo zo Svetla, pravého Boha z pravého Boha, zrodeného, nie stvoreného, jednej podstaty s Otcom, skrze ktorého vzniklo všetko - to, čo je na nebi, aj to, čo je na zemi - ktorý pre nás ľudí a pre našu spásu zostúpil a vtelil sa, stal sa človekom, trpel a na tretí deň vstal (z mŕtvych), vystúpil do nebies, príde súdiť živých i mŕtvych.*  
> 
> *A vo Svätého Ducha.*  
> 
> *Tých však, ktorí hovoria „Bol čas, keď nebol" a „Pred svojím zrodením nebol" a že vznikol z nebytia alebo z inej hypostázy či podstaty, čo tvrdia, že Boží Syn podlieha zmene či premene, tých všeobecná a apoštolská Cirkev anatematizuje.*[1]
> 
> 
>

Pozri aj
--------

* Nicejsko-konštantínopolské vyznanie viery
* Apoštolské vyznanie viery

Referencie
----------

1. ↑  "Výklad viery tristoosemnástich otcov." In: *Dokumenty prvých dvoch ekumenických snemov.* Fakulta humanistiky Trnavskej univerzity v Trnave v Náboženskom vydavateľstve Petra, Prešov, 1999, s. 7. ISBN 80-88774-61-6
**Francesco Aquilini** je riaditeľom investičnej skupiny Aquilini Investment Group, so sídlom vo Vancouveri. Je súčasným majiteľom hokejového klubu Vancouver Canucks a štadióna Rogers Arena.

Vancouver Canucks
-----------------

17. novembra 2004 kúpila investičná skupina Aquilini Investment Group (ktorú viedol Francesco Aquilini) 50 percentný podiel v Orca Bay Sports and Entertainment, spoločnosti, ktorá vlastnila klub aj hokejový štadión GM Place od Johna McCawa. Aquilini a jeho dvaja obchodní partneri, Tom Gaglardi a Ryan Beedie rokovali niekoľko mesiacov so spoločnosťou Orca Bay bez dosiahnutia dohody. V januári 2005 podali Gaglardi a Beedie žalobu na Aquliniho a Orca Bay, v ktorej ich obvinili z pokusu dosiahnuť vzájomnú dohodu s využitím informácií, ktoré Gaglardi a Beedie získali z ich vlastnej obchodnej ponuky.

8. novembra 2006 kúpil Aqulini spolu s jeho bratmi Robertom a Paulom zvyšných 50 percent podielu Johna McCawa v klube a štadióne.

V máji 2007 obdržal najvyšší súd Britskej Kolumbie prípad Gaglardi a Beedie verzus Aqulini a Orca Bay. Súd sa začal v júni 2007. 10. januára 2008 bol vyhlásený konečný verdikt súdu, ktorý rozhodol, že Aquilini sa nedopustil ničoho protizákonného a ostáva majiteľom klubu.
**Frances Walshová** (angl. Frances Walsh; \* 10. január 1959, Wellington, Nový Zéland) je novozélandská scenáristka, filmová producentka a hudobníčka.  

Je nositeľkou Ceny americkej filmovej Akadémie Oscara.

Životopis
---------

Narodila sa vo Wellingtone, kde navštevovala školu s úmyslom stať sa módnou návrhárkou, no začala sa zaujímať o hudbu. Hrala v punkovej kapele *The Wallsockets*, medzitým navštevovala Victoria University vo Wellingtone, ktorú skončila v roku 1981. Po škole písala scenáre pre televízne show ako *Shark in the Park* a *Worzel Gummidge Down Under*.

Fran je partnerkou Petera Jacksona a matkou ich dvoch detí Billyho (\* 1995) a Katie (\* 1996). Petera Jacksona stretla počas jeho práce na filme *Bad Taste* a zobrali sa v roku 1987. Odvtedy sa podieľala na každom jeho scenári od *Meet the Feebles* (1989). Potom sa spolu podieľali (so Stephenom Sinclairom) na hororovej komédii *Braindead* (1992).

Walshová a Jackson napísali aj scenár k dráme *Heavenly Creatures* (1994), za ktorý obdržali svoju prvú nomináciu na Oscara. 

Jackson sa pokúsil získať šéfov štúdia Miramax na riskantný podnik - sfilmovanie fantasy trilógie Pán prsteňov. No tento risk pristúpila spoločnosť *New Line Cinema*, ktorá mu zabezpečila financie v roku 1998.

Walshová, Jackson a Philippa Boyens adaptovali tri knihy do formy scenárov pre filmové plátno (2001–2003). Fran bola zároveň producentkou a napísala dve piesne pre soundtrack *Návrat kráľa*.

Trio pokračuje v práci aj po skončení filmovania *Pána prsteňov*, momentálne pracujú na filme *King Kong (2005)* a nadávno získali práva na sfilmovanie *The Lovely Bones*.

Fran na rozdiel od Petera uprednostňuje anonymitu, narada poskytuje rozhovory (preto sa aj na DVD neobjavil žiaden rozhovor s ňou, napriek tomu, že audiokomentáre nahrala).

Ocenenia
--------

**Cena americkej akadémie Oscar:**

* 2004 Najlepšia originálna pieseň *Návrat kráľa*
* 2004 Najlepší film *Návrat kráľa*
* 2004 Najlepší adaptovaný scenár *Návrat kráľa*
* 2003 Nominácia Najlepší film *Dve veže*
* 2002 Nominácia Najlepší film *Spoločenstvo prsteňa*
* 2002 Nominácia Najlepší adaptovaný scenár *Spoločenstvo prsteňa*
* 1995 Nominácia Najlepší adaptovaný scenár *Nebeské stvorenia*

**Cena britskej akadémie filmu a televízie (BAFTA):**

* 2004 Najlepší film *Návrat kráľa*
* 2004 Najlepší adaptovaný scenár *Návrat kráľa*
* 2003 Nominácia Najlepší film *Dve veže*
* 2002 Nominácia Najlepší adaptovaný scenár *Spoločenstvo prsteňa*

**Zlatý Glóbus:**

* 2004 Najlepšia originálna pieseň *Návrat kráľa*

**Writers Guild of America (WGA):**

* 2004 Nominácia Najlepší adaptovaný scenár *Návrat kráľa*
* 2002 Nominácia Najlepší adaptovaný scenár *Spoločenstvo prsteňa*
* 1995 Nominácia Najlepší adaptovaný scenár *Nebeské stvorenia*

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  thehobbitblog.com: *Peter Jackson And New Line Cinama Join With MGM to Produce "The Hobbit"*, 18. Dezember 2007

Externé odkazy
--------------

* Frances Walsh v Internet Movie Database (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 13963548g
* GND: 132286505
* ISNI: 0000 0001 0786 730X
* LCCN: no2002083161
* NK ČR: pna2005261944
* VIAF: 100240334
* WorldCat: lccn-no2002083161
**Peisirrhodos** (iné názvy: **Peisirhodos, Peisirodos**; starogr. *Πεισίρροδος, Πεισίροδος* – *Peisirrhodos, Peisirodos*) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 404 pred Kr.

Peisirrhodos, syn Diagorovej dcéry Fereniké (alebo podľa inej verzie dcéra Kallianakta a Diagorovej dcéry Kallipateiry) pôvodom z Rodu, zvíťazil v boxe dorastencov na 94. olympijských hrách. V Olympii sa box dorastencov (pygmé paidón) zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.

Olympijské víťazstvo Peisirrhoda zaznamenal v druhom storočí cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v olympijskej Altide videl jeho sochy. Sám autor o tom uvádza: „*Taktiež synovia Diagorových dcér sa vycvičili v pästnom zápase a získali olympijské víťazstvá; medzi mužmi Eukles, syn Kallianakta a Kallipateiry, dcéry Diagorovej; Peisirrhodos potom medzi chlapcami, ten, ktorého matka ho sama v prestrojení za cvičiteľa viedla na olympijskú súťaž. Tento Peisirrhodos tiež stojí v Altide vedľa matkinho otca."*

Matka Peisirrhoda sa svojim nezvyčajným skutkom zapísala do dejín. Podľa Pausania ju ako jedinú ženu prichytili počas hier na pôde Olympie. Táto žena sa po smrti svojho manžela prestrojila za muža a ako tréner priviedla na olympijské preteky svojho syna. Keď potom jej syn Peisirrhodos zvíťazil, premožená šťastím preskočila ohradu, v ktorej mali vyhradené miesto tréneri, a pritom sa odkryla. Tak sa prišlo na to, že je žena, ale unikla trestu pre úctu voči jej otcovi, a všetkým tým, ktorí v jej rodine dosiahli olympijské víťazstvo. V inom prípade by ju čakal krutý trest. Pausanias o tom píše: „*Vedľa cesty do Olympie, ešte skôr ako prekročíme rieku Alfeios, vyníma sa, ak ideme zo Skillúntu, stena strmého útesu; útes zvaný Typaion. Eliďania majú zákon zhodiť z neho ženy, pokiaľ by sa tajne vkradli na olympijské hry, alebo ak by v dňoch pre ne zakázanom prekročili Alfeios."*

Z podstavcov sôch Diagorovcov sa zachovali početné trosky východne od Diovho chrámu, ale tiež v blízkosti eretrijského býka. Na jednom podstavci stáli bratia Akusilaos, Damagétos a Dórieus spoločne s otcom Diagorom, oddelene potom vnuci Diagora, synovia jeho dcér, Peisirrhodos a Eukles.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Firmin Didot, *Pausaniou Ellados Periēgēsis*, 284
2. 1 2 3  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,7,2-3.
3. 1 2  Alain Duplouy, *Le prestige des élites*, 74
4. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 373-374.
5. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
7. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 441.
8. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,6,7.
9. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 123-124.
10. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 568 vysvětlivky.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Dynamika** je časť (klasickej) mechaniky, ktorá sa zaoberá vplyvom pôsobenia síl na pohyb telies. Prívlastkom klasická označujeme tú časť mechaniky, ktorá sa zaoberá makroskopickými systémami, správaním mikrosveta sa zaoberá kvantová mechanika. Tým, že sa dynamika zaoberá pôsobením síl sa odlišuje od kinematiky, skúmaním pohybu sa zase líši od statiky.

Dynamika opisuje zmeny pohybového stavu telies. Jej základy položil Isaac Newton v 18. storočí, keď formuloval tzv. Newtonove pohybové zákony. Jeden z týchto zákonov, rovnica

{\displaystyle {\vec {F}}=m{\vec {a}}}
dáva do súvisu silu pôsobiacu na teleso hmotnosti *m* so zrýchlením, ktoré táto sila telesu udeľuje. Táto rovnica je základom dynamiky, pretože určuje ako sa telesá pohybujú za pôsobenia síl. Zároveň predstavuje zásadný rozdiel oproti aristotelovskej fyzike, kde sa predpokladalo, že sila je potrebná na samotné udržanie telesa v pohybe.

Sily pôsobiace na telesá majú rôznu povahu. Na základe pozorovaní pritom zisťujeme, že zmeny pohybu telesa môžu nastať vzájomným pôsobením telies

* priamym dotykom (napr. kopnutím do lopty),
* prostredníctvom fyzikálnych polí (gravitačné pole, elektrické pole, magnetické pole, elektromagnetické pole).

Obzvlášť užitočnými konkrétnymi úlohami riešenými v rámci dynamiky sú

* rovnomerne zrýchlený pohyb,
* malé kmity,
* problém dvoch telies.

Odvetvia dynamiky
-----------------

Podľa toho, čo je objektom skúmania, sa dynamika delí na

* dynamiku tuhého telesa,
* dynamiku tekutín:
	+ aerodynamika (prúdenie plynov),
	+ hydrodynamika (prúdenie kvapalín).

Vyššie princípy v mechanike
---------------------------

Neskorší výskum ukázal, že vyššie spomenuté Newtonove zákony sa dajú formulovať iným spôsobom, ktorý uľahčuje riešenie komplikovaných problémov. Takto boli odvodené Lagrangeove a Hamiltonove rovnice – náhrada za vzťah {\displaystyle F=ma} (Hamiltonov formalizmus je zvlášť vhodný na prechod od klasickej ku kvantovej mechanike). Všeobecným princípom, z ktorého sa dajú všetky spomínané rovnice odvodiť je variačný princíp najmenšieho účinku.
Hotel Crowne Plaza v Bratislave
**Hotel Crowne Plaza** (pôvodne **Hotel Forum**) je hotel, ktorý sa nachádza na Hodžovom námestí v centre Bratislavy. Hotel bol postavený v roku 1989 v štýle postmodernizmu.

Stavba je dielom architektov: Julián Hauskrecht a kol. (Boris Džadoň, Štefan Ďurkovič, Juraj Herman, Dušan Krepop, Ján Poláček, Pavol Suchánek, spolupráca na interiéri: Alain Marcot, Slobodanka Dragovičová)

Architektúra
------------

Základná hmota v tvare U je orientovaná hlavným vstupom do námestia, k Poštovej ulici je orientovaný parter hotela, k Obchodnej ulici malé námestie - fórum, k Drevenej pochôdzne átrium. Medzi základné tvaroslovné prvky, ktoré zabezpečujú jednotnosť architektonického výrazu patrí manzardová strecha a plochý pásmový raster fasády ubytovacej časti spolu so štvorcovým rastrom členenia okien. Ostatné prvky majú skôr pôdorysnú príbuznosť (kruhy a kruhové výseče), ale rôzny charakter spracovania motívu. Na objekte môžeme vidieť niekoľko postmoderných historizujúcich motívov, dopĺňajúcich celkovú architektúru. Na námestí hotela sa nachádzajú torzá štylizovaných stĺpov vychádzajúcich z antiky, ktorá pripomínajú antické fórum. Z toho bol odvodený pôvodný názov hotela. Dôležitým faktorom podporujúcim mestskosť hotela je prepojenie parteru zo strany Poštovej a Obchodnej ulice do okolitých významných a živých peších ťahov. Pozitívom je tiež dotvorenie mestských mikropriestorov, urbanistických interiérov, čo súvisí aj s dosiahnutím a prakticky rovnocenným postavením všetkých fasád hotela.

Interiér
--------

Hlavným výtvarným akcentom priestoru je dvojica fontány a lustru vo vstupnom vestibule. Niektoré interiéry majú tematickú architektonickú úpravu (Café Paris na francúzsky spôsob, slovenská reštaurácia a pod.), čo bolo prirodzenou požiadavkou vyplývajúcou z ducha turizmu. Hotel sa zaraďuje medzi štvorhviezdičkové a ponúka ubytovanie v 224 hosťovských izbách vrátane 15-tich apartmánov. Nachádza sa tu tiež 14 konferenčných miestností, fitnescentrum, bazén, sauna, solárium, reštaurácie, Night Club a pod.

Zdroje
------

* Dulla, M.: Moravčíková, H.: *Architektúra v 20. storočí*, Slovart 2002
* Žalman, P.: *Architektonický atlas Bratislavy 1972-2002*, 2007, ISBN 978-80-969604-1-5
* *časopis Projekt č. 31* 1989, č.9, s. 10-15
* Oficiálna stránka hotelu Crowne Plaza v Bratislave

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Crowne Plaza (Bratislava)**

Súradnice: 48°08′50″S 17°06′30″V﻿ / ﻿48,147349°S 17,108303°V﻿ / 48.147349; 17.108303
**Martin Lauček** (pôvodne sa volal **Gallik**; iné používané varianty jeho nového mena boli **Lautsek**, **Louček**, **Lúček**, **Laucsek**) (\* 12. máj 1732, Martin – † 9. február 1802, Skalica) bol slovenský evanjelický kňaz, prekladateľ a náboženský spisovateľ, otec poetky Rebeky Leškovej, zberateľky ľudovej poézie Zuzany Šafárikovej, a starý otec slovenského spisovateľa, zberateľa a prekladateľa Imricha Laučeka.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine richtára a notára Jána Laučeka a jeho manželky Evy, rodenej Lednickej. Vzdelanie získaval v Necpaloch, Bratislave, Sárospataku a Kežmarku. Od roku 1754 pôsobil ako kantor v Brzotíne, od roku 1756 bol evanjelickým farárom v Kunovej Teplici, od roku 1761 pôsobil vo Vyšnej Slanej a od roku 1783 v Skalici.

Tvorba
------

Venoval sa prevažne písaniu náboženskej literatúry, no v jeho rukopisnej pozostalosti sa zachoval i obsiahly zväzok životopisov cirkevných dejateľov. Jeho modlitebná knižka obsahuje 61 jeho vlastných modlitieb a 65 piesní, z ktorých sú 3 vlastné a ostatné preložené z nemčiny, maďarčiny, alebo ide o prispôsobené staršie piesne, ktoré boli určené najmä baníkom, hutníkom a hámorským robotníkom. Vo svojej pozostalosti zanechal v rukopisoch 4 zväzky kázní a tzv. *Collectanea*, ktoré tvorí 22 zväzkov rukopisného materiálu (čo je asi 10 000 strán), obsahujúcich históriu jednotlivých evanjelických seniorátov a zborov, životopisy cirkevných dejateľov, opisy dokumentov, vlastnú i cudziu korešpondenciu, výpisy z kníh, vlastné poznámky a popisy zvykov pri svadbe a pohrebe a iné. Mimo to tiež vydal Šmáralov katechizmus a vďaka jeho usilovnej odpisovateľskej práci sa zachoval aj dnešný sarvašský exemplár Rezikovsko-Matthaedisovskej *Gymnaziologie*. Okrem vlastnej tvorby sa venoval i prekladom do maďarčiny (a naopak), písal však tiež v nemčine a taktiež z nej i prekladal.

Dielo
-----

* 1774 – *Vypsání života výborně učeného a slavného muže Gottharda, dobšinského a levočského někdy rektora*
* 1776 – *Výklad na některé články víry*
* 1776 – *Zlatá báně…* , modlitebná knižka
* 1783 – *Písně náboženské při nejprvších službách božích v svobodném a královksém měste Skalici*
* 1783 – *Slzy učedlníků…*
* 1787 – *Az első keresztényeknek ama tíz főüldöztetésekről szólló história…*
* 1791 – *Slovárně, aneb konkordance biblická*, biblický slovník
* 1797 – *Radostné prozpěvování na skále spasení…*
* 1797 – *Kratičké rozebrání pěti artikulů…*
* 1798 – *Centuria diplomatum et epistolarum Thurzonianarum…*

Dielo v elektronickej podobe
----------------------------

* *Slowárně, aneb Konkordancy Biblická, to gest: Registr na celau Bibli Swatau...*. W Pressporku : Nákladem a Literami SSimona Petra Wéber, 1791. 952 s. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5792 6032
* NK ČR: js20080217002
* SNK: 154293
* VIAF: 84269490
**Dymas** (starogr. *Δύμας* – *Dymas*) je v gréckej mytológii syn Aigimia, syna praotca Dórov, Dóra.

Antický autor Pausanias uvádza, že po Dymovi bolo pravdepodobne nazvané mesto *Dymé* v Acháji. Podľa Apollodora zomrel aj so svojim bratom Pamfylom v boji proti Dórom, vedených potomkami Herakla, pri obrane krajiny kráľa Tisamena, jedného z posledných vládcov mykénskeho Peloponézu. Stalo sa to približne osemdesiat rokov po trójskej vojne, v treťom roku vlády Tisamena, keď už Dóri viedli piaty a tentokrát víťazný útok na mykénsky Peloponéz.

Šesťdesiat rokov po smrti sikyónskeho tyrana Kleisthena, zmenili Sikyónčania názvy svojich štyroch fýl (Kleisthenes im dal hanlivé názvy). Jednu z nich s názvom *Dymanatai* pomenovali po Aigimiovom synovi Dymovi.

Referencie
----------

1. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,8,3.
2. ↑  Herodotos, *História*, 1,56.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 7,17,6.
4. ↑  Velleius Paterculus, *Historia Romana*, I,1,4.
5. ↑  Thukydides. *Dejiny peloponézskej vojny*. Martin : THETIS, 2010. ISBN 978-80-970115-4-3. S. 32.
6. ↑  Herodotos, *História*, 5,68.
**Doryssos** (starogr. Δόρυσσος) alebo **Doristhos** bol kráľ Sparty (pravdepodobne mýtický) približne v polovici deviateho storočia pred Kr. (možno 840 – 820 pred Kr.). Pochádzal z kráľovského rodu Agiovcov.

Historické udalosti Sparty z obdobia vlády kráľa Doryssa (je možné, že mýtického) sú takmer stratené v hmlách času. V deviatom storočí pred Kr. bolo písmo v starovekom Grécku (alfabeta) ešte v kolíske, písomných záznamov sa zachovalo málo a nie sú známe žiadne historické záznamy týkajúce sa kráľa Doryssa a jeho predchodcov. 

O niekoľko storočí neskôr historik Herodotos vo svojej knihe *História* napísal, že Doryssos pochádzal z kráľovskej rodiny Agiovcov, trón dedil po otcovi Leóbótovi a jeho následníkom sa stal syn Agésilaos. Na tom sa zhodujú aj ostatní antickí historici, čo sa ale týka dĺžky doby jeho panovania, na tom už nie. Podľa Apollodóra z Atén vládol 29 rokov. Pausanias dobu vlády Doryssa kladie do obdobia pôsobenia zákonodarcu Lykurga a tvrdí, že vládol ako aj jeho syn veľmi krátko. O vláde a činoch kráľa Doryssa nám antickí historici nezanechali správy.

Zdroje
------

* Apollodóros z Atén, *Kronika*.
* Herodotos, *História*, VII, 204.
* Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3, 2, 4 – 5; 4,4,2.
* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Grécky zázrak*. [s.l.] : Perfekt, 2002. ISBN 80-8046-103-1. (slovenský jazyk)

  


|  |
| --- |
| Doryssos**Agiovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Leóbótes** | **kráľ**840 pred Kr. – 820 pred Kr. (letopočty sú fiktívne) | Nástupca**Agésilaos I.** |
**Dostredivá sila** alebo **centripetálna sila** je sila, ktorá má pri krivočiarom pohybe smer do stredu polomeru krivosti trajektórie pohybu (pri pohybe po kružnici je to do stredu kružnice). Má smer normály k trajektórii v danom mieste, je teda kolmá na vektor rýchlosti.

Vplyv dostredivej sily
----------------------

Dostredivá sila spôsobuje *zmenu smeru* vektoru rýchlosti (dostredivé zrýchlenie) a tým zakrivenie trajektórie — veľkosť vektora rýchlosti sa však nemení.

Dostredivá vs. odstredivá sila
------------------------------

Dostredivá sila a odstredivá sila majú takú istú veľkosť a taký istý vzorec, ale sú opačne orientované 

### Dostredivá sila

* sa prejavuje len v pokojovej vzťažnej sústave
* sa prejavuje len pri krivočiarom alebo otáčavom pohybe
* smeruje do stredu krivosti alebo k rotačnej osi.
* je "ozajstná" sila

### Odstredivá sila

* sa prejavuje iba v otáčavej vzťažnej sústave
* smeruje von od stredu krivosti alebo rotačnej osi
* je zdanlivá sila

Výpočet
-------

Pri rovnomernom pohybe hmotného bodu po kružnici sa mení jeho rýchlosť. Veľkosť rýchlosti síce zostáva nezmenená, avšak mení sa jej smer. Túto premenlivosť rýchlosti môžeme vyjadriť veličinou zrýchlenie, ktorá je deriváciou rýchlosti podľa času, alebo: {\displaystyle {\vec {a\_{d}}}={\frac {\vec {\mathrm {d} v}}{\mathrm {d} t}}}

Za čas {\displaystyle \mathrm {d} t} prešiel hmotný bod uhlovou rýchlosťou {\displaystyle \omega } uhol {\displaystyle \mathrm {d} \varphi =\mathrm {d} t\omega } ..(1)

V čase t=0 je x-ová zložka rýchlosti nulová. V čase t2 sa zmenila x-ová zložka rýchlosti na nenulovú hodnotu (pri zachovaní obvodovej rýchlosť) a jej veľkosť je daná priemetom do osi x.

{\displaystyle v\_{x}=v.sin\varphi }

pre malé uhly (a uhol za čas dt je nekonečne malý) platí: {\displaystyle \varphi =sin\varphi }

Pre malý uhol {\displaystyle \varphi } teda plat:

{\displaystyle v\_{x}=v.\varphi }
{\displaystyle dv\_{x}=v.d\varphi }
a po dosadení z rovnice 1

{\displaystyle dv\_{x}=v.\omega dt}

  

Teda:

{\displaystyle a\_{x}={\frac {v.\omega dt}{dt}}=\omega v}
Keďže {\displaystyle v=\omega r} môžeme ešte vzťah upraviť na:

{\displaystyle a\_{x}={\frac {v^{2}}{r}}}
Kvôli symetrii kružnice platí tento vzťah po celom obvode hoci bol odvodený pre bod kde sa mení x - rýchlosť z nulovej hodnoty. Teda môžeme zmeniť index zrýchlenia na všeobecný symbol d.

{\displaystyle a\_{d}=a\_{x}}
Dostredivé zrýchlenie vychyľuje bod po obehu po kružnici a z obr. je zrejmé, že smeruje do stredu kružnice. 
Dostredivá sila je sila, ktorá spôsobuje dostredivé zrýchlenie, preto pre ňu platí:

{\displaystyle {\vec {F\_{d}}}=m{\vec {a\_{d}}}}

  

To znamená, že rovnako ako dostredivé zrýchlenie smeruje do stredu kružnicovej trajektórie a pre jej veľkosť platí:

{\displaystyle F\_{d}=m\omega ^{2}r=m{\frac {v^{2}}{r}}}
kde

*m* — je hmotnosť hmotného bodu
*ω* — je uhlová rýchlosť
*r* — je polomer kružnice
*v* — je obvodová rýchlosť
**Dynamický opis** je v literatúre druh opisu; opak statického opisu. Opisuje sa ním objekt v pohybe (alebo akoby v pohybe) alebo nejaká činnosť.

Dynamický opis môžeme nazvať aj meniaci sa opis, vyvíjajúci sa opis. Je to opis dejov, procesov či činností, ktoré sa opakujú. Typickým dynamickým opisom je opis pracovnej činnosti. 

Základné znaky dynamického opisu:

* predmetom opisu je dej
* proces alebo činnosť, ktorá sa opakuje
* v opise deja, procesu či činnosti vysvetľujeme čiastkové úkony v istej postupnosti
* poradie opisovaných častí je záväzné

V dynamickom opise sa najviac uplatňujú: 

* slovesá v 1. osobe množného čísla prítomného času,
* slovesá v 2.osobe množného čísla rozkazovacieho spôsobu.

Príklad
-------

Príklad dynamického opisu, v ktorom sú uplatnené slovesá v 1. osobe množného čísla prítomného času:  

*Najprv vyznačíme miesto, kde chceme mať gombík. Ihlou zachytíme niť o látku, navlečieme do dierky gombíka a pretiahneme do druhej dierky. Potom striedavo zapichujeme ihlu do látky a do dierok gombíka. Dbáme na správne držanie ihly. Kolmo napichujeme aj vypichujeme.*

Príklad dynamického opisu, v ktorom sú uplatnené slovesá v 2. osobe množného čísla rozkazovacieho spôsobu:  

*Pekný väčší umytý zemiak rozkrojte po šírke na polovicu. Jemné kvapôčky utrite čistou handričkou. Na plôšku zemiaka fixkou načrtnite obrys tvaru pečiatky. Ostrým nožom vyrežte pečiatku podľa nakresleného obrysu. Pred pečiatkovaním ceruzkou načrtnite na výkres jemné vodiace čiary alebo jemnú sieť. GG Alkane*
**Dorykleidas** (starogr. *Δορυκλεῖδας*) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.

Sochár Dorykleidas pochádzal zo Sparty. Činný bol v 6. storočí pred Kr. Staroveký cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že bol autorom sochy bohyne Themidy nachádzajúcej sa medzi inými umeleckými dielami v chráme bohyne Héry v Olympii: „*V chráme bohyne Héry je Diova socha, socha Héry sedí na tróne; stojí vedľa nej (socha Dia), má bradu a prilbu na hlave, sú to prosté umelecké diela. Hóry, ktoré sedia vedľa seba na tróne, vytvoril aiginsky Smilis; vedľa nich stojí socha Themidy, matky Hór, dielo Dorykleida, rodom Lakedaimončana, žiaka Dipoina a Skyllida.*" V tomto chráme stála aj socha bohyne Atény, ktorú zhotovil Dorykleidov brat Medón.

V Olympii sa v blízkosti chrámu bohyne Héry našla obrovská ženská hlava z vápenca v archaickom slohu. Medzi dvomi vnútornými stĺpmi bol objavený podstavec trónu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Dorykleidas*
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 360.
3. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 398.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 560.
**Dyckov jazyk** nad *2n*-prvkovou abecedou {\displaystyle \{a\_{1},b\_{1},a\_{2},b\_{2},\ldots ,a\_{n},b\_{n}\}(n\in \mathbb {N} )} je v teórii formálnych jazykov bezkontextový jazyk, pomenovaný podľa matematika Walthera von Dycka, generovaný nasledujúcou gramatikou:

{\displaystyle \sigma \to \varepsilon \ |\ a\_{1}\sigma b\_{1}\sigma \ |\ a\_{2}\sigma b\_{2}\sigma \ |\ \ldots \ |\ a\_{n}\sigma b\_{n}\sigma .}
V prípade, že {\displaystyle a\_{1},a\_{2},\ldots ,a\_{n}} sú nejaké typy ľavých zátvoriek a {\displaystyle b\_{1},b\_{2},\ldots ,b\_{n}} sú zodpovedajúce typy pravých zátvoriek, zodpovedá Dyckov jazyk nad abecedou {\displaystyle \{a\_{1},b\_{1},a\_{2},b\_{2},\ldots ,a\_{n},b\_{n}\}} jayzku všetkých dobrých uzátvorkovaní nad danými typmi zátvoriek.

Gramatika generujúca Dyckov jazyk je jednoznačná (pre každé slovo z jazyka existuje práve jeden strom odvodenia).

Význam Dyckových jazykov umocňuje aj tzv. Chomského-Schützenbergerova veta, ktorá hovorí, že každý bezkontextový jazyk je homomorfným obrazom prieniku niektorého Dyckovho jazyka s vhodným regulárnym jazykom.

Príklad
-------

Nasleduje príklad Dyckovho jazyka {\displaystyle D\_{2}} nad štvorprvkovou abecedou pozostávajúcou zo znakov {\displaystyle (,),[,]}. Daný Dyckov jazyk bude generovaný gramatikou:

{\displaystyle \sigma \to \varepsilon \ |\ (\sigma )\sigma \ |\ [\sigma ]\sigma .}
Takýto jazyk je jazykom všetkých dobrých uzátvorkovaní nad danou abecedou, a teda, napríklad:

{\displaystyle (\ (\ )\ [\ ]\ )\in D\_{2},\qquad (\ [\ [\ ]\ ]\ (\ (\ )\ )\ )\in D\_{2},\qquad )\ (\notin D\_{2},\qquad (\ [\ (\ ]\ )\ )\notin D\_{2}.}

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Язык\_Дика na ruskej Wikipédii.*
**Enterobaktérie** (lat. *Enterobacterales*, staršie: *Enterobacteriales*) je rad baktérií z taxónu gama-proteobaktérie (Gammaproteobacteria). 

Do roku 2016 zahŕňal jedinú čeľaď **Enterobacteriaceae** (v širšom zmysle), od roku 2016 je rozdelený na viacero čeľadí, z ktorých len jedna sa volá Enterobacteriaceae (v užšom zmysle).

Charakteristika
---------------

Rad zahŕňa gramnegatívne, chemoorganotrofné, fakultatívne anaeróbne baktérie nachádzajúce sa vo vzduchu, vo vode a v pôde. Rozšírené sú v telách živočíchov od bezstavovcov až po človeka Ich rozšírenie je kozmopolitné. Tieto baktérie netvoria spóry, len puzdrá. Puzdrá majú polysacharidový základ, chránia bunku pred faktormi vonkajšieho prostredia, napríklad slnečným žiarením a dezinfekčnými prostriedkami. Kolónie niektorých neopuzdrených mikroorganizmov môžu získať opuzdrenie genetickým procesom transdukcie, takto obalom chránené bakteriálne organizmy sú virulentnejšie. Majú tvar paličiek širokých 0,1 až 1,5 µm. Bunkový pohyb sa uskutočňuje pomocou bičíkov (peritrichne usporiadaných), rad však zahŕňa aj nepohyblivé baktérie, bez bičíkov. 

Známe sú ich biochemické, genetické, morfologické vlastnosti a máme informácie o ich kultivácii na základe vlastností, ktoré vykazujú k povahe kultivačného média. Do radu enterobaktérie patria podmienene patogénne, patogénne a komenzálne rody.

Systematika
-----------

Do radu enterobaktérie (Enterobacterales) sa zaraďujú tieto rody (stav okolo roku 2007):

* rod Arsenophonus
* rod Brenneria
* rod Buchnera
* rod Budvicia
* rod Buttiauxella
* rod Calymmatobacterium
* rod Cedecea
* rod Citrobacter
* rod Dickeya
* rod Edwardsiella
* rod Enterobacter
* rod Erwinia
* rod Escherichia
* rod Ewingella
* rod Hafnia
* rod Klebsiella
* rod Kluyvera
* rod Leclercia
* rod Leminorella
* rod Levinea
* rod Moellerella
* rod Morganella
* rod Obesumbacterium
* rod Pantoea
* rod Pectobacterium
* rod Photorhabdus
* rod Plesiomonas
* rod Pragia
* rod Proteus
* rod Providencia
* rod Rahnella
* rod Raoultella
* rod Saccharobacter
* rod Salmonella
* rod Samsonia
* rod Serratia
* rod Shigella
* rod Sodalis
* rod Tatumella
* rod Thorsellia
* rod Trabulsiella
* rod Wigglesworthia
* rod Xenorhabdus
* rod Yersinia
* rod Yokenella

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Enterobacteriales**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Enterobacteriales**

Zdroje
------

1. ↑
2. ↑  Mobolaji Adeolu, Seema Alnajar, Sohail Naushad, Radhey S. Gupta. Genome-based phylogeny and taxonomy of the ‘Enterobacteriales’: proposal for Enterobacterales ord. nov. divided into the families Enterobacteriaceae, Erwiniaceae fam. nov. Pectobacteriaceae fam. nov. Yersiniaceae fam. nov. Hafniaceae fam. nov. Morganellaceae fam. nov. and Budviciaceae fam. nov. In: International Journal of Systematic and Evolutionary Microbiology Volume 66, Issue 12. 2016
**Cruachan** je írska folk metalová hudobná skupina, založená v Dubline v roku 1992 Keithom Fayom. Je považovaná za jednu zo zakladajúcich kapiel subžánru označovaného ako *„keltský metal"*. Názov skupiny je prebraný z názvu hlavného mesta stredovekého írskeho kráľovstva Connacht (v súčasnosti archeologická lokalita Rathcroghan).

História
--------

Kapela sa sformovala na troskách blackmetalového zoskupenia Minas Tirith, ktorá bola založená Fayom v roku 1991. Približne v tom čase však Fay začal počúvať folkovú hudbu a zakúpil si aj debutový album anglických Skyclad *The Wayward Sons of Mother Earth*. Ovplyvnený týmto albumom, rozhodol sa Keith Fay skombinovať hudobné štýly black metalu a írskeho folku. Cruachan bol založený a demo *Celtica* bolo nahrané o rok neskôr. Prvý album *Tuatha Na Gael* vyšiel v roku 1995 a vyslúžil si pozornosť nahrávacej spoločnosti Century Media. Podmienky kontraktu však boli pre skupinu nevyhovujúce a po tom ako sa nedohodli, skupina sa rozpadla.

V roku 1999 sa Cruachan nanovo sformoval a po podpise zmluvy s Karmageddon Media skupina v roku 2000 vydala druhý album *The Middle Kingdom*. Tento album sa hudobne odklonil od black metalu a skupina v rovnakom trende pokračovala aj nasledovnej produkcii. Na treťom albume *Folk-Lore* spolupracoval aj Shane MacGowan z The Pogues, ktorý sa podieľal na produkcii albumu, taktiež aj naspieval vokály na dvoch cover-verziách írskych tradicionálov „Ride On" a „Spancill Hill". „Ride On" vyšla aj ako singel a skupina dokonca zaznamenala menší komerčný úspech, keď bola nasadená v írskej hitparáde.

Štvrtý album *Pagan* bol vydaný v roku 2006 a zatiaľ posledným počinom skupiny je *Nine Years of Blood* z roku 2018.

Diskografia
-----------

### LP

* 1995 – *Tuatha Na Gael*
* 2000 – *The Middle Kingdom*
* 2002 – *Folk-Lore*
* 2004 – *Pagan*
* 2006 – *The Morrigan's Call*
* 2011 – *Blood on the Black Robe*
* 2014 – *Blood for the Blood God*
* 2018 – *Nine Years of Blood*

### Demá, EP, single

* 1994 – *Celtica* (demo)
* 1997 – *Promo '97* (demo)
* 2001 – „Ride On" (singel)
* 2006 – „The Very Wild Rover" (singel)

### Kompilácie

* 2002 – *A Celtic Trilogy*
* 2007 – *A Celtic Legacy*

Zostava
-------

### Súčasná zostava

* Keith „Fay" O'Fathaigh – vokály, gitara, klávesy, bodhrán, mandolína (1992 – ?)
* John O' Fathaigh – írska flauta, píšťala, klávesy (2004 – ?)
* John Clohessy – basgitara (1992 -)
* Colin Purcell – bicie (2007 – ?)
* John Ryan Will – píšťaly, husle, buzuki (1992 – 2002, 2003, 2008 – ?)

### Bývalí členovia

* Karen Gilligan – vokály (1999 – 2008)
* Jay O'Niell – bicie
* Collete O'Fathaigh – klávesy
* Leon Bias – gitara
* Aisling Hanrahan – vokály
* Joe Farrell – bicie (2000 – 2007)

Externé odkazy
--------------

* – oficiálna stránka skupiny (po anglicky)
* www.metal-archives.com – Cruachan na Encyclopaedia Metallum (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cruachan (band) na anglickej Wikipédii.*
Solidus Tiberia II.
**Tiberios II. (Konštantín)** (iné mená: **Tiberius II. (Konštantín), Tiberios I. Tiberius I. Tiberius Constantinus**; † 13. august 582) bol byzantským cisárom v rokoch 578 až 582.

Tiberios bol priateľom cisára Justinia II. počas ktorého vlády ho vymenovali do hodnosti comes Excubitorum a v roku 565 bol vyslaný na vojenské ťaženie proti Langobardom. V roku 574 ho na návrh cisárovnej Sofie Justinus povýšil do hodnosti caesara čím sa stal jeho spoluvládcom. Justin trpel v tom čase duševnou chorobou a sám už nebol schopný vládnuť. Počas Tiberiovho regentstva bola situácia na východnom fronte stabilizovaná. V roku 575 Rimania zasadili Peržanom citeľnú porážku v bitke pri Melitene. Po smrti cisára Justina II. v roku 578 sa stal Tiberios cisárom a oženil sa s cisárovnou vdovou. Odvtedy vystupoval pod menom Konštantín.

Energicky pokračoval v obrannom boji proti Avarom a Peržanom, avšak uzatvoriť s nimi mier sa mu nepodarilo. Naopak Avari a s nimi spojení Slovania prenikali intenzívnejšie ako kedykoľvek predtým na Balkán. Ukončiť vojnu s Peržanmi dokázal až jeho nástupca Maurikios I..

Tiberios ešte silnejšie ako jeho predchodca začal vyprázdňovať štátnu kasu a vyzbrojovať rímske vojsko. Bol veľmi obľúbený medzi ľudom vďaka tomu, že mu späť vyplatil štvrtinu daní vybraných v ríši a rozdával veľké sumy na rôzne dobročinné účely.

Táto jeho márnotratnosť sa skončila v štvrtom roku jeho vlády, keď sa mu náhle zhoršil zdravotný stav. Ochorel a onedlho, 13. augusta v roku 582 zomrel. Ešte predtým stihol adoptovať úspešného vojvodcu Maurikia, ustanoviť ho svojim nástupcom a oženiť ho so svojou druhou dcérou Constantiou.

Referencie
----------

* ZÁSTĚROVÁ, Bohumila, et al. *Dějiny Byzance*. 1. vyd. Praha : Academia, 1992. 529 s. ISBN 80-200-0454-8.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tiberios II. (Byzantská ríša, 6. storočie)**

Externé odkazy
--------------

* Tiberiova biografia (po anglicky)

  


|  |
| --- |
| Tiberios II.**Justinovská dynastia** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Justinius II.** | **cisár**578 – 582 | Nástupca**Maurikios I.** |

Autoritné údaje: * BnF: 10743324r
* GND: 102816921
* LCCN: nb2010016600
* VIAF: 315533679
* WorldCat: lccn-nb2010016600
**Tiber** je rieka v strednom Taliansku (Lazio). Je dlhá 406 kilometrov a po Páde a Adiži je treťou najdlhšou riekou v krajine. Povodie Tiberu má rozlohu 16 500 km².

Priebeh toku
------------

Pramení v Apeninách (Toskánsko-Emiliánskych Apeninách). Na hornom a strednom toku tečie prevažne medzi horami v roklinách a kotlinách. Na jej prítokoch sa nachádzajú vodopády a splavy (La Marmore, Tivoli). Na dolnom toku preteká rovinou Maremma. Pri ústí do Tyrrhenského mora pri Ostii, vytvára deltu o rozlohe 250 km².

Vodný režim
-----------

Zdroj vody je prevažne dažďový. Najvyššiu vodnatosť dosahuje od novembra do marca až apríla. Často dochádza k povodniam. Priemerný ročný prietok vody je 260 m³/s. Rieka unáša veľké množstvo pevných častíc.

Využitie
--------

Vodná doprava je možná pre menšie lode pod Rímom. Na rieke a jej prítokoch bolo postavených niekoľko vodných elektrární (Korbarabasci, Galleto). Voda sa využíva na zavlažovanie. Rieka je hlavným vodným zdrojom pre mesto Rím.

História
--------

V staroveku to bola dôležitá riečna cesta medzi ostijskym prístavom a Rímom, sčasti bolo lodné spojenie udržované aj za Rímom. V zime často zaplavovala nižšie položené časti Ríma, ktoré v staroveku ležali o mnoho metrov nižšie ako v súčasnosti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tiber**
**Jelša srdcovitá**[chýba zdroj] (lat. *Alnus cordata*) je opadavý listnatý strom, z čeľade brezovité. Rastlina je pôvodom z južného Talianska a Korziky. Jej druhový názov je odvodený od jej srdcovitých listov.

Opis
----

Jelša srdcovitá je jednodomý a vetrom opeľovaný strom. Druh dorastá do výšky 15 – 20 m s kmeňom s priemerom 70 – 100 cm, z ktorého vyrastá guľovitá až kužeľovitá koruna. V nej sa nachádzajú konáriky, ktoré sú v mladosti lepkavé a hrdzavo plstnaté, časom menia farbu na červenohnedú. Na konárikoch vyrastajú dlho stopkaté listy s dĺžkou stopky 20 – 30 mm. Výrazne srdcovitá čepeľ je okrúhlastá alebo vajcovito obrátená a dosahuje dĺžku 50 – 100 mm. Dlho stopkaté samičie jahňady sa nachádzajú po 1 – 3 na konci konárov, ktoré sú vzpriamené a sú dlhé 15 – 25 mm. Samčie jahňady sú počas kvitnutia zlatistej farby a majú dĺžku až 100 mm. Nažka aj šištičky sú elipsoidné. Tento druh dosahuje reprodukčnú zrelosť v 10 – 12 roku života a často sa kríži s jelšou lepkavou.

Výskyt
------

Tento druh je endemitom pre južné Taliansko a pohoria v južnej a strednej časti Korziky. Tiež sa pestuje v západnej Európe, Rusku a zriedkavo aj na Slovensku. Rastlina potrebuje ročne sumu zrážok aspoň 1000 mm.

Galéria
-------

* Ilustrácia rastlinyIlustrácia rastliny
* Listy a nezrelé samčie jahňadyListy a nezrelé samčie jahňady
* Samičie jahňadySamičie jahňady

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Flóra Slovenska V/3*. [s.l.] : VEDA - vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied Bratislava, 2006. ISBN 80-224-0189-7.
2. 1 2   euforgen.org, [cit. 2022-04-27]. Dostupné online.
3. ↑   forest.jrc.ec.europa.eu, [cit. 2022-04-27]. Dostupné online.
**Proselytizmus** je cielené získavanie nových veriacich pre nejakú náboženskú spoločnosť zmenou ich pôvodného náboženského presvedčenia.

Proselytizmus je odvodený od slova *proselyta*, ktoré pochádza z gréckeho *proserchomai* – prichádzajúci. Je prekladom staršieho hebrejského výrazu pre človeka, ktorý prestúpil k židovstvu, neskôr pohana, ktorý pristúpil ku kresťanstvu. Proselytizmus je teda cielená snaha náboženskej spoločnosti takýchto proselytikov získať. Proselytizmus je často chápaný negatívne, ako druh nátlaku. V histórií tiež často o skutočný nátlak išlo.

V súčasnosti je v niektorých štátoch, hlavne islamských, proselytizmus trestný. Medzi niektorými cirkvami tiež existujú dohody o nepraktikovaní vzájomného proselytizmu.

Proselytizmus dnes
------------------

V nedávnej dobe moskovský patriarcha Alexej II. opakovane obvinil Vatikán z proselytizmu prostredníctvom misionárov na Ruskom území. Vatikán obvinenie z proselytizmu odmieta. [chýba zdroj]

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Tianhe-2
**Tianhe-2** alebo **TH-2** (čín. 天河-2, pchin-jin: tiānhé-èr, doslova *Mliečna dráha 2*) je 33.86-petaflopový superpočítač. Bol vyvinutý tímom 1 300 vedcov a inžinierov.

Podľa TOP500 je to teda najrýchlejší počítač na svete pre jún 2013, november 2013, jún 2014, november 2014, jún 2015, a november 2015. V roku 2015, boli plány Sun Yat-sen University v spolupráci s okresom Guangzhou na zvýšenie (až po 110 PFLOP/s) výpočtovej kapacity počítača zrušené vládou Spojených štátov. USA odmietli žiadosť spoločnosti Intel o vývoz súčiastok na daný počítač. Oficiálne udaný dôvod Americkej vlády boli obavy z toho, že Čína využíva dané superpočítače na jadrové zbrane.

Špecifikácie
------------

Podľa NUDT *(National University of Defense Technology) (Národná univerzita obranných technológií v Číne)*, Tianhe-2 by bol použitý na simuláciu, analýzu a vládne bezpečnostné využitia.

So 16 000 výpočtovými uzlami, z ktorých každý obsahuje dve Intel Ivy Bridge Xeon a tri Xeon Phi koprocesorové čipy, predstavuje najväčšiu inštaláciu Ivy Bridge a Xeon Phi čipov, rátajúc celkom 3 120 000 jadier. Každý z 16 000 uzlov osadený 88 gigabajtmi pamäte (Ivy Bridge používa 64 a 8 gb pre každý z Xeon Phi procesorov).

Tianhe-2 bežal na Linuxe, distro Kylin, vyvinuté organizáciou NUDT.

Kritika
-------

Vedci kritizovali Tianhe-2 za to, že bol ťažký na používanie. „*Je na svetovej špičke, pokiaľ ide o výpočtovú kapacitu, ale funkčnosť superpočítača je ďaleko za tými v USA či v Japonsku.*", hovorí Chi Xuebin, zástupca riaditeľa Počítačovej siete a informačného centra. „*Niektorí používatelia by potrebovali niekoľko rokov, alebo dokonca desaťročie na napísanie potrebného kódu*", dodal.

Referencie
----------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tianhe-2 na anglickej Wikipédii.*
**Tiberius Sempronius Gracchus** (163 pred n. l. - 133 pred n. l.) bol rímsky občan, patricij a pre rok 133 bol spoločne s Marcom Octaviom zvolený do funkcie tribúna ľudu. Situácia bola vtedy pre rímskych občanov málo priaznivá - najlepšie tento stav vystihuje sám Gracchus.

Situácia vtedy skutočne pre plebs nebola priaznivá - všetku moc držali v rukách bohatí patríciovia, Rím bol preplnený lacnou pracovnou silou (otrokmi) a pôdu vojakov, bojujúcich za vlasť si pre sebe zaberali latifundisti, takže po návratu zo služby nemali vojaci vôbec nič, okrem svojho práva hlasovať - a tak dávali svoj hlas vo voľbách tomu, kto usporiadal viac hier a rozdal viac obilia. Situácia bola kritická a Tiberius Gracchus sa ju rozhodol riešiť radikálnym spôsobom: Vypracoval zákon o pozemkovej reforme, ktorý mal obnoviť dávno platný, ale zabudnutý zákon *Licinia Sextia* z roku 367 pred n. l. Zákon nepredložil pod svojím menom, ale pod menom svojich vplyvnejších spojencov, bratov Scaevolových. Zaistil si taktiež súhlas princípa senátu Appia Claudia.

Podstata reformy bola jednoduchá: Bola stanovená maximálna výmera pozemku na rodinu (max. asi 250 ha), a čo bolo navyše, malo byť prerozdelené medzi roľníkov. Keďže sa zákon predebatovával v ľudovom zhromaždení, využil druhý tribún (Marcus Octavius, ktorý bol mimochodom bohatým latifundistom) svojho práva a vetoval tento zákon. Vtedy sa Gracchus odhodlal k radikálnemu a bezprecedentnému kroku: nechal ľudové zhromaždenie hlasovať o tom, či môže tribún lidu vetovať zákon, ktorý je v prospech ľudu. Väčšina rozhodla, že nemôže - a Gracchus prehlásil Octavia za zosadeného z funkcie. Zákon o pozemkovej reforme bol prijatý a trojčlenná komisia začala pracovať na prerozdelovaní pôdy.

Táto práca však bola časovo náročná, a preto ju Gracchus počas svojho volebného obdobia nestihol dokončiť. Preto sa rozhodol k veľmi neobvyklému kroku: kandidovať na úrad tribúna ľudu ešte raz. Toho využili jeho oponenti a obvinili ho zo snahy získať moc. V deň volieb bola najvyšším rímskym velekňazom Publiom Corneliom Scipionom Nasicom zorganizovaná bitka, v ktorej bol Tiberius Gracchus zabitý.

Jeho reformy boli okamžite zastavené. O desať rokov neskôr sa stal tribúnom ľudu jeho brat, Gaius Sempronius Gracchus, ktorý chcel naviazať na svojho staršieho súrodenca, a aj sa mu to čiastočne podarilo. Práca na rozdeľovaní pôdy bola opäť začatá a čiastočne aj urobená, avšak v dobe trvania svojho tribunátu bol zavraždený a počas niekoľkých následujúcich rokov boli všetky viditeľné následky pôsobenia oboch bratov stratené.

Autoritné údaje: * GND: 118541161
* ISNI: 0000 0000 8023 2354
* LCCN: n50037049
* NK ČR: jn20000700625
* VIAF: 27455503
* WorldCat: lccn-n50037049
Toskánsky palác
**Toskánsky palác**, niekedy i **Thun-Hohenštejnský palác**, je mohutná baroková stavba palácového typu na západnej strane Hradčanského námestia v mestskej časti Praha 1 na Hradčanoch. V súčasnosti túto budovu využíva Ministerstvo zahraničných vecí Českej republiky.

Dejiny
------

Stavbu paláca začal gróf Thun-Hohenstein v roku 1690 na mieste niekoľkých menších obytných domov, ktoré patrili Lobkovicovcom. Gróf Thun mal v úmysle vystavať tu svoje šľachtické reprezentačné sídlo v blízkosti Pražského hradu. Dokončenia stavby sa však už nedožil. V roku 1718 nedostavanú budovu od Thunov odkúpila Anna Mária Františka, vojvodkyňa toskánska, tá stavbu neskôr dokončila – odtiaľ potom pochádza meno tohto paláca.

Stavbu realizoval architekt G. A. Canevalli podľa projektu francúzskeho architekta Jeana Baptista Matheya. Objekt má štyri uzavreté krídla s obdĺžnikovým dvorom uprostred a dvomi fontánami v stavebných nikách. Bohaté priečelie paláca zdobia dva toskánske erby a ďalej sochárska výzdoba, ktorú tvorí alegória siedmich slobodných umení Jana Brokoffa.

V roku 1998 bola vykonaná celková rekonštrukcia budovy. Pre verejnosť sú príležitostne prístupné iba priestory na prízemí, kde sa občas konajú rôzne spoločenské akcie.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Toskánsky palác**

Externé odkazy
--------------

* Tradice.com
* Turistik.cz
*

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Toskánský palác na českej Wikipédii.*
**Hexagonálna** (v staršom názvosloví aj **šesťuholníková**) sústava je jedna zo siedmich kryštálových sústav. Možné prvky súmernosti sú: šesťnásobná os súmernosti (symbol **6**), trojnásobná os (**3**), maximálne šesť dvojnásobných osí (**2**), maximálne sedem rovín súmernosti (**m**), stred súmernosti (**1**) ako aj ich kombinácie. Ako Bravaisova mriežka vystupuje iba jedna. Existuje však nejednoznačnosť v označení centrácie, niekedy sa označuje ako **bázicky centrovaná** (**C**) a niekedy ako **primitívna** (**P**). Za elementárnu oblasť sa totiž považuje iba kosoštvorcový hranol v podstate akoby 1/3 bazálne centrovanej.

Typy mriežok
------------

Hexagonálna základna mriežka
Táto mriežka sa väčšinou označuje za primitívnu, aj keď je akože centrovaná. V skutočnosti je elementárnou mriežkou modrý kosoštvorcový hranol. Mriežka, ktorá by nemala akože centráciu nemôže existovať. Ak by bol v strede šesťuholníka vynechaný uzol tak výsledná mriežka by nebola mriežkou. Jednotlivé uzly by nemali totožné okolie - čo je neprípustné.

Výber súradnicovej sústavy
--------------------------

Ako vertikála súradnicovej osi Z sa vyberá šesťnásobná os (6), prípadne inverzná šesťnásobná os súmernosti (6). Ak sú na ňu kolmé dvojnásobné osi, potom trojica z nich definuje súradnicové osi X1, X2 a X3, prípadne je možnosť vybrať tieto osi v smere rovín súmernosti, alebo v smere chýbajúcich dvojnásobných osí súmernosti a pri nízkej súmernosti nie je výber týchto osí ničím viazaný.

Kryštálové tvary
----------------

V jednotlivých grupách sú možné nasledovné tvary:

* **6/mmm** - pinakoid, hexagonálna prizma, hexagonálna dipyramída, dihexagonálna prizma, dihexagonálna dipyramída
* **6/m** - pinakoid, hexagonálna prizma, hexagonálna dipyramída
* **6mm** - pedión, hexagonálna prizma, hexagonálna pyramída, dihexagonálna prizma, dihexagonálna pyramída
* **622** - pinakoid, hexagonálna prizma, hexagonálna dipyramída, dihexagonálna prizma, hexagonálny traperzoéder
* **6m2** - pinakoid, hexagonálna prizma, hexagonálna dipyramída, trigonálna prizma, trigonálna dipyramída, ditrigonálna prizma, ditrigonálna dipyramída
* **6** - pinakoid, trigonálna prizma, trigonálna dipyramída
* **6** - pedión, hexagonálna prizma, hexagonálna pyramída


| * z
* d
* u
Kryštálové sústavy |
| --- |
| 
* Triklinická
* Monoklinická
* Rombická (ortorombická)
* Trigonálna
* Tetragonálna
* Hexagonálna
* Kubická

 |