recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**AVS-36** (*Avtomatičeskaja Vintovka Simonova model 1936*) bola sovietska samočinná puška, ktorá sa užívala v prvých rokoch druhej svetovej vojny.

História
--------

AVS-36 so zásobníkom
Jej konštruktér Sergej Simonov začal tejto samočinné puške pracovať v roku 1930. Prvý prototyp bol skúšaný v roku 1931, počas ďalšej doby došlo k jeho vylepšenie. V roku 1936 sa konala súťaž, v ktorej vyhrala Simonovova puška a bola prijatá do výzbroje Červenej armády pod označením AVS-36. Táto puška nemala úplne nahradiť vo výzbroji opakovačku Mosin-Nagant, ale prispieť k zväčšeniu hustoty paľby pechotných jednotiek.

Výroba prebiehajúce v zbrojovke v Iževsku dala do roku 1940 celkovo 65 000 kusov. Zbraň bola použitá už vo vojne s Fínskom na prelome rokov 1939/1940 a v počiatočnej fáze druhej svetovej vojny.

Puška mala nedostatočnú presnosť a trpela poruchovosťou. Životnosť ich súčiastok bola veľmi malá, jej mechanizmus bol príliš zložitý, zbraň musela byť udržiavaná v úplnej čistote, pretože akákoľvek špina vnútri spôsobila problémy. Preto bola vypísaná ďalšia súťaž, v ktorej vyhrala puška Tokareva SVT-38, ktorá však musela byť tiež zmodernizovaná a nahradená už široko používaným typom SVT-40.

Referencie
----------

1. ↑ . "The AVS-36 was made in relatively small numbers (35,000-65,000, depending on which source you want to believe)"

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **AVS-36**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku AVS-36 na českej Wikipédii.*
**Eudidaktos** (starogr. *Εὐδίδακτος* – *Eudidaktos*) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.

Eudidaktos, grécky sochár z Atén, bol činný zrejme v 2. polovici 3. stor. pred Kr. Zo skulptúrnej tvorby tohto umelca je známy len zlomok sochy z pentelského mramoru (postava sa opierala o neidentifikovateľný okrúhly predmet) s jeho signatúrou, ktorý našli na južnom svahu aténskej Akropoly:

|  |  |
| --- | --- |
| *Εὐδίδακτος ἐπόησε*  | preklad: *Eudidaktos zhotovil* |

- text v starogréčtine
Znalec antického umenia nemecký klasický archeológ Georg Lippold (podľa typu písma a iných znakov) jeho tvorbu datuje do rokov 240 až 200 pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Eudidatos*
2. 1 2 3  Emanuel Loewy, Osnabrück, O. Zeller, 1965, *Inschriften Griechischer Bildhauer Mit Facsimiles Herausgegeben*, str. 103
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II² 4277*
**ATP Johannesburg 1980** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 8. apríla 1980 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Švajčiar Heinz Günthardt, ktorý vo finále porazil Američana Amayu. Bol to jeho tretí titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričania Bob Hewitt a Frew McMillan, ktorí vo finále porazili britsko-švajčiarsky pár Colin Dowdeswell, Heinz Günthardt. Pre Hewitta to bol 53. a pre McMillana 60. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na ATP Johannesburg 1980*
**Švajčiarsko Heinz Günthardt** vs. USA Victor Amaya 6-4 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na ATP Johannesburg 1980*
**Južná Afrika Bob Hewitt / Južná Afrika Frew McMillan** vs. Spojené kráľovstvo Colin Dowdeswell / Švajčiarsko Heinz Günthardt 6-4 6-3

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |
Glyde v Glydefarm
**Glyde** (angl. *River Glyde*, ír. *An Casán*) je rieka vo východnom Írsku. Horný tok rieky, po sútok s riekou Longfield, sa označuje ako *Lagan*.

Ako Lagan pramení pri obci Corlea, severozápadne od mesta Kingscourt, v grófstve Cavan. Od prameňa tečie sprvu prevažne na juhovýchod, na hornom toku vytvára hranicu najprv medzi správnymi jednotkami Monaghan na severe a Cavan na juhu, ďalej Monaghan (sever), Meath (juh) a následne preteká jazerom Ballyhoe Lough. Potom sa stáča severovýchodným smerom, vytvára hranicu medzi správnymi jednotkami Monaghan na ľavom a Louth na pravom brehu, potom už pokračuje na území county Louth, pričom zľava priberá Longfield (východne od obce Drumard) a ďalej už tečie ako Glyde. Pri obci Newrath sa stáča na juhovýchod, výrazne esovito sa ohýba a preteká cez Tallanstown. Na dolnom toku vytvára viacero veľkých meandrov, stáča sa na východ a podteká diaľnicu M1. Napokon ešte preteká cez Castlebellingham, prechodne tečie na juhovýchod a sprava priberá svoj najvýznamnejší prítok - rieku Dee. Potom sa stáča na sever, tečie cez obec Annagassan, v blízkosti ktorej ústi do Írskeho mora.

Rieka je pstruhovým rybárskym revírom, ako aj loviskom lososov. 

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Glyde |
| --- |
| 
* Corkey
* Dee
* Garra
* Glyde
* Killary Water
* Kilmainham
* Longfield
* White River

 |

| * z
* d
* u
Rieky Írska |
| --- |
| Ústiace do Írskeho mora | 
* Avoca
* Boyne
* Broad Meadow Water
* Castletown
* Dargle
* Delvin
* Fane
* Farset
* Glyde
* Lagan
* Liffey
* Nanny
* Newry
* Slaney
* Tolka
* Vartry

 |
| Ústiace do Keltského mora | 
* Awbeg
* Bandon
* Barrow
* Blackwater
* Lee

 |
| Ústiace do Atlantického oceána | 
* Bann
* Bush
* Clanrye
* Corrib
* Erne
* Eske
* Feale
* Foyle
* Laune
* Moy
* Owenmore
* Quoile
* Roe
* Shannon
* Swilly

 |
**ATP Johannesburg 1981** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 6. apríla 1981 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Američan Kevin Curren, ktorý vo finále porazil Juhoafričana Mittona. Bol to jeho prvý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričania Bernard Mitton a Raymond Moore, ktorí vo finále porazili izraelsko-americký pár Šlomo Glickstein, David Schneider. Pre Mittona to bol štvrtý a pre Moorea posledný ôsmy titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na ATP Johannesburg 1981*
**USA Kevin Curren** vs. Južná Afrika Bernard Mitton 6-4 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na ATP Johannesburg 1981*
**Južná Afrika Bernard Mitton / Južná Afrika Raymond Moore** vs. Izrael Šlomo Glickstein / USA David Schneider 7-5 3-6 6-1

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |
**Ašot IV. Chrabrý** (armén. Աշոտ Դ Քաջ – *Ašot IV. Kaj*; \* ? – † 1039/1040) bol arménsky (anijský) kráľ v rokoch 1022 – 1039/40.

Životopis
---------

Ašot IV. bol najmladším synom arménskeho kráľa Gagika I.. Po Gagikovej smrti sa stal podľa nástupníckeho práva kráľom v Arménsku Ašotov starší brat Ján-Smbat (III.) (arm. *Hovhannes-Smbat III.*), s čím sa však Ašot nedokázal zmieriť. Obľahol preto s s pomocou vaspurakanského kráľa Senekerima Arcuniho hlavné mesto Ani. Medzi bratmi sa však vďaka intervencii katolika Petra I. Getadardza a gruzínskeho kráľa Juraja I. podarilo dosiahnuť zmier.

Ján-Smbat si mal udržať moc v Ani a Ašot v provinciách na hraniciach Ibérie (Gruzínska) a historickej Perzie. Po Jánovej smrti sa mal navyše moci v Anijskom kráľovstve ujať Ašot. Ašotovým hlavným mestom sa stal Talin.

V tomto čase silnela moc Byzantskej ríše na čele s byzantským cisárom Bazilom II. Bazil, ktorý porazil Bulharov vytiahol s vojskom do Gruzínska, ktoré ovládol. Arméni však podporili v boji Gruzíncov, kde vládla im spriaznená dynastia. Ján-Smbat si síce smel ponechať svoju moc, no po smrti malo jeho kráľovstvo pripadnúť Byzancii. Vďaka byzantskej podpore získali následne Arméni späť územia dočasne obsadené susedmi. Ašotovou manželkou mala byť podľa Skylitza neter cisára Romana III.

Ašot zomrel v roku 1040. Podľa jednej z hypotéz bol otrávený byzantskými agentmi, keďže Ján-Smbat III. už v roku 1021 odkázal svoje panstvo Byzancii. Novým kráľom bol časťou šľachty prehlásený Ašotov syn Gagik II. ktorý však bol prinútený sa svojho kráľovstva vzdať, čím Arménske kráľovstvo (Anijské kráľovstvo) zaniklo.

Referencie
----------

1. ↑  HONZÁK, František; PEČENKA, Marek. *Státy a jejich představitelé*. Praha : Libri, 1999. ISBN 80-85983-79-6.
2. 1 2 3 4 5  ASOT/ASHOT. In:  *Encyclopaedic Prosopographical Lexicon of Byzantine History and Civilization*. Ed. Alexis G. Savvides; Benjamin Hendrickx et al. Vol. 1. Aaron – Azarethes. Turnhout : Brepols, 2007. ISBN 978-2-503-52303-3. S. 422.
3. ↑  AŠOT IV. In:  *Hajkakan sovetakan hanragitaran*. Hator 1. A – Argina. Jerevan : Hajkakan SSH GA, 1974. S. 488.
4. 1 2 3 4 5 6  PAYASLIAN, Simon. *History of Armenia*. New York : Palgrave Macmillan, 2007. ISBN 978-1-4039-7467-9. S. 71 – 72.

Pozri aj
--------

* Ašot
**Glykolipidy** sú lipidy, v ktorých je na jednu z hydroxylových skupín alkoholu (glycerol, sfingozín) naviazaná nie karboxylová kyselina, ale glykozidickou väzbou naviazanú monosacharidovú alebo oligosacharidovú zložku. Sacharidová zložka tvorí hydrofilnú časť molekuly.

Vyskytujú sa v slezine, bunkových membrán, pečeni, obličkách a v žĺtku. Veľké množstvo sa nachádza v sóji.

Rozdeľujú sa na:

* glycerolglykolipidy – deriváty diacylglycerolu
* glykosfingolipidy – deriváty acylsfingozínu (ceramidu)

Glycerolglykolipidy
-------------------

Glycerolglykolipidy majú celkom jednoduchú štruktúru. Základ je 1,2-diacylglycerol, ktorý má na ostávajúcej polohe glykozidicky naviazaný monosacharid alebo oligosacharid. Tieto zlúčeniny sa často objavujú u baktérii, boli však objavené aj u stavovcov.

Glykosfingolipidy
-----------------

Glykosfingolipidy majú väčší význam. Základným kameňom týchto zlúčenín je ceramid, čo je vlastne sfingolipid, kde na jeho aminoskupine je naviazaný zvyšok karboxylovej kyseliny. Podľa druhu sacharidu sa glykosfingolipidy delia na:

**Neutrálne glykosfingolipidy**  

Najjednoduchšími neutrálnymi glykosfinkgolipidmi sú cerebrozidy. Sacharidová zložka je monosacharid, najčastejšie galaktóza alebo glukóza. Vyskytujú sa v mozgu a v niektorých ďalších orgánoch (pečeň, slezina a iné).

**Sulfatidy**  

Sulfatidy sú estery neutrálnych glykosfingolipidov a kyseliny sírovej. Najviac rozšírená je zlúčenina, odvodená od galaktocerebrozínu, pričom na treťom uhlíku galaktózy je naviazaný zvyšok kyseliny sírovej. Množstvo sulfatidu je zvýšené pri špecifických metabolických poškodeniach mozgu.

**Gangliozidy**  

Gangliozidy obsahujú vo svojej štruktúre glykozidicky naviazanú jednu alebo viacej molekúl sialových kyselín. Inými slovami, na ceramid je niazaný oligosacharidový reťazec, ktorý je zakončený jednou či viacerými modifikovanými sacharidovými jednotkami, tzv. neuramínové kyseliny, ktoré obsahujú aminoskupinu a karboxylové skupiny. Neuramínové kyseliny vznikajú kondenzáciou sacharidu s kyselinou pyrohroznovou. Gangliozidy sú prítomné v zaujímavo vysokej koncentrácii v šedej kôre mozgovej, sú však aj v iných orgánoch, hlavne na bunkovom povrchu. Hrajú významnú úlohu pri zachytávaní vírusových častíc a ich prenikaniu do bunky.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
**ATP Johannesburg 1979** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 16. apríla 1979 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Argentínčan José Luis Clerc, ktorý vo finále porazil Juhoafričana Jouberta. Titul vo štvorhre získali Brit Colin Dowdeswell a Švajčiar Heinz Günthardt, ktorí vo finále porazili juhoafricko-rumunský pár Raymond Moore, Ilie Năstase.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na ATP Johannesburg 1979*
**Argentína José Luis Clerc** vs. Južná Afrika Deon Joubert 6-2 6-1

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na ATP Johannesburg 1979*
**Spojené kráľovstvo Colin Dowdeswell / Švajčiarsko Heinz Günthardt** vs. Južná Afrika Raymond Moore / Rumunsko Ilie Năstase 6-3 7-6

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |
*Perseus v bitke vytiahol na Finea hlavu Medúzy*, autor: Luca Giordano (1632 – 1705)
 **Fineus** alebo  **Fíneus** (starogr. Фινεύς – Fineus) bol v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Béla a jeho manželky Anchinoy.

Fineus bol brat etiópskeho kráľa Kéfea, bol snúbencom jeho dcéry Andromedy. Jej matka, kráľovná Kassiopeia, priviedla svoju pýchou na kráľovstvo trest boha morí Poseidóna. Ten zoslal na kráľovstvo potopu a navyše morskú obludu, ktorej musela byť pre záchranu kráľovstva obetovaná krásna Andromeda. V celej zemi sa nenašiel nikto, kto by ju pred obludou zachránil a neusiloval sa jej pomôcť ani snúbenec Fineus.

Andromedu ale nakoniec zachránil hrdina Perseus, ktorý niesol smrtiacu hlavu Gorgony Medúzy kráľovi Polydektovi na ostrov Serifos. Počas dlhej a strastiplnej cesty sa pri návrate dostal aj do ďalekej Etiópie, kde uvidel na morskom pobreží krásnu Andromedu prikovanú ku skale, so svojimi čarovnými lietajúcimi črievicami pristál pri nej a od ukrytých kráľovských rodičov sa dozvedel celú históriu. Sľúbil, že ich dcéru zachráni, ak mu ju dajú za ženu. Rodičia súhlasili a tiež aj Andromeda, ktorej sa Perseus zapáčil. Perseus potom po ťažkom boji obludu premohol.

V krátkom čase usporiadali kráľovskú svadbu. Svadobnú hostinu však prerušil Fineus, ktorý so svojim vojskom, vtrhol do svadobnej siene, aby Andromedu získal silou. Perseus sa statočne vrhol do boja, ale presila bola veľká, takže neváhal a vytiahol z kapsy na nepriateľov hlavu Medúzy. Fineus a jeho vojaci sa potom v okamihu premenili na kameň.

Mladomanželia odišli na Serifos a neskôr sa Perseus vrátil so svojou manželkou do rodného Argu, kde dlho a spravodlivo vládol.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Fíneus na českej Wikipédii.*
**Thestios** alebo **Testios** (starogr. *Θέστιος* – *Thestios*, lat. *Thestius*) je v gréckej mytológii aitólský kráľ, syn kráľa Agénora, alebo boha vojny Area.

V mýtoch nie sú uvedené žiadne jeho hrdinské činy ani zásluhy, pýši sa však svojimi potomkami.
So svojou manželkou Eurythemidou boli rodičmi dcér Hypermnéstry, Althaie, matky hrdinu Meleagra a dcéry Lédy, ktorá bola matkou bratov Kastora a Polydeuka a sestier Klytaimnéstry a krásnej Heleny, kvôli ktorej vypukla Trójska vojna. Mali aj štyroch synov Pléxippa, Euippa, Ifikla a Eurypyla, ktorí sa však v mýtoch ničím významným nevyznamenali.

Kráľ Thestios poskytol útočisko Tyndareovi zo Sparty, ktorý bol vyhnaný svojím bratom. Tyndareós sa neskôr stal manželom Lédy a nástupcom na kráľovskom tróne v Sparte.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 454.
2. 1 2 3  Apollodoros, *Bibliotheca*, 1,7,10.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Thestios na českej Wikipédii.*
**Pug** bol mág zo zeme zvanej Midkémia. 

Pug sa narodil ako sirota v pohraničnom meste, Crydee, v Midkémii.
V deň Voľby si ho vybral za učenca hradný mág Kulgan. Spočiatku Pugovi mágia vôbec nešla, ale vedelo sa, že má talent.

Keď sa trhlinou medzi svetmi dostali do Midkemie Tsurania, ďalšia ľudská rasa z planéty Kelewan, Pug bol odvlečený ako otrok na nepriateľskú planétu. Tam z neho po dlhom a náročnom výcviku urobili Ctihodného. Titul "Ctihodný" nosia mágovia v Ríši Tsuranuanni.
Dostal takisto aj nové meno, Milamber. Zisťuje sa, že Pugovi nešlo učenie u Kulgana preto, lebo ho učili len nižšiemu umeniu. Na Kelewane sa učí oveľa silnejšia mágia. Pug sa ukáže, že je najsilnejší spomedzi vyše 2 000 Tsuranských mágov. 

Postupne začína chápať pravú podstatu mágie.

Keď potrebuje zistiť viac informácií o bájnom Nepriateľovi, ktorý chce zaútočiť na Midkemiu, vydáva sa na zdĺhavú cestu na sever od Ríše Tsuranuanni. Ďaľeko na severe Pug objavuje dávno zabudnuté odvetvie národu elfov, Eldarov. Sú najmúdrejší spomedzi elfov, keďže im ich bývalí páni, Valheruovia, najviac dôverovali a zverovali im najviac vedomostí.
Pug sa ostáva rok učiť v dávno zabudnutých lesoch s Eldarmi. Po roku zistí, že veci, ktoré doteraz považoval za nemožné, sa mu teraz zdajú ako maličkosti.

Vydáva sa teda naspäť na domovskú planétu. Tam stretne dávneho priateľa Tomasa, ktorý sa medzitým premenil v Valherua Ashen-Shugara. Tomas je ešte stále omnoho silnejší než Pug. Vydávajú sa hľadať mága Macrosa, ktorý, ako veria, je jediná šanca na porazenie bájneho Nepriateľa. 
Po mnohých prekážkach nachádzajú Macrosa v Záhrade, vo Večnom Meste. Tam sa nad nimi spustí časová pasť.

Obidvaja naliehajú na Macrosa, a on im konečne vysvetlí svoj pôvod.
Dozvedajú sa, že Macros je starý vyše niekoľkých storočí, ak nie viac, lebo on si už viac nepamätá.
Tiež, že Nepriateľ sú vlastne dávno padlí Valheruovia, bytosti nesmiernej moci, Dračí Vládci, ktorí sa chcú vrátiť do našej doby.
Z časovej pasti sa dostávajú tak, že sa posúvajú až k Začiatku všetkého, ku zrodu vesmíru samotného.
Potom sa vracajú naspäť do svojho času.

Počas záverečného súboja v Sethanone, v boji o Kameň života, sa Pugova a Macrosova myseľ spoja, aby odolali nesmiernej moci Nepriateľa. V týchto chvíľach sa Macrosove nesmierne vedomosti, nazbierané počas vekov, schopné vyrovnať sa schopnostiam Valheruov, spoja s Pugovou mysľou a on sa stáva niekým ako je Macros. Skoro nesmrteľný a s vedomosťami, o ktorých ani v tých najdomýšľavejších snoch doteraz nesníval.
**Theudóros** (starogr. *Θεύδωρος* – *Theudóros*) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.

Theudóros, sochár z ostrova Paros, tvoril hlavne na ostrove Rodos v 2. polovici 3. stor. pred Kr. Z jeho sochárskej tvorby sa nič nezachovalo, ale našlo sa niekoľko jeho menom signovaných mramorových podstavcov zo sôch v archeologických lokalitách miest Lindos a Rodos (kde sa pri vykopávkach v rokoch 1955 až 1957 našiel podstavec zo sochy *Timarcha Antagoru*, ktorú podľa nápisu, datovaného do rokov 245 až 230 pred Kr. venovalo (zasvätilo) bohom desať ľudí z Rodosu).

V kárskom meste Knidos, podľa nápisu, zhotovil spolu so sochárom Timocharom z krétskej Eleutherny skupinu sôch *Hermofanta* a jeho detí.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Theudoros*
2. ↑  Giulia Baratta, Alejandra Guzmán Almagro. *Provinciae imperii Romani inscriptionibus descriptae*. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans, 2007. ISBN 978-84-7283-923-6. S. 1034.
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *AD 18 A (1963) 3,3(1)*
4. ↑  Inscriptiones Graecae, *AD 18 A (1963) 3,3(2)*
5. ↑  Inscriptiones Graecae, *AD 18 A (1963) 3,3*
6. ↑  Inscriptiones Graecae, *IK Knidos I 111*
Súradnice: 54°41′00″S 20°25′58″V﻿ / ﻿54,6832°S 20,4329°V﻿ / 54.6832; 20.4329

**Pregoľa** (rus. *Преголя* alebo *Прегель* či *Преголь*, lit. *Prieglius*, nem. *Pregel*, poľ. *Pregoła*) je najdlhšia a zároveň najvodnatejšia rieka v Kaliningradskej oblasti v Rusku. Je dlhá 123 km (spolu s Angrapou až 282 kilometrov) a celková rozloha jej povodia činí 15 500 km².

Priebeh toku
------------

Vzniká sútokom riek Węgorapa (rus. *Анграпа/Angrapa*) a Instruč pri meste Čerňachovsk, tečie západným smerom rovinou a v blízkosti Kaliningradu sa vlieva do Vislianskeho zálivu Baltského mora. Významným ľavostranným prítokom je rieka Lava.

Mestá na rieke
--------------

* Čerňachovsk
* Znamensk
* Gvardejsk
* Kaliningrad

Vodný režim
-----------

Zdroj vody je prevažne snehový. Jarný vysoký stav nastáva v marci až apríli, v lete a na jeseň je vody menej. Priemerný prietok v ústí je 90 m³/s.

Využitie
--------

Pregoľa je spojená s Nemanom (rieka Dejma, Pregoľo-Nemanský kanál, rameno *Nemanu* Matrosovka) a prostredníctvom kanálu s mestom Baltijsk. Je splavná po celej svojej dĺžke.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pregoľa**

Zdroj
-----

* Veľká sovietska encyklopédia (po rusky)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pregola na českej Wikipédii.*
**Alimos** je fiktívna postava v svete Neuter, z knihy Kobka.

Dátum a miesto narodenia nie sú známe, takisto ako pôvod - niekedy ho volajú ničí syn. Ako prišelec odnikiaľ sa okolo roku 530 pridal k bande zbojníkov v temných daldehozských lesoch. Zakrátko sa stal ústrednou postavou skupiny, a ešte stále veľmi mladý zničil konkurečnú zboj vyvraždením alebo zjednotením. Keď karavány obchodníkov z Daldehozu namierené na Mos nedokázali ochrániť ani drahé vojenské cechy, rozšíril sa chýr o mladíkovi z lesov, čo bojuje bleskovo ako gepard a mocne ako lev. Vtedajší mosský kráľ Leus, obratý o zisk z cla karaván, nedokázal s vlastnou armádou zboj zničiť. Nezvyčajne bojovní a schopní zlodeji rozšírili svoje rady a stali sa voľnou vojenskou jednotkou, ktorá svojmu okoliu škodila vydieraním a príživníctvom. V roku 534 nový kráľ Rogah vyhlásil, že do mesiaca kraj zbaví zbojníckej pliagy. Nezbavil. Alimos sa ukázal byť v boji nezdolateľný. Bola naňho vypísaná veľká odmena. Nebol to však on, kto sa triasol o život, ale sám kráľ, keď počas jeho návštevy Daldehozu v noci alimovci mesto prepadli, podpálili a pokúsili sa kráľa zabiť. Nasledujúce trestné výpravy zlyhali a západ Mosu trpel ďalej.

Slávnym sa stal v Bitke o Daldehoz roku 538, kde nečakane prišiel na pomoc drancovanému mestu. Po tejto udalosti sa jeho povesť mierne zlepšila a pre niektorých bol hrdinom. Kráľ Rogah s ním uzatvoril vojenskú zmluvu, čím skončila éra zbojníctva v Mose.

Sláva mu zachutila a chcel viac. Nevedel sa jej nabažiť a robil všetko preto, aby sa o ňom hovorilo. Zmluva mu umožnila vyniknúť na bojiskách. Čím viac kosil nepriateľov, tým viac žal slávu. Pre Mos vybojoval jedenásť bitiek a bez jediného oškrenia ho obklopila gloriola nezraniteľnosti.
**Teodor Wallo** (Walló, Vallo; \* 17. október 1861, Stará Turá – † 18. október 1932, Zvolen) bol slovenský obchodník a verejný činiteľ.

Životopis
---------

Jeho otec bol Juraj Wallo a matka Mária rod. Vagačová. Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1873 – 1877), od roku 1877 na hospodárskej akadémii v Budapešti. Hospodáril na rodinnom majetku, od 1881 výrobca syra a bryndze, neskôr veľkoobchodník vo Zvolene, spolumajiteľ bryndziarne v Detve.

Hlavný organizátor bryndziarstva na strednom Slovensku, 1882 vynašiel technológiu a zaviedol výrobu mäkkej roztierateľnej bryndze (pridaním slaného roztoku do vyrobeného bryndzového substátu), ktorá sa používa dodnes. O otázkach ekonomických, vnútropolitických a o bryndziarstve publikoval vo viacerých novinách. V 20. rokoch sa zameral na propagáciu slovenského autonomizmu a spoluprácu s HSĽS. Senátor Národného zhromaždenia. Najskôr pomaďarčil svoje meno, potom sa stal ľudákom a ako antisemita písal o tzv. nemenovanej rase, ktorá údajne zničila výrobu akostnej bryndze – Ján Selecký = Slovenská bryndza, strana 85.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 76; pokrstený ako Theodorus Rafaël Való
**Teodor Lektor** (starogr. Θεόδωρος Αναγνώστης – Theodóros Anagnóstes; \* ? – † pred rokom 550) bol byzantský neskoroantický cirkevný historik. Ako už napovedá jeho meno, bol lektorom v konštantínopolskom chráme Hagia Sofia.

Jeho, pôvodne v gréčtine napísané, dielo Τριμερὴς Ἱστορία (lat. *Historia tripartita*) je kompilátom cirkevnohistorických spisov Sokrata Scholastika, Sozomena a Teodoreta z Kýru. Predstavuje kroniku udalostí od čias panovania cisára Konštantína I. (\* 272 – † 337) po Theodosia II. (\* 401 – † 450).

Teodor Lektor je tiež autorom diela Ἐκκλησιαστικὴ Ἱστορία (lat. *Historia ecclesiastica*). Opisuje v ňom udalosti od smrti cisára Theodosia II. do začiatku vlády cisára Justína I. v roku 518. Predpokladá sa, že tento spis vznikol ešte pred rokom 543. Kompletný text sa však nezachoval, známe sú len niektoré jeho fragmenty v spisoch napr. Jána Damascénskeho alebo v aktoch Druhého nicejského koncilu.

Referencie
----------

1. ↑  TEODOR LEKTOR. In: KRAFT, Heinrich. *Slovník starokresťanskej literatúry*. Preklad Vojtech Mikula. Trnava : Dobrá kniha, 1994. 441 s. ISBN 80-7141-048-9. S. 397 – 398.

Literatúra
----------

* UTHEMANN, Karl-Heinz. *Theodor Anagnostes.* In: *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon*. Band 11. Herzberg: Bautz, 1996. ISBN 3-88309-064-6. S. 867–869.
* KRAFT, Heinrich. *Slovník starokřesťanské literatury*. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 2005. 320 s. ISBN 80-7192-516-0.

Pozri aj
--------

* Byzantská ríša
* Zoznam vládcov Byzantskej ríše
* Sokrates Scholastikos
* Ekumenický koncil

Externé odkazy
--------------

* Christian Classics Ethereal Library - Theodorus Lector (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Theodorus Lector na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 121981209
* GND: 119287102
* ISNI: 0000 0000 8565 5110
* LCCN: no98093191
* VIAF: 4977627
* WorldCat: lccn-no98093191
Súradnice: 50°12′10″S 13°57′16″V﻿ / ﻿50,2027°S 13,9545°V﻿ / 50.2027; 13.9545

Poloha zaniknutej dediny Svídna; červene je tiež vyznačený prameň v rokline južne od dediny a pozostatky pásov poľností na východ od nej.
Zimozeleňou obrastené stopy múrov sú v teréne viditeľné do výšky niekoľkých decimetrov až jedného metra.
**Svídna** bola stredoveká dedina, ktorá sa nachádzala asi 10 km západne od Slaného, v dnešnom katastri obce Drnek v okrese Kladno. Bola založená na prelome 13. a 14. storočia ako jedna z prvých osád v Čechách, v ktorej boli domy postavené výhradne z kameňa, v tomto prípade z opuky. Umiestnenie osady však nebolo najpriaznivejšie, a tak bola v 16. storočí opustená. V 60. rokoch 20. storočia bol v tejto lokalite vykonaný archeologický prieskum, ktorý umožnil lepšie spoznať život v stredovekej dedine.

Archeologický prieskum ukázal, že dedina bola vybudovaná na cca 4 ha a skladala sa zo štrnástich kamenných domov, ktoré mali rozmery približne 8 × 24 m Dedina bola pravidelne rozparcelovaná, domy obklopovali podlhovastý rínok a za nimi sa nachádzali záhrady. Asi 500 m východne od osady sa dochovali stopy po pásoch poľností.

Referencie
----------

1. ↑  SMETÁNKA, Zdeněk. *Život středověké vesnice. Zaniklá Svídna.* 1. vyd. Praha: Academia, 1988. [dále jen Smetánka (1988)]. Str. 9n.
2. ↑  Smetánka (1988). Str. 32-39.

Pozri aj
--------

* Drnek
* Humniště
* Zoznam zaniknutých sídiel v Česku

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Svídna**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Svídna na českej Wikipédii.*
**Teodor Šebo-Martinský** (\* 23. október 1911, Martin - † 5. august 1980, Bratislava) bol hudobný skladateľ. Pseudonym: T.Š Martinský

Rodina
------

* otec Augustín Šebo
* matka Ružena rod. Patkóczyová

Životopis
---------

Ľudovú školu navštevoval v Banskej Bystrici a v Lovči, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1922-1924), na reálnom gymnáziu v Leviciach (1925-1930). Kompozíciu študoval na pražskej nem. hudobnej akadémii u F. Finkeho (1930-1931), na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave u A. Moyzesa a E. Suchoňa (1932-1936). Jeden z prvých skladateľov a textárov slov. tanečnej piesne, zakladateľ muzikálovej tvorby na Slovensku. Autor estrádnej a scénickej hudby. Mnohé skladby vyšli na gramofónových platniach. Publikoval v odborných časopisoch. Výtvarne nadaný (pôv. chcel študovať maliarstvo), jeho výtvarné práce (akvarely, oleje) sú v súkromných zbierkach. Nositeľ viacerých ocenení.

Pamiatky
--------

* filmový medailón k nedožitým 70. nar. (Čs. televízia, Bratislava, 1981)

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2004265326
* SNK: 158874
* VIAF: 84600262
**Alison Sudol** (\* 23. december 1984, Seattle, Washington, USA), známa hlavne ako **A Fine Frenzy** (predtým **Alison Monro**) je americká speváčka, skladateľka a klaviristka. Jej debutový album *One Cell in the Sea* bol vydaný 17. júla 2007, a dosiahol 91. miesto v rebríčku Billboard 2000. Jej hudba sa objavuje v mnohých televíznych reláciách, jej pieseň zaznela vo filme *Sleepwalking* ale aj v slovenskom seriáli *Rádio Fresh*. V Spojených štátoch si získava veľa fanúšikov lyrickou a poetickou hudbou a silnými emocionálnymi témami.

Raný život
----------

Narodila sa v Seattle učiteľom dramatických umení. Keď mala 5 rokov, presťahovala sa s matkou do Los Angeles po tom, čo sa jej rodičia rozviedli. Počúvala široké spektrum hudby, zahŕňajúce Arethu Franklinovú, Ellu Fitzgeraldovú a swing.

Promovala ako 16-ročná a považovala sa za "hlúpu a tichú". "Bola som nervózna," uviedla Sudol v interview, "Choď na univerzitu tak mladá. Zostala som 2 roky a skúsila zistiť, čo zvládnem s hudbou. Keď mi bolo 18, bola som do hudby zabraná tak veľmi, že sem nechcela prestať". V 18-tich Sudol odštartovala so svojou prvou skupinou, Monro. 

Sudol rada číta, najmä diela autorov ako C. S. Lewis, E.B. White, Lewis Carroll, Anthony Trollope a Charles Dickens. Jej umelecké meno "A Fine Frenzy" je prevzaté z verša v Sen noci svätojánskej od Williama Shakespeara (Théseus, dejstvo 5, scéna 1 - "The poet's eye, in a fine frenzy rolling, Doth glance from heaven to earth, from earth to heaven"). Potom, čo sa sama učila na klavíri, začala aj skladať piesne.

Hudobná kariéra
---------------

* debutový album *One Cell in the Sea*, s väčšinou pozitívnym ohlasom
* prvý singele "Almost Lover", 25. miesto v Billboard Hot Adult Contemporary Tracks
* v polovici 2007 turné (Rufus Wainwright)
* v marci a apríli 2008 vlastné turné po USA a Kanade, v apríli vo Francúzsku, Belgicku, Nemecku a Švajčiarsku
* v septembri 2008 'New Pop Festival' usporiadaný German broadcaster SWR3
* v novembri 2008 turné v Nemecku, Rakúsku a Švajčiarsku
* pieseň "You Picked Me" bola uvedená na iTunes ako "single týždňa zadarmo" (14. august 2007)
* 2008 - *Bomb In A Birdcage*, predajnosť cez 300 000 kópií. V 2008 bol vydaný v Nemecku, Rakúsku, Švajčiarsku a Poľsku. V každej z krajín sa umiestnil v top 30. S prvým singlom "Almost Lover" dosiahla 8. miesto v Nemecku, 10. vo Švajčiarsku a 5. v Rakúsku.
* ohlásila, že pracuje na novom albume, 2 piesne očakávané na albume ("What I Wouldn't Do", a "From whence You Came").

Literatúra a písanie
--------------------

Sudol často hovorí o literárnom vplyve na jej hudbu. V poslednej dobe odhalila, že sa usiluje aj o kariéru spisovateľky. V interview povedala, že napísala detský príbeh o hovoriacich zvieratkách, podobný "Letopisom Narnie".

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alison Sudol**

Autoritné údaje: * BnF: 15588419t
* GND: 135509467
* ISNI: 0000 0004 3983 1039
* LCCN: no2007113993
* NK ČR: xx0144943
* VIAF: 1150565438706250900
* WorldCat: lccn-no2007113993
**Israel „IZ" Kamakawiwoʻole** (\* 20. máj 1959, Honolulu, Havaj – † 26. jún 1997, Honolulu) bol hawajský hudobník.

Jeho album *Facing Future*, vydaný v roku 1993, sa preslávil aj mimo Havajských ostrovov. Jeho najznámejšie piesne „Somewhere Over the Rainbow", „What a Wonderful World" boli hrané v niekoľkých filmoch, televíznych reláciách a reklamných spotoch. Iné jeho hity sú „White Sandy Beach", „Hawai‘i '78", „Maui Medley", „E Ala Ē", „Hele on to Kaua‘i", a „I'll Be There / Warren's Song".

Jeho piesne sú hlavne v žánri folk, ale začlenil sa aj do iných žánrov, ako je country, jazz a reggae. Kamakawiwo‘ole mal počas posledných 15 rokov života veľký vplyv. Na 20. mája 2020, na jeho 61. narodeniny, Google Doodle vytvoril animáciu Kamakawiwo‘oleho. V nej hrá na ukulele na pláži, zatiaľ čo v pozadí hrá jeho hit „Somewhere Over the Rainbow".

Kamakawiwo‘ole bojoval celý život za nezávislosť Havajských ostrovov od Spojených štátov, ktoré zvrhli Havajské kráľovstvo v roku 1893 a nelegálne ho anektovali. Viaceré jeho piesne sú o havajskej nezávislosti.

  

Kamakawiwo‘ole trpel obezitou celý jeho život, kvôli čomu bol často hospitalizovaný. Zomrel 26. júna 1997 vo veku iba 38 rokov v Honolulu na zástavu srdca. Na jeho pohrebe 12. júla sa zúčastnilo okolo 10 000 ľudí.

Diskografia
-----------

### Albumy

* *Ka ʻAnoʻi* (1990)
* *Facing Future* (1993)
* *E Ala E* (1995)
* *N Dis Life* (1996)
* *Iz in Concert: The Man and His Music* (1998)
* *Alone in Iz World* (2001)
* *Wonderful World* (2007)

Referencie
----------

* CARROLL, Rick. *IZ: Voice of the people*. Honolulu, Hawaiʻi : Bess Press, 2006. ISBN 978-1-57306-257-2.
* KOIS, Dan. *Facing Future*. New York : Continuum (part of the 33⅓ series), 2010. ISBN 9781441105752.

Externé odkazy
--------------

* Israel Kamakawiwoʻole na IMDb
* Mountain Apple Record Company's Oficiálna Israel Kamakawiwoʻole Stránka
* "Pau Hana: Song of a Rainbow Warrior," Hana Hou, June/July 2010

Autoritné údaje: * BnF: 14192068v
* GND: 142743577
* ISNI: 0000 0001 2035 2394
* LCCN: no97045908
* NK ČR: xx0134422
* VIAF: 159873037
* WorldCat: lccn-no97045908
*Tydeus a Isméné*, čiernofigúrová amfora, cca 560 pred Kr.
**Isméné** alebo **Isména** alebo zriedkavo **Ismene** (po grécky *Ίσμηνη*, po latinsky *Ismena*) je v gréckej mytológii dcérou thébského kráľa Oidipa a jeho matky a manželky Iokasté.

Keď sa naplnila veštba a prekliatie jej otce Oidipa a on zistil, že pred rokmi zabil kráľa Laia, vlastného otca a potom sa oženil s jeho manželkou Iokasté, svojou vlastnou matkou, zúfalá kráľovná spáchala samovraždu a Oidipus sa oslepil.

Po tejto tragédii bol Oidipus zbavený vlády nad Tébami a vypovedaný z mesta. Jeho staršia dcéra Antigona ho do vyhnanstva doprevádzala, Isména však toľko sily nemala. Keď jej otec tesne pred svojou smrťou preklial svojich dvoch synov Eteokla a Polyneika, zbierala svoje sily, aby odvrátila ich bratrovražednú vojnu, ale ani to nedokázala.

Nový thébsky kráľ Kreón zakázal pochovať telo padlého Polyneika, ktorý padol pri dobýjaní Téb, Isména poslúchla, na rozdiel od Antigony, ktorá to urobila aj pod hrozbou smrti. Na poslednú chvíľu prejavila Isména odvahu zdieľať so svojou sestrou smrť, ale Antigona jej obeť odmietla so slovami: „*Ja som si vybrala smrť, ty si si vybrala život*".

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Isména na českej Wikipédii.*

Literatúra
----------

* *Slovník antické kultury*. Praha : Svoboda, 1974. 717 s.
* Vojtech Zamarovský: *Bohovia a hrdinovia antických bájí*
* Graves, Robert: *Řecké mýty*, 2004, ISBN 80-7309-153-4
* Houtzager, Guus: *Encyklopedie řecké mytologie*, ISBN 80-7234-287-8
* Löwe, Gerhard, Stoll, Heinrich Alexander: *ABC Antiky*
* Fink, Gerhard: *Kdo je kdo v antické mytologii*, 2004, ISBN 80-7218-992-1
* Neškudla, Bořek: *Encyklopedie řeckých bohů a mýtů*, 2003, ISBN 80-7277-125-6
**Rock a Doodle alebo kohút Kikirík** alebo **Rock a kohút** (orig. *Rock-a-Doodle*) je hraný/animovaný/hudobný/komédialny/dobrodružný film z roku 1991, ktorý bol produkovaný spoločnosťami Sullivan Bluth Studios a Goldcrest Films. Je voľne založený na komédii Edmonda Rostanda s názvom *Chantecler*. *Rock a Doodle alebo kohút Kikirík* bol režírovaný Donom Bluthom a napísaný Davidom N. Weissom. Originálne hlasové obsadenie filmu obsahuje Glena Campbella, Christophera Plummera, Phila Harrisa (vo filmovej roli pred dôchodkom a smrťou), Charlesa Nelsona Reillyho, Sorrella Bookea, Sandy Duncanovú, Eddieho Deezena, Ellena Greenea a Tobyho Scotta Gangera v jeho filmovom debute. Film vyšiel 2. augusta 1991 v Spojenom kráľovstve a 3. apríla 1992 v USA a Kanade.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Film rozpráva príbeh antropomorfného kohúta Kikiríka, ktorý žije na farme a kikiríka každý deň, aby vyšlo slnko. Avšak, keď opustí farmu aby sa stal rockovou hviezdou v meste, potom, ako ho podviedol Soví kráľ, ktorý nenávidí slnečné žiarenie, aby si myslel, že jeho kikiríkanie neprivoláva slnko. Bez Kikiríka stále prší a to spôsobuje masívne povodne v celej krajine. Soví kráľ a jeho stúpenci prevziali počas temnoty kontrolu a plánujú zjesť všetky zvieratá na dvore. Kikiríkovi kamaráti z farmy, spolu s Edmondom, mladým chlapcom, ktorý bol premenený Sovím kráľom na mačiatko, sa vydajú na misiu zachrániť Kikiríka, aby vyšlo slnko a zachránili krajinu, kým nebude neskoro.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Referencie
----------

1. ↑   *Rock-a-Doodle* [online]. boxofficemojo.com. Dostupné online.
2. ↑  LENBURG, Jeff. *The Encyclopedia of Animated Cartoons*. [s.l.] : Checkmark Books, 1999. Dostupné online. ISBN 0-8160-3831-7. S. 201-202.
3. ↑  Gritten, David. *Rock-a-Doodle's Bluth Is Crowing Animatedly* [online]. The Los Angeles Times, 6. apríl 1992, [cit. 2020-07-07]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rock-a-Doodle na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* *Rock a Doodle alebo kohút Kikirík* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *podstata* pozri *podstata (rozlišovacia stránka)*.
**Podstata** (iné názvy: **esencia**, **bytnosť**, **čosť**, **čoosť**, **čo-bytie**, **kvidita**; lat. *essentia*, *quidditas*, *ens*, nem. *Wesen*, *Wesenheit*, *Wesensmäßiges*, *Essenz*, *Was-Sein*, *Quiddität*, gr. *úsiá*, angl. *essence*, *what-being*, *quiddity*) je stránka vnútorného; súhrn vnútorných trvalých vlastností; jedna zo základných filozofických tém. 

Výsledok filozofického skúmania tejto témy závisí od kategórií, ktoré v ňom intervenujú. Keď napr. Rudolf Eisler hovorí, že podstata je *to, čo konštituuje 'povahu' druhu vecí alebo jednotlivej veci*, používa explicitne kategóriu konštitúcie, povahy, týkania sa druhu, týkania sa jednotlivosti a implicitne kategóriu procesuality. Výskum širšieho kontextu Eislerovho textu týkajúceho sa podstaty by ukázal, že v Eislerovej filozofickej reflexii podstaty intervenujú aj ďalšie kategórie: kategória rozlíšenosti, určenosti, relatívnosti, jednoznačnosti atď.

Podstata je podstatou len ako základ bezprostredného bytia predmetu, len ako základ jeho existencie. Podstata je vnútorný základ.

Názory
------

Platón: Podstata má čisto myšlienkovú povahu a spočíva v ideách, ktoré sú mimo materiálneho sveta.

Iónska filozofia: Podstata spočíva v súvislosti všetkých javov, ktoré majú svoj pôvod v nejakej materiálnej pralátke, ktorá môže prechádzať rozmanitými premenami.

Aristoteles: Podstata (bytnosť) je to, čo vec v svojej podstate je, čím sa stáva, čo sa o nej nevypovedá, ale o čom podľa ďalších kategórií možno vypovedať všetko ostatné (kvantitu, kvalitu, vzťah, miesto, čas, polohu, vlastníctvo, činnosť a trpnosť). Podstata je trojaká, a to 1. látka (hylé), 2. tvar (eidos), 3. jednota látky a tvaru, vec, celok, celková podstata (to synholon, hé synholos úsiá). Prvá ani druhá podstata samo osebe neexistujú, existuje iba jednota látky a tvaru, tretia podstata, až ona vytvára skutočné bytie. Tvar je tým, čo robí vec práve tou ktorou vecou, takže ak poznávame vec, poznávame jej tvary. Samu látku poznať nemožno. Sama osebe je nepoznateľná (hýlé agnóstos kath' hautén).

Bacon: Podstata je vnútorný zákon javov, ktorý je ľudskému poznaniu prístupný na základe myšlienkovej analýzy vonkajších, vnímateľných vlastností.

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Podstata**

Zdroj
-----

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Čou Süan** (čín. 周璇, rodným menom **Su Pchu**, čín. 苏璞, \* 1. august 1918, Čchang-čou – † 22. september 1957, Šanghaj) bola čínska speváčka a herečka populárna najmä v 40. rokoch 20. storočia. Naspievala viac ako 200 piesní a hrala vo viac ako 40 filmoch. Je jednou z najznámejších postáv čínskej populárnej hudby.

Jej pôvod bol veľmi záhadný a Čou po ňom celý život márne pátrala. Až po jej smrti životopisci vypátrali, že jej biologickým otcom bol narkoman (používateľ ópia), ktorý ju v troch rokoch predal do rodiny Wangovcov. Jej meno potom znelo Wang Siao-chung. Rodina ju však nakoniec odložila a ona bola adoptovaná rodinou Čouovcov, žila potom pod menom Čou Siao-chung. V trinástich rokoch pripojila k rodinnému menu Čou umelecký pseudonym „Suan", čo v preklade znamená „krásny drahokam".

V roku 1932 sa stala členkou *Speváckej a tanečné skupiny Jasný mesiac*, ktorú viedol Li Ťin-chuej. V štrnástich rokoch skončila na druhom mieste v speváckej súťaži v Šanghaji, kde si tiež prvýkrát vyslúžila prezývku „zlatý hlas" (金嗓子), ktorá ju potom sprevádzala celú kariéru. Hereckú dráhu nastúpila roku 1935. Veľkým prelomom bol rok 1937, kedy ju režisér Jüan Mu-č’ obsadil do filmu *Anjel z ulice* (馬路天使). Ten z nej urobil celočínsku hviezdu. V rokoch 1946 – 1950 točila v Hongkongu, potom sa vrátila do Šanghaja. Jej manželom bol hudobný skladateľ Jen Chua.

Trpela značne nevyrovnanou psychikou, niekoľkokrát bola hospitalizovaná v psychiatrickej liečebni a pokúsila sa tiež viackrát o samovraždu. Počas jedného z pobytov v psychiatrickej liečebni tiež zomrela, v iba 39 rokoch, pravdepodobne v dôsledku encefalitídy. Na jej zrútení mohla mať podiel aj Maova Kampaň proti pravičiarom, ktorá v tom čase prebiehala. Jej životný príbeh je v Číne veľmi populárny, bol stvárnený aj v televíznom seriáli *Čou Süan* s hongkonskou hviezdou Ceciliou Cheungovou v hlavnej úlohe. Proti seriálu ostro protestovala rodina stvárnenej speváčky, ktorá sa ním cítila očiernená.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čou Süan**

Externé odkazy
--------------

* Profil na IMDb.com

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Čou Süan na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 15012003k
* GND: 135376629
* ISNI: 0000 0000 6654 7667
* LCCN: n83158822
* VIAF: 55527921
* WorldCat: lccn-n83158822
**Dylan Christopher Minnette** (\* 29. december 1996, Evansville, Indiana, USA) je americký herec, spevák a hudobník. Je hlavným spevákom a rytmickým gitaristom alternatívnej rockovej skupiny Wallows.

Detstvo a mladosť
-----------------

Minnette sa narodil ako jedináčik, v Evansville, Indiane. Neskôr sa spoločne s rodinou presťahovali do mesta Champaign v Illinois, kde žili päť rokov a potom sa presťahovali do Los Angeles v Kalifornii, aby sa mohol Minnette venovať svojej hereckej kariére.

Kariéra
-------

Minnette sa od roku 2005 objavil vo viacerých televíznych seriáloch v menších úlohách. Objavil sa napríklad v piatich epizódach televízneho seriálu *Prison Break* a štyroch epizódach televízneho seriálu *Nezvestní*. 

V roku 2010 si zahral po boku Chloe Grace Moretz a Kodiho Smitha-McPheeo vo filme *Nech vojde ten pravý*. Stvárnil menšiu úlohu vo filmu *Unesené*, z roku 2013. V roku 2016 si zahral vo filme *Muž v tme*, ktorý získal pozitívne uznanie od filmových kritikov. O rok neskôr, získal hlavnú úlohu v televíznom seriály *13 Reasons Why*. Od rovnakého roku, je tiež členom kapely Wallows. 

V roku 2022 mal premiéru film *Vreskot*, kde stvárnil syna Marley Shelton.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dylan Minnette**

Externé odkazy
--------------

* Dylan Minnette v Internet Movie Database (po anglicky)
* Dylan Minnette v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dylan Minnette na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 17069353z
* GND: 110559615X
* ISNI: 0000 0004 0970 5162
* LCCN: no2013059614
* NK ČR: xx0217943
* VIAF: 303671282
* WorldCat: lccn-no2013059614
**Rock Paper Scissors** je ženské vokálne americké trio z Iowy, príležitostne hrajúce aj na hudobné nástroje a doprevádzané tromi mužskými hudobníkmi (gitara/trúbka, klavír, bicie nástroje). Značne excentrické trio v zložení Darla Murphy (vokál, kontrabas), Miranda Mallard (vokál, príležitostne gitara, klavír) a Gemma Cohen (vokál, príležitostne kazoo) je známe vlastnými ale aj prevzatými skladbami, predovšetkým coververziou francúzskej oscarovej piesne ,,Belleville Randez-vouz" z filmu Trio z Bellevile.

História
--------

Skupina začala svoju kariéru potom, čo jednotlivé členky našli svoj *„osud"* v spoločnom vokálnom ladení. Pomenovali sa podľa známej hry „kameň, papier, nožnice", pričom Miranda symbolizuje papier, Darla nožnice a Gemmin charakter má najviac vystihovať kameň. Neskôr sa k skupine pričlenil svetovo uznávaný pianista Eric Hulin a dvojica sprievodných muzikantov, medzi nimi aj ArkHal Karns hrajúci na perkusie. Trio spievalo a hrávalo známe prevzaté skladby od Andrews Sisters, Beatles, Leonarda Cohena či Joni Mitchell, podieľalo sa však aj na tvorbe vlastnej hudby, ktorá sa mala stať *„stelesnením jedinečného zvuku"* skupiny. Doposiaľ vydalo debutový album s rovnomenným názvom Rock Paper Scissors na ktorom sa trio podieľalo aj autorsky: väčšina hudby skomponovaná Ericom Hulinom, na textoch sa podieľali predovšetkým Darla Murphy a Gemma Cohen. Skupina sa venuje predovšetkým koncertnej činnosti.

Diskografia
-----------

* 2008: Rock Paper Scissors

Referencie
----------

1. ↑  Last.fm Prístup: 29.03.2010
2. 1 2  Rpsmusic.comPrístup: 29.03.2010
3. ↑  Rpsmusic.comPrístup: 29.03.2010

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka skupiny
* Profil na MySpace
* Profil na Youtube