recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lamachos** (starogr. *Λάμαχος*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. stor. pred Kr.

Lamachos zo sicílskeho mesta Tauromenion si na 181. olympijských hrách v roku 56 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu na jedno stadion. V Olympii boli víťazi hier korunovaní olivovým vencom zo stromu rastúceho v Diovom posvätnom okrsku, ale Lamacha ocenili aj poctou celogréckeho meradla, a to tak, že 181. olympiádu nazvali jeho menom. Na olympijských hrách totiž beh na vzdialenosť jedného stadia považovali za hlavné preteky a menom víťaza tejto disciplíny sa každá olympiáda označovala.

Olympijské víťazstvo Lamacha zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov (víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (starogr. *Παντοδαπὴ Ἱστορία* – *Pantodapé Historia*). Tento zoznam vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 363.
3. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2004. ISBN 0-203-49732-5. S. 158.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Brat
islava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
5. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 63°49′30″S 20°14′57″V﻿ / ﻿63,825°S 20,249167°V﻿ / 63.825; 20.249167

**Gamla bron** (slov. Starý most) je najstarší most v Umeå, ponad rieku Ume. Má dĺžku 301 m, bol postavený v roku 1863 a v súčasnosti je prístupný len pre peších a cyklistov.

Až do začiatku 19. storočia bol prechod cez Ume možný len kompami, v zimných mesiacoch po ľade. Počas ruskej okupácie v 1809 bol postavený plávajúci most z guľatiny, no vydržal len do nasledujúcej jari. Trvalé spojenie brehov rieky bolo považované za príliš nákladné, až Gustaf Munthe, ktorý nastúpil do úradu guvernéra provincie Västerbotten v 1854, sa začal intenzívnejšie zaujímať o možnosť stavby mosta. Celkové náklady na výstavbu boli odhadnuté na 86 000 švédskych korún.

Výstavba začala v 1860, ukončená bola v 1863, kedy bol aj most slávnostne otvorený. Konštrukcia mosta bola pôvodne drevená, po cca desiatich rokoch bola nahradená oceľou. Dlhší čas museli cestujúci platiť mýto, pokiaľ chceli po moste prejsť.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gamla bron na švédskej Wikipédii.*
Nástupište železničnej zastávky Zbyňov na trati Žilina – Rajec
Modernizovaná železničná zastávka Praha-Horní Měcholupy
**Železničná zastávka** je miesto na železničnej trati určené na nastupovanie a vystupovanie cestujúcich, ktoré ale nie je dopravňou, teda železničnou stanicou. Zastávka buď vôbec nemá koľajové rozvetvenie, alebo ho nemá príliš rozsiahle. Zvyčajne zastávka nemá ani výpravnú budovu a dopravnú kanceláriu. Zastávku tvoria predovšetkým nástupišťa, v zastávke býva často aj čakáreň alebo prístrešok. V niektorých zastávkach je aj výdajňa cestovných lístkov.

Pri železničných staniciach a zastávok často býva aj autobusová zastávka nadväzujúcej cestnej dopravy, prípadne možnosť prestupu na iné druhy dopravy.

Pozri aj
--------

* Železničná stanica
* Zastávka
* Autobusová zastávka
* Električková zastávka
* Stanica metra

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Železničná zastávka**

Externé odkazy
--------------

* Fotogaléria železničných staníc na sieti SŽDC

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železniční zastávka na českej Wikipédii.*
**Cinquain** (čítaj *senkén*) je básnická forma, ktorú vytvorila americká poetka Adelaide Craps na začiatku 20. storočia. Má ustálenú formu rovnako ako napr. haiku či tanka. Vlastne bola reakciou na tieto formy.  
Tento žáner pozorného autora môže naučiť ako pôsobia jednotlivé slovné druhy na výstavbu básne. Pomenovanie pochádza z francúzštiny, je odvodené od slova päť a značí „päticu", „súbor piatich prvkov". Učí nás vyjadrovať sa stručne, jasne, hutne, k veci.

Pravidlá výstavby pre Cinquain
------------------------------

Cinquain je päťveršová báseň.  
Prvý verš je silno príznakové podstatné meno.  
Druhý sú dve prídavné mená, ktoré 1. verš modifikujú, dávajú mu jedinečnejšie vlastnosti.  
Tretí verš dynamizuje celú báseň, sú to tri slovesá. Posúvajú podstatné meno do zaujímavých situácií.  
Štvrtý verš je nosný. Vyjadruje postoj autora, pripravuje báseň na pointu/ variuje pôvodný význam prvého verša. Skladá sa zo štyroch slov. Autor musí uvažovať nad výberom slov a ich skrátenou významovou kombináciou.  
Piaty verš je opäť podstatné meno, ktoré určitým spôsobom, metaforicky, súvisí s tým prvým. A tak uzatvára celú báseň - /prirovnanie, metaforu/ do celku... Posledný verš – slovo je pointou, ktorá vytvára určitý estetický zážitok.

Šablóna na cinquain

1. verš – Podmet
2. verš – Prívlastok, prívlastok (vyjadrený prídavným menom, zhodný)
3. verš – Tri prísudky (slovesné nerozvité holé)
4. verš – kompozícia predmetová resp. príslovkového určenia
5. verš – podmet – („metamorfovaný" metaforovaný podmet z 1 verša)

Zásady
------

Cinquain má niektoré zásady, ktoré je povinnosť dodržať, aby sa dal formálne považovať za cinquain:

1. Nemusí mať nadpis, nadpis nahrádza prvý verš
2. V cinquain je priestor pre jednu slovesnú osobu.
3. Štvrtý verš by nemal presahovať do piateho
4. Piaty verš je jedinečný a tvorí prepojenie s prvým
5. Poskytuje priestor pre rozvíjanie viacerých motívov

Príklady
--------

Krajina  
divoká, smädná  
šermujem, vzdychám, lákam  
sľubujem Ti svoju vernosť  
Pathagonia  

lečo  
aromatické, paradajkové  
bublá, vonia, láka  
na slaninke s vajíčkom  
večera  

štetec  
štíhly, elegantný  
kĺže sa, tvorí, prezrádza  
zatancoval mi bez hudby  
erotika

Zdroj
-----

* Mathej Thomka, prezident združenia Madokýš
Swansea
**Swansea** je druhé najväčšie a najľudnatejšie mesto vo Walese (po Cardiffe), ktoré sa nachádza v juhozápadnej časti krajiny. Rozloha mesta je 378 km² a počet obyvateľov 239 000, s hustotou zaľudnenia 601/km².[chýba zdroj]

Swansea je pobrežné mesto. Rozkladá sa na polostrove Gower a lemuje ho vysočina Lliw Uplands. V 19. storočí bolo dôležitým priemyselným centrom, predovšetkým pre ťažbu a spracovanie medi, čo mu dalo prezývku „*Mesto medi*" (*Copperopolis*).

Názov mesta
-----------

V preklade *Swansea* znamená *Labutie more* (Swan – labuť, Sea- more).

Osobnosti mesta
---------------

* Rowan Williams (\* 1950), anglikánsky biskup, teológ, básnik

* Catherine Zeta-Jones (\* 1969), herečka
*

Partnerské mestá
----------------

* Poľsko  Bydgoszcz, Poľsko
* Írsko  Cork, Írsko
* Nemecko  Mannheim, Nemecko
* Francúzsko  Pau, Francúzsko
* Turecko  Sinop, Turecko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Swansea**

  

Súradnice: 51°37′17″S 3°56′20″Z﻿ / ﻿51,621397°S 3,938856°Z﻿ / 51.621397; -3.938856
Družicová snímka z októbra 1994
**Cimľanská priehrada** (rus. Цимлянское водохранилище) je priehradná nádrž na rieke Don na území Rostovskej a Volgogradskej oblasti v Rusku. S výstavbou hydroelektrárne sa začalo v roku 1948 a priehrada bola naplnená v rokoch 1952-1953. Zavodnením územia boli zaplavené vykopávky starobylého mesta Sarkel.

Priehradné jazero má rozlohu 2700 km², v najširšej časti má 38 km a s priemernou hĺbkou 8,8 metra dosahuje maximálny objem 23,9 km³, čím dokáže vyrovnávať aj dlhodobé výkyvy hladiny Donu a zlepšuje tak splavnosť rieky. V miestach dolných tokov hlavných prítokov Donu sa vytvorili zálivy široké až 5 km a dlhé 15 až 30 km. Vďaka jeho obrovskej ploche ho nazývajú aj morom. Jazero zamŕza v decembri a celkom rozmrzne až v druhej polovici apríla.

Hlavné prítoky priehrady
------------------------

* Don
* Cimla
* Čir
* Jesaulovský Aksaj

Využitie
--------

Známe je čistotou vody, ktorá sa niekedy porovnáva s Bajkalským jazerom, svojimi širokými plážami a rybolovom. Dno je piesčité s občasnými kamenistými miestami. Vyskytuje sa tu okolo 40 druhov rýb, najrozšírenejšia je belica, loví sa tiež šťuka, pleskáč, kapor a iné. Hlbšie miesta jazera sú ideálnym miestom pre dravé ryby, šťuku zubáča a sumca, ktorý sa tu dodnes loví tradičným donským spôsobom - "na kvok".

Na brehoch ležia prístavné mestá Volgodonsk a Kalač-na-Donu. Okrem vodnej dopravy, ktorá je súčasťou Volžsko-donskej vodnej cesty, sa jazero využíva na zavlažovanie polí v širokom okolí a umožňuje tak pestovať širokú škálu plodín.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cimľanská priehrada**
Sídlo redakcie v roku 1886
**Světozor** bol český obrázkový časopis, ktorý vychádzal s prestávkami od roku 1834. 

Prvýkrát vyšiel v roku 1834, kedy ho podľa vzoru britských penny papers (resp. nemeckých pfennig-magazínov) založil Pavel Jozef Šafárik. Cieľom tohto časopisu bola snaha pobaviť čitateľa rôznymi zaujímavosťami, nestretol sa však so záujmom odberateľov a po dvoch rokoch zanikol.

V roku 1867 ho obnovil František Skrejšovský. Od roku 1899 časopis získalo Nakladatelství J. Otto, v ktorom vychádzal cez 30 rokov. V 30. rokoch 20. storočia časopis vydával pokrokový novinár Pavel Altschul.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Světozor**

Externé odkazy
--------------

* Digitalizovaný fotoarchív časopisu Světozor (1834 - 1835)
* Digitalizovaný fotoarchív časopisu Světozor (1867 - 1899)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Světozor na českej Wikipédii.*
Cimabue: *Madonna in Maestà*, Florencia, Galleria degli Uffizi
**Cimabue**, vlastným menom **Cenni di Peppo** (\* okolo 1240 – † okolo 1302), bol taliansky maliar, prvý veľký majster florentskej školy. Dante považoval Cimabua za najvýznamnejšieho talianskeho maliara pred Giottom, s ktorým sa zaslúžili o obrodu talianskeho umenia v stredoveku.

Podľa životopisca talianskych renesančných umelcov a architektov Giorgia Vasariho pochádzal Cimabue z urodzenej rodiny. Ako chlapec navštevoval školu pri dominikánskom kostole Santa Maria Novella, kde vtedy pracovali byzantskí maliari. Cimabue utiekal zo školy a celé dny ich pozoroval pri práci, preto otec aj maliari usúdili, že by sa mal učiť maľovať. Je to však zrejme len legenda, pretože stavba kostola bola zahájená v čase, kedy Cimabue bol už slávnym florentským maliarom. Byzantských umelcov zrejme videl pracovať v Baptisteriu San Giovanni. 

Vo svojich kompozíciách Cimabue zachoval rysy príznačné pre byzantskú školu. Z jeho diela sa však nezachovalo mnoho: 

Fresky v hornom kostole baziliky sv. sv. Františka v Assisi – najznámnejšia je zrejme *Tróniaca Madona so štyrmi anjelmi a sv. Františkom*. 

Hierarchickosť figúr tohto výjavu má zrejme blízko k byzantskej tradícii, ale oduševnenosť tvárí je už novým rysom. Známa podoba sv. Františka ovplyvnila mnohé ďalšie podobizne tohoto svätca. Typicky chudá vyziabnutá tvár najviac zodpovedá popisu Františkovej fyziognómie v životopise od Tomassa di Cellano. Na rozdiel od svojho najväčšieho a vraj aj najobľúbenejšieho žiaka Giotta sa však Cimabue nepúšťal do rozsiahlych cyklov nových príbehov.

Tróniaca madona so štyrmi anjelmi a sv. Františkom, horný kostol, Assisi
Pri práci v bazilike v Assisi sa Cimabue stretol s rímskym maliarom Pietrom Cavallinim, ktorý sa podieľal aj na výzdobe tunajšieho chrámu. Cavallini ho informoval o technikách stredovekého rímskeho maliarstva a ovplyvnil jeho tvorbu.

Jedným z najznámejších Cimabuových diel je doskový obraz *Maestá – Tróniaca Madona*, namaľovaná okolo roku 1280 pre veľký oltár florentského kostola Santa Trinita (dnes umiestnený v galérii Uffizi vo Florencii). Schéma obrazu ešte vykazuje vplyv byzantského maliarstva, je tu však už použitá perspektíva.

Známy je aj Cimabuov krucifix z kostola Santa Croce vo Florencii, ktorý bol nenávratne poškodený roku 1966 pri povodniach.

Literatúra
----------

* Pijoan, José, *Dějiny umění 5*, Odeon, Praha 1979
* Corrainová, Lucia, Giotto a středověké umění. Životy a díla středověkých umělců, Svojtka a Vašut 1996

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cimabue**

Autoritné údaje: * abART: 58754
* BnF: 12044428q
* GND: 119138883
* ISNI: 0000 0001 1467 7926
* LCCN: n80081439
* NK ČR: xx0019462
* ULAN: 500016284
* VIAF: 11146779
* WorldCat: lccn-n80081439
***Into the Unknown*** je druhý album americkej punkovej skupiny Bad Religion. Ide však o dosť nezvyčajný album, pretože skupina tu nehrá punk, ako na ostatných albumoch, ale naopak skúša progresívny rock. Hoci kritika album ocenila, fanúšikovia ho neprijali (na jediný koncert, kde tieto skladby hrali, prišlo údajne len dvanásť ľudí). Gitarista Brett Gurewitz neskôr priznal, že tvorba tohto albumu bola chyba, ale vtedy údajne nepočítali s úspechom, tak chceli vyskúšať iný štýl, pretože on aj Graffin boli okrem punku ovplyvnení aj art rockom alebo hard rockom. Prehlásil tiež, že on bol pod vplyvom drog, kým Graffin bol triezvy a teda sa nemôže na nič vyhovárať. Pred natočením albumu skupinu opustili Jay Bentley a Pete Finestone, ktorí tieto piesne hrať nechceli.

Album nebol nikdy vydaný na CD a akejkoľvek svojej reedície sa dočkal až v roku 2010 ako súčasť box setu 30 Years of Bad Religion.

Skladby
-------

Autori: Greg Graffin (A: 1, 4; B: 2 – 4), Brett Gurewitz (A: 2, 3; B: 1)

### Strana A

1. „It's Only Over When..." 3:36
2. „Chasing the Wild Goose" 2:50
3. „Billy Gnosis" 3:31
4. „Time and Disregard" 7:03

### Strana B

1. „The Dichotomy" 4:52
2. „Million Days" 3:47
3. „Losing Generation" 3:37
4. „...You Give Up" 2:55

Zostava
-------

* Greg Graffin – spev, klávesy, akustická gitara
* Brett Gurewitz – gitara, vokály
* Paul Dedona – basová gitara
* Davy Goldman – bicie
**Zlatý žobrák** je prvý a najstarší medzinárodný festival lokálnych televízií, ktorý sa koná každoročne začiatkom júna v Košiciach. Prvý ročník sa uskutočnil v roku 1995.

Zlatý žobrák je najstarší a stále jediný festival svojho druhu. V Európe je považovaný za jedno z najväčších mediálnych podujatí. Zlatý žobrák je taktiež databáza kvalitných lokálnych televíznych programov a zároveň miesto konania podnetných workshopov, prednášok, prezentácií, okrúhlych stolov a diskusných fór.

Oficiálnym festivalovým jazykom je angličtina. Simultánne sa prekladá do slovenčiny, francúzštiny, nemčiny, španielčiny a ruštiny.

Referencie
----------

1. ↑  PODHORSKÁ, Kvetoslava. *Filmový festival lokálnych televízií Zlatý žobrák je prehliadkou najlepších filmov* [online]. Košice: k13.sk, 2019-09-04, [cit. 2021-01-30]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka festivalu Zlatý žobrák


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |

Súradnice: 48°43′16″S 21°15′28″V﻿ / ﻿48,721049°S 21,25773°V﻿ / 48.721049; 21.25773
Aktívny invalidný vozík
Špeciálny vozík s pevným rámom a zošikmenými kolesami proti prevráteniu
**Invalidný vozík** je dopravný prostriedok určený na prepravu a pohyb ľudí s pohybovým postihnutím alebo iným hendikepom, vyžadujúcim pomoc pri pohybe.

Rozdelenie vozíkov
------------------

* podľa miesta používania:
	+ interiérový
	+ exteriérový
	+ univerzálny
* podľa druhu pohonu:
	+ mechanický
	+ elektrický
* podľa účelu použitia:
	+ štandardný
	+ športový
	+ polohovací
	+ toaletný
* podľa konštrukcie:
	+ skladací
	+ s pevným rámom

*Štandardné vozíky* sú kompromisom na bežné použitie v byte i vonku, vhodné viac pre pasívnych ľudí. *Aktívne vozíky* sú odľahčené modely pre jednoduchú obsluhu a manipuláciu pri presunoch. Na použitie v športe sú určené špeciálne vozíky väčšinou *s pevným rámom* (handbike). Zvláštne (špecifické) určenie majú *polohovacie vozíky* schopné vzpriamiť sediacu osobu alebo dočasnú lôžkovú úpravu a *toaletné vozíky*, umožňujúce presun na WC, do sprchy či bazéna.

Použitie
--------

Použitie invalidného vozíka je závislé od povrchu, po ktorom sa pohybuje. Interiérové modely nie sú vhodné na pohyb po nerovnom teréne alebo šport, rovnako nevhodné je použitie masívneho a ťažkého exteriérového elektrického vozíka v byte.

Na prekonávanie výškových rozdielov slúžia nájazdy, rampy, plošiny a výťahy. Pri preprave sa používajú nízkopodlažné motorové vozidlá s nájazdovou alebo zdvižnou rampou.

Pozri aj
--------

* Zdravotné postihnutie
* Hendikep

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Invalidný vozík**

Galéria
-------

* Štandardný vozíkŠtandardný vozík
* Pretekársky vozík "formulka"Pretekársky vozík "formulka"
* Elektrický vozíkElektrický vozík
Salicín, glykozid príbuzný aspirínu
Chemická štruktúra oleandrínu, srdcového glykozidu
**Glykozidy** alebo **heterozidy** sú deriváty sacharidov, v ktorých je zvyšok cukru viazaný na organický radikál. Glykozidy majú mnoho dôležitých úloh u živých organizmov. Mnohé rastliny skladujú látky v podobe neaktívnych glykozidov a tieto látky potom možno aktivovať pomocou enzýmovej hydrolýzy, v ktorej sa štiepi sacharidová zložka, čo umožňuje použitie danej chemickej látky. Mnohé tieto rastlinné glykozidy sa používajú ako liečivá. Niektoré druhy motýľov z rodu *Heliconius* sú schopné tieto rastlinné látky využiť ako chemickú obranu proti predátorom. U zvierat a ľudí sú jedovaté látky často viazané na sacharidy, aby bolo možné ich vylúčiť z tela. 

Formálne je glykozidom akákoľvek molekula, v ktorej je sacharidová skupina viazaná pomocou anomérneho uhlíka na nejakú inú (neacylovú) skupinu prostredníctvom glykozidovej väzby. Glykozidy môžu byť viazané na rôzne atómy – podľa daného atómu sa potom táto zlúčenina označuje ako *O*-glykozid (viazaná na kyslík), glykozylamín (viazaná na dusík), tioglykozid (viazaná na síru) alebo *C*-glykozid (viazaná na uhlík). Podľa IUPAC je názov C-glykozid nesprávny a správne by sa mali tieto látky označovať ako "*C*-glykozylové zlúčeniny". Uvedená definícia je tá, ktorú používa IUPAC, a odporúča sa používať Haworthovu projekciu, aby bolo možné správne určiť stereochemické konfigurácie.

Mnohí autori pridávajú podmienku, že sacharidová zložka musí byť viazaná na *nesacharidovú* zložku, aby bolo možné takúto zlúčeninu označiť ako glykozid, čím dochádza k vylúčeniu oligo- a polysacharidov. Sacharidová zlúžka sa nazýva **glykón**, zatiaľ čo nesacharidová zlúžka sa nazýva aglykón alebo genín. Glykón môže pozostávať z jednej sacharidovej jednotky (monosacharidu), dvoch (disacharidu) alebo niekoľkých sacharidových jednotiek (oligosacharidu).

Prvý glykozid, ktorý bol opísaný, bol amygdalín, ktorý identifikovali francúzski chemici Pierre Robiquet a Antine Boutron-Charlard v roku 1830.

Glykozidy sú stabilné v zásaditom prostredí, v kyslom prostredí hydrolyzujú na jednotlivé zložky (glykón a aglykón). Hydrolýzu katalyzujú i enzýmy glykozidázy.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  glykozidy. In: BÍNA, Jaroslav. *Malá encyklopédia chémie*. Bratislava : Obzor, 1981. S. 278.
2. ↑  BRITO-ARIAS, Marco. *Synthesis and Characterization of Glycosides*. [s.l.] : Springer, 2007. ISBN 978-0-387-26251-2.
3. ↑   Occurrence, variation and biosynthesis of the cyanogenic glucosides linamarin and lotaustralin in species of the Heliconiini (Insecta: Lepidoptera). *Comparative Biochemistry and Physiology Part B: Comparative Biochemistry*, 1983, s. 65–73. DOI: 10.1016/0305-0491(83)90041-x.
4. ↑   *IUPAC Gold Book - Glycosides*. [s.l.] : [s.n.], 2009. ISBN 978-0-9678550-9-7. DOI:10.1351/goldbook.G02661 Glycosides.
5. ↑  LINDHORST, T.K.. *Essentials of Carbohydrate Chemistry and Biochemistry*. [s.l.] : Wiley-VCH, 2007. ISBN 978-3-527-31528-4.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Glycoside na anglickej Wikipédii.*
horizontálne stupňovaná analema Zeme ilustrujúca asymetrii pohybu Slnka po oblohe vďaka excentricite obežnej dráhy
V priebehu roka bola poloha slnka fotografovaná stále v rovnakom dennom okamihu, spojením týchto bodov vzniká analema, obrázok je fotený zo severnej pologule
**Analema** je označenie pre dráhu Slnka po oblohe pre danú zemepisnú šírku a dĺžku. Ak pozorovateľ v daný časový okamih (napr. na poludnie) zaznamenáva polohu Slnka v priebehu roka, zistí, že sa Slnko pohybuje približne po osmičke, stúpajúcej a klesajúcej ~23,5° nad a pod ekliptiku. Tento zdanlivý pohyb po oblohe je daný najmä sklonom zemskej rotačnej osi k ekliptike, z menšej časti je tiež ovplyvňovaný excentricitou dráhy Zeme. Analema existuje aj pre ďalšie planéty, jej tvar závisí na ich obežných a rotačných parametroch:

* elipsa – Jupiter
* osmička – Zem, Urán, Neptún
* kvapka – Mars, Saturn

Pre Merkúr a Venušu klasická analema neexistuje – je to vďaka spin-orbitálnej rezonancii Merkúru (každý deň trvá presne dva roky) a veľmi dlhému dňu (v porovnaní s dĺžkou roka) na Venuši.

Referencie
----------

1. ↑   Súpis termínov z astronómie. *Kultúra slova* (Bratislava: Jazykovedný ústav Ľ. Štúra SAV a Matica Slovenská), 2016, roč. 50, čís. 1, s. 13. Dostupné online [cit. 2017-07-04]. ISSN 0023-5202.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálAstronomický portál |

* Fotografická montáž analemy na stránkach Astronomy Picture of the Day
**Glykón** (starogr. *Γλύκων* – *Glykón*) bol v roku 24 pred Kr. olympijským víťazom v zápasení alebo v pankratiu.

Glykón, syn Asklépiada z Pergamu, bol olympijský víťaz na 189. hrách v roku 24 pred Kr. Grécky básnik Antipatros z Thessaloník napísal žalospev na pamiatku smrti olympionika Glykóna, ktorého údajne zabil blesk. Jeho meno zaznie aj v oslavnej básni rímskeho básnika Horatia.

Archeológovia počas vykopávok v Pergame našli dva podstavce sôch, na ktorých sa dochovali dostatočné fragmenty nápisov potvrdzujúce identitu atléta Glykóna s mužom uvedeným v básňach. Z týchto fragmentov sa zistilo, že bol synom Asklépiada, jeho prvé meno bolo pravdepodobne (Fili)ppos a že dosiahol v úpolových športoch mnoho víťazstiev v rôznych častiach gréckeho sveta.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 174.
2. 1 2  Mark Golden, *Sport in the Ancient World from A to Z* str.72
3. ↑  Horatius, *Epistulae*, 1,1,30-31.
4. ↑  *The Greek anthology The garland of philip and some sontemporary epigrams* str. 102

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Glykemický index** je bezrozmerné číslo, ktoré vyjadruje postavenie potraviny na stupnici od 0 do 100 podľa toho, ako rýchlo sa cukor v potravine vstrebáva a ako rýchlo ovplyvňuje hladinu glukózy v krvi.

Potraviny, ktoré majú vysoký glykemický index, obsahujú cukor, ktorý sa štiepi a vstrebáva rýchlo, výrazne zvyšuje hladinu glukózy a inzulínu v krvi a rýchlo vedie k pocitu hladu.

Nízky glykemický index majú potraviny, ktorých cukor má opačné vlastnosti.

Podľa glykemického indexu sa potraviny delia na potraviny:

* s nízkym glykemickým indexom (< 55) – strukoviny (fazuľa, sója, šošovica, cícer), mlieko
* so stredným glykemickým indexom (56 – 69) – ananás, med
* s vysokým glykemickým indexom (> 70)  – biely pšeničný chlieb, biela ryža, melón, varené zemiaky

Referencie
----------

1. 1 2 3  PUBLISHING, Harvard Health. *Glycemic index for 60+ foods* [online]. health.harvard.edu, [cit. 2018-09-26]. Dostupné online.

Zdroje
------

* Glykemický index na akv.sk
**Eupólos** (starogr. *Εὔπωλος* – *Eupólos*) bol olympijský víťaz v boxe v roku 388 pred Kr.

Eupólos z Tesálie si na 98. olympijských hrách v roku 388 pred Kr. *„vybojoval"* víťazstvo v boxe. Hellanodikovia ale po súťaži zistili, že Eupólos podplatil súperov, proti ktorým mal nastúpiť. Podplácanie na hrách znamenalo porušenie prísahy o čestnom boji a prísne zaň trestali úplatkárov ako aj prijímateľov úplatku.

Na starovekých olympijských hrách sa olympijská prísaha pretekárov konala po obetovaní Diovi, a to pred sochou *Dia Horkia*, *„Pomstiteľa porušených prísah"*. V tejto prísahe sa pretekári zaviazali, že budú súťažiť čestne a rešpektovať všetky nariadené pravidlá. Porušenie prísahy trestalo pretekára vysokou pokutou, ktorú v prípade nedobytnosti muselo zaplatiť domovské mesto. Previnilci okrem peňažnej pokuty museli v olympijskej Altide postaviť tzv. *pokutové sochy*, ktoré sa mali stať *„večným svedectvom hanby."* Takýto trest uložili organizátori hier aj Eupólovi, ktorý ich mal za uzmiernenie boha Dia postaviť šesť.

Tieto pokutové sochy si v druhom storočí prezrel cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal: *„Prvých šesť bolo vztýčených za deväťdesiatej ôsmej olympiády. Tesálčan Eupólos totiž podplatil (pästných) zápasníkov Arkáďana Agétora a kyzického Prytania, s nimi tiež i Formióna rodom z Halikarnasu, víťaza predchádzacúcich olympijských hier. To bol údajne prvý podvod pästných zápasníkov a prvý bol od Éliďanov pokutovaný peniazmi Eupólos a tí, ktorí prijali od Eupóla dary. Dve zo sôch sú dielom sikyónskeho Kleóna. Kto zhotovil tie ďalšie štyri, neviem. Na všetkých ostatných sú napísané verše s výnimkou tretej a štvrtej z nich. Prvý z veršov jasne hovorí, že olympijské víťazstvo sa dá dosiahnuť nie peniazmi, ale rýchlymi nohami a telesnou zdatnosťou. Nápis na druhej soche vyhlasuje, že táto socha stojí z úcty k bohu, pre zbožnosť Éliďanov a pre postrach nepoctivým pästným zápasníkom. Potom je tu piata a šiesta, na tej prvej je v obsahu vzdávaná chvála predovšetkým Éliďanom, obzvlášť preto, že stanovili pästným zápasníkom pokuty, a na zostávajúcej je napísané, že sochy sú tu pre poučenie všetkým Grékom, aby nikto nekupoval olympijské víťazstvo za peniaze."*

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Stephen G. Miller, *Arete: Greek Sports from Ancient Sources*, 74
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,21,3-5.
3. ↑  Alan Beale, *Greek Athletics and the Olympics*, 54
4. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 126.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Podskalský potok** je potok na Strednom Považí, v južnej časti okresu Považská Bystrica. Je to pravostranný prítok Pružinky, má dĺžku 3,7 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v Považskom podolí, v podcelku Podmanínska pahorkatina, na severozápadnom úpätí Roháča (780,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 447 m n. m. Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na juhojuhozápad, sprava priberá krátky prítok prameniaci východne od kóty 540,3 m a na ďalšom krátkom úseku tečie na juh. Následne pokračuje juhozápadným smerom, z pravej strany priberá prítok z východného svahu Prielohov (522,1 m n. m.) a preteká intravilánom obce Podskalie. V obci priberá ďalší pravostranný prítok z východného svahu Prielohov. Pod obcou sa stáča západným smerom, preteká cez Tŕstie, pričom sa koryto esovito stáča a priamo v obci sa v nadmorskej výške cca 324 m n. m. vlieva do Pružinky.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Pružinky |
| --- |
| *Pružinka* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Beluša
* Biely potok
* Dlhý potok
* Kamenický potok
* Konopný potok
* Podskalský potok
* **Pružinka**
* Slopniansky potok
* Strážovský potok
* Sverepec
* Visolajský potok
* Zákopčianka

 |
**Vrbička** je potok na strednom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Smrečianky, meria 5,7 km a je tokom IV rádu.

Prameň
------

Pramení v Západných Tatrách, v časti Liptovské Tatry, na juhovýchodnom svahu Smrekovca (1 527,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 415 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie najprv juhozápadným smerom dolinou Vrbička, stáča sa severojužným smerom a vteká do Liptovskej kotliny. Tu sa esovito stáča, z pravej strany priberá Krivý potok a krátky prítok z oblasti Záhrady, zľava potom prítok z oblasti Pálenice. Ďalej pokračuje juhozápadným smerom, sprava priberá krátky prítok z lokality Hubáň, opäť sa stáča severojužným smerom, preteká obcou Smrečany, kde zľava priberá vedľajšie rameno Smrečianky. Neďaleko centra obce ústi v nadmorskej výške cca 706 m n. m. do Smrečianky.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Smrečianky |
| --- |
| *Smrečianka* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Hubánsky potok
* Krivý potok
* Lučivník
* **Smrečianka**
* Vrbička

 |
**Vrbovec** je potok na Dolnom Považí, v severnej časti okresu Trnava. Je to pravostranný prítok Hornej Blavy, meria 5,4 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení na styku Malých Karpát (podcelok Brezovské Karpaty) s Trnavskou pahorkatinou (časť Podmalokarpatská pahorkatina), juhojuhovýchodne od kóty 372,5 m v lokalite Nové hory, v nadmorskej výške približne 282 m n. m.

Opis toku
---------

Na hornom toku tečie juhovýchodným smerom v priestore medzi obcami Naháč a Dechtice. Na dolnom toku sa stáča sprvu na severovýchod, potom prechodne na sever a južne od Dechtíc už pokračuje východojuhovýchodným smerom. Napokon sa severne od obce Kátlovce vlieva v nadmorskej výške cca 176 m n. m. do Hornej Blavy. Preteká intenzívne využívanou a prevažne odlesnenou poľnohospodárskou krajinou, pričom nepriberá žiadne prítoky.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Hornej Blavy** |
| --- |
| *Horná Blava* → *Horný Dudváh* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
Dechtický kanál · 
Dubnícky potok · 
Dubovský potok · 
Hlavina · 
**Horná Blava** · 
Jaseňový potok · 
Kotlovina · 
Mariáš · 
Mníšsky jarok · 
Planinka · 
Radošovský potok · 
Suchý potok · 
Šlahorovský jarok · 
Vanigovský kanál · 
Vrbovec
 |
| Vodné plochy | 
Dechtické rybníky · 
Vodná nádrž Dolné Dubové
 |
**Vodíková električka** je električka na vodíkový pohon.

CSR Y03
-------

Ako prvá električka s vodíkovým pohonom na svete je označovaná trojčlánková obojsmerná električka CSR Y03, vyrábaná v Číne spoločnosťou CRRC Qingdao Sifang (výrobca je autorom dizajnu električky) na základe licencie poskytnuté českou firmou Škoda Holding (jej typové označenie je Škoda 27 T), vo variante na vodíkový pohon. Základný variant tohto typu električky je s klasickým elektrickým pohonom z trolejového vedenia, jednou z variant je tiež batériový pohon. Technicky bol typ Škoda 27 T pôvodne odvodený z jednosmernej električky Škoda 15 T, má však väčšiu šírku i dĺžku a nový dizajn. 

Prvá komerčne prevádzkovaná vodíková električka na svete, od čínskeho výrobcu CRRC, vycestovala v piatok 27. októbra 2017 v meste Tchang-šan v provincii Che-pej na severovýchode Čínskej ľudovej republiky. Na jedno doplnenie vodíka prejde až 40 kilometrov, maximálna rýchlosť je 70 km/h.

Referencie
----------

1. ↑  World 's 1st hydrogén-powered tram, ShanghaiDaily.com, 20. 3. 2015, Xinhua
2. ↑  SKUBIK, Michał. *Pierwszy na świecie tramwaj napędzany wodorem* [online]. Gazeta Wyborcza, 2015-03-23, [cit. 2019-06-03]. Dostupné online. (po poľsky)
3. ↑  *Električka. Na vodík*, Metro, 30. 10. 2017, str. 13, ČTK

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vodíková tramvaj na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Mestská hromadná doprava |
| --- |
| cestná | omnibus • autobusová (autobus • metrobus) • trolejbus |  |
| koľajová | 

|  |  |
| --- | --- |
| električková | električka (konská • parná • plynová • pneumatická • dieselová • elektrická • vodíková) • rýchlodrážna električka • dvojsystémová električka • podpovrchová električka |
| metro (ľahké) • medzimestská električka • prímestská železnica (Esko • rýchlodráha) |

 |
| vodná | mestský trajekt • vodná tramvaj |
| mestská hromadná doprava na Slovensku |
Súradnice: 48°39′04″S 21°35′24″V﻿ / ﻿48,651°S 21,59°V﻿ / 48.651; 21.59

**Podslanská pahorkatina** je geomorfologický podcelok Východoslovenskej pahorkatiny.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá západnú časť pahorkatiny a vytvára prechodné územie medzi Slanskými vrchmi a Východoslovenskou rovinou. Severným smerom susedí Beskydské predhorie s podcelkom Hanušovská pahorkatina, západným smerom nadväzujú Slanské vrchy s podcelkami Šimonka, Makovica, Mošník, Bogota a Milič. Južný okraj územia vymedzuje štátna hranica s Maďarskom a Zemplínske vrchy, východným smerom leží rovinatá Trebišovská tabuľa, patriaca Východoslovenskej rovine. Na severovýchode pokračuje Východoslovenská pahorkatina podcelkom Toplianska niva.

Turizmus
--------

Pás územia v podhorí Slanských vrchov je vstupnou bránou do pohoria a najmä v južnej časti je niekoľko značených chodníkov. Tie spájajú atraktívne lokality, medzi inými Tokajskú vinohradnícku oblasť s jazerom Izra. K lokalite jazera vedú i chodníky z Kuzmíc a Kalše.

Doprava
-------

Pahorkatinou vedú najmä cesty lokálneho významu, no západo-východným smerom ju pretína cesta II/552 (Košice – Zemplínska Teplica) v južnej časti a dôležitá európska cesta 50 v koridore cesty I/19 (Košice – Michalovce) v strednej časti. Severnou časťou vedie cesta II/576 (Herlianske sedlo – Vranov nad Topľou) a okrajovo i cesta I/18 (Prešov – Michalovce). Železnice zastupujú trate Prešov – Humenné v severnej a Košice – Čierna nad Tisou v južnej časti.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-09-02]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-09-16]. Dostupné online.
Budova súdu na pražskom Pankráci
**Vrchný súd v Prahe** je vrchný súd so sídlom v hlavnom meste Praha s pôsobnosťou najmä pre Čechy. Najmä pre Moravu a České Sliezko je zriadený Vrchný súd v Olomouci. Vznikol v súvislosti so zánikom Česko-Slovenska roku 1993 transormáciou vtedajšieho republikového Najvyššieho súdu Českej republiky.

Je odvolacím súdom pre krajské súdy a sídli spolu s Vrchným štátnym zastupiteľstvom v Prahe v justičnom paláci, ktorý tvorí dominantu námestia Hrdinov na Pankráci. Budova priamo nadväzuje na väznicu Pankrác a výrazne sa zapísala do histórie českého súdnictva.

Predsedom je Mgr. Luboš Dörfl, Ph.D.

Súdny obvod
-----------

Súdny obvod
Súd je odvolacím súdom pre tieto krajské súdy:

* Mestský súd v Prahe
* Krajský súd v Prahe
* Krajský súd v Českých Budějoviciach
* Krajský súd v Plzni
* Krajský súd v Ústí nad Labem
* Krajský súd v Hradci Králové

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vrchný súd v Prahe**

Externé odkazy
--------------

* zoznam sudcov

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vrchní soud v Praze na českej Wikipédii.*
*Dionýzos a Ikarios*, čiernofigúrová amfora, cca.540–520 pred Kr.
**Ikarios** alebo **Íkarios** (starogr. *Ἰκάριος* – *Ikarios*, lat. *Icarius*) je v gréckej mytológii aténsky roľník, prvý pestovateľ viniča.

Ikarios bol podľa starých gréckých bájí aténsky roľník, ktorý dostal od boha vína Dionýza prvý krík vinnej révy, tiež poučenie ako ju pestovať a vyrábať z nej víno. Od boha Dionýza to bol dar za to, že ho ako neznámeho pútnika ochotne pohostil.

Ikarios sa v pestovaní viniča a v jeho spracovávaní stal v Aténach majstrom. Preslávil sa však nielen v rodnom meste, ale i v mnohých blízkych i ďalekých krajinách. Je preto iróniou osudu, že sa stal úplne prvou obeťou opilstva. Raz sa stalo, že ponúkol džbánok vína pastierom a tí víno z neznalosti popíjali v nerozumnej miere, až sa celkom opili. Pretože im bolo zle, domnievali sa, že ich Ikarios chcel otráviť, nečakali na žiadne vysvetlenie a zabili ho.

Jeho dcéra Érigoné si následne zo žiaľu vzala život. Boh Dionýzos ich potom oboch aj s ich sukou Mairou vzal na nebesá (podľa inej verzie Zeus) a premenil ich na súhvezdia, ktoré sa dnes nazývajú *Panna* a *Veľký pes*.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 224.
2. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 3,14,7.
3. 1 2 3 4  Hyginus, *Fabulae* 130.
**Vysokotaviaci kov** je kov s vysokou teplotou tavenia. Počas tavenia je potrebná jeho ochrana pred účinkami atmosféry.

Zoznam vysokotaviacich kovov
----------------------------

Kovy s najvyššími teplotami tavenia sú zoradené v tabuľke. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **názov** | **značka** | **teplota tavenia[°C]** |
| **volfrám** | W | **3410** |
| rénium | Re | 3180 |
| tantal | Ta | 2996 |
| molybdén | Mo | 2610 |
| niób | Nb | 2415 |
| hafnium | Hf | 2150 |
| vanád | V | 1900 |
| chróm | Cr | 1875 |
| zirkón | Zr | 1852 |
|

Využitie
--------

Tieto materiály sa uplatňujú v oblastiach s náročnými podmienkami ako sú napríklad: raketový priemysel, letecký priemysel, chemický priemysel alebo atómová energetika. Zároveň sú základnými komponentmi pre: žiaruvzdorné zliatiny, žiarupevné zliatiny alebo spekané karbidy.

Zdroje
------

* MACEK, Karel; ZUNA, Petr; ZILVAR, Václav. *Náuka o materiáli 3 pre 4. ročník SPŠ strojníckych*. Bratislava : Alfa, 1989.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
prof. **Ferdinand Klinda** (\* 12. marec 1929, Košice) je slovenský organista a pedagóg.

Životopis
---------

Narodil sa v Košiciach. Po maturite na gymnáziu v Skalici (1947) ho prijali na Konzervatórium v Bratislave, kde sa stal (rovnako ako neskôr na VŠMU) žiakom organovej triedy prof. Ernesta Riglera-Skalického. Súčasne v rokoch 1947 – 1952 bol poslucháčom Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Doktorát medicíny získal v roku 1952 a Vysokú školu múzických umení absolvoval s vyznamenaním o dva roky neskôr v roku 1954.

V rokoch 1960 – 1962 bol pedagógom na Pedagogickej fakulte UK.

Umelecké úspechy v koncertnom živote, nahrávanie početných gramoplatní, sólistická činnosť v Slovenskej filharmónii, interná pedagogická práca na VŠMU, organizátorská práca v *Slovkoncerte* (1993 – 1996), kde bol v prvej polovici deväťdesiatych rokov riaditeľom, publikačná práca v oblasti medicíny a hudby – to všetko sa v živote prof. Klindu rozvíjalo súbežne s neprerušenou lekárskou prácou vo Fakultnej transfúznej stanici v Bratislave (1954 – 1989). V roku 1987 sa stal členom direktória *Neue Bachgesellschaft* v Lipsku, pravidelným členom porôt významných svetových orgánových súťaží ako aj lektor majstrovských interpretačných kurzov a prednášateľ. Tu pôsobil do roku 2000.

Je autorom viacerých významných štúdií a kníh nielen z oblasti organovej literatúry (monografia Alexander Albrecht 1958, štúdia O zmarenej rehabilitácii Krútňavy a mnohé iné). Nahral dvadsať autorských LP a CD s historickou a štýlovo rozmanitou hudobnou literatúrou. Má veľké zásluhy na premiérach a propagácii slovenskej tvorby doma i v zahraničí. Inicioval domáce orgánové festivaly, neúnavne bojoval za zachovanie stoviek vzácnych historických organov na Slovensku a za pozdvihnutie organovej interpretácie v rámci cirkevnej hudby. Zaslúžil sa o vydanie dvoch zborníkov skladieb pod názvom Slovenská organová tvorba I.II. atď.

Doteraz si zachoval elán a odvahu mladíka, s akou v pravej chvíli otvorene hovorí o hudobných ziskoch, ale i stratách, prehrách a zaostávaní za svetom. Prezident SR Ivan Gašparovič  mu udelil Rad Ľudovíta Štúra II. triedy za mimoriadne zásluhy v oblasti rozvoja kultúry a vzdelávania.

Knižné diela
------------

* 1959 *Alexander Albrecht* (SVLK)
* 1983 *Organová interpretácia* (OPUS)
* 1987 *Orgelregistrierung : Klanggestaltung der Orgelmusik* (Breitkopf und Härtel)
* 2000 *Organ v kultúre dvoch tisícročí* (Hudobné centrum)
* 2009 *Kráľovský nástroj a ja* (Perfekt)

Zdroje
------

* URSÍNYOVÁ, Terézia. *Maratón práce, úspechov a nádejí* [online]. kultura-fb.sk, [cit. 2021-03-05]. Dostupné online.
* Klinda, Ferdinand. *Encyclopaedia Beliana*, 03 2017. Dostupné online [cit. 2021-03-05]. ISBN 978-80-89524-30-3.
* Hudobné Centrum. *Ferdinand Klinda* [online]. hc.sk, rev. 2021-01-08, [cit. 2021-03-05]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * BnF: 13927071r
* GND: 134428692
* ISNI: 0000 0001 0929 2562
* LCCN: n85357648
* NK ČR: jn20000620162
* SNK: 149355
* VIAF: 100985937
* WorldCat: lccn-n85357648
*O článku o mesiaci Jupitera pozri Léda (mesiac).*
Hendrick ter Brugghen, *Léda s labuťou*, po 1552, olej na plátne, Palazzo Vecchio, Florencia
**Léda** (starogr. *Λήδα*, lat. *Leda*) bola dcéra aitólskeho kráľa Thestia a jeho manželky Leukippy, manželka spartského kráľa Tyndarea.

So svojim nastávajúcim manželom sa zoznámila u svojho otca, kde Tyndareos našiel útočisko pred bratom Hippokoónom. Po svadbe žili až do Hippokóonovej smrti u otca, potom sa presťahovali do Sparty, kde Tyndareos prevzal vládu.

Bola matkou štyroch detí: syna Kastora a dcéru Klytaimnéstru mala so svojím mužom; otcom druhých dvoch detí, syna Polydeuka a dcéry Heleny bol najvyšší boh Zeus, ktorý ju zviedol v podobe labute. Spojitosť s týmto ušľachtilým vtákom má i iná legenda, podľa ktorej bezdetní manželia Tyndareos a Léda si veľmi priali deti. Túžba bola bohmi vypočutá a posol bohov Hermes priniesol Léde vajce, podobné labutiemu, z ktorého sa deti vyliahli. Neskôr sa všetky štyri stali významnými postavami antických mýtov.

Léda sa stala častým a obľúbeným námetom umeleckých diel. Za zmienku stojí fakt, že v prevažnej väčšine diel býva zobrazovaná s labuťou. 

Už od staroveku bývala zobrazovaná na vázových maľbách. Pozornosť pútajú diela novovekých maliarov s Lédiným námetom. Známe sú obrazy *Léda* od Giorgioneho z čias okolo roku 1500, *Léda s labuťou* od Correggia (okolo r. 1532), rovnomenný obraz od Petra Paula Rubensa z rokov 1604 - 1608 a jedno z najznámejších Lédiných vyobrazení z dielne Leonarda z čias okolo roku 1516.

Okrem výtvarných býva Léda námetom viacerých literárnych diel (napr. Johann Wolfgang Goethe, Alexander Sergejevič Puškin a ďalší).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Léda**

Zdroje
------

* V. Zamarovský, *Bohovia a hrdinovia antických bájí*, Mladé letá, Bratislava 1980
* J. Parandowski, *Mytológia*, Tatran, Bratislava, 1980
**Ferdinand Marcos** (\* 11. september 1917, Sarrat, Ilocos Norte, Filipíny – 28. september 1989, Honolulu, USA) bol 10. prezident Filipín (od 1965 do 1986). Bol právnikom a členom snemovne reprezentantov (1949 – 1959) a člen senátu (1959 – 1965). V rokoch 1963 až 1965 bol prezidentom senátu.

Ako prezident sa zaslúžil o rozvoj v oblasti infraštruktúry, pozemkovej reformy, sociálnych a politických reforiem a v medzinárodnej politike. Napriek tomu bola jeho vláda poznačená autoritarizmom, korupciou, despotizmom, nepotizmom, politickými represiami a porušovaním ľudských práv. Ťažil zo značného kultu osobnosti, ktorý bol na Filipínach v čase jeho vlády.

V roku 1983 bola jeho vláda zapojená do vraždy opozičného lídra Benigna Aquina. To spustilo vlnu udalostí, napríklad nečisté prezidentské voľby, ktoré viedli k revolúcii vo februári 1986. Výsledkom revolúcie bolo jeho zvrhnutie a Marcos odišiel do exilu na Havaji. Do úradu prezidenta nastúpila vedúca osobnosť revolúcie, manželka zavraždeného Aquina Corazon Aquinová.

Referencie
----------

1. ↑  WILLIS, David. *Philippines cult idolises Marcos* [online]. BBC, 8.12.1999, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ferdinand Marcos**

Autoritné údaje: * BnF: 11989685j
* GND: 118944096
* ISNI: 0000 0001 1479 3089
* LCCN: n80069013
* NK ČR: uk2012678791
* VIAF: 104723526
* WorldCat: lccn-n80069013
**Martin Novák** (používaný variant mena je tiež  **Martin Novatius**) (\* asi 1620, Spišská Sobota – † 1686 Nižný Medzev alebo Budyšín, Nemecko) bol slovenský spisovateľ.

Životopis
---------

V roku 1652 bol vysvätený za evanjelického kňaza v Senici. V roku 1651 sa stal rektorom, v rokoch 1652 – 1660 pôsobil ako evanjelický farár v Koši. V roku 1660 odišiel do ústrania v Kremnici, v rokoch 1664 – 1666 bol kaplánom v Ľubici a v rokoch 1666 – 1674 v Nižnom Medzeve. V roku 1674 odišiel z náboženských dôvodov do exilu a cez Poľsko (Brzeg, Wrocław a Legnicu) sa dostal do Bautzenu v Nemecku. Podľa niektorých zdrojov sa v roku 1682 vrátil do Nižného Medzeva. Počas náboženských nepokojov v Nižnom Medzeve prišiel o život aj jeden z jeho dvoch synov.

Tvorba
------

Písal v nemeckom jazyku a venoval sa tvorbe piesní (žalostné, ďakovné i útešné) a autobiografickej próze. Svoje diela písal jednoduchým, zrozumiteľným jazykom, no mal silný zmysel pre detaily, vďaka čomu sa jeho autobiografické dielo vyznačuje rozsiahlymi opismi náboženských sporov a polemík, pričom reálne fakty uprednostňuje pred vysvetľovaním viery, znamení a proroctiev. V jeho dielach sa tiež odráža život obyčajných ľudí a mešťanov, pričom nezabúdal ani na opis sociálnych podmienok a ľudové zvyky.

Dielo
-----

* 1680 – *Tri pekné kresťanské piesne (Drei schöne christliche Lieder)*
* 1680 – *Uhorské hodnoverné a pravdivé správy alebo Podrobná a pravdivá správa o udalostiach, ktoré sa v rokoch 1658 – 1674 stali Martinovi Novákovi a jeho dvom farnostiam Košu a Nižnému Medzevu v Uhorsku (Ungarische gewisse und wahrhaftige Avisen oder Ausfürlicher und wahrhaftiger Bericht derer Geschichten, so sich anno 1658 bis anno 1674 mit Martino Novacken Unter-Metzenseifen in Ungarn zugetragen)*
**Norma TCO** je norma, ktorá označuje šetrnosť osobných počítačov (pôvodne len monitorov) k životnému prostrediu a človeku. Normy vychádzali postupne v rokoch 1992, 1995, 1999 a 2003.

TCO'92
------

Účelom bolo znížiť vyžarovanie elektrického aj elektromagnetického poľa monitora, zvýšiť energetickú účinnosť a bezpečnosť.

TCO'95
------

Norma bola prísnejšia ako z roku 1992. Rozšírila sa tiež novo na klávesnice, LCD monitory, notebooky a počítačové skrine.

TCO'99
------

Išlo o rozšírenie predchádzajúcej normy. Zahŕňala ergonomické riešenie klávesníc. Požiadavky boli prísnejšie a bolo presne popísané, ako merať rozhodujúce veličiny. Heslom boli "4 éčka": Ekológia, Energia, Emisie, Ergonómia.

TCO'03
------

Zameraná hlavne na materiály, z ktorých sú vyrobené kryty. Charakteristické pre túto normu je, že čierny monitor nikdy nemôže certifikát tejto normy získať, pretože čierna farba príliš kontrastuje s jasom monitora, čo unavuje oči a teda nespĺňa ergonomické požiadavky.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky pre TCO normu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Norma TCO na českej Wikipédii.*
**Normalizácia** je proces eliminovania duplicitných údajov v relačných databázach. Správne normalizované databázy majú návrh, ktorý reflektuje pravé závislosti medzi sledovanými položkami a umožňuje rýchlu zmenu údajov bez rizika vzniku nekonzistencie.

Normálne formy
--------------

Edgar Frank Codd pôvodne definoval 3 normálne formy. Prvá NF vyžaduje, aby boli tabuľky vytvorené z primárneho kľúča a niekoľkých atomických atribútov, druhá a tretia sa zaoberajú vzťahom nekľúčových atribútov k primárnemu kľúču. Tieto sa dajú zosumarizovať ako požiadavka, aby všetky nekľúčové atribúty boli funkčne závislé od „kľúča, celého kľúča a ničoho iného ako od kľúča". V praxi je väčšina aplikácií v 3NF plne normalizovaná. Výskum však objavil potenciálne anomálie operácie update v databázach v 3NF. BCNF je ďalším zlepšením 3NF, ktoré sa pokúša tieto anomálie odstrániť.

Štvrtá a piata normálna forma sa zaoberajú konkrétne reprezentáciou vzťahov 1:N a M:N. Šiesta NF sa vzťahuje iba na temporálne databázy.

### Prvá normálna forma (1NF)

Prvá normálna forma požaduje aby každý atribút obsahoval len atomické hodnoty, to znamená hodnoty ktoré sú ďalej nedeliteľné 

a každý riadok dát musí zároveň obsahovať jednoznačný identifikátor. (jednoduchý alebo spojený primárny kľúč) 

### Druhá normálna forma (2NF)

Druhá normálna forma požaduje aby relácia bola v 1NF a zároveň každý nekľúčový atribút bol od primárneho kľúča úplne funkčne závislý (od celého kľúča, nie len od jeho podmnožiny).

Napríklad relácia:

```
Študent (primárny kľúč)
Kód predmetu (primárny kľúč)
Názov predmetu
Známka
```

nie je v 2NF, pretože názov predmetu nie je závislý od celého kľúča, ale len od jeho časti (a to od kódu predmetu). Na prevod do 2NF by bolo potrebné ju rozdeliť na dve, pričom z pôvodnej relácie by sme odstránili názov predmetu a vytvorili by sme novú reláciu:

```
Kód predmetu (primárny kľúč)
Názov predmetu
```

### Tretia normálna forma (3NF)

Relácia je v tretej normálnej forme, pokiaľ je v 2NF a žiaden nekľúčový atribút nie je tranzitívne funkčne závislý od primárneho kľúča. To znamená že všetky neklúčové atribúty musia byť navzájom nezávislé.

Napríklad relácia:

```
Kód predmetu (primárny kľúč)
Názov predmetu
Číslo učiteľa
Meno učiteľa
```

nie je v tretej normálne forme, pretože meno učiteľa je závislé od čísla učiteľa. Prevod by opäť pozostával z dekompozície.

### Štvrtá normálna forma (4NF)

Tabuľka je vo štvrtej normálnej forme vtedy, ak je v tretej normálnej forme a opisuje len jeden fakt alebo súvislosť (t. j. nespájajú sa nezávislé opakované skupiny).