recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**pretty Easy privacy** (**p≡p**) je systém pre šifrovanie dát a autentifikáciu, ktorý poskytuje automatickú správu kryptografických kľúčov pre digitálnu komunikáciu. Jeho hlavným cieľom je jednoduchá digitálna šifrovaná komunikácia po celej dĺžke spojenia pre všetkých používateľov prostredníctvom komunikačných kanálov, ktoré už dnes existujú, vrátane e-mailov alebo SMS.

V súčasnosti funguje ako plugin pre Microsoft Outlook a Mozilla Thunderbird a tiež mobilné aplikácie pre Android a iOS. p≡p funguje na platformách Microsoft Windows, Unix, Mac OS X operačných systémov a taktiež pod Androidom. Jeho kryptografické funkcie sú realizované prostredníctvom Open-source softvéru p≡p engine, ktorý sa spolieha na už existujúce implementácie kryptografického softvéru, ako GnuPG, modifikovanej verzie netpgp a (p≡p v2.0) GNUnet.

V jej štandardnej konfigurácii sa p≡p nepoužíva akejkoľvek formu centralizovanej infraštruktúry, ale namiesto toho umožňuje používateľom overiť pravosť komunikácie porovnaním kryptografické odtlačky prstov vo forme slov prirodzeného jazyka, ktoré p≡p vývojári nazývajú "trustwords".

pretty Easy privacy bol prvýkrát vydaný v roku 2016. Všetky zdrojové kódy softvéru vrátane p≡p enginu, adaptérov, aplikácií a doplnkov (vrátane doplnku pre program Microsoft Outlook) sú zadarmo a open-source softvér.

Zásady návrhu
-------------

Predovšetkým, p≡p – na rozdiel od existujúcich kryptografických riešení – musí mať jednoduchú inštaláciu a jednoduché používanie. Okrem toho, komunikácia medzi p≡p používateľmi nie je závislá na žiadnej špecifickej (web alebo operačný systém) platforme, systému transportu (SMS, E - Mail, XMPP a pod.) alebo centrálnej infraštruktúry: p≡p používa peer-to-peer dizajn.

Enigmail podpora
----------------

Enigmail oznámil svoju podporu pre novú "pretty Easy privacy" (p≡p) šifrovaciu schému vo verzii rozšírenia dostupnom v decembri 2015. Podľa p≡p FAQ poznámky by verzia Enigmail p≡p mala byť k dispozícii v Q3 2016 a Patrick Brunschwig, vedúci vývojár Enigmail rozširenia, oznámil koniec implementácie p≡p funkcií počas októbra 2016, aby mohli byť predstavené na Mozilla Festivale ktorý sa koná v Londýne.

Pozri aj
--------

* GNUnet
* GNU Privacy Guard
* OpenPGP

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2016-10-17]. Dostupné online. Archivované 2016-10-01 z originálu.
2. ↑   *Enigmail and p≡p are partnering* [online]. 2015-09-07. Dostupné online.
3. ↑
4. ↑   *Patrick Brunschwig on the Thunderbird Planning mailing list about to emerging availability of Enigmail/p≡p.* [online]. [Cit. 2016-10-17]. Dostupné online. Archivované 2016-10-09 z originálu.
**Republikánska Sinn Féin** (ír. *Sinn Féin Poblachtach*, skr. **RSF**) je írska republikánska organizácia pôsobiaca v Írsku. Aktívne hnutie RSF ale nie je registrované ako politická strana v Severnom Írsku alebo Írsku. Vznikla v roku 1986 v dôsledku rozkolu v Sinn Féin. Organizácia vidí sama seba ako reprezentanta pravého alebo tradičného írskeho republikanizmu, zatiaľ čo v mainstreamových médiach je označovaná ako disidentská republikánska organizácia. Republikánska Sinn Féin odmieta zastavenie používania politického násilia a bola napojená na Pokračujúcu írsku republikánsku armádu. Zastáva názor, že Írska republika naďalej existuje a je vládou je *de iure* Armádna rada Pokračujúcej írskej republikánskej armády. Preto ak bude zvolená, jej členovia odmietnu vziať svoje miesta v Oireachtase. Strana však nekandiduje na území Severného Írska.

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka Archivované 2007-04-05 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Republican Sinn Féin na anglickej Wikipédii.*
Generálmajor Ing. **Róbert Kleštinec**  je slovenský generál. Od 16. septembra 2020 je riaditeľom Vojenského spravodajstva.

Životopis
---------

V roku 1988 ukončil Gymnázium Nitra, v rokoch 1988 až 1992 študoval na Vysokej vojenskej leteckej škole Košice. V roku 1992 sa stal kapitánom vrtuľníka Miešaného dopravného leteckého zboru v Mošnove. Neskôr v ten rok pilotoval vrtuľník Mi-24 v 4. vrtuľníkovom pluku Prešov. V roku 1992 sa tam stal starším pilotom, v roku 1994 kapitánom vrtuľníka. Od roku 1995 bol veliteľom roja vrtuľníkovej letky, 4. vrtuľníkového krídla 4. leteckej základne. Od roku 2000 bol zástupcom veliteľa vrtuľníkovej letky. Od roku 2003 zástupcom veliteľa vrtuľníkového krídla 3. leteckej základne Prešov. V roku 2004 prevzal funkciu Vedúci starší dôstojník – špecialista oddelenia leteckého výcviku Vzdušných síl vo Zvolene. Od roku 2008 bol veliteľom leteckého krídla Leteckej základne Prešov a od roku 2009 velil letke Vrtuľníkového krídla v Prešove. Od roku 2010 bol zástupca veliteľa Vrtuľníkového krídla generálplukovníka Jána Ambruša Prešov. Od roku 2012 vykonával funkciu Vojenský poradca – predstaviteľ pre LaPVO a spoluprácu s NATO, Úrad vojenského predstaviteľa pri Vojenskom výbore NATO v Bruseli. Od roku 2015 bol zástupcom náčelníka štábu Veliteľstva Vzdušných síl vo Zvolene.

Od 15. novembra 2018 bol zástupca veliteľa Vzdušných síl. V tejto funkcii ho 28. mája 2019 prezident Andrej Kiska povýšil do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál. 16. marca 2023 ho prezidentka Zuzana Čaputová povýšila do hodnosti generálmajor.

Minister obrany Jaroslav Naď 16. septembra 2020 oznámil, že Kleštinec sa stane riaditeľom Vojenského spravodajstva. Kleštinec prešiel prísnou previerkou do stupňa „prísne tajné".

Referencie
----------

1. 1 2   *Zástupca veliteľa vzdušných síl OS SR* [online]. Ozbrojené sily SR, [cit. 2019-06-23]. Dostupné online. Archivované 2018-05-04 z originálu.
2. ↑   *Ozbrojené sily majú dvoch nových generálov* [online]. Ozbrojené sily SR, [cit. 2019-06-23]. Dostupné online.
3. ↑   *Prezident vymenoval a povýšil generálov* [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta SR, 2019-05-28, [cit. 2019-06-23]. Dostupné online.
4. ↑   *Prezidentka vymenovala a povýšila generálov* [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta SR, 2023-03-16, [cit. 2023-03-17]. Dostupné online.
5. ↑   Novým riaditeľom Vojenského spravodajstva bude Róbert Kleštinec. *Denník N* (Bratislava: N Press), 2020-09-16. Dostupné online [cit. 2020-09-16]. ISSN 1339-844X.
**Košický bridžový klub** je bridžový klub s dlhoročnou tradíciou. V súčasnosti je to na Slovensku klub s najväčším počtom členov. Košickí hráči v rokoch 2003 až 2006 a 2010 až 2016 vyhrali Slovenskú bridžovú ligu, v roku 2004 vyhrali Otvorené majstrovstvá Slovenska družstiev, 2004 vyhrali súťaž družstiev Avas Cupa v Miškovci.

Košický klub každoročne v máji organizuje Veľkú cenu Košíc pod patronátom primátora Košíc.

Organizuje pravidelné priateľské zápasy družstiev s bridžovým klubom Miškovec. Ide o zápasy troch družstiev z Košíc a troch družstiev z Miškovca – každé proti každému. Zápasy sa konajú dvakrát ročne, raz v Košiciach a raz v Miškovci. Víťaz zápasu získava putovný pohár, po piatich víťazstvách mu pohár zostáva natrvalo. Zápasy sa s menšími prestávkami konajú od roku 1969. Na jar tohto roka sa zápas bude prvýkrát v Miškovci hrať pod záštitou primátora Miškovca.

Klub sa každoročne zúčastňuje bridžovej simultánky, organizovanej Maďarským bridžovým zväzom a celosvetovej simultánky Svetovej bridžovej federácie.

Hráči
-----

Košický bridžový klub má 93 registrovaných členov, aktívne v klube hráva do 40 kmeňových hráčov, sporadicky tu hrávajú aj hráči z Michaloviec, Užhorodu a Česka.

### Najúspešnejší hráči

Medzi najúspešnejších hráčov klubu, nepočítajúc legionárov, patria:

* Karol Lohay – medzinárodný majster
* Martin Vodička – národný majster
* Vladimír Munka – národný majster

### Legionári

Od roku 2010 hrá za klub družstvo *Légia Košice*, pod vedením kapitána Eduard Velecký. V družstve sa vystriedalo viacero hráčov zo západného Slovenska a z Česka. Niekoľko rokov hral za družstvo aj kmeňový hráč Karol Lohay. Légia Košice je základom Slovenskej bridžovej reprezentácie.

### Ostatní hráči

* Tibor Menyhért – národný majster, rozhodca, učiteľ bridžu

### Košické osobnosti, ktoré hrávali v KBK

* Ján Kňazovický
* Rudolf Bauer
* Jozef Burian

Referencie
----------

1. ↑  Slovenský bridžový zväz. *Evidencia platby členského v klube Košice za posledné 3 roky* [online]. Košice: databaza.bridgeclub.sk, [cit. 2021-12-19]. Dostupné online.
2. ↑   Priebežný rebríček
3. ↑  Slovenský bridžový zväz. *Rebríček hráčov podľa získaných výkonnostných tried* [online]. databaza.bridgeclub.sk, [cit. 2021-12-19]. Dostupné online.
4. ↑  So skalpelom a bez neho. Rudolf Schuster, Ján Štiavnický NVK INTERNATIONAL 1994
5. ↑  NÉMETHOVÁ, Renáta. Rudolf Bauer miluje sladké koláče, no diéty držať nemusí. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2000-08-19. Dostupné online [cit. 2021-12-19]. ISSN 1335-4418.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portálŠportový portál |

* Stránka Košického bridžového klubu
Generálmajor Ing. **Róbert Tóth** (\* 15. október 1963, Košice, Česko-Slovensko) je slovenský generál. Od 1. januára 2021 je veliteľom Vzdušných síl.

Vojenská kariéra
----------------

### Začiatky

V roku 1991 absolvoval Vysokú vojenskú leteckú školu SNP Košice a stal sa pilotom 11. vrtuľníkového pluku 1. armády, Západný vojenský okruh. V roku 1992 sa stal kapitánom vrtuľníka vo 4. vrtuľníkovom pluku Prešov. Od roku 1999 bol dôstojník streleckej a taktickej prípravy vrtuľníkovej letky – 34. letecká základňa Prešov. Od roku 2001 bol veliteľom roja tejto základne. Od roku 2004 pôsobil ako zástupca veliteľa letky – letecká základňa Prešov, Vrtuľníkové krídlo Prešov. V roku 2010 sa stal inšpektor bezpečnosti letov - pilot a neskôr toho roku veliteľom letky Vrtuľníkového krídla Prešov. Od roku 2012 bol zástupcom veliteľa Vrtuľníkového krídla Prešov, v rokoch 2013 až 2020 Vrtuľníkovému krídlu generálplukovníka Jána Ambruša Prešov velil.

Ako plukovník sa k 1. októbru 2020 stal zástupcom veliteľa Vzdušných síl.

### Veliteľ vzdušných síl OS SR

Od 1. januára 2021 je veliteľom Vzdušných síl. Do prvej generálskej hodnosti bol prezidentkou Zuzanou Čaputovou vymenovaný 28. januára 2021. 4. mája 2022 ho prezidentka Zuzana Čaputová povýšila do hodnosti generálmajor.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Veliteľ vzdušných síl OS SR* [online]. Ozbrojené sily SR, [cit. 2022-02-02]. Dostupné online.
2. ↑  SITA. Zástupcom veliteľa ozbrojených vzdušných síl sa stal Róbert Tóth. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2020-10-01. Dostupné online [cit. 2022-02-02]. ISSN 1335-4418.
3. ↑   *Profesionálni vojaci si prevzali vymenovania a povýšenia do vyšších vojenských hodností* [online]. Bratislava: Ministerstvo obrany SR, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online.
4. ↑   Prezidentka vymenovala generálov. Hovorila aj o našej úlohe v NATO. *ta3.com* (Bratislava: C.E.N.). Dostupné online [cit. 2022-02-02].
5. ↑   *Noví generáli OS SR* [online]. Ozbrojené sily SR, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online.
6. ↑  TASR. D. Zmeko zostáva náčelníkom Generálneho štábu Ozbrojených síl SR. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2022-05-04. Dostupné online [cit. 2022-05-04].

Externé odkazy
--------------

* Životopis Róberta Tótha
**Kresťanská sociálna únia**, skratka **KSÚ** (v roku 1992 **Slovenské kresťansko-demokratické hnutie**, skratka **SKDH**, v rokoch 1992 – 1995 **Kresťanská sociálna únia Slovenska**) bola kresťanskodemokratická nacionalistická politická strana pôsobiaca na Slovensku v rokoch 1992–1998.

Dejiny
------

Slovenské kresťansko-demokratické hnutie vzniklo odštiepením časti členov Kresťanskodemokratického hnutia, ktorým sa materská strana nezdala dosť pronárodná, v marci 1992. Strana navrhovala konfederatívne usporiadanie ČSFR a v prípade nesúhlasu českej strany referendum o samostatnom Slovensku. Predsedom strany sa stal Ján Klepáč, významným členom bol tiež bývalý člen KDH Viliam Oberhauser. V parlamentných voľbách v roku 1992 strana neuspela a získala iba 3,05 % hlasov.

SKDH sa na svojom sneme 10. októbra 1992 rozhodlo premenovať na Kresťansko-sociálnu úniu Slovenska (KSÚ), za predsedu bol opäť zvolený Ján Klepáč. KSÚ plne podporovala politiku HZDS. Rada KSÚ 17. júla 1994 definitívne potvrdila samostatný vstup do volieb do NR SR, hoci viacerí vysokí funkcionári prestúpili do SNS. Vo voľbách kandidovala pod názvom Kresťanská sociálna únia Slovenska a získala 2,05 % hlasov. Dňa 21. februára 1995 odstúpil z funkcie predseda KSÚ Ján Klepáč, novým predsedom sa v máji 1995 stal Viliam Oberhauser. Ten sa po zvolení dištancoval od spolupráce so vtedajšou opozíciou a deklaroval ochotu spolupracovať najmä s HZDS, Maticou slovenskou, Slovenským orlom a ďalšími, najmä charitatívnymi organizáciami. Strana sa postupne integrovala do SNS. Oficiálne zanikla dobrovoľným zrušením v júni 1998.

Volebné výsledky
----------------

Výsledky volieb do Národnej rady SR (do r. 1993 Slovenskej národnej rady), v ktorých sa zúčastnila strana SKDH/KSÚ.

| Rok volieb | Voľby do | počet hlasov | počet hlasov % | ▲/▼
% | počet mandátov | ▲/▼
mand. | umiestnenie | parlamentné postavenie |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Slovenská národná rada | 94 162 | 3,05 % | - | 0 / 150 | - | 9. | neúčasť v parlamente |
| 1994 | Národná rada SR | 59 217 | 2,05 % | ▼1,00 | 0 / 150 | ▬ | ▼10. | neúčasť v parlamente |

Predstavitelia strany
---------------------

### Predsedovia

* Ján Klepáč (1992 – 1995)
* Viliam Oberhauser (1995 – 1998)

Referencie
----------

1. ↑   *Register politických strán a politických hnutí* [online]. Bratislava: Ministerstvo vnútra SR, [cit. 2021-04-20]. Dostupné online.
2. ↑   *Parlamentné voľby 1992 na Slovensku* [online]. vysledkyvolieb.sk, [cit. 2021-04-20]. Dostupné online.
3. ↑   *Parlamentné voľby 1994 na Slovensku* [online]. vysledkyvolieb.sk, [cit. 2021-04-20]. Dostupné online.
4. ↑  SME. Nová politická línia KSÚ. *SME* (Bratislava: Petit Press), 1995-05-31. Dostupné online [cit. 2021-04-20]. ISSN 1335-4418.
Sakrálna stavba: svätyňa Bába v Haife
**Sakrálna stavba** (z latinského *Sacer* – „svätý") je stavba slúžiaca pre výhradne náboženské alebo rituálne úkony. Sakrálne stavby boli zároveň vyjadrením umeleckej vyspelosti a duchovnej kultúry národa a dodnes patria k významným historickým a architektonickým pamiatkam. Vo väčšine prípadov ide o stále živé stavby, dodnes slúžiace svojmu pôvodnému účelu – náboženskému kultu. Výnimku tvoria synagógy, ktoré v súčasnosti patria k najohrozenejším sakrálnym pamiatkam.

V kresťanstve
-------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Kresťanská sakrálna architektúra*
Existuje mnoho rôznych druhov náboženských stavieb; napr. v kresťanstve sakrálna stavba slúži na uctievanie a chválu Boha – môže sa jednať o katedrálu, kostol, kaplnku, božie muky i kríž pri ceste.

V prípade, že sakrálna stavba už nebude mať toto použitie má ďalšiemu zaobchádzaniu predchádzať obrad odsvätenia.

Referencie
----------

1. ↑   *Stavba sakrálna* [online]. Obnova.sk, [cit. 2018-07-07]. Dostupné online.
2. 1 2  sakrální stavba. In: TRETERA, Jiří Rajmund; HORÁK, Záboj. *Slovník církevního práva*. Vyd. 1. Praha : Grada, 2011. 147 s. ISBN 978-80-247-3614-3. S. 116.
3. ↑  BAČOVÁ, Darina; JURÁKOVÁ, Beata; ONUŠKOVÁ, Mária. *Využitie poznatkov o sakrálnych stavbách na Slovensku v spoločenskovednom vzdelávaní*. Bratislava : Metodicko-pedagogické centrum, 2015. 70 s. Dostupné online. ISBN 978-80-565-1109-1. Archivované 2018-07-07 z originálu.

Ďalšia literatúra
-----------------

* Kirchenbaum. In:  *Theologische Realenzyklopädie 18 : Katechumenat/Katechumenen – Kirchenrecht*. Berlin; New York : Walter de Gruyter, 1989. ISBN 3-11-011613-8. S. 522-523.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sakrálna stavba**

Externé odkazy
--------------

* Interfaith Forum on Religion, Art and Architecture Archivované 2018-07-07 na Wayback Machine
* Architecture, Culture & Spirituality
* Sacred Architecture

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sakrální stavba na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°35′33″S 17°50′52″V﻿ / ﻿48,5926°S 17,8478°V﻿ / 48.5926; 17.8478

Funkcionalistický vodojem a zrecie bazény, v ktorých sa piešťanské bahno nasycuje minerálnymi látkami.
**Kúpele Piešťany** sú liečebné kúpele, ktoré sa nachádzajú vo východnej časti mesta, prevažne na Kúpeľnom ostrove. V priestore medzi ľavým brehom Váhu a mŕtvym obtokovým ramenom vyviera aj väčšina termálnych prameňov, ktorých teplota je 67 – 69 °C. Dostatok liečivej vody zabezpečujú studne Trajan, Patria, V1 a V4.

Charakteristika
---------------

Minerálne pramene sú viazané na považanské zlomové pásmo, ktoré umožňuje prienik geotermálnej vody z hĺbky 2 000 metrov. Voda je akumulovaná v burdigalských (miocénnych) sedimentoch Podunajskej panvy a 50 až 60 metrov pod povrchom zachytávaná, aby nedošlo k miešaniu s podpovrchovými zdrojmi. Minerálne pramene sú sírnato-hydrouhličitanové, vápenato-horčíkové, sírne, hypotonické termy s obsahom okolo 1 500 mg minerálnych látok na liter vody a s obsahom voľných plynov, najmä sírovodíka. Úhrnná kapacita zachytených žriediel je viac ako 3 milióny litrov vody za deň.

Súčasťou liečby je balneoterapia bahnom, ktoré patrí medzi najznámejšie peloidy sveta. Vzniká chemickými a biologickými procesmi v sedimentoch Váhu za pôsobenia termálnych výverov. Balneoterapia sa aplikuje na choroby pohybového ústrojenstva, poúrazové stavy, nervové choroby a mnohé ďalšie. Bahno má významné antifungálne účinky. Pre balneologické využitie je pripravované originálnou technológiou, počas ktorej podlieha procesu dozrievania a regenerácie s početnými chemickými a biologickými reakciami. V čase dozrievania sa v ňom množí 20 kmeňov teplomilných sírnych baktérií, ktoré neboli dokázané nikde inde na svete. Dozreté bahno má maslovitú, mazľavú konzistenciu, je plastické, tepelne vodivé, ochladzuje sa štvornásobne pomalšie ako voda, oproti ktorej má 350-krát väčšiu viskozitu. Zrelé bahno je oceľovo modré až čierne.

Indikácie
---------

* nervové ochorenia
* ochorenia pohybového ústrojenstva
* poruchy látkovej premeny a žliaz s vnútornou sekréciou
* reumatické ochorenia

O kúpeľnú starostlivosť sa starajú *Slovenské liečebné kúpele* s celkovou kapacitou 2 000 lôžok. Používa sa tu viac ako 60 rôznych liečebných procedúr a metodík. Základom sú procedúry využívajúce unikátnu minerálnu vodu a liečivé sírne bahno, ktoré sa kombinujú s vodoliečbou, individuálnou a skupinovou rehabilitáciou, masážami, uhličitou terapiou, svetloliečbou, elektroliečbou, teploliečbou a ďalšími špecializovanými výkonmi a relaxačnými procedúrami.

Referencie
----------

1. ↑  Cambel, B. 1962: Minerálne vody. in Buday, T. Cambel, B. Maheľ, M. (Editori) 1962: *Vysvetlivky k prehľadnej geologickej mape ČSSR 1 : 200 000, list Wien-Bratislava.* Geofond, Bratislava, 248 s.
2. ↑  STUPPACHEROVÁ, Bianka. Bahno z Piešťan znižuje aktivitu zápalových buniek. *Pravda* (Bratislava: Perex), 2020-10-31. Dostupné online [cit. 2021-01-26]. ISSN 1336-197X.
3. ↑  Zdroj k balneoterapii
4. ↑  Indikácie v kúpeľoch

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky kúpeľov
Mapa Barmskej cesty
**Barmská cesta** bola strategická cesta, ktorá spájala Lashio vo východnom Mjanmarsku (predtým Barma) a mesto Kchun-ming v juhočínskej provincii Jün-nan. Cesta bola dlhá 1 154 km, viedla v ťažkom horskom teréne a vznikla v rokoch 1937–1939 na začiatku čínsko-japonskej vojny, keď Japonci obsadili čínske pobrežie s prístavmi a postupne chceli obsadiť celú Čínu. Stavbu spojenci s Číňanmi dokončili v roku 1939 a po tri roky slúžila na zásobovanie čínskej armády pod vedením generalissima Čankajška. Avšak v apríli roku 1942 Japonci obsadili Barmu a s ňou aj východiskový bod Barmskej cesty, Lashio. V reakcii na obsadenie Lashia začala vznikať Ledská cesta z indického Assamu až do Číny. Ambiciózny plán spojiť Ledskú cestu s Barmskou cestou viedol americký generál Joseph Stilwell, prezývaný *Octový Joe*. Začiatkom roku 1945 sa zásobovaciu cestu podarilo obnoviť, avšak nikdy už nemala takú dôležitosť, ako vo svojich začiatkoch a dnes z nej zostávajú len stopy v krajine.

Dejiny
------

Keď roku 1937 Japonci obsadili väčšinu hlavných čínskych prístavov, bol zastavený medzinárodný obchod a doprava medzi Čínou a zvyškom sveta. Čína nemala inú možnosť, ako využívať pozemné cesty. Jednou z hlavných takýchto spojníc bola dvojprúdová tzv. Barmská cesta, stavaná medzi rokmi 1937–1938. Na jej výstavbe sa podieľalo 200 tisíc čínskych robotníkov, ktorí pri výstavbe prekonávali vysokohorské úbočia a rieky ako sú Mekong a Salwin. S postupom japonských vojsk smerom na západ sa Barmská cesta mohla stať pre čínskeho vodcu Čankajška aj cestou únikovou.

Roku 1941, kedy bola väčšina Európy obsadená Nemeckom, obsadili Japonci v Ázii dvakrát väčšie územie ako Nemci v Európe. Obsadením Indočíny (dnešný Vietnam) odrezali druhú najdôležitejšiu pozemnú zásobovaciu tepnu Číny a potom, v snahe Čínu úplne odrezať, začali vyjednávať s Britmi, vtedajšími kolonizátormi Barmy, o uzavretí Barmskej cesty. Briti najprv v roku 1940 na tri mesiace Barmskú cestu zatvorili, no Japonci napokon roku 1942 na Barmu zaútočili a obsadili ju.

Japonským útokom na Pearl Harbor vstúpili Spojené štáty definitívne do druhej svetovej vojny. Vo februári roku 1942 bol do juhovýchodnej Ázie vyslaný Joseph W. Stilwell s úlohou vybudovať Ledskú cestu. Rovnako sa mal postarať o lepšiu kontrolu Čankajška a jeho jednotiek. S postupujúcimi japonskými jednotkami Stilwell ustupoval na sever. S obsadením mesta Lashio 29. apríla 1942 vzrástla nutnosť vybudovať Ledskú cestu z Indie cez sever Barmy a napojiť sa na Barmskú cestu. Koncom roku 1942 vznikla letecká cesta zvaná *The Hump* (Hrb) – riskantné prelety amerických pilotov cez Himaláje, dopravujúce zásoby do Kchun-mingu a Čchung-čchingu. *The Hump* objemom transportovaného tovaru nahradil z 90 percent Barmskú cestu. Ledská cesta (tiež Stilwellova cesta) bola dokončená v januári 1945 a aj po jej otvorení zostal *Hump* do konca vojny hlavnou zásobovacou cestou.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *The Burma Road: The Epic Story of the China-Burma-India Theater in World War II*. [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 0-06-074638-6. S. 370.
Mesiac veľmi krátko po nove, vo fáze úzkeho kosáka
**Nov** je prvá fáza Mesiaca, pri ktorej sa Mesiac nachádza medzi Slnkom a Zemou. V tejto fáze nie je Slnkom osvetlená žiadna časť privrátenej strany Mesiaca a osvetlená je len odvrátená strana. Mesiac sa navyše nachádza počas novu iba na dennej oblohe. To znamená, že počas novu Mesiac zo Zeme vôbec nie je vidieť.

Nov je jediná fáza, pri ktorej môže dôjsť k zatmeniu Slnka. Okrem zatmení Slnka Mesiac počas novu Slnko neprekrýva. Pri pohľade zo Zeme sa totiž nachádza buď nad ním (pri pohľade zo Slovenska severnejšie) alebo pod ním (pri pohľade zo Slovenska južnejšie). Vďaka svojej pozícii (má rovnakú ekliptikálnu dĺžku ako Slnko) vychádza spolu so Slnkom, čiže ráno. Kulminuje spolu so Slnkom, čiže okolo 12:00 v zimnom čase a okolo 13:00 v letnom čase. Zapadá spolu so Slnkom večer. Najvyššie je vo fáze novu Mesiac v lete, najnižšie v zime.

Novom začína vyše dva týždne trvajúce obdobie tzv. dorastania Mesiaca. Po nove sa Mesiac posúva smerom na východ a približne o niekoľko desiatok hodín začne byť viditeľný ako úzky kosáčik. Sedem dní aj niekoľko hodín po nove nastáva prvá štvrť. 

Počas novu a splnu nastáva silnejší príliv, ktorý nazývame *skočný príliv*.

Pri pohľade z Mesiaca počas mesačného novu má planéta Zem fázu spln. 

Aj planéty slnečnej sústavy prechádzajú pri pohľade zo Zeme fázami. Tie planéty, ktoré obiehajú k Slnka bližšie ako Zem (vnútorné planéty), sa tiež dostávajú do novu. Keď majú fázu nov, hovoríme, že sú v takzvanej dolnej konjunkcii. Podobe ako Mesiac, aj planéty sú za ich novu nepozorovateľné. Výnimka nastáva len keď sa premietnu na slnečný disk a my ich pozorujeme ako prechod Merkúra alebo prechod Venuše.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

* Spln
* Prvá štvrť
* Posledná štvrť
Súradnice: 49°12′54″S 18°48′51″V﻿ / ﻿49,21502°S 18,814195°V﻿ / 49.21502; 18.814195

Kia Sportage
**Kia Slovakia s. r. o.** je výrobný závod kórejskej automobilovej spoločnosti Kia Corporation, ktorý sa nachádza pri Žiline v obci Teplička nad Váhom. Je to prvý a zatiaľ jediný závod tejto spoločnosti v Európe.

Spoločnosť bola založená 13. februára 2004. Základný kameň závodu bol položený v apríli 2004, samotná výstavba sa začala v októbri 2004, ukončená bola v decembri 2005. Skúšobná výroba bola spustená v lete 2006, sériová výroba v decembri 2006. Výrobná kapacita je teraz 350-tisíc automobilov ročne. Výška investície presiahla 2,3 miliárd eur. Rozloha závodu je 192 ha.

Kia Slovakia 2022
Rekordné množstvo automobilov sa v závode podarilo vyrobiť v roku 2019 344 tisíc a v roku 2023 350 tisíc vozidiel.

V máji 2021 sa obchodné meno spoločnosti Kia Motors Slovakia s. r. o. zmenilo na Kia Slovakia s. r. o. Cieľom je pomôcť značke Kia expandovať do nových oblastí obchodnej činnosti a urýchliť vývoj ekologických vozidiel novej generácie.

V roku 2021 bolo vyrobených 307 600 áut a viac ako 444 tisíc motorov. V roku 2021 bolo vyrobené aj 4. miliónte vozidlo. V roku 2022 to bolo 311 000 vozidiel a viac ako 460 tisíc motorov.

Kia Slovakia si dlhodobo a stabilne udržuje stabilnú zamestnanosť, ktorá k 31. decembru 2021 celkovo predstavovala 3 466 zamestnancov, pričom ich priemerný vek bol 39 rokov. Priemerná dĺžka odpracovaných rokov v Kia Slovakia dosiahla 12 rokov.

V roku 2022 sa tu vyrábali modeli Sportage piatej generácie a model Ceed v štyroch variáciách: Ceed, Ceed SW, ProCeed a XCeed. Od roku  2019 sa tu vyrábal aj plug-in hybridná (PHEV) verzia modelov Ceed SW a XCeed. Piata generácia modelu Sportage vo verzii PHEV sa vyrába od februára 2022. 

V roku 2021 dosiahla spoločnosť Kia Slovakia tržby na úrovni 5,58 miliárd eur. Za rok 2021 odviedla Kia Slovakia na dani z príjmov do štátneho rozpočtu sumu presahujúcu 61 miliónov eur. V roku 2023 Kia Slovakia vyrobila rekordných vyše 350-tisíc áut, v roku 2022 ich bolo 311-tisíc. Najviac vyrábaným modelom zostal Kia Sportage.

Materská kórejská spoločnosť Kia Corporation je súčasťou Hyundai Motor Group.

Referencie
----------

1. 1 2   *Kia vyrobila vlani pri Žiline rekordných vyše 350-tisíc áut* [online]. Denník E, 2024-01-09, [cit. 2024-01-09]. Dostupné online.
2. ↑  RYBANSKÝ, Juraj. *Predstavitelia STU navštívili závod Kia Slovakia* [online]. STU Bratislava, [cit. 2023-06-19]. Dostupné online.
3. ↑   *KIA | Produkty* [online]. [Cit. 2017-08-21]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Hyundai Motor Group
* Kia cee’d
* Kia Sportage
* Kia Venga

Externé odkazy
--------------

* Kia Slovakia
**Násobenie** je jedna z oblastí zo štyroch základných operácii v aritmetike. Násobenie prirodzených čísel predstavuje ich opakované sčítanie.

{\displaystyle {\begin{matrix}\underbrace {b+b+\cdots +b} \\{a}\\[-4ex]\end{matrix}}=\sum \_{i=1}^{a}b=a\cdot b}
*a* a *b* sa nazývajú **činitele**. Výsledok, „a krát b", sa nazýva **súčin**.

Napríklad sa zapisuje 3. 4 pre 4 + 4 + 4. Tento zápis sa číta „trikrát štyri". Podľa PSP sa násobenie píše s bodkou a s vynechanými medzerami.

Namiesto 3. 4 sa niekedy píše 3·4 alebo 3×4, niekedy sa môže znamienko vynechať úplne. Pri násobení premennou môžeme zapisovať napr. *5x*, *xy*. V programovacích jazykoch sa často používa znak \*.[chýba zdroj]

Pri násobení viacerých čísel sa používa grécky znak {\displaystyle \prod }:

{\displaystyle 3\cdot 5\cdot 7\cdot 9\cdot 11=\prod \_{i=1}^{5}(2i+1)=10395}
alebo tiež

{\displaystyle {\frac {3}{1}}\cdot {\frac {4}{2}}\cdot {\frac {5}{3}}\cdot \;\dots \;\cdot {\frac {n+2}{n}}=\prod \_{i=1}^{n}{\frac {i+2}{i}}={\frac {(n+1)(n+2)}{2}}}
Opakované násobenie rovnakých činiteľov zvyčajne nahradzujeme umocňovaním

{\displaystyle 2\cdot 2\cdot 2\cdot 2\cdot 2\cdot 2=2^{6}=64}
Inverzná operácia k násobeniu je delenie.

Pravidlá
--------

V algebrickom telese (napríklad {\displaystyle \mathbb {R} } a {\displaystyle \mathbb {Q} } s operáciami násobenia a sčítania) platí:

* Asociatívnosť: {\displaystyle a\cdot (b\cdot c)=(a\cdot b)\cdot c=a\cdot b\cdot c}; {\displaystyle a+(b+c)=(a+b)+c=a+b+c}
* Komutatívnosť: {\displaystyle a\cdot b=b\cdot a}; {\displaystyle a+b=b+a}
* Neutrálny prvok: {\displaystyle a\cdot 1=a}; {\displaystyle a+0=a}
* Inverzný prvok: {\displaystyle a\cdot {\frac {1}{a}}=1}; {\displaystyle a+(-a)=0}
* Distributívnosť: {\displaystyle a\cdot (b+c)=a\cdot b+a\cdot c}

Referencie
----------

1. ↑  Pravidlá slovenského pravopisu. 3. upravené a doplnené vyd. Bratislava: Veda 2000
2. ↑  HORÁK, Peter; NIEPEL, Ľudovít. *Prehľad matematiky*. Bratislava : Alfa, 1982.
3. ↑  J. FECENKO - Ľ. PINDA. *Matematika 1*. Bratislava: Vydavateľstvo technickej a ekonomickej literatúry, 2006, [cit. 2006-03-08]. ISBN 80-8078-091-9.

Pozri aj
--------

* faktoriál
**Vera Wisterová** (\* 30. marec 1977, Bratislava) je slovenská moderátorka a režisérka.

Životopis
---------

Vyštudovala Pedagogickú fakultu UK v Bratislave, odbor anglický jazyk a literatúra. Dva roky študovala filmovú a televíznu vedu v Austrálii.

Kariérne pôsobila v Rádiu FM a Fun rádiu. Pracovala v dnes už neexistujúcej súkromnej televízii VTV, v televízii Markíza uvádzala relácie Deka, Kuul Klub, magazíny televíznych programov *Mojsejovci*, *Nevesta pre milionára*. Ako režisérka má na konte niekoľko hudobných klipov aj televízny projekt *Karavan šou*.

V roku 2015 moderovala vianočný benefičný koncert Úsmev ako dar. Naďalej sa aktívne venuje moderovaniu komerčných aj súkromných akcií.

Naposledy (2021) tri mesiace moderovala zábavný program *Byť zdravý je výhra* na verejnoprávnej Jednotke.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  ŠTÉROVÁ, Martina. Vera Wisterová: Keby som sa tvárila ako celebrita, vysmiali by ma. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2016-01-18. Dostupné online [cit. 2021-11-21]. ISSN 1335-4418.
2. 1 2  aktuality.sk/osobnost/wisterova-vera/
3. ↑  TASR. Vianočný benefičný koncert Úsmev ako dar bude opäť plný hviezd. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2015-12-08. Dostupné online [cit. 2021-11-21].
4. ↑  TASR. RTVS odvysiela žrebovania očkovacej prémie. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2021-08-02. Dostupné online [cit. 2021-11-21].
**Záboj Bohuslav Kuľhavý** (\* 9. február 1937, Závažná Poruba – † 3. máj 2023, Bratislava) bol slovenský maliar, grafik a ilustrátor, považovaný za významného predstaviteľa postmoderny.

Životopis
---------

Narodil sa v liptovskej obci Závažná Poruba, strednú školu absolvoval v Liptovskom Mikuláši. V polovici 50. rokov odišiel do Martina, kde študoval súkromne u zakladateľa moderného slovenského prejavu v maľbe Martina Benku. Do sveta výtvarného umenia vstúpil začiatkom 60. rokov v Martine v okruhu výtvarníkov známych ako Skupina Mikuláša Galandu. V roku 1963 tu usporiadal prvú samostatnú výstavu v Slovenskom národnom múzeu. V rovnakom roku reprezentoval slovenské výtvarné umenie na výstave Súčasné slovenské výtvarné umenie v Prahe.

V roku 1964 sa presťahoval do Bratislavy, kde potom (s výnimkou dvojročného pobytu v USA v rokoch 1987 – 1988) pôsobil po zvyšok života. V roku 1968 vystavoval na Medzinárodnom bienále mladých výtvarníkov Danuvius v Bratislave, v roku 1969 v Lasson Gallery of Modern Art v Londýne.

Podľa teoretika a historika umenia Ľuboslava Mozu, Kuľhavý *„rozvíjal najhodnotnejší odkaz postmoderny. Po celý svoj tvorivý život vkladal na obrazovú plochu viac obsahových dejov, ktoré zdanlivo so sebou nesúviseli. Jeho rukopis sa tým stal neopakovateľným v slovenskom umeleckom raste, … S týmto majstrom odchádza posledná žijúca legenda slovenskej maľby. Celý svoj tvorivý život prežil po boku galandovcov, jeho tvorbu vysoko ocenili majstri ako Martin Benka a iní"*.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  TASR. Umelecký svet smúti: Zomrel slovenský maliar Záboj Bohuslav Kuľhavý. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2023-05-04. Dostupné online [cit. 2023-05-04].
2. ↑  PACKA, Štefan. Rodák z Liptova predbehol dobu. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2006-05-16. Dostupné online [cit. 2023-05-04]. ISSN 1335-4418.
3. 1 2   *Bohuš Záboj Kuľhavý* [online]. eantik.sk, [cit. 2023-05-04]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* PETRÁNSKY, Ľudovít. *Bohuš Kuľhavý*. Bratislava : Pallas, 1972. 46 s.
* PODUŠEL, Ľubomír. *Záboj Bohuslav Kuľhavý*. 1. vyd. Bratislava : Fo art, 2003. 190 s. ISBN 80-88973-12-0.

Externé odkazy
--------------

* Diela autora v katalógu Web umenia Slovenskej národnej galérie
* Zoznam diel Záboja Bohuslava Kuľhavého v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
* Záboj Bohuslav Kuľhavý – profil v dokumentárnom cykle GEN (RTVS, 2016)

Autoritné údaje: * abART: 6089
* GND: 1146238657
* NK ČR: mzk2004232262
* SNK: 152834
* VIAF: 84578476
* Web umenia: 5481
**Zdeněk Chára** (\* 18. august 1951, Strakonice) je bývalý český zápasník a tréner od roku 1970 pôsobiaci na Slovensku, otec hokejistu Zdena Cháru.

Bol členom armádneho klubu *Dukla Hodonín*, ktorý sa 12. mája 1970 presťahoval do Trenčína. Na MS v Madride a na ME 1974 v Katowiciach obsadil 4. miesto. Zúčastňoval sa tiež majstrovstiev sveta v kategórii veteránov, kde vybojoval niekoľko medailí.

V roku 1997 mal pozitívny dopingový test na anabolický steroid metandienon a dostal zákaz činnosti na deväť mesiacov. Na OH 2004 bol trénerom slovenskej reprezentácie.

Ako 58-ročný sa stal inštruktorom výcviku trenčianskych policajných jednotiek rýchleho nasadenia (kukláčov). Neskôr vyšlo najavo, že jeho magisterský diplom o vzdelaní z Univerzity Komenského bol sfalšovaný. Tento diplom predložil už v roku 2001, keď pracoval pre rezort obrany. Niekoľko rokov tak neoprávnene poberal plat ako vysokoškolský zamestnanec, dopustil sa trestného činu pozmeňovania verejnej listiny a podvodu.[chýba zdroj] 1. októbra 2012 začal pracovať ako vrátnik vo Vojenských skladoch v Nemšovej.

Napriek nepriaznivým prognózam sa systematicky venoval rozvoju hokejových zručností svojho syna.

Referencie
----------

1. ↑   *dukla.sk*. Dostupné online [cit. 2014-01-17]. Archivované 2016-03-05 z originálu.
2. ↑   Zo sedemnástich dopingových hriešnikov zo SR je rovný poltucet kulturistov. *sme.sk*, 1.7.1998. Dostupné online.
3. ↑   *canoe.sk*. Dostupné online.
4. ↑   Kukláčov vyučuje falošný magister Chára. *pravda.sk*, 28.1.2010. Dostupné online.
5. ↑   Keď syn zdvihol pohár, otcovi vyhŕkli slzy. *sme.sk*, 17.6.2011. Dostupné online.
**Blankvers** (angl. blank verse - čistý verš) je päťstopový obyčajne 10 alebo 11 slabičný jambický verš bez rýmov a strof. Svojím charakterom sa najväčšmi približuje ústnemu prejavu, čomu napomáhajú aj časté presahy. Má anglický pôvod a bol obľúbenou formou písania Williama Shakespeara, ktorý blankversom napísal aj tragédiu Hamlet. Blankvers použil aj Pavol Országh Hviezdoslav v hre Herodes a Herodias.

Ukážka
------

(Pavol Országh Hviezdoslav: Herodes a Herodias)

*Tu budem čakať, patriac do mora,*
*jak zďala ženú rovno zlatým rybkám*
*tie jeho vlnky čulé, lebo ich*
*vetierky stíhajú — tí rybári*
*zamilovaní: až i narazia*
*ich do chobôtky, do roztúženého*
*to brehu náručia a sietín šteť,*
*kysť hybišku kol, tamarišky prútky*
*i oleastra rýchle ponoriac*
*do prúdu i zas zdvihnúc vozvysok,*
*na týchto sťaby zradných na udiciach*
*vhor vyšinutých všetky korisťou*
*odvisnú v dlhých kvapkách ligotných*
*k radosti rybárov, i s trepotaním*
*im popadajú radom do lona.*
*Ba hlbšie patriac, hlbšie pod povrch*
*ten vytešený, ktorý nepristane*
*mi k mysli nijak — budem čakať tu,*
*skúmave, mrivo hľadiac v šero vôd,*
*až na dno…*

Referencie
----------

1. ↑  Tibor žilka – Viliam Obert - Maria Ivanová: Teória literatúry pre gymnázia a stredné školy, Bratislava 1996, 56. s, ISBN 80-85452-52-9
2. ↑   ZlatýFond.SME.sk - zlatý fond slovenskej literatúry. *SME* (Bratislava: Petit Press). Dostupné online [cit. 2022-02-07]. ISSN 1335-4418.
**Borovička** (ľudové a nárečové názvy: **borovec**, **jadlovec**, **jalovec**) je destilát zo zrelých plodov borievky obyčajnej.

Patrí do skupiny ovocných destilátov. Má typickú chuť a arómu po borievkách. Medzinárodný deň borovičky sa oslavuje každoročne 24. júna.

Obchodníci s borovičkou (borovičkári) často pochádzali z Trenčianskej župy, z oblasti Bielych Karpát.

V rámci Európskej únie sú v kategórii borievkové destiláty chránené značky:

* Spišská borovička
* Slovenská borovička Juniperus
* Slovenská borovička
* Inovecká borovička
* Liptovská borovička

Predávať pod týmto názvom je možné iba tie vyrobené na Slovensku.

Chránené značky
---------------

### Spišská borovička

Original Spišská Borovička KOSHER vyrába spoločnosť GAS Familia v meste Stará Ľubovňa. Týmto nápojom v roku 2007 spoločnosť historicky nadviazala na recept destilatérov siahajúci do roku 1797. Výnimočné vlastnosti tohto tradičného aperitívu ocenila aj Európska komisia, ktorá rozhodla o pridelení chráneného zemepisného označenia pre Spišskú borovičku zo Starej Ľubovne.

Referencie
----------

1. 1 2  pálenka. In:  *Encyklopédia ľudovej kultúry Slovenska 2*. Vyd. 1. Bratislava : Veda, 1995. 448 s. ISBN 80-224-0235-4. S. 9.
2. ↑  borovička. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 223.
3. ↑  TRENDREŠTAURÁCIE.SK. Medzinárodný deň borovičky. *Trend*. Dostupné online [cit. 2017-02-05].
4. ↑  Agriculture and Rural Development : E-Spirit-Drinks. dostupné online [Poznámka: potrebné zadať: do poľa „Country" - Slovakia, „Category" - 19. Juniper-flavoured spirit drinks]
**William Edgar Thornton** ( \* 14. apríl 1929, Faison, Severná Karolína, USA – † 11. január 2021, Boerne, Texas) bol americký kozmonaut z programu Skylab a letov s raketoplánmi.

Životopis
---------

### Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole vyštudoval univerzitu v Severnej Karolíne (University of North Carolina ) a v roku 1952 tam získal titul inžiniera fyziky. V štúdiu ďalej pokračoval a roku 1963 obhájil doktorát medicíny na rovnakej univerzite. Potom slúžil v americkej armáde v letectve a odtiaľ sa 2. augusta 1967 dostal do šiestej skupiny kozmonautov. Bol zaradený do podporných posádok letov Skylab 2, Skylab 3 a Skylab 4. Po ukončení tohto programu sa preškolil na raketoplány. Oženil sa (manželka Jennifer, rodená Fowlerová) a mal dve deti.

### Lety do vesmíru

Koncom leta roku 1983 sa stal 127 kozmonautom Zeme, keď na palube raketoplánu Challenger odštartoval na misiu STS-8. Šesťdenného letu sa zúčastnila táto päťčlenná posádka: veliteľ Richard Truly, ďalej Daniel Brandenstein, Guion Bluford, Dale Gardner a William Thornton. Štartovali z Kennedyho vesmírneho strediska na myse Canaveral a pristáli na žiadosť armády na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii v noci kvôli plánovaným vojenským cieľom misie. V noci tiež vypustili indickú telekomunikačnú družicu *Instat 1B*.

Po druhýkrát letel za necelé dva roky v rovnakom raketopláne na sedemdennú misiu STS-51-B. Veliteľom letu bol plk. Robert Overmyer, pilot plk. Frederick Gregory, ďalšími v posádke boli dr. William Thornton , dr. Norman Thagard , dr. Don Lind, dr. Lodewijk van den Berg a dr. Taylor Wang. Na obežnú dráhu vyniesli laboratórium Spacelab 3 a niekoľko zvierat. Štart aj pristátie boli zhodné s prvým letom.

* STS-8 Challenger (30. august 1983 – 5. september 1983)
* STS-51-B Challenger (29. apríl 1985 – 6. máj 1985)

### Po letoch

Z tímu kozmonautov NASA odišiel 3. mája 1994 vo svojich 65 rokoch. Po odchode učil na texaskej univerzite (University of Texas) v Galvestone budúcich lekárov, čo tam ale aj na iných školách robil s prestávkami aj počas svojej kozmonautickej kariéry.

Externé odkazy
--------------

* (po česky) Thornton, W.E. v Malej encyklopédii kozmonautiky
* (po česky) William Thornton v encyklopédii SPACE-40

Zdroj
-----

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.

Autoritné údaje: * LCCN: no2013133258
* VIAF: 305457787
* WorldCat: lccn-no2013133258
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Underground* pozri *Underground (rozlišovacia stránka)*.
Obálka britského undergroundového periodika Oz
**Underground** je anglický výraz pre podzemie. V iných jazykoch sa používa v prenesenom slova zmysle pre označenie javov, ktoré sú mimo všeobecne uznávaných zvyklostí. Môžeme k nim priradiť tak kriminálne javy, ako aj rôzne subkultúry ktoré sa odlišujú od hlavného prúdu.

Underground všeobecne
---------------------

V kultúre sa za *underground* niekedy označuje aj kult nezávislosti na komerčnom úspechu. Undergroundoví umelci vo všeobecnosti veľmi málo ba niekedy vôbec nereagujú na hlavné kultúrne prúdy, nezáleží im na zviditeľňovaní a na osobnej propagácii.

Inokedy sa termín *underground* používa na označenie vo svojej dobe pre umelcov, ktorí sa vo svojej dobe nevčleňujú do žiadneho aktuálneho, známeho umeleckého štýlu, alebo hudobného žánru. Undergroundoví hudobníci patrili často ku „*kultúrnej spodine*" a väčšinou pôsobili v symbióze s ďalšími umeleckými kategóriami – literatúrou a dramatickým či výtvarným umením.

### Undeground v hudbe

V hudbe sa za Underground označuje smer, ktorý vznikol v 60. rokoch 20. storočia v oblasti západného pobrežia USA a vzápätí sa rozšíril do Európy – Spojeného kráľovstva, Nemecka aj do vtedajšej ČSSR. Undergroundová hudba vychádza z psychedelickej hudby a avantgardnej vážnej hudby.

V prípade hudobných žánrov boli za undreground v dobách svojho vzniku označované žánre ako boli: psychedelický rock, punk rock a hardcore, hip hop, alternatívny rock, grunge, rôzne formy heavy metalu vrátane black metalu, experimentálna hudba a mnohé iné.

Undergroundoví interpreti (alebo interpreti, ktorí vzišli z undergroundovej scény)
----------------------------------------------------------------------------------

### Českí a slovenskí interpreti

* Aktual (Česko)
* Jim Čert (Česko)
* DG 307 (Česko)
* Milan Hlavsa (Česko)
* Hrdinové nový fronty (Česko)
* Ivan Martin Jirous (Česko)
* Záviš (Česko)
* The Plastic People of the Universe (Česko)
* Psí vojáci (Česko)
* Půlnoc (Česko)
* Charlie Soukup (Česko)
* Umělá Hmota (Česko)
* Blue Effect (Česko)
* Pražský výběr (Česko)
* Depresy (Slovensko)
* Zóna A (Slovensko)
* Bekim (Slovensko)

### Zahraniční interpreti

* Green Day
* The 1975
* Pink Floyd
* John Cale
* The Electric Prunes
* Nico
* Lou Reed
* Tangerine Dream
* The Velvet Underground
* Frank Zappa and The Mothers of Invention
* Nirvana
* Christopher Cornell
* Children of Bodom
* Mayhem

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Undergroundová kultúra**
**Cesta II. triedy 584** je cesta II. triedy na Slovensku v okresoch Tvrdošín, Liptovský Mikuláš a Brezno. Jej dĺžka je 72,028 km, pričom prebieha v dvoch navzájom nesúvislých úsekoch, ktoré oddeľuje hrebeň pohoria Nízke Tatry. Severná vetva spája regióny Orava a Liptov horským priechodom Huty, kým južná vetva prechádza regiónom Horehronie.

História
--------

### Horský priechod Huty

Horský priechod Huty je vôbec najmladším slovenským horským priechodom. Tento úsek s dĺžkou 13,8 km bol vybudovaný v rokoch 1982 – 1986, aby nahradil priechod Kvačianskou dolinou, napojil izolované liptovské podhorské obce Huty, Malé Borové a Veľké Borové na ich okresné mesto – Liptovský Mikuláš, no najmä z vojensko-strategických dôvodov. Celá trasa bola sovietskymi veliteľmi upravená tak, aby nešla voľným terénom, čím sa mala zabezpečiť neviditeľnosť presunu vojenskej techniky.

Priebeh
-------

Začína na križovatke s cestou I/59 a E77 v obci Podbiel a vedie k Oravskému Bielemu Potoku, Habovke a Zubercu, aby pokračovala do sedla Huty.

Následne prechádza obcou Liptovské Matiašovce, okrajom obcí Liptovská Sielnica, Liptovský Trnovec a mestom Liptovský Mikuláš (ulice Ráztocká – Revolučná – Jánošíkovo nábrežie), kde sa križuje s cestou I/18. Na území mesta ďalej smeruje privádzačom na križovatku s D1 a E50 a pokračuje cez Demänovú do Demänovskej Doliny, kde končí severná časť cesty (Jasná).

Cesta pokračuje na južnom úpätí Chopka na Trangoške a smeruje južným smerom k Tálom a Bystrej, kde končí križovatkou s cestou I/72.

Referencie
----------

1. ↑  STANČÍKOVÁ, Ľubica; KUBIŠOVÁ, Ľubica. Cesta cez priechod Huty mala byť pôvodne vojenskou skrýšou. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2016-06-05. Dostupné online [cit. 2022-10-12]. ISSN 1335-4418.

Externé odkazy
--------------

* Miestopisný priebeh cestných komunikácií (Slovenská správa ciest)

  


| * z
* d
* u
Cestná infraštruktúra na Slovensku II |
| --- |
| Cesty II. triedy | 
* 106
* 127
* 143
* 211
* 425
* 426
* 428
* 484
* 487
* 499
* 500
* 501
* 502
* 503
* 504
* 505
* 506
* 507
* 509
* 510
* 511
* 512
* 513
* 514
* 515
* 516
* 517
* 519
* 520
* 524
* 526
* 527
* 527A
* 527B
* 529
* 531
* 532
* 533
* 534
* 535
* 536
* 536A
* 537
* 538
* 539
* 540
* 541
* 542
* 543
* 545
* 546
* 547
* 548
* 549
* 550
* 552
* 554
* 555
* 556
* 558
* 559
* 560
* 561
* 562
* 563
* 564
* 566
* 567
* 571
* 572
* 573
* 574
* 575
* 576
* 578
* 579
* 580
* 580A
* 581
* 582
* 583
* 583A
* 584
* 584A
* 585
* 587
* 588
* 589
* 590
* 591
* 592
* 593
* 594
* 595

 | Slovensko |
| Zaniknuté cesty | 
* 508
* 510
* 518
* 520A
* 521
* 522
* 523
* 525
* 528
* 530
* 541
* 544
* 551
* 553
* 557
* 565
* 574A
* 576
* 577
* 583B
* 583C
* 583D
* 586

 |
| Súvisiace šablóny | 
Cestná infraštruktúra na Slovensku I
Cestné tunely na Slovensku
 |
**Matej Kocák** (angl. *Matej Kocak*, \* 3. december 1882, Gbely, Uhorsko – † 4. október 1918, Argonnský les, Champagne, Francúzsko) bol príslušník Námornej pechoty USA počas prvej svetovej vojny, ako jeden z 19 vojakov v histórii USA bol dvakrát ocenený Kongresovou Medailou cti, pričom získal námornú aj armádnu verziu tejto medaily za zásluhy v boji 18. júla 1918.

Život
-----

Narodil sa v obci Gbely na Slovensku v rodine Mateja Kocaka a jeho manželky Rozálie rod. Vlkovej. V roku 1906 emigroval do USA a 16. októbra 1907 vstúpil do Námornej pechoty v meste Pittsburgh v Pensylvánii. Slúžil na League Islande v Pennsylvánii. 16. októbra 1911 odišiel po skončení svojej služby zo zboru námornej pechoty, ale už 26. decembra 1911znovu nastúpil do služby, teraz do Navy Yard v štáte New York. Žil v Binghamtone v štáte New York, na mieste, kde žila veľká slovenská komunita. Bol členom slovenského Katolíckeho sokola.

Od 30. apríla do 23. novembra 1914 slúžil spolu s jednotkami armády v mexickom štáte Veracruz. Po skončení druhej služby sa znovu zapísal do jednotiek námornej pechoty. Bol vyslaný do Santo Domingo v Dominikánskej republike, kde sa zúčastnil bojov s miestnymi banditmi. 23. marca 1917 získal hodnosť desiatnika (corporal). Následne sa vrátil do USA a slúžil v 12. rote v Quanticu vo Virgínii.

31. decembra 1917 bol prepravený do francúzskeho St. Nazaire. 23. januára 1918 nastúpil k 66. rote 5. pluku námornej pechoty. 1. júna 1918 bol povýšený do hodnosti seržanta (čatára). Zúčastnil sa bojov v okolí Bois De Belleau Bouresches severozápadne od Château-Thierry. 18. júla 1918 sa zúčastnil útoku na Villers-Cotterêtský les južne od Soissons. Za odvahu počas týchto bojov bol neskôr vyznamenaný. V citáciách k jeho námornej aj armádnej medaile cti sa uvádzalo, že sám a neskôr s pomocou ďalších vojakov vyradil dve nepriateľské guľometné hniezda.

Padol v boji 4. októbra 1918 počas bitky o Argonnský les vo francúzskej Champagne. Bol pochovaný na vojenskom cintoríne Meuse-Argonne v Romagne-sous-Montfaucon vo Francúzsku.

Referencie
----------

1. ↑  FamilySearch. *Gbely - Matrika narodených 1869-1884 - obrázok 277 - riadok 151* [online]. ident.familysearch.org, [cit. 2021-07-03]. Dostupné online.
2. ↑   Slovák Matej Kocák dostal dve Medaily cti. *dennikn.sk* (Bratislava: N Press). Dostupné online [cit. 2021-07-03]. ISSN 1339-844X.

Externé odkazy
--------------

* Kocak, Matej, homeofheroes.com Dostupné online
* KOCAK, Matej, msc.navy.mil Dostupné online Archivované 2006-06-22 na Wayback Machine
* Kocak, Matej, Who's Who in Marine Corps History, tecom.usmc.mil Dostupné online Archivované 2011-05-16 na Wayback Machine
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 151 - rímskokatolícka cirkev v Gbeloch

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Matej Kocak na anglickej Wikipédii.*