recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Prof. JUDr. **Jozef Čentéš**, PhD. (\* 17. november 1967, Nitra) je slovenský prokurátor a vysokoškolský pedagóg. 17. júna 2011 bol zvolený do funkcie generálneho prokurátora. O voľbe sa vedú spory, v júni 2013 bol zvolený nový kandidát, Jaromír Čižnár.

Životopis
---------

Jozef Čentéš absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v roku 1991, v roku 1997 získal tituly JUDr. a PhD. V roku 2008 bol habilitovaný na docenta v odbore trestné právo.

Dňa 18. decembra 2014 bol vymenovaný za profesora v tom istom odbore. Profesorské konanie absolvoval na Masarykovej univerzite, pretože vtedajší prezident Ivan Gašparovič „neformálne dával najavo", že by Čentéša za profesora nevymenoval.

Svoje pôsobenie začal na Mestskej prokuratúre v Bratislave v roku 1991. Prokurátorské skúšky zložil v roku 1992 a bol vymenovaný za prokurátora. Na Generálnej prokuratúre pracuje od roku 1999. Od roku 2004 bol vo funkcii zástupcu riaditeľa trestného odboru. V súčasnosti zároveň pôsobí ako vedúci katedry trestného práva, kriminológie a kriminalistiky na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Zvolenie za generálneho prokurátora
-----------------------------------

17. júna 2011 bol Jozef Čentéš zvolený za generálneho prokurátora. Hlasovalo za neho 79 z 89 prítomných poslancov Národnej rady Slovenskej republiky. Prezident Ivan Gašparovič odmietol Čentéša vymenovať do funkcie už v júni 2011. Podľa prezidentovho hovorcu Mareka Trubača prezident považuje voľbu za „spolitizovanú" a hodlá počkať na rozhodnutie Ústavného súdu.

4. decembra 2014 Ústavný súd rozhodol o tom, že exprezident Ivan Gašparovič porušil nevymenovaním Jozefa Čentéša za generálneho prokurátora jeho základné práva zaručené ústavou t. j. prístup k voleným a verejným funkciám za rovnakých podmienok, ako aj práva na vstup do verejnej služby štátu. Priznal Jozefovi Čentéšovi odškodné vo výške 60 000 eur.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Profil generálneho prokurátora Jozefa Čentéša* [online]. Petit Press, 17.06.2011, [cit. 2013-06-24]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Čentéša zvolili za prokurátora, prezident avizuje, že ho nevymenuje* [online]. Pravda.sk, 17.06.2011, [cit. 2013-06-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Smer sám zvolil Čižnára za generálneho prokurátora* [online]. Petit Press, 18.06.2013, [cit. 2013-06-24]. Dostupné online.
4. ↑
5. ↑  BENEDIKOVIČOVÁ, Mária. Na UK prepisovali doklady, aby profesorský titul získal učiteľ, čo opísal učebnicu. *Denník N* (Bratislava: N Press), 2020-06-05. Dostupné online [cit. 2020-06-06]. ISSN 1339-844X.
6. ↑   *Katedra trestného práva, kriminológie a kriminalistiky* [online]. www.flaw.uniba.sk, [cit. 2018-01-23]. Dostupné online.
7. ↑  V kauze nevymenovania J. Čentéša za prokurátora padol verdikt
8. ↑  Nález Ústavného súdu Slovenskej republiky sp. zn. I. ÚS 397/2014 zo 4. decembra 2014

Autoritné údaje: * GND: 1136392939
* ISNI: 0000000383372389
* LCCN: n2014075450
* NK ČR: mub2012720620
* SNK: 151479
* VIAF: 268283092
* WorldCat: lccn-n2014075450
**Hana Meličková**, vyd. Rapantová (\* 27. január 1900, Martin – † 7. január 1978, Bratislava) bola významná slovenská herečka, spoluzakladateľka slovenského profesionálneho divadla.

Narodila sa v rodine martinského učiteľa a hudobného skladateľa Jána Melička. Pôvodne študovala hudbu na pražskom konzervatóriu (1919 - 1923). Popri nej si zapísala hereckú tvorbu. V rokoch 1923 - 1926 pracovala ako učiteľka na Župnej hudobnej škole v Martine. V rokoch 1926 - 1976 bola členkou činohry SND v Bratislave. Jej prvou rolou bola postava Salome v hre Oscara Wilda. Za obdobie svojho pôsobenia v Slovenskom národnom divadle stvárnila takmer dvesto postáv. 

V roku 1955 dostala titul zaslúžilá umelkyňa a v roku 1961 titul národná umelkyňa. Okrem toho bola laureátkou štátnej ceny (1951) a vyznamenania Za zásluhy o výstavbu (1960). Je po nej pomenovaná ulica na bratislavských Dlhých dieloch.

Hana Meličková sa vydala za slovenského historika Daniela Rapanta, spolu mali dve dcéry: Helenu a Danielu.

Filmografia
-----------

* 1950 - *Kozie mlieko*, Omastová
* 1957 - *Zemianska česť*, Bešeňovská
* 1958 - *Statočný zlodej*, predsedníčka spolku Humanitas
* 1960 - *Jerguš Lapin*, teta Budáčová
* 1962 - *Polnočná omša*, Vilma Kubišová
* 1967 - *Rok na dedine*, Zuza Svoreňová
* 1967- Ženský zákon, Mara

Referencie
----------

1. ↑   *Daniel Rapant* [online]. osobnosti.sk, [cit. 2011-01-15]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hana Meličková**

Externé odkazy
--------------

* Profil na kultura.cz

Autoritné údaje: * GND: 121338215
* ISNI: 0000000055381606
* LCCN: no98068616
* NK ČR: mzk2004252119
* SNK: 155847
* VIAF: 37771393
* WorldCat: lccn-no98068616
Štandardný hladkosrstý jazvečík
**Jazvečík** je veľmi známe psie plemeno vyskytuje sa v niekoľkých variantoch rozdelených na základe veľkosti a druhu osrstenia.

Vzhľad
------

Jazvečík je plemeno typické svojimi nízkymi nohami a dlhým kompaktným telom. Môže vážiť od 8 kg - do 16kg ak ide o štandardného jazvečíka, u trpasličieho a králičieho rázu sa meria obvod hrudníka. Trpasličí jazvečík obvod hrudníka do 35 cm a králičí jazvečík obvod hrudníka do 30 cm. Krátka, dlhá alebo drsná srsť môže byť rôzne sfarbená (jednofarebná, dvojfarebná, škvrnitá), pričom biela farba nie je žiaduca. 
Jazvečíky delíme:

* Štandardný jazvečík
	+ hladkosrstý
	+ dlhosrstý
	+ drsnosrstý
* Trpasličí jazvečík
	+ hladkosrstý
	+ dlhosrstý
	+ drsnosrstý
* Králičí jazvečík
	+ hladkosrstý
	+ dlhosrstý
	+ drsnosrstý

Tieto rôzne varianty jazvečíka vznikli na základe rozličných požiadaviek na určité pracovné nasadenie psa a s tým spojenú potrebu jeho špecializácie.

Povaha a využitie
-----------------

Mnohí ľudia, ktorí vidia na ulici jazvečíka s podlhovastým telom vôbec nevedia o tom, že tento malý štvornohý a veľmi obľúbený spoločník je pri dobrom výcviku obratným, vynikajúcim a spoľahlivým poľovným psom.
Ako poľovný pes je mnohostranne využiteľný, okrem iného ako durič na brlohárenie. Králičí jazvečík sa dokáže obratne pohybovať v králičej nore.S inými psami a deťmi si nie vždy rozumie.

História
--------

Jazvečíky sa pôvodne chovali a šľachtili ako poľovné psy. Kvôli svojej výške sa používali ako psy na vyháňanie jazvecov z nôr. V súčasnosti sa kvôli svojej príjemnej povahe stáva obľúbeným spoločenským psom.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jazvečík**
**Jób Trusius-Hlobík** (pôvodne sa podpisoval iba **Hlobík**, neskôr **Trusius** s prímením **Rosemontanus** a **Rosenbergensis**) (\* Ružomberok – † 1678, Wrocław, Republika oboch národov) bol slovenský básnik.

Životopis
---------

Študoval v Banskej Bystrici, Gdansku a Kráľovci (Kaliningrade). Pôsobil ako konrektor v Banskej Bystrici, od roku 1650 bol rektorom v Krupine, od roku 1654 diakonom vo Zvolene.
Po odhalení Vešeléniho protihabsburského sprisahania emigroval a od roku 1673 žil v Poľsku, v Brzegu a vo Wróclavi. Popredný predstaviteľ barokovej latinskej príležitostnej poézie druhej polovice 17. storočia usilujúcej sa o nekonvenčný poetický výraz, ako aj spoločenskú a protivojnovú, resp. občiansko-politickú tematiku. Lat. 
školskú polemickú dišputu reflexívneho charakteru napísal ešte ako banskobystrický študent.

Tvorba
------

Prvé verše uverejnil v roku 1642 a okrem nich uverejnil i niekoľko dišpút. Samostatne vydal tlačou až zbierku básní *Schediazmy alebo Hry básnické improvizované* v roku 1662. Svojimi básňami vyjadruje najmä svoj výrazný občiansko-politický názor na udalosti a spoločnosť svojej doby.

Dielo
-----

* *Tractatio methodica...*, Banská Bystrica, 1642 (spoluautor)
* *De magica specie...*, Banská Bystrica, 1644
* *Pyxis symbolica*, Gdaňsk, 1649
* *Schediazmy alebo Hry básnické improvizované (Schediasmata sive Lusus poetico-extemporanei)*, zbierka protiturecky ladených básní, Levoča, 1662
* *Mescellaneorum bibliocorum libri primi...*, Hamburg, 1676
* *Trojka, okolo vezúca stotiny rozličných epigramov (Triga, centurias variorum epigrammatum circumvehens)*, zbierka básní a epigramov, 1683
* *Statua, in perennem mnemosynen virorum...exulatium*, Lipsko, 1687

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Spojená škola sv. Jána Bosca** v Novej Dubnici zlučuje štyri organizačné zložky:  

1. Základná škola sv. Jána Bosca
2. Materská škola sv. Jána Bosca
3. Gymnázium sv. Jána Bosca
4. SOŠ IT sv. Jána Bosca

Zriaďovateľom školy je Rímskokatolícka cirkev, Žilinská diecéza.

História školy
--------------

V roku 1991 vznikla základná škola a v roku 1992 gymnázium. V tom, čase bol zriaďovateľom biskupský úrad Nitrianskej diecézy. Vznikom Žilinskej diecézy prešli zriaďovateľské kompetencie pod biskupský úrad v Žiline. Od 1. decembra 2004 je gymnázium súčasťou Spojenej školy sv. Jána Bosca v Novej Dubnici. Gymnázium má 4-ročnú a 8-ročnú formu štúdia. Je to všeobecnovzdelávacia škola s vlastnými rozšírujúcimi predmetmi Rétorika, Náboženstvo, možnosťou voľby seminárov v maturitnom ročníku a možnosťou absolvovať ako nepovinné hodiny informatické predmety z odboru technické lýceum.Ako prvý cudzí jazyk sa vyučuje angličtina, ako druhý cudzí jazyk sa vyučuje nemecký jazyk. Kvalitné výsledky dosahuje v umiestňovaní študentov na vysoké školy medicínskeho zamerania. Spolu s gymnáziom funguje aj Stredná odborná škola informačných technológií s odborom technické lýceum, ktoré je zamerané na informatiku v spojení s elektrotechnikou.

Vedenie školy
-------------

### Súčasné vedenie školy

* **Riaditeľ:** Ing. Jozef Imrišek
* **Zástupca pre Gymnázium a SOŠ IT:** Mgr. Ján Šatka

### Riaditelia školy

* Ing. Mgr. Valábek
* PhDr. Irena Štofaníková
* Ing. Daniel Gajdoš
* Mgr. Edita Danišová (do roku 2004)
* PhDr. Marián Kvasnička
* Mgr. Ľuboš Valt

Referencie
----------

1. ↑   *STREDNÁ ODBORNÁ ŠKOLA sv. J. Bosca, Nová Dubnica* [online]. www.sosnd.edupage.sk, [cit. 2017-05-03]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Stránka školy

Súradnice: 48°56′02″S 18°08′38″V﻿ / ﻿48,933916°S 18,143991°V﻿ / 48.933916; 18.143991
Hliadkové auto NYPD Ford Crown Victoria Police Interceptor na Times Square
Príslušníci NYPD na Times Square, rok 2010
2 príslušníci NYPD ESU (vľavo a v strede)**New York City Police Department** (skrátene **NYPD**) je policajný zbor mesta New York a najväčší policajný zbor v Spojených štátoch. Založený bol v roku 1845.

Výbava
------

Policajti štandardne nosia tmavomodrú uniformu, opatrenú odznakom na náprsnom vrecku a nášivkou so znakom oddelenia na rukáve.

Zbor taktiež disponuje oddelením vyšetrovania - policajti vo funkcii detektíva chodia v civilnom odeve, a špeciálnou jednotkou rýchleho nasadenia *ESU* - Emergency Service Unit.

Radoví policajti sú štandardne vyzbrojení pištoľami Beretta M92 kalibru 9 mm Luger, ale dochádza k prezbrojovaniu. Ďalej sa vo výzbroji nachádzajú rôzne typy brokovníc napr. Remington 870 alebo brokovnica značky Mossberg.

Vozový park tvoria najčastejšie auta Ford Crown Victoria Police Interceptor, ďalej iné automobily, predovšetkým značky Ford alebo Chevrolet a motocykle značky Harley-Davidson.

Motto
-----

*Courtesy, professionalism, respect* - Zdvorilosť, profesionalita, rešpekt.

Velenie
-------

V súčasnosti velí NYPD policajný komisár Edward Caban.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **New York City Police Department**

Zdroj a referencie
------------------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku New York City Police Department na českej Wikipédii.*

1. ↑   *US DOJ Statistics 2003* [online]. [Cit. 2011-02-19]. Dostupné online. Archivované 2011-07-16 z originálu.

Externé odkazy
--------------

[ Oficiálna stránka N.Y.P.D. Foreign Intelligence Surveillance Act: I'm glad Andrew McCabe says on mainstream TV: 'Trump is wrong'
The Hungarian Jim Jordan is sure of the situation presented at CNN Newsroom: It refers to the Romanian prostitute Stoichita Adriana Marlena who sold her DAUGHTER to the gypsies of Ruth Ginsburg and ends up in the hands of the Hungarian Jonas Iagar. Did he say FISA spied on his campaign? I thought he said Russia had nothing to do with his campaign. He doesn't want FISA to go after his Saudi friends. Source Foreign Intelligence Surveillance Act, Săcele Brașov City Hall, Romania and Brașov Police Romania. Breaking News Forbes JIm Jordan] (po anglicky)
O zvyšku po niečom pozri *Troska.*
Súradnice: 50°30′59″S 15°13′51″V﻿ / ﻿50,51639°S 15,23083°V﻿ / 50.51639; 15.23083

**Trosky** sú zrúcanina hradu v severných Čechách v Českom raji medzi mestami Turnov a Jičín. Leží v katastrálnom území obce Troskovice v okrese Semily v Libereckom kraji. Hrad je viditelný na veľkú vzdialenosť (prakticky z celej oblasti Českého raja) a je vizuálnou dominantou širokého okolia.

Umiestnenie
-----------

Z geologického hľadiska stojí hrad na kopci, vytvorenom dvojitým sopúchom z čadiča z obdobia treťohôr. Veže boli postavené na vrcholoch týchto sopúchov, nádvorie a samotné priestory hradu medzi nimi. Hrad a jeho okolie je v súčasnosti vyhlásený za prírodnú pamiatku, nakoľko steny tejto čadičovej hory obývajú vzácne druhy rastlín a živočíchov.

Dejiny
------

Hrad bol založený niekedy v druhej polovici 14. storočia. Prvým majiteľom hradu bol Čeněk z Vartemberka z rodu Markvarticovcov. Ten sa počas svojho života zadĺžil a panstvo aj s hradom prepadlo jednému z jeho veriteľov Václavovi IV. v roku 1394. Václav IV. po čase hrad predal rodu Bergovcov, ktorý ho vlastnili až do roku 1455.  

Počas vlády Bergovcov hrad ovládli dvaja "lúpežníci" Kryštof Šof a jeho druh Švejkar s približne 200 mužmi. Títo sa až do roku 1444 úspešne bránili obliehaniam zemanského vojska a terorizovali z hradu široké okolie.  
 
Ďalším majiteľom hradu sa stal Jan Zajíc z Hazemburgu. V tomto období dôležitosť hradu postupne klesala aj z dôvodu, že on aj ďalší majitelia obývali pohodlnejšie obydlia v okolí, napr. zámok Hrubá Skála. Od tohto obdobia hrad postupne pustol.  

V roku 1821 sa stal majiteľom hradu podnikateľ Jan Lexa z Aehrenthalu, ktorý sa snažil zachrániť okolité pamiatky, niekedy však nie veľmi citlivým prístupom. Jedným z takýchto projektov bolo aj vybudovanie vyhliadkovej veže (resp. prístupu na jednu z veží hradu na čadičovom masíve) z materiálu niektorých zrútených častí hradu, ktorá však zostala nedokončená.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Trosky**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trosky na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2005-05-21 na Wayback Machine
**Ivan Kolesár** (Matej Vladimír) (\* 4. december 1895, Vyšná Boca – † 25. máj 1975, Bratislava) bol slovenský evanjelický kňaz, vysokoškolský pedagóg a teológ.

Rodina
------

* otec: Pavol Kolesár
* matka: Karolína rod. Filipčová
* brat: Miloš Kolesár
* synovia: Dušan, Ivan, Vladimír
* dcéra: Oľga vyd. Toffler, Elena vyd. Hroudná
* manželka: Oľga rod. Chorvátová

Životopis
---------

Základné vzdelanie získal vo Vyšnej Boci a v Brezne, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Rimavskej Sobote. Teológiu študoval v Bratislave (1918 – 1922). Po ordinácii pôsobil ako kaplán v Krajnom, Starej Turej, farár v Turanoch (1923 – 1925), v Kochanovciach (1925 – 1953), v Bratislave (1953 – 1963). Dekan dolnotrenčianskeho seniorátu, misijný referent, člen sirotincového výboru v Modre, člen výboru Slovenskej evanjelickej jednoty v Klenovci. Po príchode do Bratislavy prvý predseda ÚSEKU.

Počas 2. svetovej vojny sa zapojil do ilegálnej protifašistickej odbojovej skupiny Flóra, pomáhal rasovo prenasledovaným. V decembri 1944 bol zatknutý a internovaný v koncentračných táboroch Mauthausen, Amstetten a Ebensee.

Po roku 1948 sa stal predsedom kňažského spolku, pôsobil ako docent na Slovenskej evanjelickej teologickej fakulte v Bratislave, prednášal cirkevné právo a cirkevnú agendu. Redaktor Cirkevných listov (1953 – 1959) a senior Bratislavského seniorátu (1959 – 1963).

Ocenenie
--------

* 1939 – Československý vojnový kríž
* Rad SNP II.triedy

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: jo2010589214
* VIAF: 143545862
Súradnice: 48°41′42″S 22°18′00″V﻿ / ﻿48,695°S 22,3°V﻿ / 48.695; 22.3

**Petrovské podhorie** je geomorfologický podcelok Východoslovenskej pahorkatiny. Nachádza sa na jej juhovýchodnom okraji a najvyšší vrch Dúbravka dosahuje 397 m n. m.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá mierne zvlnenú časť v najvýchodnejšej časti Východoslovenskej pahorkatiny. Na juhovýchode ho vymedzuje štátna hranica s Ukrajinou, severovýchodným smerom sa nachádzajú Vihorlatské vrchy s podcelkom Popriečny. Západným smerom nadväzuje krajinný celok Podvihorlatskou pahorkatinou.

Osídlenie
---------

Mierne zvlnené územie poskytuje najmä v severnej polovici vhodné podmienky pre osídlenie a v tejto časti pahorkatiny leží niekoľko menších obcí. Prihraničné pásmo schengenskej hranice nie je obývané.

Doprava
-------

Centrálnou časťou vedie z Tibavy cesta III. triedy, ktorá spája obce v tejto časti územia. Výnimkou je obec Husák, ktorá je napojená z južného smeru z cesty I/19, ktorá prechádza južným okrajom Petrovského podhoria.

Referencie
----------

1. ↑   *TM 147 Východoslovenská rovina – Veľké Kapušany – Turistické mapy VKÚ* [online]. vku-mapy.sk, [cit. 2024-04-10]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-09-02]. Dostupné online.
3. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-09-20]. Dostupné online.
V gréckej mytológii sa **Eurybia** (starogr: *Εὐρυβία*, *Εὐρυβίη*, vo význame „široká sila"), opisovaná ako „[majúca] v sebe srdce z kameňa", bola dcérou Ponta a Gaie. Ohavná Kéto bola jej sestrou. Bola manželkou Titana Kria a matkou Astraia, Persesa a Pallasa. Ako staršie, relatívne menej významné božstvo zohráva vo väčšine mytológií úlohu predchodkyne iných bohov a zvyčajne v nehrá žiadnu úlohu. Kým jej sestra Kéto je bohyňou morských hrôz, Eurybia je bohyňou sily šíreho mora.

Zdroje
------

Eurybia nezohráva v gréckej mytológii žiadnu významnú rolu. Dozvedáme sa o nej od Hésioda, ktorý ju spomína v *Teogónii* a v diele *Bibliotheca*, ktoré je prisudzované Apollodórovi.

V modernej dobe
---------------

Názov Eurybia nesie druh rastlín z čeľade astrovité, podčeľade astrovaté (*Asteroideae*), druh Eurybia. Rozšírené sú prevažne v Severnej Amerike. Medzi zástupcov druhu patria napríklad: *Eurybia divaricata*, *Eurybia macrophylla*, *Eurybia radula*.

Eurybia je druhové meno motýľa z rodu, ktorý sa vyskytuje od Mexika po Bolíviu. *Riodinidae* je čeľaď, ktorej charakteristickým znakom sú malé škvrny pripomínajúce kov, ktoré sa nachádzajú na ich krídlach. 

MSC Euribia je moderná výletná loď pomenovaná po bohyni. Postavená bola v roku 2023, jej hrubá tonáž (BRT) je 183 500 BRT, dĺžka 331 metrov. Poskytuje 2419 kajút pre 6327 cestujúcich a 1700 členov posádky.

Rodostrom
---------

|  |
| --- |
|  |
|
|  |  |  |  |  |  | Pontos |  | Gaia |  | Ouranos |
|  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
|  |  |  |  |  |  |  |  | Eurybia |  | Krios| |  |
|  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | Astraios |  | Éós |  | Perses |  | Asteria |  | Pallas |  | Styx |
|  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Boreas |  |  |  |  |  |  |  | Astraia |  | Hekaté |  |  | Zelos |  |  |  |  |  | Kratos |
|  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
| Notos |  |  |  |  |  |  |  | Fosforos |  |  |  |  |  |  | Nike |  |  |  |  |  | Bié |
|  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|
| Euros |  |  |  |  |  |  |  | Hviezdy |
|  |  |
|  |  |  |  |  |  |
|
| Zefyros |  |  |
|  |

Referencie
----------

1. ↑  Hésiodos, *Teogónia* 233–239.
2. ↑  Hésiodos, *Teogónia* 233–239, Apollodóros, *Bibliotheca* 1.2.6.
3. 1 2  ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. 5. doplnené vydanie. vyd. Bratislava : Perfekt, 2015. ISBN 978-80-8046-717-3. S. 341.
4. ↑  Hésiodos, *Teogónia* 375–377, Apollodóros, *Bibliotheca* 1.2.2.
5. ↑   *MSC Euribia* [online]. [Cit. 2024-04-12]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Eurybia (mythology) na anglickej Wikipédii.*
**Martin Kaprálik** (\* 11. apríl 1976, Bratislava) je slovenský divadelný a televízny herec a dabér.

Životopis
---------

Herectvo vyštudoval na konzervatóriu v rodnej Bratislave. Už počas školy sa venoval herectvu. V dnešnej dobe pôsobí najmä v divadle a veľmi často taktiež dabuje. V televízii sa objavuje pomenej. Pôsobil v Divadle Andreja Bagara v Nitre, v Divadle Nová scéna, v Mestskom divadle P. O. Hviezdoslava a v Divadle Malá scéna STU.

Rodina
------

Martin Kaprálik pochádza z hereckej rodiny. Jeho starý otec bol Elo Romančík. Jeho otcom bol Dušan Kaprálik. Má troch súrodencov sestru Zuzanu, brata Ondreja a sestru Danku. Ivan Romančík je jeho strýko.

Filmografia
-----------

* 2009: *V mene zákona* (seriál)
* 2008: *Panelák* (seriál)
* 1997: *Tu žijú levy*

Dabing
------

Herci, ktorých Martin Kaprálik často dabuje (v zátvorke sú uvedené príklady filmy, v ktorých daného herca nadaboval): 

* Keanu Reeves (John Wick,Dom pri jazere, Deň keď sa zastavila Zem, ...)
* Chris Tucker (séria Križovatka smrti, ...)
* Dwayne Johnson (Vitajte v džungli, Cesta na tajomný ostrov, ...)
* LeBron James (Space Jam: Nová legenda)
* Nicolas Cage (séria Lovci pokladov, Proroctvo: Koniec sveta, ...)
* Hugh Jackman (séria X-Men, Austrália, ...)
* Christian Bale (séria Temný rytier, Terminator Salvation)
* Jamie Foxx (Divoký Django, Šéfovia na zabitie, ...)
* Vin Diesel (Cumlikátor, Dokážte mi vinu, Rýchlo a zbesilo 5, ...)

Okrem týchto hercov nadaboval postavy Modlivka v sérii Kung Fu Panda, Dr. Sheldon Hawkes (Hill Harper) v seriáli C.S.I. New York, Dr. Lawrence Kutner (Kal Pen) v seriáli Dr. House a mnohých ďalších.

Zdroje
------

* 
* 
* Archivované 2015-03-19 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * ISNI: 0000000131334490
* NK ČR: xx0160310
* SNK: 150128
* VIAF: 283378563
**Erazmus Rotterdamský** (\* 27. október 1467, Rotterdam, Holandsko – † 12. júl 1536, Bazilej, Švajčiarsko), nazývaný aj **Erasmus Rotterdamský**, po latinsky zvaný **Desiderius**, vlastným menom **Gerrit Gerritszoon** alebo **Gerhard Gerhards**, bol holandský mysliteľ, rímskokatolícky kňaz, teológ, filozof a filológ predstaviteľ zaalpskej renesancie a humanizmu.

Životopis
---------

Holandský filozof Erazmus sa narodil roku 1467 zrejme v Rotterdame (novšie výskumy však ukazujú, že sa mohol narodiť aj v Goude) ako Geert Geertsen. Omylom sa domnieval, že meno Gerrit pochádza zo slova „túžiť", preto si zvolil latinizované meno Desiderius. Patril medzi najvýznamnejších a najvplyvnejších predstaviteľov európskeho humanizmu, je považovaný za predchodcu reformácie, hoci sám sa staval veľmi kriticky k jej prejavom (opustil napríklad kvôli reforme bazilejskej univerzity svoj milovaný Bazilej). V náboženských sporoch prvej polovici 16. storočia bol prívržencom náboženskej tolerancie.

Najprv bol augustiniánskym mníchom, od roku 1492 po svojom kňazskom vysvätení pôsobil v službách biskupa v Cambrai. V rokoch 1495 až 1499 študoval v Paríži, ako kňaz precestoval celú Európu a stal sa slávnym učencom. Medzi rokmi 1506 a 1509 žil v Taliansku a medzitým pobudol v Nizozemsku a Anglicku. V rokoch 1514 až 1521 žil v Bazileji, odkiaľ vycestovával, aby dal u svojho priateľa Johanna Frobena tlačiť svoje knihy. Od roku 1524 znova býval v Bazileji, avšak po získaní mesta na stranu reformácie Ulricha Zwingliho odišiel na protest do Freiburgu. Je pochovaný v bazilejskej katedrále.

Poznámky
--------

1. ↑  Presný dátum narodenia nie je istý. Podľa Stanfordskej encyklopédie filozofie sa však v súčasnosti väčšina Erazmových životopiscov prikláňa k roku 1467.

Literatúra
----------

* NAGY, Imrich: *Erazmus Rotterdamský a jeho svet (Úvahy o dobe, človeku a spoločnosti 16. storočia).* Kraków : Spolok Slovákov v Poľsku - Towarzystwo Słowaków w Polsce, 2012. 179 s. ISBN 978-83-7490-521-3
* NAGY, Imrich: *Erazmov nárek nad rozvratom kresťanskej Európy na prahu novoveku.* Banská Bystrica : Belianum, 2019. 168 s. ISBN 978-80-557-1611-4

Pozri aj
--------

* Humanizmus
* Biblia
* Reformácia
* Textová kritika
* Filozofia
* Renesančná filozofia
* Renesančný humanizmus
* Renesancia

Iné projekty
------------

CommonsWikicitáty
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Erazmus Rotterdamský**
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Erazmus Rotterdamský**

Externé odkazy
--------------

* Erasmus Text Project Archivované 2006-04-24 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 148799
* BnF: 11886243m
* GND: 118530666
* ISNI: 0000000374716178
* LCCN: n79055814
* NK ČR: jn19981000990
* SNK: 199810
* ULAN: 500045736
* VIAF: 87673996
* WorldCat: lccn-n79055814
V softvérovom inžinierstve odkazujú termíny **front end** a **back end** na oddelenie zodpovednosti medzi prezentačnou vrstvou (*front end*om), a vrstvou operujúcou so samotnými dátami (*back end*) softvéru, fyzickej infraštruktúry alebo hardvéru. V klient-server modeli je klient zvyčajne považovaný za *front end* a server je zvyčajne považovaný za *back end*, a to aj keď niektoré úkony súvisiace s prezentovaním dát sú vykonávané už na serveri.

Úvod
----

Z hľadiska *softvérovej architektúry* sa softvér môže skladať z mnohých vrstiev, ktoré sa nachádzajú medzi hardvérom a koncovým používateľom. O každej takejto vrstve možno povedať, že má *front end* a *back end*. Front endom tu rozumieme abstrakcii, ktorá poskytuje prívetivé popoužívateľské rozhranie, zatiaľ čo back endom rozumieme samotnú výpočtovú logiku, ktorá sa pod týmto rozhraním skrýva.

V telekomunikáciách front endom rozumieme zariadenie alebo službu, zatiaľ čo back endom rozumieme infraštruktúru, vďaka ktorej je vôbec možné dotknutú službu poskytovať.

Všeobecným pravidlom je, že front end (alebo „klient") je tá časť systému, ktorú priamo ovláda používateľ. Back end je potom tá časť systému, ktorá je väčšinou od používateľa fyzicky ďalej a ktorá používateľovi poskytuje službu.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Front end a back end na českej Wikipédii.*
*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Front and back ends na anglickej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Klient-server model
* Remote procedure call
Satelitná snímka zobrazujúca púštnu búrku na východe Číny
Púštna búrka v Pekingu v roku 2006
**Veľký zelený múr**, tiež známy pod menom **Zelený čínsky múr** bude les s umelo vysadenými stromami v Číne na zabránenie rozširovania púšte Gobi. Plánuje sa, že by mal byť dokončený okolo roku 2074 a mal by mať dĺžku 4 500 km.

Účinky púšte Gobi
-----------------

Čína každoročne príde o 3 600 km² pastvín kvôli rozširovaniu sa púšte Gobi. Táto strata poľnohospodárskej pôdy spôsobuje každý rok stratu 50 miliárd USD pre čínsku ekonomiku. Púštne búrky, ktoré boli kedysi raritou, sa ťahajú celou Čínou a môžu spôsobiť ďalšie škody čínskej poľnohospodárskej ekonomike.

Prerušenia
----------

Erózia pôdy a prebytočné hospodárenie zastavilo na mnohých miestach projekt. Vzrastajúce znečisťovanie Číny tiež oslabilo pôdu tak, že už je nepoužiteľná.

Korupcia a nedostatok fondov plán tiež prerušili. Čínska ekonomika, ktorá je dosť nestabilná, stále dokáže dostatočne financovať túto operáciu.

Referencie
----------

1. 1 2  BBC News | MEDIA REPORTS | China's Great Green Wall (po anglicky)
2. 1 2  WorldChanging: The Fall of the Green Wall of China Archivované 2010-07-19 na Wayback Machine (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Zelený čínsky múr
Výdavky na informačné a komunikačné technológie vo svete v roku 2005l

Luka kurac
----------

V jednoduchosti sa dajú informačno-komunikačné technológie rozdeliť nasledovne:

* *primitívne technológie* – posielanie správ dymovými signálmi u indiánov; komunikácia námorníkov pomocou vlajok, svetiel...
* *vyspelé technológie* – komunikácia prostredníctvom kozmických satelitov; pozemné komunikačné zariadenia pracujúce v oblasti rádiových vĺn (TV, rozhlas, mobilné telefóny...); káblové informačné siete...

História IKT
------------

História pojmu informačno-komunikačných technológií siaha už do roku 1980. Podľa Burgerovej (2006) bol Alvin Toffler jedným z prvých ľudí, ktorí sa zaoberali týmto pojmom. Informačno-komunikačným technológiám sa venoval vo svojom knižnom diele *Tretia vlna* (The Third Wave), kde popisoval analýzu vývoja ľudskej spoločnosti.

V nasledujúcom období postupne vychádzali ďalšie publikácie, v ktorých sa ich autori zaoberali problematikou informačno-komunikačných technológií. Niektorí autori považovali informačné technológie len za techniku, ktorá spracováva informácie. Iní zase informačné technológie označujú ako „systém metód", pomocou ktorého sa podľa Koleničku (1998) realizuje maximálne využitie zdrojov (blízkych aj vzdialených) na komunikáciu v počítačových sieťach.

Rozvoj IKT na Slovensku prebiehal prostredníctvom reprezentovania našej krajiny rôznymi známymi osobnosťami ako napríklad Aurelom Stodolom, Štefanom Baničom, Milanom Rastislavom Štefánikom a Jozefom Murgašom. Jozef Murgaš je známy tým, že položil základy bezdrôtového prenosu a mobilnej komunikácie. Slovensko v tejto oblasti ani v súčasnosti nezaostáva, pretože práve zo Slovenska údajne pochádza jeden z najlepších antivírusových softvérových riešení.

Súčasnosť
---------

Informačné a komunikačné technológie sú v dnešnej modernej dobe neoddeliteľnou súčasťou našich životov. Ľuďom šetria čas a uľahčujú prácu vo viacerých pracovných odboroch – v zdravotníctve (elektronické zdravotné karty...), v školstve, v doprave, v bankách, na úradoch, v priemysle a v mnohých iných oblastiach. IKT neustále napredujú, a preto je nevyhnutné, aby sme sa vzdelávali a dokázali s takýmito technológiami pracovať.

Referencie
----------

1. ↑  SIVÝ, V. 2006. *Základy informačných technológií*. Prešov: Prešovská univerzita v Prešove, 2006. ISBN 80-8068-530-4.
2. ↑  BURGEROVÁ, J. 2006. E-learning v dištančnom vzdelávaní na Pedagogickej fakulte PU. In: *Dištančné vzdelávanie v aplikovanej informatike DIVAI 2006*, FPV UKF Nitra 2006, s. 35. ISBN 80-8050-975-1.
3. ↑  KOLENIČKA, J. 1998. Veda a informačné technológie. In: *Zborník konferencie DIDINFO 98*. Banská Bystrica: FPV UMB, 1998. s. 215-225.
4. ↑  vysokoskolacidopraxe.sk/informacno-komunikacne-technologie[nefunkčný odkaz]
5. ↑   *zkusit.cz/proc-zkusit/co-je-ict* [online]. [Cit. 2014-12-02]. Dostupné online. Archivované 2014-04-28 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Informačno-komunikačné technológie[nefunkčný odkaz] - vysokoskolacidopraxe.sk
* Co je ICT? Archivované 2014-04-28 na Wayback Machine - zkusit.cz (po česky)
Šablóna:Speciesbox

**Šalvia azúrová** je bylinná trvalka rodu *šalvia*, ktorá pochádza zo Strednej a Východnej Severnej Ameriky.

Popis
-----

Jej tenké, vzpriamené stonky môžu dorásť až do výšky 1,8 metra. Listy sú úzke a špicaté, s hladkými okrajmi až zúbkovitými okrajmi, zelené a hladké, no existujú aj odrody s chĺpkami. Sú stopkaté a asi 1 cm dlhé. Neexistujú žiadne bazálne listy. 

Modré kvety (zriedka biele) sú asi 6 až 12 milimetrov veľké, objavujú sa od leta do jesene v hustých praslenových súkvetiach; ich kalichy sú rúrkovité alebo zvončekovité a chlpaté. Sú známe dve odrody, *Salvia azurea* var. *azurea* a *Salvia azurea* var. *grandiflora*.  

Stonky divok*o* rastúcej šalvie azúrovej bývajú dlhé a nerozvetvené, čo spôsobuje, že pod váhou kvetov klesajú.    Pri pestovaní v kultivácii sa stonky S. azurea niekedy odrežú na začiatku vegetačného obdobia, aby sa podporilo vetvenie a spomalil vertikálny rast rastliny, aby sa zabránilo líhaniu rastliny k pôde .

Rozšírenie a biotop
-------------------

Šalvia azúrová sa vyskytuje v severnej Amerike od Utahu na východ po Connecticut a od Minnesoty na juh po Floridu.  *S. azurea* var. *azurea* sa zvyčajne vyskytuje vo východnej a juhovýchodnej časti tohto rozsahu, zatiaľ čo *S. azurea* var. *grandiflora* sa nachádza na západe a severozápade.  V niektorých štátoch USA sa v rámci svojho pôvodného výskytu stala obzvlášť zriedkavou, ako napríklad v Illinois, kde je uvedená ako ohrozený druh. 

V celom areáli svojho výskytu rastie na okrajoch ciest, pasienkoch, prériách, savanách, poliach a pastvinách.   Šalvia azúrová uprednostňuje suché, slnečné podmienky v rôznych pôdach, vrátane ílu, štrku a hliny.   Vo vlhkejších podmienkach bude rastlina stále rásť a kvitnúť, ale má tendenciu viac líhať k zemi.

Odrody
------

* *Salvia azurea* var. *azurea* - šalvia azúrová
* *Salvia azurea* var. *grandiflora* - šalvia džbánková
* *Salvia azurea* var. *grandiflora* 'Nekan' - výber semien vydaný v roku 1977 Manhattan Plant Materials Center of Manhattan, Kansas, a Nebraska Agriculture Experiment Station v Lincolne, Nebraska. Vybrané pre lepší vzhľad a rovnomernejší rast rastlín.

Referencie
----------

1. 1 2  Kathleen N. Brenzel, Editor, *Sunset Western Garden Book* (Menlo Park, CA: Sunset Publishing Corporation, 2001; ISBN 0-376-03875-6)
2. 1 2  Mark Griffiths, *Index of Garden Plants, 2nd American Edition.* (Portland, Oregon: Timber Press, 1995; ISBN 0-88192-246-3)
3. 1 2  Carl G. Hunter, *Wild Flowers of Arkansas.* 6th edition, p. 192. (Little Rock, Arkansas: The Ozark Society Foundation, 2001; ISBN 0-912456-16-7)
4. 1 2 3 4  . Dostupné online.
5. 1 2 3 4 5  . Dostupné online. (po anglicky)
6. 1 2 3 4  . Dostupné online.
7. ↑  . Dostupné online.
**WinDOS** je operačný systém založený na jadre Linuxu, presnejšie ide o linuxovú distribúciu, ktorá je vyvíjaná s cieľom prepojiť vlastnosti operačných systémov Windows a Linux. WinDOS používa na komunikáciu s používateľom rozhranie príkazového riadku podobné MS-DOS. V užšom zmysle je WinDOS jadrom operačného systému WinDOS X.

Štruktúra
---------

### Preloader

**WinDOS Preloader** je obraz iniciálneho RAM disku obsahujúci skript, ktorý ešte pred úplným odovzdaním riadenia kernelu vytvorí RAM disk a rozbalí naň Core.

### Kernel

WinDOS používa ako svoj základ kernel Linux.

### Jadro (Core)

**WinDOS Core** je súbor so zabaleným súborovým systémom WinDOS-u, ktorý je rozbalený Preloaderom na RAM disk ešte pri zavádzaní systému.

WinDOS X
--------

*Pozri samostatný článok WinDOS X (operačný systém).*

WinDOS X je verzia systému WinDOS rozšírená o grafické používateľské rozhranie (Nadstavbu X).

1. ↑   *Operačný systém WinDOS X* [online]. 2024-04-06, [cit. 2024-04-18]. Dostupné online.
2. ↑  VALO, Benjamín. *WinDOS X – operačný systém kombinujúci princípy systémov Windows® a Linux* [online]. 2023, [cit. 2024-04-18]. Str. 14. Dostupné online.
3. ↑  VALO, Benjamín. *WinDOS X – operačný systém kombinujúci princípy systémov Windows® a Linux (Stredoškolská odborná činnosť)* [online]. 2023, [cit. 2024-04-18]. 3.2 Názvy používané pre WinDOS X a jeho súčasti (str. 14 -15). Dostupné online.
**Andrea Riseboroughová** (angl. Andrea Louise Riseborough; \* 20. november, 1981, Newcastle upon Tyne, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická divadelná, filmová a televízna herečka, ktorá získala v roku 2023 nomináciu na filmové ocenenie Academy Awards, za jej herecký výkon vo filme *To Leslie* (2022).

Detstvo a mladosť
-----------------

Je dcérou sekretárky a otec sa venoval predaju automobilov. Má mladšiu sestru Lauru, ktorá študovala tiež herectvo, na Royal Academy of Dramatic Art. Riseboroughová je tiež členkou National Youth Theatre of Great Britain.

Kariéra
-------

Riseboroughová sa venovala od roku 2001 prevažne divadlu. Jej prvý film natočila v roku 2005 a prvú väčšiu úlohu získala v roku 2008, vo filme *Margaret Thatcherová - Dlhá cesta do Finchley*, kde stvárnila Margaret Thatcherovú. Po boku Sally Hawkins sa objavila vo filme *Vyrobené v Dagenhame*, z roku 2010. V rovnakom roku sa objavila aj vo filme *Brighton Rock*, kde za svoj herecký výkon získala dve nominácie na ocenenie British Independent Film Awards. 

V roku 2012, sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Jason Bateman, Alexander Skarsgård, Max Thieriot a Hope Davis vo filme *Odpojiť*. O rok neskôr hrala po boku Toma Cruisea a Olgy Kurylenko vo filme *Oblivion: Nevedomí*. V rovnakom roku bola nominovaná na ocenenie BAFTA, k kategórii Vychádzajúca hviezda. V roku 2014 sa objavila v Oscarovom filme *Birdman*. Tiež získala herecké ocenenie SAG, za najlepšie obsadenie filmu. 

V roku 2015 sa objavila v televíznom seriály *National Treasure*, kde hrala po boku Julie Walters a Robbieho Coltranea. V roku 2017 sa objavila v jednej epizóde televízneho seriálu *Black Mirror* a v rovnakom roku tiež hrala aj vo filmoch ako *Súboj pohlaví* a *Stratili sme Stalina*. O rok neskôr sa objavila v psychologickej dráme *Nancy*, kde za svoj herecký výkon, si odniesla cenu pre najlepšiu herečku na Filmovom festivale v Sitges. 

V roku 2020 sa objavila vo filmoch *Possessor*, *Nenávisť* a *Luxor* a v televíznom seriály *Nula, Nula, Nula*. V roku 2021 mali premiéru filmy ako *Here Before*, *The Electrical Life of Louis Wain* a *To Leslie*, v ktorých Riseboroughová hrá. Za svoj herecký výkon vo filme *To Leslie*, získala nomináciu na Academy Awards.

Súkromný život
--------------

Počas natáčania filmu *Luxor*, sa Riseboroughová zblížila s hercom Karimom Salehom.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Andrea Riseborough na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 166355754
* GND: 140805710
* ISNI: 0000000078931500
* LCCN: n2008084067
* NK ČR: xx0155405
* VIAF: 107790205
* WorldCat: lccn-n2008084067
**Vladimir Viktorovič Aksionov** (rus. Владимир Викторович Аксёнов; \* 1. február 1935, Giblicy – † 9. apríl 2024, Moskva) bol sovietsky kozmonaut. V aktívnej službe pôsobil od 3. marca 1973 a do 17. októbra 1988. Roku 1976 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz 22 a roku 1980 bol členom prvej posádky zdokonalenej kozmickej lode Sojuz T-2. Bol ženatý a mal dve deti. Je nositeľom vyznamenania Hrdina Sovietskeho zväzu.

Životopis
---------

Narodil sa v obci Giblicy v Riazanskej oblasti. Otec zahynul počas druhej svetovej vojny, matka mu zomrela, keď mal 14 rokov a tak vyrastal u starých rodičov. Obaja boli miestni učitelia. Vzdelanie získal najprv na priemyselnej škole v Mirišči pri Moskve, kam nastúpil rovno do druhého ročníka. Roku 1953 prešiel z podnetu Komsomolu na pilotnú prípravku a 1955 na Čugujevské letecké učilište. V roku 1957 začal pracovať v konštrukčnej kancelárii akademika Koroľova a miesto lietania sa stal starším inžinierom konštruktérom na kozmodróme. Neskôr bol presunutý do výskumného leteckého laboratória a odtiaľ sa prihlásil do oddielu pripravujúcich sa kozmonautov.. V roku 1973 začal v stredisku svoj výcvik. V aktívnej službe pôsobil od 3. marca 1973 do 17. októbra 1988.

Lety do vesmíru
---------------

V roku 1976 sa ako palubný inžinier zúčastnil týždenného letu kozmickej lode Sojuz 22 pod velením Valerija Bykovského so štartom z kozmodrómu Bajkonur. Zaoberali sa hlavne fotografovaním novým typom fotoaparatúry z NDR. Pristáli na území ZSSR.

V roku 1980 bol Aksionov členom prvej posádky zdokonalenej kozmickej lode Sojuz T-2. Jej veliteľom bol Jurij Malyšev. Štartovali z Bajkonuru. Spoločne sa pripojili k orbitálnej stanici Saľut 6, po troch dňoch sa odpojili a pristáli asi 200 km juhovýchodne od Džezkazganu na území Kazachstanu. Let trval 95 hodín..

* letový inžinier na lodi Sojuz 22, 15. september 1976 – 23. september 1976, posádka: Bykovskij, Aksionov
* letový inžinier na lodi Sojuz T-2, 5. jún 1980 – 6. jún 1980, posádka Malyšev, Aksionov

Referencie
----------

1. ↑  VÍTEK, Antonín; LÁLA, Petr. *Malá encyklopedie kosmonautiky*. Praha : Mladá fronta, 1982. Kapitola Kosmonauti-specialisté SSSR, s. 355.
2. ↑  CODR, Milan. *O kosmických dnech a nocích*. Praha : Práce, 1987. Kapitola Nový typ dopravní lodi, s. 133.
3. 1 2  CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. Praha : Práca, 1982. Kapitola Vladimír Viktorovič Aksjonov, s. 36, 37. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vladimir Viktorovič Aksionov**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vladimir Aksjonov na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 138369518
* VIAF: 89920151
**Lujza Garajová-Schrameková** (\* 7. február 1983, Nitra) je slovenská herečka, stand-up komička a speváčka.

Život
-----

Pochádza z divadelníckej rodiny. Jej matka je herečka v Starom divadle v Nitre, starý otec bol hercom a tajomníkom Divadla Andreja Bagara v Nitre. Vyštudovala herecké konzervatórium.

Po skončení konzervatória bola osem rokov členkou Radošinského naivného divadla. Vystupovala v nezávislom potulnom divadle, ktoré vzniklo ako autorský projekt dvojice režisérov Jakuba Nvotu a Kamila Žišku. V Štúdiu L + S hrala spolu s Milanom Lasicom v predstavení *Listy Emilovi*. Dlhšiu dobu vystupovala v stand-up show Jana Gorduliča *Silné reči*, kam sa dostala vďaka kamarátke a kolegyni Kristíne Farkašovej.

Prvú televíznu skúsenosť získala menšími rolami v seriáloch *Ordinácia v ružovej záhrade* a *Panelák*. V relácii *Haló* hrala vyfintenú zlatokopku, ktorá radila ženám, ako zbaliť bohatého chlapa. Do širšieho povedomia divákov sa dostala vďaka seriálu *Divoké kone*, kde hrala šéfku stajní Mery, ktorá má problémy s mužmi.
V seriáli Naši hrala Lujzu Rodinovu od 2016 

Garajová-Schrameková sa venuje aj spevu. Koncertuje spolu s kolegyňami z Radošinského naivného divadla, Marcelou Vilhanovou a Dankou Tomešovou. Od detstva mala problémy so zrakom. V súkromí nosila dioptrické okuliare. Počas vystúpenia v divadle a pri natáčaní seriálu *Divoké kone* používala kontaktné šošovky. V januári 2016 sa rozhodla podstúpiť laserovú operáciu očí.

V roku 2018 a 2019 bola spolu s Davidom Gránským moderátorkou relácie *Česko Slovensko má talent*.

V roku 2021 bola porotkyňou v 6 sérii speváckej a tanečnej show *Tvoja tvár znie povedome*.

Externé odkazy
--------------

* Lujza Garajová Schrameková v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lujza Garajová Schrameková na českej Wikipédii.*
**Szilassyho kaštieľ** je historická budova v Lučenci na Slovensku. Názov kaštieľa pochádza od priezviska jeho majiteľov - Józsefa Szilassyho, Dr. Aladára Szilassyho a Dr. Bélu Szilassyho, ktorí mali významný podiel na rozvoji a prezentácii Lučenca v spoločenskej, cirkevnej a politickej oblasti. Tento dvojpodlažný kaštieľ bol prestavaný v **barokovo-klasicistickom slohu** po roku 1850. Zachovaná časť pôvodného rozsiahleho parku obsahuje skupinu mohutných platanov javorolistých.

### Architektúra

Kaštieľ
**Szilassyho** kaštieľ predstavuje významný príklad barokovo-klasicistickej architektúry na Slovensku. Jeho pôvodná podoba bola výrazne ovplyvnená barokovými architektonickými prvkami, avšak po prestavbe v 19. storočí sa do architektúry kaštieľa vniesli aj klasicistické prvky.

Fasády kaštieľa sú zdobené štukovými detailmi a reliéfmi, ktoré sú typické pre barokovú architektúru. Klasicistické prvky sa prejavujú predovšetkým v symetrickom usporiadaní okien a dverí, ako aj v jednoduchých líniách a proporciách budovy.

1. ↑  STIERANKOVÁ, Eva. *Lučenec - Szilassyho kaštieľ* [online]. 2007. Dostupné online.
2. ↑   *Baroková architektúra*. [s.l.] : [s.n.], 2022-04-26. Page Version ID: 7360036. Dostupné online.
***Nyarlathotep*** je báseň v próze/poviedka, ktorej autorom je americký spisovateľ H. P. Lovecraft. Napísal ju v roku 1920, a v tom istom roku vyšla v novembrovom čísle *The United Amateur*. Jedná sa o vôbec prvú zmienku o entite menom Nyarlathotep, „Hemžiacom sa chaose", v rámci mýtu Cthulhu.

Na Slovensku poviedka vyšla pod názvom *Nyarlathotep* v knihe *Volanie Cthulhu a iné hrôzostrašné príbehy* vo vydavateľstve Sol Noctis v októbri 2023.

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Dej
---

Príbeh je napísaný v prvej osobe a začína popisom podivného a hrozivého napätia a nebezpečenstva, ktoré doľahlo na ľudstvo, pocitu, že vládu prevzali od známych bohov a síl bohovia a sily neznáme. Vtedy sa z Egypta vynoril Nyarlathotep, muž vyzerajúci ako faraón, tvrdiac o sebe, že "povstal z temnoty dvadsiatich siedmych storočí". Cestoval do civilizovaných krajín a predvádzal svoje neobyčajné schopnosti, zviazané s elektrinou a psychológiou. Všade, kde sa objavil, boli v noci ľudia sužovaní nočnými morami. 

Príbeh pokračuje príchodom Nyarlathotepa do mesta, kde žije rozprávač, ktorý zatúži vidieť jeho zázraky. Keď ich označí za trik a podvod, sú diváci vyhnaní nahnevaným Nyarlathotepom von do mesta. To sa pre jednotlivcov postupne mení, akoby cestovali všetci v čase do budúcnosti, kedy je opustené a chátra; následne zástup spolu s rozprávačom pokračuje zasneženou snovou krajinou do priepasti, lyricky opísanou ako odpudivý cintorín vesmíru za hranicami času, kde sa rozlieha skučanie fláut, dunenie bubnov a kde tancujú svoj pomalý a nezmyselný tanec temní slepí, nemí a nemysliaci poslední bohovia, ktorých dušou je Nyarlathotep. 

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Iné projekty
------------

WikizdrojeCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Nyarlathotep (poviedka)**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nyarlathotep (poviedka)**

Externé odkazy
--------------

* Kompletný text v The H. P. Lovecraft Archive (anglicky).
* Slovenský preklad Ivana Šebestu zo zbierky *Volanie Cthulhu a iné hrôzostrašné príbehy*.

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nyarlathotep (short story) na anglickej Wikipédii.*
* LOVECRAFT. Howard Phillips. *Volanie Cthulhu a iné hrôzostrašné príbehy.* Zvolen: Sol Noctis, 2023, ISBN 978-80-99977-23-6, s. 19-24.
* LOVECRAFT, Howard Phillips. *Nyarlathotep*. Praha : nakladatelství Plus, 2010, 1. české vydanie. ISBN 978-80-259-0051-2. Kapitola Chrám, s. 166-169. (česky)

1. ↑   *Howard Phillips Lovecraft — Volanie Cthulhu a iné hrôzostrašné príbehy* [online]. solnoctis.sk, 2023-09-21, [cit. 2023-10-15]. Dostupné online.
**Uznesenie** je procesný úkon (rozhodnutie) orgánu verejnej moci, typicky súdu. Úprava uznesení sa v jednotlivých právnych poriadkoch líši v závislosti od druhu konania (civilný proces, trestný proces). 

V slovenskom civilnom sporovom konaní súd rozhoduje uznesením, v zásade vtedy, ak nerozhoduje vo veci samej. V trestnom procesnom práve súd rozhoduje uznesením v prípadoch, ak zákon neurčuje inú formu rozhodnutia (rozsudok, príkaz) a ak rozhodnutie nemá technicko-organizačnú či operatívnu povahu. Orgány činné v trestnom konaní (policajti, prokurátori) rozhodujú v zásade uznesením, ak zákon neustanovuje niečo iné alebo ak rozhodnutie nemá technicko-organizačnú alebo operatívnu povahu. Podľa Civilného sporového poriadku i podľa Trestného poriadku, ak dané zákony neustanovujú inak, použijú sa na uznesenia primerane ustanovenia o rozsudku. Špeciálnu úpravu uznesení upravuje pre potreby civilného mimosporového konania Civilný mimosporový poriadok, pričom tento okrem iného stanovuje, kedy súd rozhoduje uznesením aj vo veci samej.

Uznesenie je v zásade menej formálne a slávnostné než rozsudok, ktorý musí byť podľa Ústavy Slovenskej republiky vždy vyhlasovaný verejne a *„v mene Slovenskej republiky"*.

Referencie
----------

1. ↑  § 234 ods. 1 zák. č. 160/2015 Z.z. Civilný sporový poriadok v znení platnom a účinnom k 15. 4. 2024 (ďalej len „CSP").
2. ↑  Cf. § 162 ods. 1 a 2 zák. č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení platnom a účinnom k 15. 4. 2024 (ďalej len „TP").
3. ↑  § 234 ods. 2 CSP, § 180 TP.
4. ↑  § 39 ods. 1 zák. č. 161/2015 Z.z. Civilný mimosporový poriadok v znení platnom a účinnom k 15. 4. 2024.
5. ↑  čl. 142 ods. 4 Ústavy SR; cf. § 219 ods. 1 CSP; § 163 ods. 1 TP.