**Pierre Ambroise François Choderlos de Laclos** (\* 18. október 1741, Amiens, Francúzsko – † 5. september 1803, Tarent, Taliansko) bol francúzsky spisovateľ.

Život
-----

### Roky mladosti

Pochádzal zo starej ale chudobnej šľachtickej rodiny, jeho otec pôsobil ako tajomník na intendantúre v Pikardii. Laclos sa rozhodol pre vojenskú kariéru a 1. decembra 1759 sa stal študentom delostreleckej školy v mestečku La Fère, neďaleko Amiens. V roku 1761 sa stal podporučíkom, o rok neskôr poručíkom, ale po podpise „Parížskej mierovej zmluvy v roku 1763", ktorá ukončila sedemročnú vojnu, sa jeho kariéra na istý čas utlmila. Následne bol v roku 1765 vyslaný do Toul, kde pôsobil v miestnej garnizóne. V rokoch 1766 – 1769 zmenil pôsobisko a pracoval v Štrasburgu, následne v rokoch 1769 – 1775 v Grenobli. Neskôr bol vyslaný do Valence a Besançonu. V roku 1771 získal hodnosť kapitána.

Drsné armádne prostredie nevyhovovalo jeho jemnej povahe a intelektuálnym záujmom, preto sa začal venovať literatúre. Laclos obdivoval Voltaira a Montesquieua, no jeho najväčším vzorom bol Jean-Jacques Rousseau, ktorého dielo „Nová Héloїse" (La nouvelle Héloїse) upútalo Laclosovu pozornosť najviac. Na premiére jednej z jeho divadelných hier, „Ernestine" (1777), sa zúčastnila aj kráľovná Mária Antoinetta, ale hra nemala veľký úspech. Začiatkom roku 1777 bol poverený založiť delostreleckú školu v meste Valence na juhovýchode kráľovstva. Jedným zo žiakov tejto školy bol aj Napoleon Bonaparte. O rok neskôr sa Laclos stal kapitánom ženijného vojska a v roku 1779 odišiel na Île d’Aix, malý ostrov na západe krajiny pod mestom La Rochelle, kde mal projektovať pevnosti, stavané v súvislosti so začínajúcim sa konfliktom medzi Francúzskom a Veľkou Britániou (Francúzi podporovali boj Američanov proti britskej vláde).

V roku 1781 požiadal o polročnú dovolenku, aby sa mohol plne venovať literatúre. V tomto čase písal svoj najslávnejší román *Nebezpečné známosti*. Román vyšiel v marci roku 1782 a stal sa senzáciou. Len za prvý mesiac sa z neho predalo 1000 kusov, čo bol nevídaný úspech, v nasledujúcich rokoch bol preložený do niekoľkých svetových jazykov. Autorovi však priniesol skôr negatívnu nálepku amorálneho autora.

V roku 1783 bol vyslaný ministerstvom vojny do La Rochelle, aby participoval na budovaní novej zbrojnice. Tu spoznal svoju budúcu manželku Marie-Soulange Duperré. S povolením ministra vojny sa s ňou 3. mája 1786 Choderlos de Laclos oženil. Manželku veľmi miloval a bol jej verný. Mali spolu jedného syna (padol v roku 1814). Na jeseň roku 1788 požiadal Laclos o dočasné uvoľnenie z armády. S víziou hrať určitú politickú úlohu sa zblížil s vojvodom Orleánskym, ktorý bol po čas revolúcie známy pod prezývkou *Filip Égalité* (teda *Filip Rovnosť*; bol sťatý na gilotíne v novembri 1793). Najprv bol vychovávateľom jeho syna, vojvodu de Chartres (budúci kráľ Ľudovít Filip Orleánsky), neskôr sa stal jeho osobným tajomníkom. Na vojvodovom dvore vstúpil aj do slobodomurárskej lóže.

### Aktivity počas francúzskej revolúcie

23. apríla 1789 bol de Laclos zvolený do Národného zhromaždenia ako zastupujúci poslanec. V lete a na jeseň roku 1789 stopy po de Laclosovi v prameňoch miznú, ale pravdepodobne pôsobí naďalej v službách vojvodu Orleánskeho. 6. októbra 1789 boli vojvoda Orleánsky spolu s de Laclosom vyslaní na diplomatickú misiu do Anglicka, kde zostali až do júla 1790. Mali tam iniciovať podpísanie zmluvy medzi Francúzskom a Anglickom, ktorej cieľom bolo posilniť vzájomný obchod, ako aj zamedziť ďalším vojnovým konfliktom medzi týmito dvomi krajinami. Zmluva napokon podpísaná nebola.

Po návrate do Paríža v lete 1790 pôsobil naďalej ako tajomník vojvodu Orleánskeho, zároveň vykonával funkciu zastupujúceho poslanca v Národnom zhromaždení. Po tom, ako sa zahĺbil do politiky, požiadal v decembri toho istého roku o definitívny odchod z armády. Stal sa novinárom v týždenníku *Le journal des Amis de la Constitution*, ktorý bol v lete 1791 vydávaný v náklade približne 5000 výtlačkov týždenne.

Po roku 1790 sa pripojil k hnutiu republikánov a opustil vojvodov tábor. Zastával funkciu komisára na ministerstve obrany, kde mal na starosti reorganizáciu vojsk mladej Francúzskej republiky. V septembri 1792 mal na starosti organizáciu tábora v Châlons a pripravil republikánske vojsko k víťazstvu v bitke pri Valmy, kde bolo porazené pruské vojsko Fridricha Viliama II.

Dňa 2. apríla 1793 sa de Laclos po rozhodnutí „Revolučného súdu" dostal do väzenia ako jeden z „orleánistov". Obvinili ho zo sprisahania a spolupráce s generálom Dumouriezom, bývalým tajným agentom kráľa. 10. mája ho však Výbor pre verejné blaho prepustil z väzenia a až do 21. júna bol strážený vo vlastnom dome. Koncom roku 1793 bol prepustený na slobodu.

Od roku 1795 sa Laclos pokúšal vstúpiť do radov armády, ale neúspešne. Tiež skúšal vyrobiť novú zbraň - delostrelecký granát, pričom prvé realizované pokusy boli celkom úspešné. V roku 1796 založil spolu s generálom Servanom banku, no bez úspechu.

### V službách Napoleona Bonaparta

Koncom 90-tych rokov sa ale zoznámil s mladým konzulom Napoleonom Bonapartom a táto známosť ho mala opäť vyniesť vyššie v spoločenskom rebríčku. 16. januára 1800 bol Laclos prijatý do armády v hodnosti brigádneho generála v delostrelectve a mal sa pripojiť k Rýnskej armáde. V apríli opustil Paríž a nastúpil k Rýnskej armáde. Neskôr pôsobil ako veliteľ náhradnej armády v Taliansku. Po podpísaní mieru v Lunéville v roku 1801 sa vrátil do Paríža, kde bol o rok neskôr vymenovaný za hlavného inšpektora delostrelectva. V januári 1803 bol vymenovaný do funkcie veliteľa delostrelectva v Neapolskom štáte, ktorý ovládol Napoleon Bonaparte. V tejto pozícii Choderlos de Laclos 5. septembra 1803 umrel na maláriu a dyzentériu v prístavnom meste Taranto. Bol pochovaný v kostole pevnosti na neďalekom ostrove San Paolo, ale po Reštaurácii vlády Bourbonovcov v Neapolskom kráľovstve v roku 1815 bol jeho náhrobok zničený a jeho pozostatky hodené do mora. Bonaparte však de Laclosovej manželke, Marie-Soulange, odkázal 1000 frankov dôchodku.

Dielo
-----

Okrem Nebezpečných známostí napísal de Laclos aj ďalšie diela. K najvýznamnejším patria:

* Ernestine (1777)
* Des Femmes et de leur éducation (1783; vyšlo v českom preklade pod názvom *O ženách a jejich výchově*. In: *Vášeň a rozum : Láska v době libertinů.* Praha : Prostor, 2008, s. 147 - 202. ISBN 978-80-7260-193-6)
* Poésies fugitives (1783)
* Folies philosophiques par un homme retiré du monde (1784)
* Instructions aux assemblées de bailliage (1789)
* Galeries des États généraux (1789)
* De la guerre et de la paix (1795)
* Continuation des causes secrètes de la révolution du neuf thermidor (1795)

Nebezpečné známosti
-------------------

Ako dôstojník francúzskej armády sa dostával do mnohých krajín a rôznych spoločenských vrstiev. Mohol tak čerpať inšpiráciu pre svoje pravdepodobne najznámejšie dielo - *Nebezpečné známosti*, v ktorom popisuje mravné voľnomyšlienkárstvo istých šľachtických kruhov z konca francúzskeho absolutizmu. Kniha písaná formou dopisov si získala už v roku svojho vydania (1782) obrovský úspech. Laclos podporený nezvyčajnou popularitou vydal spis o francúzskom maršalovi Vaubanovi - *Úvahy o vplyve Vaubanovho génia*. Táto kniha však natoľko pobúrila francúzsku armádu, že bol odvelený na posádku v Toule.

Príbeh *Nebezpečných známostí* je dodnes zdrojom mnohých literárnych a filmových spracovaní. Patrí medzi ne film *Nebezpečné známosti* režiséra Stephena Frearsa z roku 1988, *Valmont* režiséra Miloša Formana z roku 1989 či moderné spracovanie *Veľmi nebezpečné známosti* režiséra Rogera Kumblea z roku 1999.

Literatúra
----------

* BERTAUD, Jean-Paul: *Choderlos de Laclos, l’auteur des Liaisons dangereuses.* Paris : Fayard, 2003, 570 s. ISBN 2-213-61642-6
* POISSON,Georges: *Choderlos de Laclos ou l’Obstination.* Paris : B. Grasset, 1985, 525 s. ISBN 2-246-31281-7
* VAILLAND, Roger: *Laclos par lui-même.* Paris : Editions du Seuil, 1953, 191 s.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Pierre Choderlos de Laclos**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pierre Choderlos de Laclos**

Autoritné údaje: * abART: 130057
* BnF: 11896727z
* GND: 118568604
* ISNI: 0000 0001 2025 0670
* LCCN: n80049565
* NK ČR: jn19992000130
* VIAF: 46758913
* WorldCat: lccn-n80049565