**Karl Pavlovič Briullov**, tiež **Brulloff** (rus. *Карл Павлович Брюллов*) (12. december 1799, Petrohrad, Rusko – † 11. jún 1852, Manziana) bol ruský maliar prvej polovice 19. storočia. Jeho diela možno umelecky zaradiť do obdobia prechodu medzi neoklasicizmom a romantizmom.

Briullov sa svojou tvorbou nielenže začlenil medzi velikánov ruského výtvarného umenia, ale súčasne si ako prvý ruský maliar získal uznanie v západnej Európe. Bol členom milánskej, parmskej a rímskej akadémie, profesor florentskej výtvarnej akadémie ako aj člen akadémie v Paríži.

Jeho majstrovské dielo *Posledný deň Pompejí* (1828) si svojím kompozičným prevedením a sugestívnym podaním získalo obrovské uznanie v Taliansku, v krajine, v ktorej strávil posledné obdobie svojho života. Kritika ho právom prirovnávala k významným maliarom akými boli Rembrandt, Rubens či van Dyck.

Mladosť a umelecké začiatky
---------------------------

Briullov sa narodil pred Vianocami roku 1799 do významnej umeleckej rodiny talianskeho pôvodu. Jeho prastarý otec, starý otec, otec ako aj dvaja starší bratia Fjodor a Alexandr boli maliarmi. Jeho otec bol navyše členom Výtvarnej akadémie v Sankt Peterburgu a svojim synom bol súčasne prvým učiteľom.

U Karla sa umelecké nadanie prejavilo vo veľmi mladom veku. Ako desaťročný sa v roku 1809 začal vzdelávať na petrohradskej výtvarnej akadémii. I keď výtvarný prejav tohto obdobia bol silne ovplyvnený klasicizmom, politické a spoločenské zmeny začiatku 19. storočia, vyvolané Francúzskou revolúciou a napoleonskými vojnami, našli svoj odraz aj v umeleckom prejave. Do tohto obdobia spadá nástup romantického prúdu v kultúre. Jedna z prvých Briullovových prác, *Narcis* (1819), hoci maľovaná v duchu klasicizmu, už nesie znaky nového nastupujúceho štýlu.

V roku 1821 ukončil štúdium na akadémii a v nasledujúcich dvoch rokoch, kedy začal samostatne tvoriť, badať v jeho dielach intenzívny prechod k novému výtvarnému ponímaniu. V tomto období sa venoval hlavne portrétnej maľbe, pre ktorú bola ústrednou témou romantická idealizácia ľudskej postavy.

Pobyt v Taliansku
-----------------

V roku 1822 sa spolu s bratom Alexandrom vydal na umeleckú cestu po Európe. Cestoval po Nemecku, Rakúsku, severnom Taliansku; jeho poslednými zastávkami boli Florencia a Rím.

*Posledný deň Pompejí*, 1828, olej na plátne, Štátne ruské múzeum, Sankt Peterburg. Obraz je vrcholným dielom Briullovovej tvorby
Celkovo trinásť rokov strávil Briullov v Taliansku kde študoval výtvarné umenie od staroveku až po barok, v múzeách a galériách kopíroval diela starých majstrov, maľoval každodenný život v rímskych uliciach (vytvoril kolekciu žánrových výjavov zo života obyvateľov mesta). Z tohto obdobia pochádza jedno z Briullovových najznámejších diel, lyricky nežné *Talianske poludnie* (1827).

Počas svojho talianskeho pobytu sa sústredil predovšetkým na portrétne diela. Celkovo namaľoval viac ako stodvadsať portrétov osobností z rôznych oblastí spoločenského života – boli medzi nimi umelci, politici, ale aj príslušníci šľachtických rodín. Nadväzoval kontakty s vplyvnými ľuďmi a bol častým hosťom stretnutí umelcov pri rôznych spoločenských príležitostiach. Na jednom z nich prišlo v roku 1827 aj k nadviazaniu osudovej známosti s aristokratkou Júliou Samojlovovou, ktorá v Taliansku žila istý čas po rozluke svojho manželstva. Samojlovová sa mu okrem blízkej priateľky stala i modelkou, portrétovanou na viacerých obrazoch.

Z tohto obdobia pochádza aj Briullovove najvýznamnejšie dielo *Posledný deň Pompejí*, vzniku ktorého predchádzala umelcova návšteva mesta zničeného výbuchom Vezuvu v roku 79 po Kr.

Návrat do Ruska
---------------

*Portrét V.A.Musina-Puškina*, 1838, olej na plátne, Jaroslavľské umelecké múzeum, JaroslavľKeď sa v roku 1835 sa vrátil do vlasti mal už povesť slávneho a veľkého maliara. Na jeho počesť bola na petrohradskej Výtvarnej akadémii usporiadaná slávnostná recepcia; zvláštnu poctu mu audienciou udelil cár Mikuláš I.

V nasledujúcom roku bol menovaný profesorom na Výtvarnej akadémii, kde preukázal, že je nielen výnimočným umelcom ale aj vynikajúcim pedagógom.

Posledné roky života
--------------------

Koncom štyridsiatych rokov sa Briullovovi začal náhle zhoršovať zdravotný stav. Na odporúčanie lekárov v roku 1849 opustil Rusko a v nádeji, že k uzdraveniu mu môže pomôcť teplejšie podnebie, vycestoval z krajiny. Do rodnej vlasti sa už nikdy nevrátil. Cestou navštívil Nemecko, Anglicko, zavítal na ostrov Madeiru až sa v roku 1850 definitívne usadil v Taliansku. Napriek čiastočnému zlepšeniu zdravia však 23. júna 1852 v mestečku Manziana neďaleko Ríma zomrel na mŕtvicu. V talianskom hlavnom meste bol, po boku viacerých umeleckých velikánov, aj pochovaný na miestnom protestantskom cintoríne.

Dielo K. Briullova
------------------

Briullovovo výtvarné dielo je pomerne obsiahle. Bol predovšetkým portrétistom, no nevyhýbal sa ani krajinkám, historickým témam a žánrovým scénam. Patril k nemnohým ruským výtvarným umelcom, ktorí dosiahli medzinárodné uznanie v takých umeleckých centrách akými boli Rím či Paríž. Ocenenie jeho prínosu pre ruskú kultúru sa mu dostalo i v rodnej krajine – jeho podobizeň vo forme reliéfu sa nachádza na pamätníku Tisícročie Ruska v Nižnom Novgorode.

### Galéria

* Talianske poludnie, 1827, olej na plátne, Štátne ruské múzeum, Sankt Peterburg*Talianske poludnie*, 1827, olej na plátne, Štátne ruské múzeum, Sankt Peterburg
* Talianske ráno, 1829, olej na plátne, Kunsthalle Kiel, Kiel*Talianske ráno*, 1829, olej na plátne, Kunsthalle Kiel, Kiel
* Jazdkyňa, 1832, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva*Jazdkyňa*, 1832, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva
* Vpád Vandalov do Ríma, 1833 – 1836, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva*Vpád Vandalov do Ríma*, 1833 – 1836, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva
* Portrét básnika V. A. Žukovského, 1837, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva*Portrét básnika V. A. Žukovského*, 1837, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva
* Portrét básnika I. A. Krylova, 1839, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva*Portrét básnika I. A. Krylova*, 1839, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva
* Portrét Márie Arkadievny Bekovovej s dcérou, 1839, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva*Portrét Márie Arkadievny Bekovovej s dcérou*, 1839, olej na plátne, Tretiakovská galéria, Moskva
* Portrét Júlie Samojlovovej a jej adoptívnej dcéry Amazilie Paccini, pred 1842, olej na plátne, Štátne ruské múzeum, Sankt Peterburg*Portrét Júlie Samojlovovej a jej adoptívnej dcéry Amazilie Paccini*, pred 1842, olej na plátne, Štátne ruské múzeum, Sankt Peterburg
* Bachčisarajská fontána, 1849, olej na plátne, Puškinovo múzeum, Moskva*Bachčisarajská fontána*, 1849, olej na plátne, Puškinovo múzeum, Moskva

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karl Pavlovič Briullov**

Zdroje
------

* A. Gubarev, *Ruské múzeum*, Progress, Moskva, 1981
* O. Petrova, A. Dmitrenko, *Государственный Русский музей*, Sovetskij chudožnik, Leningrad, 1969
* Briullov na Olga's Gallery

Externé odkazy
--------------

* Briullov na www.wga.hu
* Briullov na www.artcyclopedia.com
* Briullov na www.gallerix.ru

Autoritné údaje: * abART: 26190
* BnF: 136072732
* GND: 119521482
* ISNI: 0000 0001 1675 5385
* LCCN: n82263271
* NK ČR: jn20011018800
* ULAN: 500011741
* VIAF: 76488284
* Web umenia: 1341
* WorldCat: lccn-n82263271