*Mulomedicina* (1250-1375 ca. Biblioteca Medicea Laurenziana, pluteo 45.19)
**Publius Flavius Vegetius Renatus** (4./5. storočie) bol rímsky spisovateľ a vojak, autor prác o zverolekárstve a vojenstve. Dochovali sa nám dve jeho diela, *Epitome rei militaris* (Nárys vojenského umenia) a *Mulomedicinae* (Zverolekárstvo).

Život
-----

O Vegetiovom živote nevieme celkom nič. Na základe toho, že ako posledná udalosť sa v Epitome spomína smrť cisára Gratiana (383), sa predpokladá, že dielo vzniklo okolo tohto dátumu. Rukopis tohto diela sa spomína v súpise literárnych diel vytvorenom istým Flaviom Eutropiom v Konštantinopoli roku 450. Vegetius s veľkou pravdepodobnosťou ale žil a tvoril v západnej časti impéria. Dokončené práce venuje cisárovi Theodosiovi (*ad Theodosium imperatorem*). Podľa časti odborníkov ide o Theodosia I.. Iná skupina na čele s Ottom Seeckom stotožňuje tohto cisára s Valentinianom III. čo by posúvalo vznik diela do rokov 430 – 35.

*Epitome rei militaris*
-----------------------

*Epitome*, známe tiež ako *De re militari* (O vojenstve), je jediným v úplnosti dochovaným dielom venovaným vojenstvu. Podľa obsahu diela sa javí, že Vegetius sám nebol v otázke vojenstva zbehlý, ale vytvoril voľne pospájanú kompiláciu starších vojenských príručiek. Ako svoje pramene uvádza Catona Staršieho, Cornelia Celsa, Iulia Frontina, Paterna a ustanovenia cisárov Augusta, Trajána a Hadriána. De re militari pozostáva zo štyroch kníh.

V súlade s typickým zobrazením rímskych dejín ako kolobehu neustáleho úpadku Vegetius v prvej knihe hovorí o úpadku armády v jeho vlastnej dobe. Rímska armáda neskorej antiky je porovnávaná s armádou mladej republiky a jej vysokou morálkou i ideálmi. Tretia kniha obsahuje veľký počet heslovitých rád, ako má postupovať správny vojvodca. Táto časť príručky sa stala významným učebným textov vojenských vodcov počas stredoveku. Vegetiovo dielo tiež poskytuje dôležité údaje o rímskych obliehacích technikách a o rímskom loďstve v neskorej antike.

Vegetiov ohlas
--------------

Pre svoje praktické využitie si udržiaval Vegetius vysokú obľubu počas stredoveku. Spolu s Plíniovou *Naturalis Historia* patria rukopisy *De re militari* k najpočetnejším vytvoreným pred rokom 1300. V tomto období vznikali Vegetiove preklady do mnohých európskych jazykov vrátane češtiny. S objavom stratených prác antických autorít na problematiku vojenstva počas Renesancie záujem o Vegetiovo dielo začal upadať.

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Publius Flavius Vegetius Renatus na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Referencie
----------

1. ↑  Milner, N.P. *Vegetius: Epitome of Military Science*, 2nd edition. Liverpool: University Press, 1996. pp. xxxvii ff; T. D. Barnes, "The Date of Vegetius" *Phoenix* **33**.3 (Autumn 1979), pp. 254 – 257.
2. ↑  Seeck, "Die Zeit des Vegetius", *Hermes* **11** (1876), 61 – 83; G.R. Watson, *The Roman Soldier*. (thaca: Cornell University Press, 1969. p. 26.
3. ↑  Veg. Mil. I 8
4. ↑  Milner, *Vegetius*, p. xiii

Externé odkazy
--------------

* Vegetiovo dielo na The Latin Library (po latinsky)
* Vegetiovo dielo na Intratext (po latinsky)
* De re militari Archivované 2006-08-20 na Wayback Machine (po anglicky)

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Autoritné údaje: * BnF: 11887810j
* GND: 11880409X
* ISNI: 0000000117771731
* LCCN: n84238406
* NK ČR: ola2004262601
* VIAF: 100197902
* WorldCat: lccn-n84238406