recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lily Rabe** (\* 29. jún 1982, New York, New York, USA) je americká herečka, známa z televízneho seriálu *American Horror Story* (2011 - 2021).

Detstvo a mladosť
-----------------

Rabová sa narodila New Yorku, ako dcéra dramatika a scenáristu Davida Rabea a herečky Jill Clayburgh. Má mladšieho brata Michaela, ktorý je herec a dramatika a staršieho nevlastného brata z otcovej strany, Jasona, ktorý je hudobník. Jej otec je rímsky katolík, jej starý otec z matkinej strany bol Žid a jej stará mama z matkinej strany bola protestantka. Rabová vyrastala v Bedforde v New Yorku, ale keď bola v siedmej triede, presťahovala sa s rodičmi, do Lakeville, v štáte Connecticut.

Desať rokov, študovala tanec. Neskôr, sa venovala štúdiu herectva na Northwestern University, ktorú ukončila v roku 2004.

Kariéra
-------

V roku 2001 Rabová debutovala vo filme, po boku svojej matky Jill Clayburgh vo filme *Nikdy viac*. Spoločne so svojou matkou, účinkovala aj v divadle. V roku 2003 hrala jednu z vedľajších úloch, vo filme *Úsmev Mony Lisy*. 

V roku 2005 debutovala na Broadwayi v divadelnej inscenácii, *Oceľové magnólie*, pričom bola za svoj herecký výkon, nominovaná na divadelné ocenenie, Drama Desk Award. V auguste 2007 si zahrala v divadelnom režijnom debute Kathleen Turner, *Zločiny srdca*. V roku 2010 debutovala v Shakespearovskej hre, Kupec benátsky. Za svoj herecký výkon, získala nomináciu, na Tony Awards.

V auguste 2011 získala Rabová svoju prvú pravidelnú rolu v televíznom seriáli *American Horror Story*. V druhej sérii, získala viac priestoru ako v prvej sérii, vďaka čomu, získala aj nomináciu na televízne ocenenie Critics' Choice za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe vo filme/minisérii. Objavila sa aj v ďalších štyroch pokračovaniach, čo z nej robí jednu z troch hercov (Sarah Paulson, Evan Peters) ktorí sa objavili v prvých šiestich sezónach televízneho seriálu. K televíznemu seriálu, sa potom pripojila až v roku 2019 sa v deviatom pokračovaní. 

Po boku Jerry O’Connella účinkovala v divadelnom predstavení *Seminar*. V septembri 2013 bola obsadená ako v posledných dvoch filmoch *The Hunger Games*, ale kvôli konfliktom s plánovaním natáčania, ju musela nahradiť Gwendoline Christie. V roku 2020 hrala v televíznom seriály *The Undoing* po boku hercov ako Nicole Kidman, Hugh Grant, Donald Sutherland a Édgar Ramírez. O rok neskôr, sa pripojila k desiatej sérii, televízneho seriálu *American Horror Story*, kde hrala jednu z hlavných postáv.

Súkromný život
--------------

Od roku 2013, je jej partnerom herec Hamish Linklater, s ktorým má tri deti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lily Rabe**

Externé odkazy
--------------

* Lily Rabe v Internet Movie Database (po anglicky)
* Lily Rabe v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lily Rabe na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 171368190
* ISNI: 0000 0000 7706 7888
* LCCN: no2010018763
* VIAF: 107385846
* WorldCat: lccn-no2010018763
Rybár (1848 – 1849)
**Théodore Rousseau** (\* 15. apríl 1812, Paríž, Francúzsko – † 22. december 1867, Barbizon) bol francúzsky maliar, zakladateľ barbizonskej školy, kde združoval autorov, ktorí boli odmietnutí na oficiálnych salónoch. Názov školy je odvodený od mestečka Barbizon, kde sa zdržiavali. Maľovali krajinné maľby, ktoré boli zachytené priam fotograficky skutočne.

Životopis
---------

Narodil sa v buržoáznej rodine. Od raného detstva ho otec vychovával k obchodovaniu, avšak čoskoro sa začal objavovať aj jeho umelecký talent. Jeho otec bol preto spočiatku sklamaný z Theodorovho rozhodnutia stať sa maliarom, avšak po určitom čase sa rozhodol syna v jeho ceste podporovať.

Jeho štúdium maľby začalo v roku 1821 v spolupráci s bratancom Pierrom Alexandrom Pau de Saint Martinom (1782-1850) a neskôr s Jean-Charles-Josephom Rémondom, ktorý ho priviedol k námetom krajinomaľby. Záver študentského obdobia, ktorým upútal pozornosť francúzskej akadémie, strávil pod vedením Guillaume Guillona Lethière.

Po začiatočnom období romantického očarenia krajinou sa neskôr naplno venoval štúdiu krajiny v jej prirodzenom charaktere. Námety pre svoje diela čerpal najmä z okolia Barbizonu na okraji Fontainebleauského lesa, kde býval.

Akademické uznanie parížskej školy si Rousseau vybudoval na začiatku 30. rokov 19. storočia. Počas tohto obdobia bolo na Parížskom salóne vystavených 6 jeho prác a to v rokoch 1831,1833, 1834 a 1835. V nasledujúcom roku sa rozhodol do výstavy zapojiť jedno z jeho zásadných diel *La descente des vaches* (*Zostup kráv*), ktoré však porota neprijala.

Jeho socha je jednou zo 146 sôch umiestnených na fasáde parížskej radnice Hôtel de ville de Paris.

Referencie
----------

1. ↑   *Théodore Rousseau et la critique - Musée de Barbizon* [online]. www.musee-peintres-barbizon.fr, [cit. 2017-01-28]. Dostupné online. (po francúzsky)
2. 1 2  Mráz, Bohumír, Mrázová, Marcela. *Encyklopedie světového malířství*. 1. vyd. Praha: Academia, 1988. 630 s. bez ISBN

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Théodore Rousseau**

Externé odkazy
--------------

* Théodore Rousseau

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Théodore Rousseau na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 58946
* BnF: 12141734x
* GND: 118603434
* ISNI: 0000 0001 2277 0004
* LCCN: n88606756
* NK ČR: ola2002158242
* ULAN: 500019946
* VIAF: 17258812
* WorldCat: lccn-n88606756
**Coy Luther „Luke" Perry III** (\* 11. október 1966 Mansfield, Ohio, USA – † 4. marec 2019, Burbank, Kalifornia) bol americký herec ktorý sa preslávil najmä rolou Dylana v seriáli *Beverly Hills 90210*.

Životopis
---------

Narodil sa v meste Mansfield v Ohiu a bol druhý najstarší z troch detí. Jeho rodičia sa rozviedli v roku 1972 a jeho mama, s ktorou žil, sa neskôr znovu vydala. Jeho biologický otec zomrel v roku 1980 na infarkt.

Kariéra
-------

Krátko po skončení strednej školy sa presťahoval do Los Angeles aby sa mohol venovať herectvu. Pracoval v rôznych zamestnaniach aby mohol splácať byt. V roku 1989 mal záujem o úlohu Stevea v seriáli *Beverly Hills 90210*, ale nakoniec dostal úlohu Dylana. Postupom času sa stal nesmierne obľúbeným hercom najmä u teenagerov. Počas natáčania seriálu *Beverly Hills 90210*, hral tiež vo filmoch ako *Buffy the Vampire Slayer* (1992) či *8 second* (1994).

Napriek obrovskej popularite sa rozhodol v roku 1995 opustiť seriál *Beverly Hills 90210* a objavil sa v niekoľkých nezávislých filmoch ako napríklad *Piaty element*, kde hral po boku Milly Jovovich či Brucea Willisa. V roku 1998 si zahral niekoľko menších úloh znovu v seriáli *Beverly Hills 90210*, kde hral až do poslednej epizódy v roku 2000.

Neskôr sa začal podieľať na televíznych seriáloch, tiež sa venoval aj dabingu, ako napríklad v seriáli *Simpsonovci* alebo *Griffinovci*.

Od roku 2017 pôsobil v seriáli *Riverdale*.

Úmrtie
------

Dňa 27. februára 2019 utrpel masívnu mozgovú príhodu vo svojom dome v Sherman Oaks, v Los Angeles. Bol prevezený do nemocnice na pozorovanie, kde utrpel znovu mozgovú príhodu a jeho rodina sa rozhodla ho odpojiť od prístrojov, ktoré ho držali pri živote. Bol zasnúbený s terapeutkou Wendy Madison Bauer.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Luke Perry**

Externé odkazy
--------------

* Luke Perry v Internet Movie Database (po anglicky)
* Luke Perry v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Luke Perry na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 139639713
* GND: 119127954
* ISNI: 0000 0001 1493 2114
* LCCN: n92044533
* SNK: 167648
* VIAF: 69732288
* WorldCat: lccn-n92044533
**Luke George Evans** (\* 15. apríl 1979, Pontypool, Spojené kráľovstvo) je waleský herec a spevák.

Životopis
---------

Evans sa narodil v apríli 1979 v meste Pontypool vo Walese. Bol vychovaný ako Jehovista ale náboženstva sa zriekol keď mal šestnásť rokov.

Študoval spev a promoval v roku 2000.

Kariéra
-------

Od roku 2000 do roku 2008 hral Evans v niekoľkých londýnskych predstaveniach.

V roku 2010 stvárnil vo filme *Súboj Titánov* gréckeho Boha Apolla. V roku 2013 prijal úlohu Barda vo fantasy filme *The Hobbit: The Desolation of Smaug*. Svoju úlohu si zopakoval aj v roku 2014, v časti *The Hobbit: The Battle of the Five Armies*. V rovnakom roku, stvárnil Draculu vo filme *Dracula Untold*.

V roku 2016 si zahral v trileri *Dievča vo vlaku*, po boku Emily Bluntovej a Hayley Bennettovej. O rok neskôr (2017) stvárnil zápornú postavu vo filmovej adaptácii *Kráska a zviera*, kde si zahral po boku Emmy Watsonovej a Dana Stevensa. Za svoj herecký výkon získal ocenenie Teen Choice Awards.

V roku 2018 sa pripojil k natáčaniu televízneho seriálu *The Alienist*, kde hrá po boku Daniela Brühla a Dakoty Fanningovej. O rok neskôr (2019) hral vo vojnovom filme *Midway*, akčnom filme *Anna* a komédii *Murder Myster*.

Osobný život
------------

Evans si chráni svoje súkromie. Priznáva sa k homosexuálnej orientácii.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Luke Evans**

Externé odkazy
--------------

* Luke Evans v Internet Movie Database (po anglicky)
* Luke Evans v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Luke Evans na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 166149042
* GND: 1023854244
* ISNI: 0000 0001 1513 6398
* LCCN: no2011022982
* NK ČR: xx0193891
* VIAF: 167800050
* WorldCat: lccn-no2011022982
Súradnice: 13°49′25″J 171°57′37″Z﻿ / ﻿13,82358057°J 171,96039098°Z﻿ / -13.82358057; -171.96039098

**A’ana** je okres v Samoe. Nachádza sa na západe ostrova Upolu. Pokrýva takmer celú západnú časť až na západný cíp. Ten patrí okresu Aiga-i-le-Tai. Jeho administratívnym centrom je dedina Leulumoega, ktorá sa nachádza na severe okresu. V dávnych dobách to bola dedina, kde sa stretávali ľudia z celej západnej časti ostrova. Dedina sa nachádza na pobreží, ale je časti zasahujú hlbšie do vnútrozemia. V roku 2006 tu v okrese žilo 20 769 obyvateľov.

Severná časť okresu je nazývaná aj *„Itu Alofi"*, čo v preklade znamená *Bohatá strana* alebo *vyššie postavená strana*, pretože v histórií mala severná časť okresu politickú moc, zatiaľ čo južná strana okresu nazývaná aj *„Itu Tufanua"* (čo znamená *strana pozadu*, alebo *necivilizovaná strana*), bola zaostalejšia. Na Samoe sa takého rozdelenie považuje za bežný jav, keďže väčšina hlavných centier sídli na severe, ako napríklad hlavné mesto Apia, administratívne centrá Leulumoega, Afega, Lufilufi, atď. 

V okrese sa nachádza aj medzinárodné letisko Faleolo.

Hoci okres nemá žiadne veľké podniky nachádzajú sa tu rodinné obchody, čerpacia stanice a iné. Okres sa v minulosti využíval na pestovanie rôznych plodín. Toto pestovanie využívali nemeckí prisťahovalci. 

Delí sa na päť volebných obvodov:

* *A’ana North I*
* *A’ana North II*
* *A’ana North III*
* *Falelatai and Samatau*
* *Lefaga and Faleseela*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Samojský portál |

| * z
* d
* u
Samoa       Okresy v Samoe (11) a ich administratívne centrá.       Samoa |
| --- |
| **Samoa (Apia)** |
| Ostrov Upolu | 
* Tuamasaga (*Afega*)
* A’ana (*Leulumoega*)
* Aiga-i-le-Tai (*Mulifanua*)
* Atua (*Lufilufi*)
* Va’a-o-Fonoti (*Samamea*)

 |
| Ostrov Savai’i | 
* Fa’asaleleaga (*Safotulafai*)
* Gaga’emauga (*Saleaula*)
* Gaga’ifomauga (*Aopo*)
* Vaisigano (*Asau*)
* Satupa’itea (*Gautavai*)
* Palauli (*Vailoa*)

 |
**Ibar** (srb. *Ибар*) je rieka v juhozápadnom Srbsku a vo východnej časti Čiernej Hory. Rieka dlhá 276 km je pravostranným prítokom Západnej Moravy a odvodňuje územie s rozlohou 13 059 km².

Priebeh toku
------------

Rieka pramení v severnej časti planiny *Hajla* na východe Čiernej Hory, odkiaľ tečie východným smerom do Srbska. V Kosovskej Mitrovici priberá svoj najväčší prítok *Sitnica* a stáča sa na sever. Ďalšími významnými prítokmi sú Raška, Studenica a Jošanicana. Ústi v meste Kraljevo do Západnej Moravy.

Ibar preteká mestami Rožaje, Ribariće, Zubin Potok, Kosovská Mitrovica, Zvečan, Leposavić, Lešak, Raška, Baljevac, Ušće, Bogutovac, Mataruška Banja a Kraljevo.

Vodný stav
----------

Najvyššie prietoky dosahuje na jar pri topení snehu a v čase jarných a jesenných dažďov. Rieka nie je splavná a jej priemerný ročný prietok dosahuje 110 m³/s. Vody Ibaru využíva 10 vodných elektrární.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ибар na srbskej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ibar**
Súradnice: 48°08′28″S 17°05′26″V﻿ / ﻿48,1411111°S 17,0905556°V﻿ / 48.1411111; 17.0905556

**Kúpalisko Žižkova** (taktiež známe ako Bacílkov bazén alebo bazén pre neplavcov) sa nachádza v Starom meste na Žižkovej ulici priamo oproti multifunkčnému centru River Park.

História
--------

Výstavba začala v roku 1941 a kvôli niekoľkým prerušeniam výstavby bolo dostavané až v roku 1968. Skúšobne napustili hlavný bazén v roku 1968 a kvôli trhline behom troch dní vytiekol. Po napustení sa vo výstavbe nepokračovalo.

Mala to byť moderná a ekologická stavba pre 2 500 návštevníkov. Okrem troch bazénov, skokanskej veže, šatní a plochy na slnenie, tu chceli postaviť aj malú rehabilitačnú kliniku a výletnú reštauráciu. Voda sa mala čerpať z Dunaja, do bazénov mala stekať umelým vodopádom po skale blízkeho bývalého kameňolomu, na ktorej by sa ohrievala slnečnou energiou. Pôvodne mal mať bazén hĺbku 5 m, ale kvôli podzemným priestorom, ktoré to neumožňovali, zmenili hĺbku na 2,5 m.

Po roku 1989 boli snahy priestor oživiť, aktivisti tam zorganizovali aj niekoľko kultúrnych podujatí.

Súčasnosť
---------

Pozemok v roku 2002 predalo mesto firme MT Real. Keďže firma čiastku v stanovenej lehote nezaplatila, mesto od zmluvy odstúpilo. V novembri 2014 však krajský súd na základe odvolania rozhodol v prospech developerskej firmy a nariadil okresnému súdu vo veci konať odznova. V marci roku 2016 podľa listu vlastníctva je majiteľom MT Real.

Po roku 1995 bazén chátra a zarastá vegetáciou. V priestoroch malého vnútorného bazéna teraz bývajú bezdomovci. Vnútorné steny bazénu sú posprejované a všade po pozemku sú rozhádzané odpadky.

Externé odkazy
--------------

* Tip z mapy kultových miest: Bazén pre neplavcov - bratislava.sme.sk
* Na kúpalisko pod hradom si Bratislavčania pamätajú, mesto sa o pozemok stále súdi - tv.sme.sk
**Kallón** alebo **Kalón** (starogr. *Κάλλων, Κάλων*) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.

Kallón, sochár z Élidy, bol činný pravdepobne v druhej polovici 5. storočia pred Kr. Pausanias uvádza, že bol autorom bronzovej sochy boha Herma s hlásateľskou palicou (hlásateľská palica – starogr. *kérykeion*, lat. *cadeceus*), ktorá poslúžila ako votívny dar Diovi Olymskému od Glaukia z Rhégia. Zvyšok podstavca (z dvoch fragmentov) tejto sochy bol objavený v olympijskej *palaistre*. Bol identifikovaný podľa časti nápisu, datovaného do rokov 420 až 410 pred Kr. Nachádza sa v archeologickom múzeu v Olympii pod katalógovým číslom 681.

Kallón zhotovil v Élide aj tridsaťpäť bronzových sôch messenskych mladíkov zo Sicílie. O smutnej udalosti viažucej sa k týmto sochám rozpráva príbeh Pausanias: „*Messenčania, ktorí bývajú pri morskej úžine, vyslali kedysi po dávnej zvyklosti do Rhégia zbor tridsiatich piatich chlapcov, s nimi aj učiteľa a pištca na nejakú domácu slávnosť Rhégijčanov. Prepadla ich však búrka a nikto z odoslaných sa nevrátil späť. Loď, vezúca chlapcov, zmizla s nimi v hlbinách. More v tejto časti je totiž najviac z celého mora zlopovestné búrkami...Milosť bohov však pri všetkom poskytuje úľavu. Vtedy trúchlili Messenčania pre záhubu chlapcov a okrem iných pôct im stanoveným venovali do Olympie kovové sochy, s nimi potom i podobizne učiteľa a pištca. Starý nápis dokazuje, že sú naozaj darom Messenčanov pri úžine; v neskoršej dobe pre nich zložil báseň Hippias, o ktorom Gréci prehlasujú, že je múdry. Sochy sú dielom élidského Kallóna*"

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 366.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 424.
3. ↑  Carol C. Mattusch, *Greek Bronze Statuary*, str. 124
4. ↑  Die Inschriften von Olympia (IvO), *IvO 271*
5. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 418 – 419.
6. ↑   *Signature of the sculptor Kalon of Elis on a base at Olympia*
7. ↑  Johann Joachim Winckelmann. *Dějiny umění starověku Stati*. Praha : Odeon, 1986. 01-519-86. S. 208.
**Vlastivedné múzeum v Hlohovci** je múzeum, ktoré bolo založené v roku 1959. Patrí k typickým regionálnym múzeám vlastivedného charakteru. V svojich priestoroch spravuje zbierky spoločenských a prírodných vied, predovšetkým v odboroch história, archeológia, národopis, zoológia a botanika. Najpočetnejšie sú zbierky z odboru entomológia.

Múzeum dnes sídli v objekte františkánskeho kláštora, ktorý dal v roku 1492 postaviť Vavrinec Ujlaki a dnes je národnou kultúrnou pamiatkou. Ide o dvojpodlažnú budovu s rajským dvorom. Niektoré expozície sú aj v Robotníckom dome, vo výstavnej sieni na Rázusovej ulici č. 6, kde sú inštalované výstavy muzeálneho, ale prevažne galerijného charakteru.

Vlastivedné múzeum v Hlohovci dokumentuje spoločenský a prírodný vývoj v regióne Považia medzi severnou časťou Malých Karpát a južnou časťou Považského Inovca. Jeho špecializáciou je entomológia. Má zo všetkých západoslovenských múzeí najväčšiu zbierku hmyzu najmä chrobákov a motýľov. Prírodné vedy zastupujú aj zbierky z botaniky, mineralógie, geológie a zoológie. Spoločenské vedy sú zastúpené zbierkami z archeológie, histórie, národopisu a numizmatiky.

V múzeu je inštalovaných viacero stálych expozícií
--------------------------------------------------

* **Expozícia archeológie** bola otvorená v roku 1980. Obsahuje exponáty, ktoré sú výsledkom archeologických výskumov v Hlohovci a na okolí. Člení sa na celky podľa jednotlivých archeologických období. Najvzácnejším exponátom je drobná plastika Jupitera Dolichena z rímskeho obdobia, gravírovaná a plátovaná meďou a striebrom.

* **Expozícia historického nábytku** v refektári kláštora tvorí súčasť spoločenskovednej expozície od roku 1982. V rámci expozície štýlového nábytku sa tu predstavujú základné typy nábytkového zariadenia z 18 až 19. storočia. K najcennejším exponátom patrí intarzovaná skriňa z 2. polovice 18. storočia.

* **Expozícia keramiky** sa člení na dve časti. Prvá zachytáva vývoj keramiky od neolitu až po 20. storočie. Druhá zachytáva vývoj ľudovej keramiky – majoliky a hrnčiny. Expozícia vznikla v roku 1983.

* **Expozícia Ženský ľudový odev** z roku 1983 prezentuje základné ženské odevné súčiastky a odevné komplety.

* **Expozícia historického portrétu a grafiky** vznikla v roku 1983. V naznačenom meštianskom interiéri z 18. a 19. storočia je inštalovaná zbierka obrazov z hlohovského zámku. Najcennejšie sú portréty príslušníkov rodiny Erdödyovcov.

* **Expozícia Prírodné pomery Hlohovca a okolia** vznikla v roku 1971 a prezentuje prírodné bohatstvo okolia Hlohovca, charakteristických zástupcov vtákov a cicavcov usporiadaných podľa prostredia, v ktorom žijú. Časť exponátov je inštalovaná v diorámach.

Múzeum poskytuje aj lektorské služby, odborné výklady k výstavám, premietanie videofilmov a predaj pohľadníc, drobnej grafiky, katalógov a bulletinov.

Súradnice: 48°25′48″S 17°48′16″V﻿ / ﻿48,43005°S 17,804536°V﻿ / 48.43005; 17.804536
**Kallikrates** alebo **Kallikratés** (starogr. *Καλλικράτης* – *Kallikrates*, iný prepis: *Kallikratés*) bol olympijský víťaz v behu ťažkoodencov v rokoch 344 a 340 pred Kr.

Kallikrata z Magnésie nad Maiandrom na 109. a na 110. olympijských hrách korunovali olivovými vencami za víťazstvá v behu ťažkoodencov. Beh ťažkoodencov (hoplitodromos) zaradili do olympijského programu na 65. hrách v roku 520 pred Kr.

Olympijskému víťazovi Kallikratovi dali neskôr jeho rodáci z vďaky zhotoviť sochu a vystavili ju k verejnej úcte v Olympii. Túto sochu ešte v druhom storočí videl cestovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že bola dielom sochárskeho majstra Lysippa zo Sikyónu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  James Lynch, *The Ancient Olympiads: 776 BC to 393 AD*
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,17,3.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 248.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Úradný jazyk** je jazyk stanovený zákonom pre komunikáciu medzi a s úradmi, vrátane školstva, na určitom území (v štáte, závislom území, regióne). Pojem nie je obsahovo zhodný s pojmom štátny jazyk, ale vo väčšine štátov sa úradný jazyk chápe ako identický so štátnym jazykom.

V prvom rade je to jazyk ústavy, preto krajiny bez kodifikovanej ústavy nemajú oficiálny jazyk. Vo väčšine prípadov je úradný jazyk aj hlavný národný a najpoužívanejší jazyk štátu. Zákony niektorých štátov alebo štátnych celkov vyžadujú, aby boli vládne dokumenty prekladané aj do iných jazykov.

Približne polovica štátov sveta má oficiálny jazyk. Niektoré majú iba jeden oficiálny jazyk, ako napríklad Albánsko, Francúzsko alebo Litva, napriek tomu, že v týchto štátoch sa používajú aj iné pôvodné jazyky. Niektoré majú viac oficiálnych jazykov, napríklad: Afganistan, Bielorusko, Belgicko, Bolívia, Kanada, Eritrea, Fínsko, India, Pakistan, Paraguaj, Južná Afrika a Švajčiarsko.

V niektorých štátoch, ako napríklad Taliansko, Palau, Filipíny, Rusko a Španielsko, je len jediný štátny oficiálny jazyk, ale menšinové jazyky sa používajú ako úradné v určitých regiónoch. Na druhej strane, niektoré štáty, ako napríklad Švédsko, Tuvalu, Spojené kráľovstvo a Spojené štáty, nemajú oficiálny jazyk. Namiesto toho sa v mnohých prípadoch (zákony, vládne nariadenia a pod.) používa *de facto* hlavný jazyk. Úradný jazyk niekedy nie je jazykom, ktorý sa používa pri výučbe.

Oficiálne jazyky niektorých bývalých kolónií, hlavne francúzština a angličtina, nie sú ani národnými ani najpoužívanejšími jazykmi. Opačným príkladom je írčina, ktorá je aj národným aj prvým oficiálnym jazykom Írska, no napriek tomu ju používa menej ako tretina Írov. Angličtina, ktorá je najčastejším oficiálnym jazykom, je podľa článku 8 Ústavy Írska označená ako 'druhý oficiálny' jazyk Írska.

V niektorých štátoch a ich častiach je otázka oficiálneho jazyka vážnym politickým problémom.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Official language na anglickej Wikipédii.*
**Čeští brouci. Dílo o broucích Čech, Moravy a Slezska. (Přírodopis brouků střední Evropy).** je málo známa, ale významná publikácia o chrobákoch Čiech. 

Prácu napísal Josef Kliment v roku 1899. Vyšla nákladom a vydaním autora vo vydavateľstve Františka Riedla v Německom Brode. Obsahuje cca 811 strán textu a je doplnená farebnými tabuľami väčšiny druhov chrobákov, ktoré sú v práci uvedené. Patrí ku klasických a jedinečným, veľmi vzácnym prácam konca 19. storočia. Nemá už v súčasnosti výraznú vedeckú hodnotu, ale obrovskú zberateľskú cenu, lebo zachytáva vtedajšiu úroveň českej koleopterológie. Kniha obsahuje 251 čeľadí, 1002 rodov, 5181 druhov (odrôd a odchýlok - aberácií). Na 46 farebných tabuliach je vyobrazených 2481 druhov chrobákov + 4 litografické tabuľky vo všeobecnej časti. Obrázky maľoval Vladimír Zoufal. 

Práci sa dnes vytýka hlavne snaha autora dať každému českému chrobákovi české meno, z čoho vznikol celý rad veľmi bizarne znejúcich mien, ktoré sa dnes už nepoužívajú.
**Kallippos** (starogr. *Κάλλιππος* – *Kallippos*) bol olympijský víťaz jazdeckých pretekov na žrebcoch v roku 72 pred Kr.

Kallippos z Élidy bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v jazdeckých pretekoch na žrebcoch. V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 131. hrách v roku 256 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Hippokrates z Tesálie.

Olympijské víťazstvo Kallippa zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Saint Photius I (Patriarch of Constantinople), Immanuel Bekker, *Photii Bibliotheca*, str. 83
2. 1 2 3  Fotios, *Myriobiblon*, 97.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 250.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. ↑  J. U. Powell, E. A. Barbe, *New Chapters in the History of Greek Literature*, str. 74

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Ohradzovanie** je proces zaberania a ohradzovania veľkých celkov pôdy vlastnenej pôvodne občinami a roľníkmi v Anglicku v 15.-19. storočí, najmä v 16.stor. a potom v 18. stor.. Je predmetom mnohých ekonomických, sociologických a historických analýz. Výrazne prispel k modernizácii anglickej spoločnosti na začiatku kapitalizmu.

Vykonávali ho spočiatku jednotliví šlachtici, neskôr štát. V rokoch 1730 - 1780 tento spôsob zaberania pôdy predpísalo vyše 5000 zákonov britského parlamentu. Ohradzovanie sprevádzalo násilné vyháňanie roľníkov z pôdy a ničenie ich usadlostí. 

Motívom bolo v 15. - 16. storočí získať pastviny na rožširovanie chovu oviec (pretože bol nízky dopyt po anglickej vlne) a od 18. stor. zvýšenie obilnej produkcie (pretože došlo k populačnej explózii a priemyselnej revolúcii). 

Cielom bolo vytvoriť na ohradených pozemkoch individuálne pozemkové vlastníctvo jediného vlastníka a nahradiť tak starý systém otvorených polí (openfield), ktorý bol spätý s kolektívnymi povinnosťami (spoločné určovanie časového postupu prác, spoločné využívanie obecných pozemkov a pod.). Individuálne vlastníctvo podporovalo obchodovanie s pôdou. Tento systém znamenal aj odstránenie úhorového hospodárstva a zavedenie striedavého hospodárstva (striedanie obilia a kŕmnych plodín).
**Kalliteles** alebo **Kallitelés** (starogr. *Καλλιτέλης* – *Kalliteles*, iný prepis: *Kallitelés*) bol olympijský víťaz v zápasení v roku 508 pred Kr.

Kalliteles zo Sparty zvíťazil na 68. olympijských hrách v roku 508 pred Kr. v zápasení. Zápasenie (*palé*) sa podobalo dnešnému „*grécko-rímskemu"*; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem tak, že sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.

Sochárske diela venované Kallitelovi a jeho synovi Polypeithovi stáli kedysi v olympijskej *Altide*. Ešte v druhom storočí si ich mohol prezrieť grécky cestovateľ Pausanias, ktorý o nich zaznamenal toto: „*Tam je umiestnený neveľký voz Sparťana Polypeitha a na samom stĺpe je Kalliteles, otec Pollypeithov, účastník v zápasení. Prvý získal víťazstvo s koňmi (tethripon), Kallisthenes v zápasení. "*

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Mark Golden, *Sport in the Ancient World from A to Z*
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 464.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,16,6.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Pojem ohraničená množina možno definovať pre množiny reálných čísel alebo všeobecnejšie pre metrické priestory. Na množine reálných čísel, ktorá je zároveň metrickým priestorom, sú obe definície ekvivalentné.

Definícia pre reálne čísla
--------------------------

* Ak existuje také číslo {\displaystyle r\in R} , že pre všetky čísla {\displaystyle a\in A} platí {\displaystyle a<r}, potom množinu {\displaystyle A} označujeme ako **ohraničenú zhora**. Číslo {\displaystyle r} nazývame horným ohraničením množiny.

* Ak existuje také číslo {\displaystyle s\in R}, že pre všetky čísla {\displaystyle a\in A} platí {\displaystyle a>s}, potom množinu {\displaystyle A} označujeme ako **ohraničenú zdola**. Číslo {\displaystyle s} nazývame dolným ohraničením množiny.

Množina reálnych čísel ohraničená zdola aj zhora sa nazýva **ohraničená**. 

Najmenšie horné ohraničenie množiny {\displaystyle A} sa nazýva supremum množiny {\displaystyle A} a označujeme ho {\displaystyle supA}. 

Najväčšie dolné ohraničenie množiny {\displaystyle A} sa nazýva infimum množiny {\displaystyle A} a označujeme ho {\displaystyle infA}.

Definícia pre metrické priestory
--------------------------------

Ak je {\displaystyle (M,\rho )\,\!} metrický priestor, potom množinu {\displaystyle A\subseteq M\,\!} nazveme **ohraničenou**, pokiaľ existuje {\displaystyle x\in M\,\!} a reálné číslo {\displaystyle r\in \mathbb {R} \,\!} také, že pre každé {\displaystyle y\in A\,\!} je {\displaystyle \rho (x,y)<r\,\!}

Na rozdiel od pojmu uzavretá množina, ktorý nie je absolútny (tento istý metrický priestor môže byť uzavretý v jednom svojom nadpriestore a neuzavretý v inom), ohraničenosť je absolútny pojem.

Totálne ohraničený metrický priestor je vždy ohraničený, opačne to však neplatí.

Vlastnosti
----------

* Pre každé {\displaystyle x\in A} platí {\displaystyle supA\geq x} a {\displaystyle infA\leq x}
* Ak množina {\displaystyle A} je ohraničená zhora, tak má aj supremum.
* Ak množina {\displaystyle A} je ohraničená zdola, tak má aj infimum.
* Ak {\displaystyle supA\in A}, tak {\displaystyle {\mbox{sup A}}} je {\displaystyle {\mbox{max A}}}.
* Ak {\displaystyle infA\in A}, tak {\displaystyle {\mbox{inf A}}} je {\displaystyle {\mbox{min A}}}.

Pozri aj
--------

* ohraničená funkcia

Externé odkazy
--------------

* Ohraničená množina
**Žadovica** je potok na hornom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Váhu, meria 3,2 km a je tokom III. rádu.

Prameň
------

Tečie v Liptovskej kotline, pramení v geomorfologickej časti Smrečianska pahorkatina v lokalite Celiny v nadmorskej výške približne 695 m n. m. juhovýchodne od obce Jamník.

Opis toku
---------

Najprv tečie severojužným smerom cez plošinu Celiny, následne sa esovito stáča, podteká diaľnicu D1 a zľava priberá prítok prameniaci severoseverozápadne od obce Liptovský Peter. Ďalej už pokračuje juhojuhozápadným smerom územím obce Podtureň, podteká železničnú trať Žilina – Košice i cestu I. triedy č. 18 a preteká cez rekreačnú osadu Borová Sihoť. Na katastrálnom území Podturne, juhojuhovýchodne od obce, ústi v nadmorskej výške cca 634 m n. m. do Váhu.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Váhu (od sútoku Bieleho a Čierneho Váhu po vtok do Liptovskej Mary) |
| --- |
| 
* **Belá**
* **Biely Váh**
* **Boca**
* Brostová
* Brôdok
* **Čierny Váh**
* **Demänovka**
* Hlboký potok
* **Hybica**
* Iľanovianka
* Jamníček
* Lažtek
* Nicovianka
* Okoličnianka
* Ploštínka
* Porúbsky potok
* **Smrečianka**
* Stošianka
* **Štiavnica**
* **Trnovec**
* Žadovica

 |
**Ľudovít Wagner** (\* 1. august 1846, Banská Bystrica - † 17. august 1930, Bratislava) bol slovenský pedagóg, historik, jazykovedec. Pseudonym: Zólyomi.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Michala Wagnera (mešťan v Banskej Bystrici a odlievač medi) a jeho manželky Zuzany rodenej Bakošovej. Navštevoval ľudovú školu v Banskej Bystrici, 1854-1857 študoval na evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici a v Banskej Štiavnici, teológiu v Bratislave, filozofiu a jazykovedu na univerzite v Budapešti, potom absolvoval študijný pobyt na univerzitách vo Viedni, Krakove, Grazi a v Cluji, 1880 doktor filozofie. Sprvu vychovávateľ, 1870 – 1872 profesor na evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici, potom krátko v Budapešti, od 1874 profesor nemeckej a maďarskej literatúry a filozofie na vyššej reálke v Bratislave, 1909 – 1910 jej riaditeľ. Vedecky sa zaoberal najmä jazykovednou a literárnou históriou, dejinami Uhorska a geografiou Bratislavskej stolice. Autor životopisných prác o osobnostiach maďarskej a slovenskej literatúry a kultúry. Venoval sa tvorbe učebníc pre ľud a meštianske školy a otázkam organizácie uhorského školstva. Spoluzakladateľ a člen kultúrnych, literárnych a cirkevných organizácií, od 1919 člen Matice slovenskej.

Pamiatky
--------

* časť korešpondencie v Literárnom archíve Matice slovenskej

Dielo
-----

* Safarik élete és művei, Budapešť roku 1878
* Kupeczky János fest2művész élete, Bratislava roku 1899
* Slovenský Plutarch. Stotridsať rokov zo slovenskej literartúry 1790-1920, Nové Mesto nad Váhom roku 1920
* Zemepis Prešporskej stolice, Bratislava roku 1887 (s M. Orbókom)
* Slovenská abeceda a prvá čítanka, Bratislava roku 1919
* Slovenská mluvnica, Bratislava roku 1919

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 82 - evanjelická farnosť; pokrstený ako Lajos Sámuel Vágner

Autoritné údaje: * SNK: 176173
***Mafia II*** je česká akčná počítačová hra typu strieľačky z pohľadu tretej osoby od firmy 2K Czech (predtým Illusion Softworks), odohrávajúca sa vo fiktívnom meste *Empire Bay* (Ríšsky záliv) v 40. a 50. rokoch 20. storočia. Dostupná je aj v českom preklade a s českým dabingom. Dej je zameraný na život sicílskych imigrantov, ktorí sa v USA pokúšajú dosiahnuť lepší život, a to cestou mafie.

Príbeh
------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Sicílsky emigrant Vito Scalleta sa pokúša nájsť v USA lepší život. Po príchode do krajiny to jeho rodina nemala ľahké; otec Scalleta musel tvrdo pracovať v prístave, a aj to málo čo zarobil stihol vždy prepiť. Otec ale zomrel kvôli Derekovi Pappalardovi, ktorý bol jeho zamestnávateľ, a Vito sa za každú cenu pokúša zlepšiť svoju životnú úroveň.

Prvý zločin spácha so svojim kamarátom Joeom Barbarom. Lúpež sa ale nepodarí, Vito je odsúdený a následne poslaný na vojnu. Po návrate domov ho Joe zasvätí do organizácie tamojšej mafie. Spolu stúpajú na vrchol, ale Vito je nakoniec opäť chytený a odsúdený na 10 rokov väzenia. 

Po návrate z väzenia Vito začína robiť pre inú rodinu a to pre rodinu Falcone. Postupne sa ale príbeh zamotáva a Vitovi nakoniec ide o život.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Postavy
-------

* *Vittorio Antonio Scaletta* – hlavná postava hry, prechádza dejom. Vito sa narodil v roku 1925. Jeho rodina emigrovala zo Sicílie do Empire Bay niekedy v 30. rokoch. V živote sa snaží nespraviť tie isté chyby ako jeho otec.
* *Joe Barbaro* – najlepší Vitov kamarát. Dohadzuje mu dôležitých ľudí a sem tam spolu spravia nejaký kšeft. Najprv koná, potom sa pýta. Rád si užíva život, hlavne s alkoholom v ruke a ľahkými ženami.
* *Henry Tomasino* – Vitov a Joeov spolupracovník, zoznámia sa s ním pri práci pre rodinu Clemente. Henry si váži česť a slovo mafiána. Vždy myslí a plánuje dopredu.

Engine
------

Zatiaľ čo predchodca tejto hry *Mafia: The City of Lost Heaven* fungovala na LS3D engine, Mafia II je o čosi vyspelejšia a beží na Illusion Engine, ktorý podporuje pokročilé grafické efekty i technológiu PhysX, fungujúcu na nVIDIA kartách. Engine je výborne optimalizovaný, preto hra na i na menej výkonnom PC vyzerá stále dobre a hratelne.

Multiplayer
-----------

Tak ako Mafia I, ani Mafia II oficiálny multiplayer nemá a autori ani jeho tvorbu neplánujú. Niekoľko dní po vydaní hry vzniklo niekoľko neoficiálnych skupín, ktoré sa zaoberajú tvorbou módu, ktorý umožní hrať Mafiu II po LAN-e alebo internete.

Zaujímavosti
------------

* *Playboy* – počas celého deja je možné zozbierať 50 legendárnych časopisov Playboy z 50. rokov 20. storočia. V hre časopis nájdete už v roku 1945 ale v skutočnom svete začal vychádzať až od roku 1953.

Referencie
----------

1. 1 2  Steam Store. *Mafia II* [online]. store.steampowered.com, [cit. 2019-05-03]. Dostupné online. (po anglicky)

| * z
* d
* u
*Mafia* |
| --- |
| Hry | 
* *Mafia I*
* *Mafia II*
* *Mafia III*
* *Mafia: Definitive Edition*

 |
| Súvisiace články | 
* 2K Czech (Daniel Vávra)
* Hangar 13 (Haden Blackman)

 |
Mgr. **Patricie Pagáčová**, rodená **Solaříková** (\* 16. december 1988, Praha) je česká herečka.

Život
-----

V roku 1996 začala hrať Aničku Studničkovú, spolužiačku a priateľku jedného z hrdinov seriálu *Ranč U Zelené sedmy*. Od roku 2005 do januára roku 2019 hrala Terezu Jordánovú v seriáli *Ulice*. Podľa svojich slov odišla na vlastnú žiadosť a po vzájomnej priateľskej dohode.

Vyštudovala strednú odbornú školu – management obchodu a služieb. V rokoch 2009 – 2010 absolvovala pomaturitné štúdium na Empire – jazykovej škole. Od roku 2010 študovala Metropolitnú univerzitu, odbor humanitné štúdia. V roku 2014/2015 štúdium úspešne ukončila.

* Role v divadle: *Dokonalá svatba, Doktor v nesnázích, Fantastická žena*
* Moderovala reláciu *Jak to vidí MasterChef 2019*
* Zahrala si vo videoklipe „Naše cesty" Marka Ztraceného

V máji 2018 si našla priateľa Tibora Pagáča, od januára 2019 boli zasnúbení a v máji 2019 sa vzali.

Galéria
-------

* Na dobročinnej akcii v Prahe v roku 2012Na dobročinnej akcii v Prahe v roku 2012
* Na dobročinnej akcii Super Den 2016 Helppes v PraheNa dobročinnej akcii Super Den 2016 Helppes v Prahe
* S Karlom Gottom na akcii Super Den 2017 Helppes v PraheS Karlom Gottom na akcii Super Den 2017 Helppes v Prahe
* Na akcii Super Den 2018 Helppes v PraheNa akcii Super Den 2018 Helppes v Prahe

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  ŠUBRTOVÁ, Diana. Hvězda Ulice Solaříková se vdala. Ano si s Pagáčem řekli v lese. *iDNES.cz* (Praha: MAFRA), 2019-06-22. Dostupné online [cit. 2019-06-22].

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Patricie Pagáčová**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Patricie Pagáčová na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5729 4063
* NK ČR: js20080314011
* VIAF: 84270563
**Ľudovít Čech** (\* 11. júl 1888, Revúca – † 29. apríl 1946, Revúca) bol slovenský maliar a pedagóg.

Životopis
---------

Jeho otec bol Jozef Čech a matka Viktória rod. Viestová. Po maturite študoval kreslenie na VŠVU v Budapešti, neskôr na umeleckom smere u T. Zemplényiho. Bol učiteľom v Marcali pri Balatone, od roku 1914 vojakom rakúsko-uhorskej armády v Banskej Bystrici, popri službe maľoval. Po 1918 žil v Lučenci, potom v Revúcej.

Označuje sa ako prívrženec oneskoreného stredoeurópskeho impresionizmu (luminizmu). Venoval sa aj maľbe na hodváb, najmä s batikovou technikou. Roku 1920 člen Jednoty výtvarných umelcov Slovenska.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrikeevanjelického zboru v Revúcej; záznam číslo 25; pokrstený ako Lajos István Csech
* Diela autora v katalógu Web umenia Slovenskej národnej galérie

Zdroj
-----

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 151347
* Web umenia: 1716
**Orbis** bola tlačiareň, nakladateľstvo a vydavateľstvo novín a časopisov so sídlom v Prahe.

Vznikol ako akciová spoločnosť v roku 1921 a zameriaval sa predovšetkým na českú a cudzojazyčnú politickú a odbornú literatúru a noviny, napr. *Prager Presse*. Po roku 1948 znárodnený a premenený na národný podnik. Zároveň s tým sa súčasťou Orbis stali ďalšie znárodnené podniky, ako napríklad grafické závody *V. Neubert a synové*, v roku 1949 *Československé filmové nakladatelství* a pod. Potom vydávalo populárno náučné aj odborné tituly najmä z oblasti divadla, filmu a fotografie.

V roku 1990 bol Orbis začlenený do organizačnej štruktúry Československého rozhlasu, ktorý bol spolu s Orbis roku 1992 zrušený. Znovuobnovený bol Orbis v roku 1993 ako príspevková organizácia, ktorá sa novo začala tiež venovať prekladu, tlmočeniu a propagácii Česka. V roku 1997 sprivatizovaný.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Orbis na českej Wikipédii.*
Cartes du Ciel (verzia 3 beta 0.1.0)
**Cartes du Ciel** („CDC" a „SkyChart") je bezplatný a otvorený zdrojový planetárny program pre systémy Linux, MacOS a Windows. So zmenou na verziu 3 bol Linux pridaný ako cieľová platforma, licencovanie sa zmenilo z freeware na GPLv2 a projekt sa presunul na novú webovú stránku.

CDC zahŕňa schopnosť ovládať počítačom GoTo montáž ďalekohľadu, je s ASCOM a INDI kompatibilné a podporuje USNO UCAC katalógy, i ESA Gaia dáta, spolu s mnohými ďalšími katalógmi a utilitami.

Podľa programátora, Patricka Chevalleyho, bol vydaný ako freeware, pretože „radšej by som videl, ako amatéri míňajú svoje peniaze na nový okulár, ako na astronomický softvér".

Chevalley tiež vytvoril program *Virtual Moon Atlas*, ktorý je tiež bezplatným a otvoreným softvérom.

Referencie
----------

1. ↑   *en:start [Skychart]* [online]. www.ap-i.net, [cit. 2019-10-02]. Dostupné online.
2. ↑  cloudynights.com
3. ↑  virtualmoon on sourceforge.net

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálInformatický portál |

* Verzia 2 (archivovaná)
* Verzia 3
**Kornel Chyzer** (tiež *Med. Dr. Cornél Chyzer*; \* 4. január 1836, Bardejov, Rakúske cisárstvo, dnes Slovensko – † 21. september 1909, Budapešť, Rakúsko-Uhorsko, dnes Maďarsko) bol lekár, prírodovedec: botanik, zoológ, arachnológ, entomológ, apidológ a ichtyológ, poradca ministra, kúpeľný lekár – balneológ. Bol nositeľom rádu Železnej koruny a Leopoldovho rádu. Od roku 1861 člen Uhorskej akadémie vied.

Biografia
---------

Narodil sa v Bardejove, kde navštevoval základnú školu a gymnázium. Potom pokračoval v štúdiu na gymnáziu v Košiciach. Následne pokračuje v štúdiu na Lekárskej fakulte v Budapešti, kde sa v roku 1857 stal lekárom a získal titul doktora medicíny. Počas štúdia medicíny si doplnil aj prírodovedné vzdelanie na univerzite vo Viedni. Počas svojho života zastával vysoké funkcie na ministerstve zdravotníctva Rakúsko-Uhorskej monarchie. Bol vyše dvadsať rokov tajomníkom Uhorskej lekárskej spoločnosti. Zaslúžil sa aj o to, že 31. putovné zhromaždenie uhorských lekárov v roku 1901 sa konalo v Bardejove a Bardejovských Kúpeľoch. Venoval sa boju proti epidemickým chorobám, alkoholizmu, tuberkulóze a duševným chorobám. Cca od roku 1860 spolupracoval s Maďarským národným múzeom v Budapešti, kde pracoval ako kustód prírodovedných zbierok. V rokoch 1861 až 1869 pracoval ako mestský a kúpeľný lekár v Bardejove. Zomrel v roku 1909 v Budapešti. Pochovaný je v Bardejove.

Entomologické aktivity
----------------------

V entomológii sa zaoberal pavúkmi, chrobákmi (Coleoptera), blanokrídlovcami (Hymenoptera) a rovnokrídlym hmyzom (Orthoptera). Venoval sa i včelárstvu (Apidológia). Entomologický prieskum robil hlavne na východnom Slovensku v oblastí Zemplína.

Spolupracoval na výskume fauny pavúkov Uhorska spoločne s poľským arachnológom Wladyslawom Kulczynskim (1854 - 1919).

Bibliografia
------------

* Chyzer, K.: 1861, A pesti levéllábú héjjanczokról. Mathematikai és Természettudományi Közlemények, p.
* Chyzer, K.: 1871, Zemplénmegye közegészségügyi viszonyai.
* Chyzer, K.: 1885, Magyarország gyógyhelyei és ásványvizei.
* Chyzer, K.: 1892, Araneae Hungariae I. kötete.
* Chyzer, K.: 1912, Összeállította Az egészségügyre vonatkozó törvények és rendeletek gyűjteményét (1. - 3. 1894 - 1905; 4. Kampis Jánossal, 1912).

Zdroje informácií o autorovi
----------------------------

* A Pallas Nagy Lexikona.
* Magyar Nagylexikon.

Autoritné údaje: * GND: 116517069
* ISNI: 0000 0001 0986 4479
* PIM: PIM49484
* SNK: 156681
* VIAF: 72147386
**Žabník skorocelový** (*Alisma plantago-aquatica* L.) je druh jednoklíčnolistových rastlín z čeľade žabníkovité (*Alismataceae*).

Opis
----

Ide o vytrvalú bahennú až vodnú rastlinu, dorastá do výšky cca 20 – 100 cm s hľuznatým podzemkom. Listy sú stopkaté, usporiadané do prízemnej ružice, čepele sú vajcovité, elipsovité až kopijovité, na báze väčšinou srdcovité až uťaté, len málokedy klinovité.

Kvety sú usporiadané do súkvetia, ide o vrcholovú metlinu. Okvetie je rozlíšené na kalich a korunu. Kalichové sú 3, korunné tiež 3, korunné lístky sú biele, nie ružovkasté ako u podobného žabníka kopijovitého. Kvety sa otvárajú hlavne popoludní. Gyneceum je apokarpné. Čnelka je priama a bliznová časť zaberá len 1/8 – 1/3 dĺžky čnelky. Plodom sú nažky usporiadané v súplodí.

Rozšírenie vo svete
-------------------

Žabník skorocelový rastie v rozsiahlych oblastiach Európy a Ázie. Zo Severnej Ameriky je udávaný ako nepôvodný z Aljašky, inak tam je nahradený príbuznými druhmi *Alisma subcordatum* a *Alisma triviale*.

Galéria
-------

* ListList
* KvetyKvety
* Detail kvetuDetail kvetu
* SemenáSemená

Referencie
----------

1. 1 2  Hrouda L. (2000): Alisma L.: In Kubát K. et al (eds) (2000): Klíč ke květeně České republiky, p.:733 – 734, Academia, Praha
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Žabník skorocelový**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Žabník skorocelový**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žabník jitrocelový na českej Wikipédii.*
**1 000 Sk** je bankovka, ktorá platila na Slovensku od roku 1993 do 16. januára roku 2009.

Lícna strana
------------

Na lícnej strane bankovky je portrét Andreja Hlinku (\* 1864 – † 1938), významnej osobnosti moderných slovenských dejín, ktorý výrazne ovplyvnil národnouvedomovací proces a spoločensko-politický pohyb na Slovensku.

Rubová strana
-------------

Na rubovej strane bankovky sú vyobrazené prvky, ktoré súvisia s miestami jeho pôsobenia. Ústredným motívom je Madona Ochrankyňa zo stredovekej nástennej maľby rímskokatolíckeho kostola v Liptovských Sliačoch pri Ružomberku. Ľavú časť bankovky vypĺňa obraz rímskokatolíckeho kostola sv. Ondreja v Ružomberku a v ľavej časti plášťa Madony je zakomponovaný motív Hlinkovho mauzólea.

Externé odkazy
--------------

* Informácie na stránkach NBS

| * z
* d
* u
Slovenská koruna |
| --- |
| Mince | 
* 10 halierov
* 20 halierov
* 50 halierov
* 1 Sk
* 2 Sk
* 5 Sk
* 10 Sk

 |
| Bankovky | 
* 20 Sk
* 50 Sk
* 100 Sk
* 200 Sk
* 500 Sk
* 1000 Sk
* 5000 Sk

 |
Súradnice: 14°17′44″J 170°42′0″Z﻿ / ﻿14,29556°J 170,70000°Z﻿ / -14.29556; -170.70000

**Tutuila** je najväčší ostrov Americkej Samoy a zároveň tretí najväčší celého súostrovia Samoa. Jeho plocha je 141,81 km², najvyšší bod je *Matafao Peak* (653 m) a v roku 2000 na ňom žilo 55 876 obyvateľov. Na ostrove sa nachádza aj hlavné mesto Americkej Samoy Pago Pago.

Ostrov je vulkanického pôvodu, tvorí ho niekoľko silne erodovaných štítových sopiek pliocénno - pleistocénneho veku, zoradených pozdĺž dvoch riftových zón v smere juhozápad-severovýchod. Najväčším zo série je bazaltovo-andezitový vulkán *Pago*, nachádzajúci sa približne v strede ostrova, ktorého vrchol tvorí kaldera s priemerom asi 9 km. V kaldere sa nachádza niekoľko troskových kužeľov a trachyttických lávových dómov. Najmladším prejavom vulkanizmu je skupina troskových kužeľov na južnom pobreží ostrova, ich vek sa odhaduje na začiatok holocénu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tutuila**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - ostrov Tutuila na Global Volcanism Program (po anglicky)