**Veronika poľná** (lat. *Veronica agrestis*) je jednoročná bylina s poliehavou stonkou z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Prirodzeným areálom jej rozšírenia je takmer celá Európa, Stredomorie a európske Rusko.

Opis
----

Veronika poľná je jednoročná rastlina s byľou na báze poliehavou, v hornej časti vystúpavou, dlhá 5 až 25 cm. Stonka je oblá, krátko kučeravo chlpatá a na uzloch príležitostne zakoreňuje.

Krátko stopkaté listy sú v dolnej časti byle protistojné, na báze plytko srdcovité, ostatné striedavé, vajcovité až elipsovité, nepravidelne plytko vrúbkovane pílkovité a na vrchole končisté. Svetlozelené čepele sú na líci i na rube roztrúsene chlpaté.

Štvorpočetné kvety rastú jednotlivo v pazuchách listeňov. Biela, bledomodrá až ružová koruna je tanierovitá, s priemerom 6 – 7 mm, je modro žilkovaná. Rúrka koruny je znútra chlpatá a horný lupienok je sfarbený tmavšie ako ostatné. Kvety sú asi dvakrát väčšie ako u veroniky roľnej. Kvetné stopky sú kratšie alebo rovnako dlhé ako podporný list, sú roztrúsene chlpaté a v zrelosti tobolky ohnuté smerom k zemi. Dve tyčinky sú pripojené blízko bázy kvetnej rúrky. Čnelka dlhá asi 1,5 mm neprevyšuje zárez na vrchole tobolky. Štyri kališné zuby sú podlhovasté, končisté, na obvode brvité a dlhšie ako tobolka.

Tobolky sú oválne, len mierne zboku stlačené, ostro vykrojené, riedko chlpaté, v čase zrelosti s výraznou žilnatinou. Obsahujú 3 – 7 oválne, žltohnedé, priečne jemne vráskavé semená.

Rozšírenie
----------

Pôvodný areál rozšírenia veroniky poľnej je Európa, Stredomorie, európske Rusko, severná Afrika (Líbya, Maroko, Tunisko) a na ostrovoch Madeira, Kanárske ostrovy a Sicília. Zavlečená je vo Veľkej Británii, Írsku, vo východnej časti Severnej Ameriky, na Novom Zélande, v Indii a Turkménsku.

Ekológia
--------

Veronika poľná obsadzuje stanovištia od nížinného po podhorský stupeň. Rastie na poliach, úhoroch, záhradách, okrajoch ciest a na rumoviskách. Uprednostňuje ľahšie, výživné, na humus a dusík bohaté pôdy, kde sprevádza obilniny a okopaniny. 
V minulosti bola na Slovensku zastúpená hojnejšie, ale pod vplyvom agrotechnických zásahov sa stala veľmi vzácnym a ohrozeným druhom. Kvitne v marci až októbri, je samoopelivá a jej semená rozširujú mravce a vietor.

Referencie
----------

1. ↑   Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2024-01-11]. S. 76. Dostupné online.
2. 1 2  Sp. Pl.: 13 (1753)
3. 1 2   *Veronica agrestis L.* [online]. powo.science.kew.org, [cit. 2024-01-06]. Dostupné online.
4. 1 2 3 4 5 6 7  Kornélia Goliašová et al .. *Flóra Slovenska V/2*. Bratislava : Veda, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, Bratislava, 1997. S. 206-209.
5. 1 2 3   *Veronica agrestis* [online]. POWO - Plants of the World Online, Kew, [cit. 2023-12-17]. Dostupné online. (po anglicky)
6. 1 2 3 4 5  Josef Dostál, Martin Červenka. *Veľký kľúč na určovanie vyšších rastlín II.*. prvé. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1991. S. 969-970.
7. 1 2   *Naša príroda – Živočíchy a rastliny strednej Európy*. prvé. vyd. Bratislava : Reader's Digest Výber, 2000. S. 73.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veronika poľná**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Veronika poľná**