recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Banditenstreiche** je opereta, ktoru skomponoval Franz von Suppé. Libreto napísal Ludwig Bender. Premiéra sa konala 27. aprila 1867 v Carl Theater vo Viedni.

Hlavné postavy
--------------

| postava | Hlasový rozsah |
| --- | --- |
| Lydia | soprán |
| Gaetano | barytón |
| Babbeo - Lydiin otec | bas |
| Stella - Lydiina priateľka | soprán |
| Lelio - bohatý nápadník Lýdie | tenor |
| Tondolo - učiteľ | tenor |
| Malandrino - veliteľ banditov | tenor |
|

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

### I. dejstvo

Mladý zaľúbený pár, Lýdia a Gaetano, by sa radi zosobášili, ale lakomý Lýdiin otec Babbeo nechce podpísať svadobnú zmluvu. Jemu by sa ako zať viac pozdával bohatý Lelio, takže svadbu nakoniec odvolá. Stella poradí Gaetanovi, aby poprosil o pomoc Malandrina, šéfa miestnych banditov. 
Malandrino sa vkradne do mesta prezlečený za sluhu a od mestského pisára Spaccamontiho sa dozvie o chystanej bohatej svadbe, v ktorej vidí nádej na bohatú korisť. Aby si uľahčil prácu, naivného Spaccamontiho pošle aj s policajtmi s falošnou zámienkou do hôr.
Gaetano stretáva Maladrina a povie mu o svojich problémoch. Taktiež mu prezradí, že jeho bohatý sok má onedlho pricestovať do prístavu. Malandrinovi sa maska šľachetného ochrancu páči a v konečnom dôsledku sa mu hodí do jeho plánov...

### II. dejstvo

Babbeo posiela učiteľa Tondola do prístavu, aby tam privítal prichádzajúceho Lelia. Cestou ho prepadnú banditi a Malandrino sa zahrá na jeho záchrancu. Tak sa mu podari presvedčiť vystrašeného a vďačného Tondola, aby mu pomohol olúpiť Lelia. Leliovi nielenže zoberú zlato, ale Malandrino si s ním vymení šaty a nechá ho odviezť do väzenia. Prezlečený za Lelia je srdečne privítaný Babbeom. Získa od neho aj 1000 dukátov za polapenie banditu.
Keď je Lýdia ubezpečená o tom že Malandrino im pomôže, tvári sa že nového ženícha akceptuje. Stella sa zaľúbi do uväzneného Lelia, ktorého považuje za Malandrina. 

### III. dejstvo

Na druhý deň môže Malandrino uskutočniť svoj plán. Privedie si svojich kumpánov, vydávajúcich sa za Leliovych priateľov. Prichádza však Spaccamonti, ktorý medzitým zistil, že vo väzení nesedí veliteľ banditov, ale Lelio a skutočným veliteľom banditov je podľa jeho názoru Tondolo! V tom Malandrino odkryje svoje inkognito a so zbraňou v ruke si vynúti sobáš Gaetana a Lýdie, pričom im daruje aj peniaze ako veno. Ani láske Stelly a Lelia už nič nestojí v ceste. Ako korisť si banditi zoberú šperky prítomných hostí ...

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Skladby
-------

* Heut is mein Hochzeitstag
* Nur mit Geld in Händen
* Die Liebe ist ein altes Leiden
* Was sagt er da ?
* Alles stille, kein Mensch ist drauss?
* Des bandites kühnes Ziel
* Genug, genug Leute
* Sie verzeihen wenn wir stören
* Die Böse den Beutel
* Die Wachel
* Bald schon werde ich dein Gatte
* Sie standen da mit meiner Braut
* Wie? Das Kopfgeld?
* Nichts nützt die Zeit
* Hier bei meiner Polizei
* Ein Bandit und ein Räuber zu sein
* Freu sich, freu dich liebliche Braut
* Du suchtest Malandrino
Almería
**Almería** je prístavné mesto v španielskej Andalúzii, centrum rovnomennej provincie, medzi Granadou a Murciou. Mesto je obklopené horami s horúcim a suchým polopúštnym podnebím. V roku 2017 tu žilo 195 389 obyvateľov | ich počet v posledných rokoch rýchlo zvyšujú prisťahovalci, predovšetkým z blízkeho Maghrebu. Z miestneho prístavu plávajú lode do španielskej Melilly, marockého Nadoru a ďalej do alžírskeho Ghazaoueta a Orana.

Názov bol prevzatý z arabčiny: المرية (*al-Maríjja*) sa odvodzuje od مرأى (*mara'à*), čo znamená vyhliadku čí stráž, lebo prvotnou funkciou miesta bolo stráženie miestnej zátoky. Mesto vzniklo roku 955, kedy dal osadu opevniť córdobský kalif Abd ar-Rahmán III. Definitívne ju od Arabov dobyli až Katolícke Veličenstvá v roku 1489.

V meste a okolí sa natáčalo veľké množstvo filmov a seriálov. V roku 1965 sa tu natáčal film *Pro pár dolarů navíc*, *Barbar Conan* (1982), *Lawrence z Arábie* (1962), *Indiana Jones a posledná krížová výprava* (1989) a iné.

Dnes sa okolo mesta rozprestierajú pareniská, ktoré zaberajú plochu okolo 300 km². Pestujú sa v nich trvanlivé paradajky, uhorky, papriky a iné druhy zeleniny určené pre európsky trh.

V decembri 2017 došlo niekoľko kilometrov severne od mesta k zemetraseniu o sile 3,5.

Partnerské mestá
----------------

* ESP  Melilla, Španielsko
* MEX  Navojoa, Mexiko

Referencie
----------

1. ↑   *Almería: Población por municipios y sexo.* [online]. 2017. Dostupné online. (po španielsky; kastílsky)
2. ↑   *Almeria population grew in 2017* [online]. euroweeklynews.com, 2018-02-13, [cit. 2019-01-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Almeria and the Cinema* [online]. turismodealmeria.org, [cit. 2019-01-24]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   Earthquake, Magnitude 3.5 - STRAIT OF GIBRALTAR - 2017 December 23, 21:27:40 UTC. *EMSC-CSEM*. Dostupné online [cit. 2017-12-24]. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Almería**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Almería na českej Wikipédii.*
Pohľad na mesto Santa Barbara a na záliv
**Santa Barbara** je mesto v americkom štáte Kalifornia. Počet obyvateľov mesta je 92 325 (2005), celá metropolitná zóna má približne 200 000 obyvateľov. Santa Barbara je pokladaná za hlavné mesto tzv. "Americkej riviéry". Z mesta pochádza speváčka Katy Perry. 

Santa Barbara je sídlom University of California, Santa Barbara.

História
--------

Mesto bolo založené 4. decembra 1786. V roku 1925 zasiahlo Santa Barbaru ničivé zemetrasenie. Väčšinu stavieb v meste museli postaviť znova.

Mesto, pamiatky, významné miesta.
---------------------------------

Santa Barbara leží v mierne kopcovitom teréne. Stredom mesta je ulica State St. (len vo svojej spodnej časti má takmer 5 km). State St. vychádza z prístavu Stearns Wharf a smeruje mierne do vrchu severozápadným smerom. Centrálnú časť Santa Barbary tvoria nižšie dvojpodlažné domy s bielou fasádou v novošpanielskom štýle. Na hlavnej ulici je množstvo podlubí, kde sa nachádza reštaurácia, kaviarne, bary, kníhkupectvá a menšie obchody.

Z historických stavieb je najviac známa Presidio de Santa Barbara. Ďalej 200 rokov staré kasárne El Cuartel, druhá najstaršia budova v Kalifornii. Zrejme najvýznamnejšou pamiatkou sú misie v kopcoch nad mestom Mission Santa Barbara. Už spomínané prístaviska Stearns Wharf, drevené mólo s niekoľkými drevostavbami vybiehajúcich do Tichého oceánu, boli postavené v roku 1872.

Galéria
-------

* Santa Barbara východným smeromSanta Barbara východným smerom
* State St.State St.
* Stearns WharfStearns Wharf
* Presidio de Santa BarbaraPresidio de Santa Barbara
* Mission Santa BarbaraMission Santa Barbara
* kostol Trinity Episcopal na State St.kostol Trinity Episcopal na State St.
* pláž Santa Barbarapláž Santa Barbara

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Santa Barbara na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Santa Barbara (Kalifornia)**

Súradnice: 34°25′33″S 119°42′51″Z﻿ / ﻿34,425833°S 119,714167°Z﻿ / 34.425833; -119.714167
**Sansára** (-sanskritský a pálijský kmeň (písmom dévanágarí: संसार); sanskritský nominatív: **sansárah**; pálijský nominatív: **sansáró**; význam: "neustále putovanie") alebo nepresne **samsára** je v budhizme, hinduizme, džinizme a ďalších príbuzných nábožensko-filozofických systémoch pojem pre cyklickú existenciu, neustály kolobeh vzniku a zániku, v ktorom sa nachádzajú bytosti. Kým sú v sansáre, nachádzajú sa pod vplyvom ilúzií mysle a prežívajú utrpenie.

Toto utrpenie má svoju príčinu v negatívnych dojmoch, ktoré bytosti zasievajú svojim negatívnym konaním na úrovni tela, reči a mysle. Oslobodenie od utrpenia a od rušivých závojov negatívnych emócií, dosiahnuté skrze prebudenie, sa v budhizme nazýva nirvána, v hinduizme mókša.

Za nástroje pre prekonanie cyklickej existencie sú obvykle považované: morálne konanie (karmajoga, hinduizmus), uctievanie (hinduizmus), meditácia (hinduizmus, budhizmus) a askéza (hinduizmus a niektoré smery budhizmu).

Konečným vyslobodením zo sansáry je podľa budhistov parinirvána alebo veľká nirvána - definitívne oslobodenie, ktoré dosiahne prebudená bytosť (budha alebo arhat) v okamihu svojej fyzickej smrti. 

V budhizme diamantovej cesty sú často pri spôsobe ako sa vyslobodiť zo sansáry spomínané tri piliere: verifikovateľné informácie, meditácia a prostriedky ako upevniť dosiahnuté úrovne vedomia.

Podľa Áčarju Šankaru je sansára kolobeh znovurodenia sa, z ktorého sa možno vyslobodiť (mókša) iba zbavením sa avidje [1].

Referencie
----------

1. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Súradnice: 38°44′00″S 27°19′00″Z﻿ / ﻿38,73333°S 27,31667°Z﻿ / 38.73333; -27.31667

**Santa Barbara** je názov stratovulkánu, nachádzajúceho sa v západnej časti ostrova Terceira, patriaceho Azorským ostrovom. Sopka leží, podobne ako aj miesta ostatnej vulkanickej aktivity ostrova na zlomovom systéme, tiahnucom sa v smere severozápad-juhovýchod a križujúcom celý ostrov.

Vrchol sopky je ukončený dvoma kalderami, mladšia z nich má približne 15 000 rokov. Posledné erupcie bazaltovo - ryolitových láv vyprodukovala zlomová zóna medzi Santa Barbarou a menším stratovulkánom Pico Alto, ležiacim asi 4 km východne od Santa Barbary a podmorský vulkán Serreta, nachádzajúci sa 500 m pod hladinou mora na západ od Santa Barbary.

Ďalšie vulkanické fenomény ostrova sú vyhasnuté kaldery Guilherme Moniz, ležiaca v južnej časti ostrova a 7 km široká Cinquito Picos (najväčšia v Azorách), ležiaca v juhozápadnej časti ostrova.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - Santa Barbara na Global Volcanism Program (anglicky)
Vypreparovaný mozog postihnutý alobárnou holoprozencefáliou
**Alobárna holoprozencefália** je najťažšia forma holoprozencefálie, vrodenej chyby centrálnej nervovej sústavy. Je spojená s ťažkými deformitami strednej časti tváre – kyklopiou so spojením očníc, cebocefáliou a ďalšími.

Porucha vývinu mozgu má charakter úplného splynutia oboch mozgových pologúľ, s absenciou interhemisferickej ryhy a mozgového kosáka (*falx cerebri*). Chýba svorové teleso (*corpus callosum*; niekedy rudimentárne stopy), predná spojka (*commisura anterior*) i priezračná priehradka (*septum pellucidum*). Namiesto dvoch bočných komôr sa v takto zmenenom mozgu centrálne nachádza jedna veľká spoločná komora tvaru polmesiaca. Bazálne gangliá a talamy môžu byť úplne alebo čiastočne splynuté, dokonca môžu niekedy i úplne chýbať. Bežným nálezom je veľká dorzálna cysta, ktorá zaberá viac ako polovicu objemu lebečnej dutiny.

Prognóza je zlá, absolútna väčšina takto postihnutých detí zomiera krátko po narodení.

Referencie
----------

1. 1 2  COHEN, MM; JIRÁSEK, JE; GUZMAN, RT, et al Holoprosencephaly and facial dysmorphia: Nosology, etiology and pathogenesis. *Birth Defects Original Article Series*, 1971, roč. 7, čís. 7, s. 125–35. PMID 5173200. (po anglicky)

Pozri aj
--------

* Holoprozencefália
* Vrodené chyby centrálnej nervovej sústavy

Poznámky
--------

V odbornej lekárskej praxi sa používa prakticky výlučne latinská terminológia uvádzaná v zátvorkách a nie vyššie uvedené slovenské názvy.

Zdroje
------

* KADLEC, O.. *Slovenské lekárske názvoslovie - Anatómia*. [s.l.] : Asklepios, 2007. ISBN 978-80-7167-106-0. (slovenský, latinský, anglický)
**Katarína Franklová** (rodená **Sonnenthalová**; pseudonym: **Kathi Frank**; \* 11. október 1852, Pezinok – † 1. január 1918, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko) bola významná medzinárodná divadelná herečka devätnásteho storočia pochádzajúca zo Slovenska.

Životopis
---------

Narodila sa v rodine židovského učiteľa Samuela Sonnenthala. Záujem o divadlo u nej údajne vzbudila návšteva kočovného divadla v rodnom meste v roku 1864. 

Od roku 1871 bola herečkou v berlínskom divadle *Viktoria-Theater*, potom v Postupime, Brémach a potom v rokoch 1872 - 1882 v *Stadttheatri* vo Viedni, pričom v roku 1875 prechodne pôsobila v Burgtheatri vo Viedni, ale z dôvodu osobných sporov sa vrátila do Stadttheatru. Po požiari Stadttheatru účinkovala postupne vždy zhruba rok či dva roky v Hamburgu, v Rige, v *Karlstheatri* vo Viedni a v Stuttgarte, potom v rokoch 1888 - 1899 vo Frankfurte nad Mohanom, v roku 1900 v *Deutsches Volkstheater* vo Viedni a v roku 1901 v *Irving Place Theater* v New Yorku. V čase pôsobenia vo Frankfurte často hosťovala vo významných divadlách v Nemecku, Moskve, Petrohrade atď. S nervovou chorobou sa v roku 1901 vrátila z New Yorku do Viedne, kde potom účinkovala najmä v Burgtheatri. 

Postupne sa vypracovala na herečku stvárňujúcu veľké dramatické postavy svetovej klasiky. V New Yorku hrala napríklad Lady Macbeth, Sapfó, Deboru či Janu z Arku.

Smrť
----

Hrob Kataríny Franklovej vo Viedni
Zomrela ako 66-ročná, chorá, veľmi chudobná, opustená a zabudnutá na Nový rok 1918 vo Viedni. Pochovaná je v židovskej časti viedenského Centrálneho cintorína.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katarína Franklová**

Externé odkazy
--------------

* Heslo v ÖBL (po nemecky)

Zdroje
------

* *Herecká legenda Katarína Franklová* [online]. *Pezinčan*, január 2018, [cit. 2019-04-30]. Dostupné online.
* Heslo v ÖBL (po nemecky)
* FRANKLOVÁ, Katarína. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok II C – F. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2004. 696 s. ISBN 80-89023-44-4. S. 634.

Autoritné údaje: * GND: 11670344X
* VIAF: 62307131
**Rodochrozit** je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky uhličitan mangánatý – MnCO3.

Charakteristika
---------------

Tento minerál vytvára zriedkavo klencové, skalenoédrické, prizmatické alebo tabuľkovité kryštály. Väčšinou sa však vyskytuje v celistvej, zrnitej alebo hroznovitej forme a vytvára aj konkrécie. Má typickú ružovú až červenkastú farbu. Vryp je biely. Patrí k priehľadným až priesvitným minerálom so skleným až perleťovým leskom.

Vznik
-----

Vzniká na hydrotermálnych žilách a v premenených či sedimentárnych mangánových ložiskách.

Poznávanie
----------

Rodochrozit sa so šumením rozpúšťa v teplej kyseline chlorovodíkovej.

Výskyty na Slovensku
--------------------

Banská Štiavnica, Boliarov, Hodruša-Hámre, Hôrka, Krásnohorské Podhradie, Kremnica, Michalová, Poniky (Drienok ložisko), Prakovce, Rákoš, Rožňava, Smolník.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rodochrozit**

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Rodochrozit na www.mindat.org
**Ján Petrík** (\* 16. marec 1957, Krompachy) je básnik, dramatik, osvetový pracovník.

Životopis
---------

Študoval na Vojenskom gymnáziu v Banskej Bystrici (1972-1975), na gymnáziu v Krompachoch (1975-1976) absolvoval pomaturitné štúdium na Strednej pedagogickej škole v Prešove. Pôsobil ako kultúrny pracovník, metodik pre divadlo a umelecký prednes v Okresnom osvetovom stredisku, inšpektor ONV a vedúci oddelenia záujmovoumeleckej činnosti Domu kultúry v Spišskej Novej Vsi, spisovateľ v slobodnom povolaní (1990-1992), redaktor literárnodramatickej redakcii Slovenského rozhlasu v Košiciach (1993-2009), vedúci odd. kultúry OcÚ Smižany (2009-2010), spisovateľ v slobodnom povolaní (2010-2012). Od roku 2012 redaktor redakcie Slovenskej knižnice pre nevidiacich Mateja Hrebendu v Levoči. Verše a rozličné humoristicko-satirické príspevky publikoval najskôr časopisecky (*Nové slovo mladých*, *Smena*, *Roháč* a i.) Vo svojom básnickom diele zobrazil pocitový svet súčasníka, medziľudské vzťahy, spoločenské a individuálne premeny. Je autorom detskej divadelnej hry, viacerých rozhlasových hier, videofilmu, humoristicko-satirických relácií a pásiem a i.

Dielo
-----

* *Tri knihy nepokoja*, roku 1992
* Nakladanie svetla do octu, roku 2017
* *Zlá baba a čert*, roku 1991
* Zlatý kohút, roku 1993
* *Nepriamy prenos*, roku 1993

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1780 5321
* LCCN: n94013896
* NK ČR: ola2002152560
* SNK: 159571
* VIAF: 117863227
* WorldCat: lccn-n94013896
O slovenskej pesničkárke pozri *Katarzia (pesničkárka).*
**Katarzia** (z gr. *Katharsis* = očistenie, oslobodenie) je vnútorná očista, predovšetkým zážitkom. Výsledný povznášajúci a očisťujúci účinok, dosahovaný najmä prežívaním deja umeleckého diela. Katarziu možno chápať aj ako dianie alebo opatrenie, ktoré má viesť k dosiahnutiu stavu očisty.

podľa Aristotela
----------------

Ucelenú teóriu katarzie vypracoval Aristoteles. Podľa neho je katarzia očistenie, ku ktorému dochádza pod vplyvom otrasnej prudkosti dramatického zážitku, ktorého efekt podnecuje k premýšľaniu a dodatočnému duševnému spracovaniu. Dochádza k prechodnému uvoľneniu sebauvedomenia. Divák sa takmer stotožňuje s hrdinom drámy, preberá jeho pocity a v predstavách aj sám žije v jeho svete. Už nie je viac tým človekom, ktorým býva vo svojich všedných dňoch, táto jeho existencia dočasne zaniká. Pocity hrdinu drámy prenikajú divákom, ktorý spoznáva napätia zvláštnych osudových situácií ľudskej existencie, a keď sa tragédia skončí, odznie posledné slovo a zmiznú masky, pozornosť sa pomaly vracia do zvyčajného rámca, prežité emócie a vášne očistili dušu od rozličných afektov a napätí, ktoré sa v nej nakopili.

Pozri aj
--------

* emócia

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Adrian Karl Quist** (\* 4. august 1913, Medindie, Austrália - † 17. november 1991, Sydney) bol austrálsky tenista. Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patria tri tituly v dvojhre, Australian Championships (1936, 1940, 1948) a 12 titulov v štvorhre, Australian Championships (1936-1940, 1946-1950), French Championships (1935), Wimbledon (1935, 1950) a U.S. Championships (1939).

V roku 1984 bol zapísaný do Medzinárodnej tenisovej siene slávy.

Kariéra a život
---------------

V druhej svetovej vojne slúžil v austrálskej armáde. 

Austráliu reprezentoval aj v Davisovom pohári, odohral celkovo 56 zápasov, z toho 34 v dvojhre (24 výhier, 10 prehier) a 22 v štvorhre (19 výhier, 3 prehry).

Účasti vo finále dvojhry na Grand-Slamoch (4)
---------------------------------------------

### Víťazstvá (3)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Č.** | **Dátum** | **Turnaj** | **Povrch** | **Súper vo finále** | **Skóre** |
| 1. | 1936 | Australian Championships, Austrália | tvrdý | Austrália  Jack Crawford | 6-2 6-3 4-6 3-6 9-7 |
| 2. | 1940 | Australian Championships, Austrália | tvrdý | Austrália  Jack Crawford | 6-3 6-1 6-2 |
| 3. | 1948 | Australian Championships, Austrália | tvrdý | Austrália  John Bromwich | 6-4 3-6 6-3 2-6 6-3 |

### Finále (1)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Č.** | **Dátum** | **Turnaj** | **Povrch** | **Súper vo finále** | **Skóre** |
| 1. | 1939 | Australian Championships, Austrália | tvrdý | Austrália  John Bromwich | 4-6 1-6 3-6 |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Adrian Quist**

Externé odkazy
--------------

* Adrian Quist na stránkach ITF (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Adrian Quist na anglickej Wikipédii.*
**Katarína Eva Čániová** (\* 29. december 1955, Námestovo) je slovenská novinárka, spisovateľka, zakladateľka a riaditeľka 1. mimobratislavskej PR agentúry na Slovensku, lektorka jogy pre ženy, koučka pre osobnostný, vnútorný rozvoj žien, zakladateľka *Červeného stanu* - priestoru pre kreatívnu rovnováhu nežnejších polovičiek ľudstva.

Životopis
---------

Vyštudovala univerzitu Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach a žurnalistiku na univerzite Komenského v Bratislave. V rokoch 1979 - 1996 pôsobila ako novinárka v Košiciach. Písala články z oblasti ekonomiky a spoločenského života. Od roku 1996 bola riaditeľkou *Baťa Junior Achievement* SR pre Východoslovenský kraj. Založila prvú public relations agentúru „Communication House" mimo hlavného mesta na Slovensku. Získala 1. certifikát kvality ISO 9001 v PR na Slovensku.

Je absolventkou svetových komunikačných kurzov D. Carnegieho a S. Coveyho. Je držiteľkou viacerých novinárskych cien a certifikátu *Systemický manažment pre koučing lídrov*. Získala medzinárodný certifikát č. 10147592 od Thames Valley University v Londýne pre tréning, rozvoj a vzdelávanie dospelých. Získala 10 novinárskych cien, je čestným občanom mesta Mobile za rozvoj partnerstva miest Košice - Mobile. Je členkou Slovenského syndikátu novinárov, jej PR agentúra je pozorovateľom v Asociácii PR agentúr Slovenska.

Zakladateľka tradície a inšpirátorka Veľkých kruhových tanečných podujatí s početnými ustanovujúcimi slovenskými rekordmi: *Tancujúce mesto - Karička na Hlavnej*. Do roku 2020 účasť spolu do 6 000 amatérskych tanečníkov.

Certifikovaná lektorka jogy - SAJ SPJ, tiež Jogy pre ženy (učiteľka Uma Dinsmore Tuli - GB) a Tantry pre ženy - Goddess Essence (učiteľka Ma Ananda Sarita - GB). Moon Mother Mirandy Grey /GB/.

Zakladateľka *Červeného stanu* v Košiciach - priestoru pre osobnostný kreatívny rozvoj žien. 

Nadväzuje vlastným spôsobom na pradávnu múdrosť žien - vediem aj mužov - osvietených majstrov.

Bibliografia
------------

* *Orechová slávnosť* (autorka)
* *Višňové zápisky - intímne pre ženy* (autorka)
* *Čarokruhy I* a *Čarokruhy II* - prvé slovenské folklórne mandalové vzory *(spoluautorka s výtvarníčkou Elenou Čániovou)*
* *100 rokov cyklistiky v Košiciach* (spoluautor)
* *Turistický sprievodca okolím Košíc* (spoluautor)
* *Ústretová komunikácia* (spoluautor)
* Čarokruhy I a Čarokruhy II - prvé slovenské folklórne mandaly podľa 25-tich historických regiónov Slovenska. Spolu s dcérou - výtvarníčkou Mgr. Art. Elenou Čániovou
**Teória grúp** je matematická disciplína, časť abstraktnej algebry, ktorá sa zaoberá štúdiom grúp. Jej výsledky sa využívajú vo viacerých oblastiach matematiky, ale aj vo fyzike, informatike, či chémii.

História
--------

Teória grúp sa začala rozvíjať koncom 18. storočia a začiatkom 19. storočia v dôsledku rozvoja teórie algebraických rovníc, teórie čísel a geometrie. Medzi prvých matematikov, ktorí sa touto oblasťou výskumu zaoberali, patrili Leonhard Euler, Joseph Louis Lagrange, Carl Friedrich Gauss, Niels Henrik Abel a Évariste Galois.

S modernou definíciou grupy prišiel ako prvý Walther von Dyck v roku 1882.

Grupa
-----

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Grupa (matematika)*
Základným pojmom teórie grúp je grupa. Je definovaná ako usporiadaná dvojica {\displaystyle (\mathbb {G} ,\cdot )}, kde {\displaystyle \mathbb {G} } je množina a {\displaystyle \cdot } je binárna operácia na {\displaystyle \mathbb {G} } spĺňajúca nasledujúce tri vlastnosti:

* Je asociatívna, t. j. {\displaystyle (\forall f,g,h\in \mathbb {G} )f\cdot (g\cdot h)=(f\cdot g)\cdot h}
* V {\displaystyle \mathbb {G} } vzhľadom na ňu existuje neutrálny prvok, t. j. {\displaystyle (\exists e)(\forall g)\quad g\cdot e=e\cdot g=g}
* Pre každý prvok grupy existuje vzhľadom na ňu inverzný prvok, t. j. {\displaystyle (\forall g)(\exists h)\quad g\cdot h=h\cdot g=e}

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Teorie grup na českej Wikipédii.*
**Liliuokalani** (celým menom: Lydia Liliʻu Loloku Walania Wewehi Kamakaʻeha-a-Kapaʻakea Lydia Liliʻuokalani Paki, \* 2. september 1838 – † 11. november 1917) bola sestrou havajského kráľa Kalākaua a kráľovná Havajských ostrovov v rokoch 1891 – 1893. Bola tiež posledným panovníkom Havajského kráľovstva.

Cesta k trónu
-------------

V roku 1872 zomrel bez dediča posledný havajský kráľ Kamehameha V. z dynastie Kamehameha a kráľom bol zvolený jeho bratranec Lunalilo. Kráľ Lunalilo však po roku tiež zomrel bez dediča, a tak sa havajským kráľom stal Kalākaua, ktorý bol v predchádzajúcej voľbe jedným z dvoch kandidátov.

Na Havajských ostrovoch sa v tom čase usadzovalo mnoho amerických plantážnikov, misionárov a obchodníkov. Preto tiež roku 1875 podpísal Havaj s USA vzájomnú obchodnú dohodu, vďaka ktorej sa cukrová trstina mohla do USA dovážať bez cla, a za dvanásť rokov bolo USA udelené právo opevniť námornú základňu Pearl Harbor neďaleko Honolulu. Keď bol medzi rokmi 1881 a 1883 kráľ Kalākaua na ceste okolo sveta, vládla Havaju z pozície regentky. Najdôležitejším činom počas regentskej vlády bol zákaz imigrácie Číňanov, ktorí do krajiny rozšírili kiahne, čím rozhnevala amerických plantážnikov, ktorí Číňanov zamestnávali. Kráľ Kalākaua bol za prispenia Američanov v roku 1887 donútený vzdať sa časti svojich právomocí a ustanoviť konštitučnú monarchiu, ktorú potom mohli americkí plantážnici ľahko ovládnuť. Kráľ so svojou ženou nemali žiadne deti, a tak sa po jeho smrti v roku 1891 havajskou kráľovnou stala jeho sestra Liliuokalani.

Liliuokalani kráľovnou
----------------------

Krátko pred nástupom kráľovnej Liliuokalani zrušil McKinleyov sadzobník obchodné výsady Havaja, keďže zrušil clo pre všetky krajiny, ktoré obchodovali s cukrovou trstinou. To pochopiteľne vadilo bielym plantážnikom, ktorí v roku 1893 vyvolali vzburu, ktorá zvrhla kráľovnú Liliuokalani. Moci sa chopil *Výbor občianskej bezpečnosti* a proamerické sily povolali námornú pechotu, aby podporila prevrat; výbor požadoval pripojenie k USA. Prezident Cleveland však vyslal na ostrovy komisára, ktorý dospel k názoru, že za pripojenie sú len plantážnici. Vzbúrená provizórna vláda odmietla jeho návrh, aby sa kráľovná opäť ujala vlády, a tak 4. júla 1894 vyhlásila Havajskú republiku. V roku 1898 americký Kongres schválil anexiu Havaja, ktorá sa tak stala závislým americkým teritóriom.

Abdikácia a smrť
----------------

Kráľovná Liliuokalani po svojej abdikácii zostala až do smrti 11. novembra 1917 na Havajských ostrovoch. Zomrela bezdetná a tak sa titulárnym havajským kráľom stala hlava dynastie Kawānanakoa.

V Honolulu je dodnes možné navštíviť historickú budovu Iolani Palace, ktorý bol palácom práve poslednej havajskej kráľovnej Liliuokalani.

Pozri aj
--------

* Havajské kráľovstvo
* Zoznam havajských kráľov
* Dynastia Kalākaua
* Havajské ostrovy
* Teritórium Havaj, Havajská republika

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Liliuokalani na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 135296491
* GND: 134912519
* ISNI: 0000 0001 1070 0922
* LCCN: n83043744
* NK ČR: xx0032330
* VIAF: 71552236
* WorldCat: lccn-n83043744
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Oki
**Provincia Oki**  (jap. 隠岐国 – Oki no kuni) bola stará japonská provincia, ktorá sa nachádzala na území ostrovov Oki v Japonskom mori pri pobreží provincií Izumo a Hóki

Ostrovy Oki sa skladajú z dvoch relatívne veľkých ostrovov a niekoľkých menších. Hlavné mesto provincie sa nachádzalo miestach, kde v súčasnosti stojí mesto Saigo. Bolo však nájdených iba málo pamiatok na staré hlavné mesto, nehľadiac na provinčný kláštor, ktorý sa zachoval v Saigo až do dnešných dní.

Oki bolo miesto exitu cisárov Go-Toba a Go-Daigo.

Od obdobia Kamakura bola provincia Oki primárne ovládaná šugom z provincie Izumo. V období Muromači bola postupne riadená klanmi Sasaki, Jamana a Kjogoku. V období Sengoku ovládol provinciu klan Amako. Po ich páde a vzniku Tokugawského šógunátu, šógunát prehlásil provinciu za domínium šóguna a za guvernéra menoval daimjóa z hanu Macue, ktorý patril klanu Macudaira, pribuzným šóguna. V tom čase sa produkcia ryže provincie Oki počítala na 5 000 koku ročne.

Dnes je to okres Oki, časť prefektúry Šimane.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Oki Province na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
**Schéma replikácie DNA.**  
1. Vlákno 3'→5'  
2. Vlákon 5'→3'  
3. DNA-polymeráza (Polα)  
4. DNA ligáza  
5. Primer  
6. DNA-primáza  
7. **Okazakiho fragment**  
8. DNA-polymeráza (Polδ)  
9. Helikáza  
10. Bielkovina  
11. Topoizomeráza
**Okazakiho fragment** je relatívne krátka časť reťazca deoxyribonukleovej kyseliny (DNA). Je pomenovaný po Reiji Okazakiovi a Tsuneko Okazakiovej, manželskom páre japonských molekulárnych biológov, ktorí ich v roku 1968 objavili pri skúmaní replikácie DNA.

Okazakiho fragmenty polydeoxiribonukleotidy, ktoré sú syntetizované pri replikácii deoxyribonukleovej kyseliny ako úseky oneskorujúceho sa reťazca (angl. *lagging strand*), aby boli neskôr spojené enzýmom DNA ligáza a vytvorili jedno vlákno. Každý úsek sa syntetizuje ako samostatná jednotka vrátane iniciácie pomocou enzýmu RNA-polymeráza.

Priemerná dĺžka Okazakiho fragmentov u prokaryotov je 1 000 až 2 000 deoxyribonukleotidov, u eukaryotov sú oveľa kratšie, približne iba 100 až 200 nukleotidov.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portálBiologický portál |

* Replikácia DNA
V roku 1966 sa psychiater Charles K. Hofling vykonal pokus, ktorým chcel zistiť stupeň poslušnosti vo vzťahu sestra-lekár. 

Experiment sa uskutočnil v originálnom nemocničnom prostredí. Zdravotné sestry dostali telefonicky príkaz od neznámeho lekára nadávkovať chorému liek (fiktívnu drogu "Astroten") spôsobom, ktorý bol v rozpore s bezpečným dávkovaním drogy. Hofling zistil, že napriek oficiálnemu zákazu dávkovať lieky týmto spôsobom, väčšina zdravotných sestier na pokyn lekára vystavila pacienta riziku predávkovania lieku.

Pokus
-----

Neznámy lekár "Dr. Smith" telefonicky prikázal zdravotnej sestre, aby nadávkovala chorému 20 mg fiktívnej drogy "Astroten" s tým, že uvedený príkaz vydokladuje neskôr. Okrem toho bola síce fľaša s "drogou" tajne umiestnená v skrinke s drogami, ale "Astroten" nebol na schválenom zozname povolených liekov. Tiež, dávkovanie lieku bolo jasne vyznačené a bolo z neho zrejmé, že 10 mg bola maximálna denná dávka. 

### Dôvody k odmietnutiu príkazu lekára

Sestry mali 3 vážne dôvody k odmietnutiu príkazu: 

1. Lekárom navrhnuté dávkovanie dvakrát prekračovalo maximálnu bezpečnú odporúčanú dennú dávku.
2. Zdravotné sestry mali zakázané prijímať pokyny od neznámych lekárov (inštrukcie od údajného lekára telefonicky boli preto neprípustné)
3. Liek nebol v ich zozname liekov, ktoré mali byť podávané v daný deň a k podaniu lieku chýbali požadované doklady.

Výsledky
--------

Štúdia odhalila nebezpečený vplyv vnímania autority lekára na konanie sestier, keďže u 21 sestier z 22 vyvolal príkaz lekára porušenie úsudku i porušenie známych bezpečnostných pravidiel a ohrozenie zdravia pacienta.

Na úvod pokusu uskutočnil Hofling v prostredí zdravotníckych pracovníkov (vrátane skupiny zdravotných sestier) anketu, v ktorej zisťoval názor účastníkov o predpokladanej reakcii zdravotných sestier na príkaz údajného lekára. Výsledky ankety ani zďaleka nepredpokladali negatívny výsledok pokusu (a to ani v skupine anketovaných zdravotných sestier).

Zdroje
------

Článok vznikol na základe prekladu z anglickej Wikipédie
**Racionalizmus** je stanovisko rozumu, súbor filozofických smerov, ktoré do centra svojej pozornosti stavajú rozličné
druhy rozumu (lat. *ratio*), myslenie a um, racionalitu a logické usporiadanie vecí. Po nábehoch k objektivistickému racionalizmu v antike dochádza k systematizácii vlastného, subjektivistického racionalizmu v 17. storočí a v 18. storočí, a to najmä v dielach Descarta, Spinozu, Leibniza a Ch. Wolffa. Blaise Pascal, ako aj empiristi John Locke, Hume, Condillac proti racionalizmu bojovali. O prekonanie protirečenia medzi racionalizmom a empirizmom sa vo svojej koncepcii kriticizmu zaslúžil Kant. Fichte, Schelling, Hegel sa opäť vracajú k objektivistickému racionalizmu či presnejšie k panlogizmu. 

Plne racionalistický je historický materializmus, pozitivizmus, pragmatizmus a od týchto filozofií závislé
alebo nimi ovplyvnené myšlienkové smery súčasnosti: marxizmus, novopozitivizmus, logicizmus, fyzikalizmus.

Racionalizmus je spôsobom myslenia osvietenstva a zdieľa jeho optimizmus, pokiaľ verí v bezhraničné možnosti ľudského poznania. Racionalizmus uznáva iba dočasne, nie však principiálne neriešiteľné problémy. V poosvietenskom období sa výrazne stavala proti racionalizmu romantika, iracionalizmus (Schopenhauer, Kierkegaard, Maine de Biran, Nietzsche) a filozofia života (Bergson, Dilthey), hoci nezriedka a nechcene v ňom sami neprestali väziť.

Za racionalizmus možno považovať každú doktrínu, ktorá z metafyzického hľadiska vyhlasuje, že nič neexistuje bez dôvodu a teda že nič nie je nepochopiteľné rozumom.

Podľa M. Lemckeovej je racionalizmus stanoviskom v teórii poznania, ktoré vychádza z názoru, že *ratio*, rozum, myslenie ako protiklad zmyslového vnímania je jediným východiskom a zárukou platného poznania. Iba určenia, ktoré pochádzajú z myslenia, sú zárukou spoľahlivého a istého vedenia o súcne, ktoré nepodlieha zmenám, ani náhodnému vzniku a zániku – na rozdiel od rozmanitých možností zmyslových klamov.

Externé odkazy
--------------

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Titulná strana prvého čísla Nature.
**Nature** (z angl. príroda) je významný medzidisciplinárny vedecký časopis, ktorý publikuje výskumy, so zameraním pre široké spektrum otázok najmä z oblasti prírodných vied. Prvé číslo bolo vydané 4. novembra 1869. Je publikovaný v anglickom jazyku spoločnosťou Nature Publishing Group a s týždennou periodicitou. Časopis publikuje články s novými poznatkami a vlastným výskumom, jeho príspevky sú často citované medzi odbornou verejnosťou.

Podľa citačného faktoru stanovovaného americkým Inštitútom pre vedecké informácie (ISI) patrí Nature medzi desiatku najviac citovaných vedeckých časopisov (CF za rok 2014 bol 41,456.) Podľa inej mierky (napr. váženého algoritmu PageRank) ide dokonca o najviac citovaný vedecký časopis.

Referencie
----------

1. ↑  HUXLEY, T. H.. *Nature: Aphorisms by Goethe* [online]. Nature 1: 9–11. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Journal Impact Factor 2014* [online].. Dostupné online. (angličtina)
3. ↑  
BOLLEN, Johan; RODRIGUEZ, Marko A.; VAN DE SOMPEL, Herbert. Journal Status. *Scientometrics*, 2006, roč. 69, čís. 3, s. 669 – 687. Dostupné online [preprint archív, cit. 2007-06-10]. DOI: 10.1007/s11192-006-0176-z. (angličtina)
|  |
| --- |
| **Chránené územia** |
| **Veľkoplošné chránené územia**podľa štátnej legislatívy |
| Národný parkChránená krajinná oblasť |
| **Maloplošné chránené územia**podľa štátnej legislatívy |
| Národná prírodná rezerváciaNárodná prírodná pamiatkaPrírodná rezerváciaPrírodná pamiatkaChránený krajinný prvokChránený areálObecné chránené územie |
| **Celoeurópsky chránené územia** |
| Natura 2000Územie európskeho významuChránené vtáčie územie |
| **Celosvetovo chránené územia** |
| Biosférická rezervácia |

Lokalita Kačenky, CHKO Záhorie
**NATURA 2000** je sústava chránených území európskeho významu. Prostredníctvom nej sú chránené najvzácnejšie a najviac ohrozené druhy voľne rastúcich rastlín, voľne žijúcich živočíchov a vybraných biotopov vyskytujúcich sa na území Európskej únie. Budujú ju členské štáty EÚ nezávisle od národných sústav a systémov chránených území. Neskôr má byť pod týmto názvom vytvorená súvislá ekologická sieť chránených území. Sústava sa skladá z území chránených podľa dvoch smerníc (právnych noriem). Sú nimi smernica o vtákoch a smernica o biotopoch. Vyčlenené územia sú zahrnuté v Národnom zozname navrhovaných chránených vtáčích území a Národnom zozname navrhovaných území európskeho významu.

Slovensko
---------

Na Slovensku sa nachádza 382 území európskeho významu.

Referencie
----------

1. ↑  Štátna ochrana prírody SR máj 2009

Pozri aj
--------

* Územie európskeho významu
* Chránené vtáčie územie

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Natura 2000**
**Hodvábnica jarná** (lat. *Entoloma clypeatum*, starší názov: **zvonovec jarný**) je jedlá huba z čeľade hodvábnicovitých (*Entolomataceae*).

Opis
----

Plodnica hodvábnice jarnej má 3 – 16 cm široký klobúk, spočiatku zvonkovito klenutý s hrboľom, neskôr plocho rozprestretý, okolo hrboľa zvyčajne prehĺbený, plavý, okrový, okorovohnedastý až bielosivý, jemne vrastene vláknitý, hygrofánny, za sucha hodvábne lesklý, za vlhka trochu slizký, za mladi na okraji podvihnutý, potom ostrý a poprehýbaný, v starobe lúčovito rozpukaný. Lupene sú 8 – 15 mm široké, dosť riedke, pri hlúbiku vykrojené, najprv belavé, neskôr mäsovoružové. Hlúbik je 5 – 12 cm dlhý, 1 – 4 cm hrubý, nepravidelne valcovitý, biely, vrastene vláknitý, lesklý, plný, iba v strede vatovito vypchatý. Dužina je biela, pod pokožkou klobúka jemne hnedastá, má miernu chuť a múčnu vôňu. Výtrusy sú v obryse takmer guľovité, šesťhranné až sedemhranné, hladké, bieloružové, 9,5 – 12,5 × 8 – 10 μm veľké. Výtrusný prach je ružový.

Výskyt
------

Hodvábnica jarná rastie od konca apríla do júna, spravidla mimo lesa, v tráve pod slivkami, trnkami, hlohmi a inými rožokvetnými drevinami. Plodnice rastú jednotlivo, ale často i vo veľkých skupinách (aj v zrastencoch).

Praktický význam
----------------

Je to dobrá jedlá huba, ale neskúsení hubári si ju mýlia najmä s prudko jedovatou hodvábnicou veľkou, ktorá sa takmer na nerozoznanie na ňu podobá. Preto pri rozlišovaní týchto druhov treba viac opatrnosti.

Galéria
-------

* lupene staršej a mladšej plodnicelupene staršej a mladšej plodnice
* typické znaky plodnicetypické znaky plodnice
* veľkosť plodniceveľkosť plodnice
* lupene plodnicelupene plodnice

Referencie
----------

1. ↑  DERMEK, Aurel; LIZOŇ, Pavel. *Malý atlas húb*. [s.l.] : Slovenské pedagogické nakl. 1980. 314 s.
2. 1 2 3  Aurel Dermek. *Huby lesov, polí a lúk*. Martin : Osveta, 1985. 70-003-85. S. 312.
3. 1 2 3 4  Aurel Dermek. *Atlas našich húb*. Bratislava : Obzor, 1983. 65-001-83. S. 310.
4. ↑  Mirko Svrček, Bohumil Vančura. *Huby*. Bratislava : Príroda, 1987. 64-021-87. S. 188.
5. ↑  Antonín Příhoda. *Hubárov rok*. Bratislava : Príroda, 1973. 64-127-73. S. 179.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hodvábnica jarná**
**Tomba!** (**Tombi!** v Európe a Austrálii, **Ore! Tomba** v Japonsku) je plošinová adventúra vytvorená spoločnosťou Whoopee Camp pre Sony Playstation. Po nej nasledovalo pokračovanie Tomba! 2: The Evil Swine Return. Táto séria bola nápadom Tokuro Fujiwaru, ktorý vytvoril aj série Ghosts 'n Goblins či Mega Man. Je to tiež jedna z prvých hier pre Playstation, ktoré využili možnosti Dual Shock.

Hrateľnosť
----------

### Systém misií

Hra je založená na systéme misií, pri ktorých musí hlavná postava (Tomba) využiť svoje schopnosti pre splnenie rôznych úloh. Dokončené misie sú odmenené určitým počtom dobrodružných bodov (adventure points, AP) potrebných na otvorenie AP krabíc, ktoré obsahujú jedlo, alebo predmety. Na otvorenie takejto krabice môžete potrebovať napr. 50 000 AP. AP sú tiež potrebné k sprístupneniu špeciálnych lokácií či informácií v neskorších fázach hry. Nie všetky misie sú potrebné pre dokončenie hry, ale sú potrebné pre úplné dokončenie hry. Dokončenie mnohých úloh je podmienené splnením iných. Tri úlohy sú dokončené ihneď po sebe na konci hry, a preto môže hráč dokončiť iba 128/130 úloh pred dokončením celej hry.

Zápletka
--------

### Zasadenie a dej

Tomba! sa odohráva na skupine ostrovov v strede oceánu, ktoré sa nenachádzajú na žiadnej mape. Na severe sa nachádzajú veľké provincie a juh tvoria menšie ostrovy. Táto oblasť je osídlená mierumilovnými ľuďmi, ktorí žili dlhé roky v pokoji.

Hlavná postava je energetický ružovo-vlasý chlapec Tomba. Jedného dňa sa zjaví sedem zlých prasiat a pomocou svojej magickej moci premenia ostrovy na bizarnú krajinu. Podriadení týchto zlých prasiat ukradnú Tombovi zlatý náramok jeho dedka a hromady zlata, po ktorom bažia.

Tombova úloha je získať späť ukradnutý náramok, čo si vyžaduje uväznenie zlých prasiat. K ich uväzneniu potrebuje nájsť prasacie vaky, ktoré sú kľúčom k otvoreniu brán do ich ríše. Na to potrebuje splniť misie pre iných ľudí, za ktoré získava predmety či prasacie vaky. Niektoré misie sú čisto pre zábavu a nie sú podstatné pre príbeh hry.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tomba! na anglickej Wikipédii.*
**Aulë** je fiktívna postava v Stredozemi J. R. R. Tokiena. Je jedným z Valar, len o trochu menej mocný ako Ulmo. Vládne nad všetkými látkami v Arde. Na začiatku Ardy vytváral krajinu spolu s Manwëm a Ulmom, prácu im však kazil Melkor. Je zručným kováčom a majstrom všetkých remesiel. Rád vytvára vlastné veci a teší ho chvála jeho zručnosti. Zo všetkých Valar je najpodobnejší Melkorovi, a to ako myslením, tak schopnosťami. Melkor na neho preto žiarlil a kazil mu jeho diela. Bol priateľom Noldor a tí sa od neho najviac naučili. Jeho manželkou bola Yavanna.

Stvorenie trpaslíkov
--------------------

Aulë stvoril trpaslíkov v temnote Stredozeme pred príchodom Eruových detí, aby mal ďalších žiakov. Kvôli Melkorovej moci ich urobil silnými a nepoddajnými. V obave pred výčitkami ostatných Valarov pracoval tajne. Najprv stvoril sedem otcov trpaslíkov. Nemal však moc im vnuknúť vlastný život, a tak počúvali iba jeho vôľu a keď na nich nemyslel, tak sa nehýbali.

Hneď ako ich začal učiť jazyku trpaslíkov, Khuzdulu, prehovoril k nemu Eru Ilúvatar a pýtal sa ho, prečo ich vytvoril, keď ani nemajú vlastnú vôľu. Aulë mu odpovedal, že túžil po iných bytostiach v Arde, ale že sa nebude protiviť jeho vôli a v plači sa ohnal po trpaslíkoch kladivom. Ilúvatar sa však nad ním zľutoval a dal im samostatné myslenie, takže sa pred Aulëho ranami sami uhýbali. Podmienkou bolo, že trpaslíci budú spať, kým na svet neprídu Ilúvatarovi Prvorodení (elfovia). Ilúvatar mu tiež povedal, že bude veľa svárov medzi jeho deťmi a trpaslíkmi.

Trpaslíci veria, že po smrti sa vrátia do Aulëho siení. Tam čakajú, až budú povolaní pri obnove Ardy po Dagor Dagorath, poslednej bitke, ktorá príde.

Aulëho Maiar
------------

Niekoľko Maiar bolo pridružených k Aulëmu: Sauron, než bol zvedený Melkorom, bol asi najmocnejším z tých, kto mu slúžili a Curumo, ktorý v Treťom veku odišiel bojovať proti Sauronovi do Stredozeme ako Saruman.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Aulë na českej Wikipédii.*
**Pohľad** je je prvotný biologický komunikačný prostriedok, ktorý funguje aj u zvierat relatívne nižšieho druhu. Aj u nich možno pozorovať, že pohľadu, ktorý sa na ne upiera, pripisujú význam a že sa pokúšajú sledovať smer pohľadu iného zvieraťa. 

Pohľad je komunikačný signál prenikajúci aj hranicami druhu. Na správanie zvierat môže mať vplyv aj pohľad iného človeka. Pre iné živé bytosti sú oči významnými nositeľmi informácií, preto ich pohľad automaticky vyhľadáva. Citlivosť človeka na pohľad sa objavuje veľmi skoro. Očiam pripisujú veľký význam aj dorastajúce deti. Automaticky pozorujú oči druhého človeka, dlho sa pokúšajú schovávať takým spôsobom, že sa nepozerajú do očí toho druhého a myslia si, že ich nevidieť. Oči môžu byť aj zdrojom rozličných
fantázií, očí sa možno zľaknúť, oči môžu aj upokojiť. Problém pohľadového správania (looking behaviour) sa stal samostatnou výskumnou oblasťou.

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Pohľad (pozretie)**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Staničné zabezpečovacie zariadenie** je zabezpečovacie zariadenie zabezpečujúce chod, prechod a posun vlakov v železničnej stanici.

Má za účel zabezpečiť vlakovú cestu tak, aby boli pre jazdu vlaku správne postavené výhybky a výkoľajky, v odbočnom smere postavené odvratné výhybky a výkoľajky a tieto zaistené proti nesprávnej a náhodnej manipulácii, aby všetky návestidlá, ktoré by dovoľovali jazdu inému vlaku alebo posunu, zakazovali túto jazdu. Staršie typy zariadení ešte nezabezpečili aj volnosť vlakovej cesty, ale novšie už zabezpečujú aj volnosť tejto cesty a kontrolu správnej činnosti zabezpečovacieho zariadenia. Takisto zabezpečujú aj správnosť postavenia posunovej cesty. 

Železničná stanica, ďalej len stanica, je ohraničená vchodovými návestidlami, ktoré sú umiestnené na okrajoch stanice, podľa množstva koľají, ktoré sa v stanici zbiehajú. Ďalšou dôležitou súčasťou stanice sú výhybky. Zabezpečujú presmerovanie vlaku na potrebnú koľaj v stanici. 
Pre odchod vlaku sú zriadené odchodové návestidlá, ktoré dovoľujú odchod vlaku zo stanice.
Pre zvýšenie bezpečnosti sú v niektorých staniciach zriadené aj koľajové obvody, ktoré priamo zisťujú prítomnosť vlaku na danej koľaji. V dopravnej kancelárii, prípadne na danom stavadle sa to zobrazí na ovládacom paneli ako obsadená koľaj, ktorá je signalizovaná červeným svetlom v signalizácii pre danú koľaj. Závislosti medzi týmito vonkajšími zariadeniami sú riešené zabezpečovacím zariadením. Poznáme zariadenia elektronické, elektrické, mechanické. Zariadenia vylučujú možnosť stretnutia vlakov na jednej koľaji, vzájomné križovanie vlakov medzi koľajami, signalizujú možnú maximálnu rýchlosť pre daný chod vlaku. 
Pri elektronických zabezpečovacích zariadeniach je to riešené základným terminálom na princípe PC, v ktorom sú závislosti riešené programovým vybavením a ovládacia časť je zabezpečená pomocou relé. Vybavenie elektrických zariadení pozostáva z malorozmerových relé kde sú jednotlivé podmienky riešené samotným zapojením relé. Pri mechanických zabezpečovacích zariadeniach sú závislosti riešené mechanicky v riadiacom a stavadlovom prístroji prípadne ručným ovládaním pracovníka.

Mnemotechnická pomôcka
----------------------

Pre lepšie pamätanie si úkonov pre postavenie cesty existuje vzorec : PC = J.D.Z.V.N

J - Voľnosť koľají

D - Správna poloha výhybiek

Z - Uzamknutie výhybiek

V - Vylúčenie ohrozujúcej cesty

N - Správna návesť
**Izolovaný ordinál** je ordinálne číslo, ktoré má predchodcu alebo je rovný prázdnej množine. Formálnejšie:  

Ordinálne číslo {\displaystyle \alpha \,\!} je **izolované**, ak  

{\displaystyle \alpha =0\vee (\exists \beta \in On)(\beta \cup \{\beta \}=\alpha )}
On tu označuje triedu všetkých ordinálnych čísel.

Príklady
--------

Každý konečný ordinál (tzn. každé prirodzené číslo) je izolovaný. Stačí si uvedomiť, že

* {\displaystyle 1=0\cup \{0\}=\{0\}\,\!}
* {\displaystyle 2=1\cup \{1\}=\{0,1\}\,\!}
* {\displaystyle 3=2\cup \{2\}=\{0,1,2\}\,\!}
* {\displaystyle \ldots \,\!}

Existujú ale i nekonečné izolované ordinály, napríklad ak označím ako {\displaystyle \omega \,\!} množinu prirodzených čísel, ktorá je takisto ordinál, potom  

{\displaystyle \omega +1=\{0,1,2,\ldots ,\omega \}=\omega \cup \{\omega \}\,\!} má predchodcu {\displaystyle \omega \,\!}
Podobne má {\displaystyle \omega +2\,\!} predchodce {\displaystyle \omega +1\,\!}, takže opäť ide o izolovaný ordinál.

Naproti tomu existujú i ordinály, ktoré nie sú **izolované**. Takým ordinálom hovoríme limitný. Najmenším takým ordinálom je práve {\displaystyle \omega \,\!}, ale existujú i väčšie limitné ordinály – napríklad {\displaystyle \omega .2\,\!}, {\displaystyle \omega ^{2}\,\!} alebo {\displaystyle (\omega ^{\omega })^{\omega }\,\!}.

Použitie
--------

Rozdelenie ordinálnych čísel na limitné a izolované sa často používa v dôkazoch transfinitnej indukcíe a v konštrukciách transfinitnej rekurzie, kde je prevedený zvláštny krok (z predchodcu na následníka) pre izolovaný ordinál a zvláštny krok (z množiny všetkých menších ordinálov na ich supremum) pre **limitný** ordinál.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Matematický portál |

* Limitný ordinál
* Ordinálne číslo
* Ordinálna aritmetika
* Transfinitná indukcia
* Transfinitná rekurzia