recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Suchý potok** je potok v Dolnom Zemplíne, v severovýchodnej časti okresu Michalovce. Je to pravostranný prítok Skalného potoka, má dĺžku 3,2 km a je tokom VIII. rádu. 

Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, na severovýchodnom svahu Zaňovca (507,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 450 m n. m. V pramennej oblasti tečie juhovýchodným smerom, následne sa stáča na juh a sprava priberá prítok z juhojuhovýchodného svahu Zaňovca. Ďalej sa opätovne stáča juhovýchodným smerom, na dolnom toku vstupuje do Východoslovenskej pahorkatiny, do podcelku Podvihorlatská pahorkatina. Napokon preteká intravilánom obce Klokočov, kde ústi v nadmorskej výške približne 120 m n. m. do Skalného potoka.

| * z
* d
* u
Vodné toky v medzipovodí Zemplínskej šíravy |
| --- |
| Vodné toky | 
* Bočný kanál
* Boháč
* Hrabový jarok
* Jovsiansky potok
* Kamenný potok
* Kusín
* Lomocký potok
* Myslina
* Porubský potok
* Remetský potok
* Skalný potok
* Sokolský potok
* Stará rieka
* Suchý potok
* Šíravský kanál
* Štôlniansky potok
* Tomášovský potok
* Trnavský potok
* Viniansky potok

 |
| Vodné plochy | 
* Jovsiansky rybník
* Kusínsky rybník
* Vinianske jazero

 |
**E-mail** (iné názvy: **email**, **mail**, **mejl**, **elektronická pošta**, **e-pošta**; v slangu: *meil*, *majl*) môže byť:

* elektronický list, súhrn elektronických listov alebo súhrn softvéru počítača na výmenu (zasielanie, prijímanie) elektronických listov, alebo metóda na takúto výmenu elektronických listov, alebo samotná táto výmena elektronických listov, pozri e-mail
* skôr neodborne: lokálna poštová schránka
* skôr neodborne: e-mailová adresa

**E-mail** (iné názvy: **email**, **elektronická pošta**, **e-pošta**) môže byť aj: v minulosti telekomunikačná služba, v rámci ktorej bol list napísaný na formulári optoelektronicky premenený na elektronický signál, ktorý bol diaľkovou prenosovou technikou prenesený do určeného miesta, tam znova premenený do písanej podoby a tak doručený adresátovi, pozri e-mail (vytlačená pošta)

Referencie
----------

1. ↑  Zdroje sú rovnaké ako tie, ktoré sú uvedené k prvému odseku v článku e-mail.
2. ↑   *Technický slovník naučný 2*. Praha : Encyklopedický dům, 2002. 436 s. ISBN 80-86044-18-1. S. 281.

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
O type entity v umelej inteligencii pozri *poznatok (umelá inteligencia).*
**Poznatok** je kognitívny významový útvar, ktorý je výsledkom poznávacieho procesu, napr. v rámci vedeckého výskumu. Poznatok je produkt poznávacej činnosti, realizáciou jej cieľa, spracovaným predmetom poznania. Z filozofického hľadiska je poznatok spracovaná informácia.

Poznatok je reprodukcia určitej vymedzenej časti objektívneho sveta vrátane zákonitostí, ktoré v ňom platia. Poznatky vznikajú ako produkt pracovnej, spoločenskej a myšlienkovej činnosti ľudí. Ich bezprostrednou funkciou je prenos rozptýlených nejasných predstáv a tušení do všeobecnej formy, pričom sa z nich zachováva to, čo možno oznámiť iným ako ustálený základ racionálneho konania. Ich komunikovateľnosť, t. j. ich vyjadriteľnosť v istej (aj umelej) jazykovej podobe, je ich charakteristickou vlastnosťou.

Filozofia skúma poznatky napríklad z aspektu histórie a dynamiky ich narastania, logiku ich organizovanosti a vzájomnej prepojenosti, základné, všeobecne platné predpoklady poznateľnosti a poznávania, všeobecné otázky vzťahu poznatkov ku skutočnosti atď.

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Poznatok**

Externé odkazy
--------------

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**René Théophile Hyacinthe Laënnec** (\* 17. február 1781, Quimper, Francúzsko – † 13. august 1826, Ploaré) bol francúzsky lekár, vynálezca stetoskopu.

Životopis
---------

Študoval v Nantes a pôsobil potom od roku 1799 ako ránhojič v západnej armáde. Od roku 1800 si ďalej rozširoval vzdelanie riadnym štúdiom medicíny v Paríži v nemocnici *Charite* – jeho učiteľom bol preslávený Jean-Nicolas Corvisart – a v roku 1804 sa stal lekárom.  

V roku 1816 nastúpil do Neckerovej nemocnice v Paríži. Tu sústavne pracoval na zvýšení možností diagnostiky, najmä chorôb pľúc a srdca. Za tým účelom vyvinul nástroj – stetoskop zvyšujúci intenzitu zvukov pri počúvaní. Zásadným spôsobom tak rozšíril diagnostické hranice fyziológie a najmä patológie kardiopulmonálneho systému. Sústavné pozorovanie uložil do svojho životného diela *Traité de l'auscultation Mediate* (Paríž 1819, 2 zväzky; celkom 4 vydania – posledné v roku 1836). V roku 1823 sa stal profesorom na Collège de France, a nasledujúcim rokom prednostom internej kliniky. Zomrel na pľúcnu tuberkulózu.

Spolu s Leopoldom von Auengruberom a Corvisartom stal sa zakladateľom klasickej fyzikálnej diagnostiky modernej medicíny. V roku 1868 bola na jeho počesť postavená socha v jeho rodnom meste.

Popri objave stetoskopu ako prvý popísal cirhózu pečene a dodnes obraz jednej chorobnej zmeny pečene nesie jeho meno (Laënnecova žltá atrofia pečene). Jedna zo 4 lekárskych fakúlt University Claude Bernarda v Lyone je po ňom pomenovaná na jeho počesť.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **René Théophile Hyacinthe Laënnec**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku René Théophile Hyacinthe Laënnec na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12462982h
* GND: 11757225X
* ISNI: 0000 0001 2098 4922
* LCCN: n80137978
* NK ČR: jn20000700989
* VIAF: 2569817
* WorldCat: lccn-n80137978
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny
**René Samuel Cassin** (\* 5. október 1887, Bayonne, Francúzsko – † 20. február 1976, Paríž) bol francúzsky politik, právnik a sudca.

Životopis
---------

Bol profesorom práva na univerzitách v Lille a v Paríži. Počas druhej svetovej vojny pôsobil v de Gaullovej exilovej vláde. 

Po vojne sa stal jedným z najvýznamnejších presadzovateľov ochrany ľudských práv a medzinárodnej spolupráce, podieľal sa na príprave textu Všeobecnej deklarácie ľudských práv. Pôsobil ako predseda Komisie pre ľudské práva OSN, ako sudca Medzinárodného zmierovacieho súdu v Haagu a neskôr ako sudca a predseda Európskeho súdu pre ľudské práva. 

Roku 1968 bolo jeho dielo ocenené cenou za ľudské práva OSN. Toho istého roku dostal Nobelovu cenu za mier; finančnú odmenu spojenú s udelením ceny použil Cassin k založeniu Medzinárodného inštitútu ľudských práv (*Institut international des droits de l'homme*, skr. IIDH).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **René Cassin**

Externé odkazy
--------------

* Nobelova cena

  


| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za mier |
| --- |
| 
* Jouhaux (1951)
* Schweitzer (1952)
* Marshall (1953
* UNHCR (1954)
* Pearson (1957)
* Pire (1958)
* Noel-Baker (1959)
* Lutuli (1960)
* Hammarskjöld (1961)
* Pauling (1962)
* Červený kríž (1963)
* King (1964)
* UNICEF (1965)
* Cassin (1968)
* ILO (1969)
* Borlaug (1970)
* Brandt (1971)
* Kissinger / Le (1973)
* MacBride / Sató (1974)
* Sacharov (1975)

 |
| 
* 1901 – 1925
* 1926 – 1950
* **1951 – 1975**
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 102343289
* GND: 120076713
* ISNI: 0000 0001 1747 5342
* LCCN: n80090356
* NK ČR: skuk0000214
* VIAF: 17211448
* WorldCat: lccn-n80090356
Štúdia mechanických krídel, stránka z *Codex Atlanticus*
**Codex Atlanticus** je zbierka grafických listov Leonarda da Vinci.

Kódex pochádzajúci zo 16. storočia obsahuje štyristojeden listov a je najrozsiahlejšou a najmimoriadnejšou zbierkou Leonardových archov.

Meno kódexu je odvodené od veľkého formátu listov, vzhľadovo pripomínajúceho listy v atlase (rozmery 65 x 44 cm). Predpokladalo by sa, že je skutočnou zbierkou, o ktorej mal Leonardo už predom jasnú predstavu, že ho zaplní poznámkami a kresbami. V skutočnosti však ide o zbierku rôznorodých listov a fragmentov, ktorú do kompletného diela zostavil na konci 16. storočia sochár Pompeo Leoni.

Svojím obsahom *Codex Atlanticus* zahŕňa celú Leonardovu vedeckú dráhu, teda obdobie viac ako štyridsiatich rokov (od roku 1478 do roku 1519). Najnázornejšie dokumentuje prínos, ktorým Leonardo prispel k pokroku v matematike, mechanike, fyzike, botanike, geografii, chémii a anatómii. Zbierka je akousi výpoveďou Leonardových vedeckých a technických predstáv. Zaujímavo vyznieva fakt, že *Codex Atlanticus* obsahuje tiež rozprávky, bájky a filozofické úvahy, prostredníctvom ktorých chcel autor čitateľovi názornejšie predostrieť svoje myšlienky.

*Codex Atlanticus* sa vzťahuje i na Leonardovu dráhu umelca. Nachádzajú sa tu poznámky o teoretických i praktických otázkach maliarstva a sochárstva zahŕňajúce umelcove úvahy o svetle, optike, perspektíve a dokonca i o materiáloch, ktoré Leonardo používal pri svojej tvorbe.

Neoddeliteľnou súčasťou *Codexu Atlanticus* sú početné návrhy a štúdie k neskorším ním vytvoreným dielam, napr. štúdia ku *Klaňaniu troch kráľov*, *Léde*, *Bitke pri Anghiari* či nákresy projektov pomníkov Francesca Sforzu a kondotiéra Giana Giacoma Trivulzia.

*Codex Atlanticus* sa dnes nachádza v milánskej knižnici Biblioteca Ambrosiana.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Codex Atlanticus**

Zdroj
-----

kol. autorov, *Leonardo umělec a vědec*, Knižní klub, Praha, 2006

| * z
* d
* u
Dielo Leonarda da Vinci |
| --- |
| Maľby do r. 1480 | 
* Krst Krista
* Zvestovanie
* Portrét Ginevry de´Benci
* Madona Benois
* Madona s klinčekom
* Zvestovanie
* Svätý Hieronym
* Madona s granátovým jablkom

 | Autopotrét |
| Maľby po r. 1480 | 
* Klaňanie troch kráľov
* Madona v skalách
* Dáma s hranostajom

 |
| Maľby po r. 1490 | 
* Hudobník
* La Belle Ferronière
* Madona Litta
* Posledná večera
* Kmene stromov s vetvami, koreňmi a kameňmi

 |
| Maľby po r. 1500 | 
* Mona Líza
* Hlava ženy (La Scapigliata)
* Madona a Dieťa so svätou Annou a malým svätým Jánom
* Svätá rodina so svätou Annou
* Bakchus
* Svätý Ján Krstiteľ – Léda a labuť
* Bitka pri Anghiari
* Madona s vretenom

 |
| Štúdie | 
* Vitruviov muž
* Štúdie ľudského tela
* Štúdie prírody
* Technické nákresy
* Architektonické štúdie

 |
| Kódexy | 
* Codex Leicester
* Codex Arundel
* Codex Atlanticus
* Codex Trivulzianus
* Codex Hammer
* Madridské kódexy
* Forsterove kódexy

 |
**Jurij Michajlovič Baturin** (rus. Юрий Михайлович Батурин; \* 12. jún 1949, Moskva) je bývalý ruský politik a kozmonaut, ktorý dvakrát letel do vesmíru v lodiach Sojuz.

Životopis
---------

Vo svojej rodnej Moskve absolvoval viacero škôl. V roku 1973 ukončil štúdium na Moskovskom fyzikálno-technickom inštitúte s titulom inžinier fyziky a začal pracovať u NPO Energija v Moskve. O sedem rokov neskôr absolvoval Lomonosovu univerzitu (o. i. odbor žurnalistika). V roku 1990 nasledovala vedecká stáž na Kennan Institute v USA a potom sa dostal do kancelárie prezidenta Jeľcina ako jeho konzultant. V rokoch 1991 – 1997 bol zamestnaný na fakulte žurnalistiky Lomonosovej univerzity. V roku 1993 bol zvolený do prezidentského sovietu v Moskve a prevzal niekoľko riadiacich funkcií. V roku 1997 sa dostal do tímu kozmonautov, prešiel výcvikom a o rok neskôr už do vesmíru letel prvýkrát. Po návrate síce v tíme zostal, ale venoval sa práci pre Novaja gazeta a potom išiel učiť ako profesor politickej analýzy na Moskovský inžiniersko-fyzikálny inštitút. V roku 2000 absolvoval vojenskú akadémiu Generálneho štábu Ruskej federácie a potom sa vrátil pracovať aj do výcviku kozmonautov v Hviezdnom mestečku. V roku 2001 letel do vesmíru druhýkrát. 

V roku 2005, keď mal 56 rokov, sa bol liečiť v českých Tepliciach a predniesol tu aj svoje úvahy o budúcnosti niektorých projektov kozmonautiky. Toho istého roku bol hosťom Týždňa ruskej kultúry v Drážďanoch.

Lety do vesmíru
---------------

V auguste 1998 sa stal 382. kozmonautom, keď letel v kozmickej lode Sojuz TM-28. Na palube lode, ktorá odštartovala ako všetky ruské z kozmodrómu Bajkonur, s ním boli kozmonauti Gennadij Padalka a Sergej Avdejev. Pripojili sa k orbitálnej stanici Mir, kde slúžila 26. stála posádka, spoločne tu 10 dní pracovali a Baturin potom na palube Sojuz TM-27 spolu s pôvodnou posádkou odletel na Zem. Padalka s Avdejevom na Mire zostali ako nová stála posádka. 

O necelé tri roky neskôr (mal 51 rokov) letel druhýkrát so Sojuzom TM-32. Spolu s s ním letel vesmírny turista Američan Dennis Tito a Talgat Musabajev z Kazachstanu. Cieľom letu bolo vymeniť dosluhujúcu kozmickú loď Sojuz TM-31, ktorá bola dlhšiu dobu zaparkovaná ako záchranná loď na orbitálnej stanici ISS. Na stanici pobudli 7 dní a potom sa v lodi Sojuz TM-31 spoločne všetci traja vrátili na Zem s pristátím v Kazachstane. 

* Sojuz TM-28 – Mir – Sojuz TM-27, štart 13. august 1998, pristátie 25. august 1998.
* Sojuz TM-32 – ISS – Sojuz TM-31, štart 28. apríl 2001, pristátie 6. máj 2001.

Pri svojich dvoch letoch strávil vo vesmíre 19 dní.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jurij Baturin na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

### Externé odkazy


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* 
* 
* 
* 
* 

Autoritné údaje: * GND: 103357521
* ISNI: 0000 0001 4045 3168
* LCCN: n89600859
* NK ČR: ola2003199656
* VIAF: 162351000
* WorldCat: lccn-n89600859
**Manipulatoridae** je čeľaď z nadčeľade Corydioidea (=Polyphagoidea) z radu švába. Zahŕňa jediný rod ***Manipulator***, ktorý zahŕňa jediný druh ***Manipulator modificaputis***. Je to vyhynutý dravý šváb, ktorý žil počas vrchnej kriedy. 

Typový jedinec je fosilizovaný v 100 miliónov rokov starom kúsku mjanmarského jantáru - v skamenelej živici araukárie, ktorý bol nájdený vo vulkanoklastickom sedimente v lokalite Noije Bum v údolí Hukawng v Mjanmarsku. Druh bol popísaný Petrom Vršanským z Geologického ústavu SAV v Bratislave a Günterom Bechlym zo Štátneho prírodovedného múzea v Stuttgarte.

Tento šváb mal dlhý krk, veľkú pohyblivú hlavu, parazólovité ochranné štíty nad každým prídavným očkom, ústne prívesky a extrémne dlhé končatiny, čo naznačuje, že bol predátor. Telo bolo dlhé 4.5 milimetra a široké 2 milimetre. Bol to rýchly bežec, ktorý korisť prenasledoval, čo vieme podľa redukovanej pasívnej obrany. Živil sa malým hmyzom, ktorý lovil počas noci.

Autori po preskúmaní švába zistili veľa jedinečných a výrazne odlišných znakov, vďaka ktorým pre tento druh vytvorili novú čeľaď Manipulatoridae. Nájdený jedinec mal aj početné rany, zlomené časti panciera, odtrhnuté zmyslové orgány a aj parazity. Na mjanmarskom nálezisku jantáru objavili aj štyri ďalšie exempláre, medzi nimi aj mladého jedinca.

Tento druh bol nájdený spolu s ďalšími desiatkami vyhynutých druhov hmyzu, plne zachovaných v jantári, čo z lokality Noije Bum v údolí Hukawng robí jedno z najvýznamnejších nálezísk jantárových fosílií s plne zachovaným hmyzom. *Manipulator modificaputis* dokumentuje pestrosť foriem, ktoré sa zo švábov vyvinuli na hranici jury a kriedy, ale ktoré napokon po zhruba 45 miliónoch rokoch vyhynuli.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  SAV, CSČ-VS. *Aktuality - Slovák o švábovi manipulátorovi v BBC* [online]. SAV - Aktuality - Slovák o švábovi manipulátorovi v BBC, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online.
2. ↑   *New predatory cockroaches (Insecta: Blattaria: Manipulatoridae fam.n.) from the Upper Cretaceous Myanmar amber* [online]. www.geologicacarpathica.com, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online.
3. ↑  MICO TATALOVIC. "Predatory cockroach from dinosaur era found trapped in amber". *[Scientist Life]*, 2015-5-1. Dostupné online [cit. 2015-05-05].
4. 1 2   *Šváb zabijak lovil medzi dinosaurami* [online]. VEDA NA DOSAH, 2015-07-01, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online.
5. 1 2  OWANO, Nancy; PHYS.ORG. *Dinosaur-times cockroach caught in amber, from Myanmar* [online]. phys.org, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online. (po anglicky)
6. ↑   *100 million-year-old insect discovered perfectly preserved* [online]. The Independent, 2015-05-01, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Manipulator (insect) na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Jurij Petrovič Arťuchin** (rus. Юрий Петрович Артюхин; \* 22. júl 1930, Peršutino – † 4. august 1998, Hviezdne mestečko) bol sovietsky kozmonaut, účastník misie Sojuz 14.

Život
-----

Otca, ktorý slúžil u letectva a krátko po začatí vojny bol zostrelený, stratil v roku 1941. V deviatej triede sa rozhodol ísť v otcových šľapajach a začal navštevovať balašovské učilište pilotov. Zo zdravotných dôvodov mu nebolo umožnené lietať a tak prešiel na serpuchovské letecké technické učilište. Po dvoch rokoch výuky sa v roku 1950 v hodnosti podporučíka stal starším technikom letky. Po čase začal študovať na Vojenskej leteckej akadémii v Moskve. Po úspešnom absolvovaní získal titul inžiniera. V roku 1963 bol prijatý do oddielu kozmonautov a v roku 1974 absolvoval let kozmickou loďou Sojuz 14 na vedeckú stanicu Saľut 3 vo funkcii palubného inžiniera. Letel s kozmonautom Popovičom a spoločne na stanici pracovali 14 dní (Štartovali 3. júla 1974 a pristáli 19. júla 1974). Počas letu plnili národohospodársky a vedecký program. Neskôr absolvoval ďalšiu vysokú školu, v roku 1980 sa stal kandidátom vied a dostával ďalšie vyššie vojenské funkcie, do kozmu už neletel. V roku 1990 dosiahol hodnosť plukovníka. Bol ženatý, mal dve deti. V roku 1992 bol penzionovaný. Zomrel v dôsledku choroby vo svojich 68 rokoch.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jurij Petrovič Arťuchin**

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jurij Arťuchin na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
* *Encyklopédia astronómie.* Osveta, 1987.
"Digitálny" Airbus A321 vpravo joystick namiesto knipla
**Joystick** [džojstyk] alebo „pákový ovládač" je vstupné zariadenie. Slúži ako interaktívny, ergonomický ovládač zariadení. Principiálne je to zvislá páka pohyblivo upevnená v základni. Páka je vystredená uprostred pomysleného kríža ktorý reperezentuje x a y os pohybu. Výchylka páky vyvolá priamo úmerný pohyb ovládaného zariadenia. Niektoré joysticky sú vybavené aj ovládačom z-ovej súradnice, doplnkovými tlačidlami, ďalším osovým ovládačom (tzv. klobúčikom) a pod.

Ovládanie pomocou joysticku sa využíva hlavne pri ovládaní pohybu najrôznejších zariadení v súradnicovom systéme. S takýmto spôsobom ovládania sa je možné stretnúť napr. pri ovládaní stavebných strojov, lietadiel, žeriavov a pod. Ovládanie joystickom sa zaviedlo kvôli lepšej interakcii obsluhy (človeka) a riadeného stroja, pretože pre človeka je jednoduchšie naučiteľné "analógové" riadenie pohybom ruky, ako stláčanie tlačidiel. Obsluha nemusí dávať dole ruku z ovládača pri ovládaní viacerých osí, ako tomu bolo predtým (ovládanie pákami). Zároveň výchylka joysticku je priamo úmerná výchylke ovládaného zariadenia, takže obsluha aj bez vizuálneho kontaktu vie, v akej polohe sa ovládané zariadenie nachádza. Takýto spôsob ovládania sa rozšíril po digitalizácii ovládaných zariadení, kedy človek neovláda priamo zariadenie, ale procesorový systém, ktorý mení pohyb ovládača na pohyb motorov (hydrauliky) a pod. Takýto elektronický spôsob ovládania sa nazýva drive by wire, resp. špeciálne pre lietadlá fly-by-wire.

Súvisiace články
----------------

* joystick - vstupné zariadenie osobného počítača
**Jurgov** (poľ. Jurgów, maď. Szepesgyörke, nem. Jurkau, Joerg) je malá dedinka na Spiši (okolo 900 obyvateľov). Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (spolu 13 spišských a 12 oravských obcí).  Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.

Zaujímavosti
------------

Farský kostol v Jurgove
Drevený kostol Sv. Sebastiana postavený okolo roku 1670, ktorý stále využíva rímskokatolícka farnosť v Jurgove. Kostol bol dvakrát rozostavaný, v roku 1811 a druhýkrát v roku 1869. Strecha je šindľová. Obklopený je mohutnými lipovými stromami. Interiér je rokokový, nachádza sa v ňom veľa vyrezávaných drevených figúrok anjelikov, svätých a pod. 

Zoskupenie drevených pastierskych kolíb, ktoré sa nachádza pri ceste k hraničnému priechodu so Slovenskom. Koliby boli privezené z tatranských polian, keď jurgovčania stratili právo, aby tam mohli pásť svoj dobytok. 

Píla poháňaná vodným kolesom, ktorá funguje podnes. Majiteľom je jurgovský urbár. 

V Jurgove sa nachádza aj múzeum.

Osobnosti
---------

* Doc. ThDr. Alojz Miškovič, slovenský historik a literárny historik

Referencie
----------

1. ↑  László Zentai and Pál Kósa, A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914, Pécs: Talma Kiadó (2003). ISBN 963-85683-4-8.
2. ↑   RadixHub

Pozri aj
--------

* Poľský Spiš

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jurgov**

Externé odkazy
--------------

* www.jurgow.pl
* Spolok Slovákov v Poľsku
Počet osôb so slovenským občianstvom a zároveň statusom cudzinca žijúceho vo Švajčiarsku, sa po poslednom sčítaní z roku 2018 vyšplhal na počet 16 958.

História
--------

Švajčiarsko bolo cieľovou destináciou Slovákov už počas 2. svetovej vojny, a to vo veľkej miere za účelom štúdia. Práve študenti si pre potreby uchovávania svojej slovenskej identity založili Spolok slovenských akademikov, na čele ktorého stál uznávaný profesor Spolkovej vysokej školy technickej v Zürichu a otec parnej a plynovej turbíny, Aurel Stodola. Od roku 1948, keď v bývalom Československu prebehol komunistický puč, sa do Švajčiarska nedostalo veľa Slovákov. Možno aj preto Spolok po odchode väčšiny členov do zahraničia prestáva fungovať, ale formálne nezaniká. Po okupácii Československa vojskami Varšavskej zmluvy v roku 1968 emigrovalo do Švajčiarska väčšina dnes žijúcich Slovákov, tzv. starousadlíkov. Ostávajúci členovia a noví emigranti si založili v roku 1969 pokračovateľa Spolku s názvom "Združenie priateľov Slovenska", ktoré sa neskôr v roku 1986 premenovalo na "Združenie Slovákov vo Švajčiarsku". Spolok zanikol po 50 rokoch fungovania, a to 31. decembra 2019. Od 90. rokov minulého storočia je zaznamenaný opäť nárast emigrácie predovšetkým za pracovnými príležitosťami, čo pretrváva dodnes.

Súčasnosť
---------

Slováci vo Švajčiarsku dnes žijú hlavne vo veľkých mestách ako Bern, Zürich, Sankt Gallen, Fribourg, Luzern, Bazilej, Montreux, Ženeva, Lugano a iné. O podporu slovenskej identity sa vo Švajčiarsku starajú viaceré subjekty. Medzi tie najznámejšie patria Slovenská škola a škôlka v Zürichu, Slovenská katolícka misia alebo SLOVAK.CH - informačný portál pre Slovákov žijúcich vo Švajčiarsku.

Referencie
----------

* Slovenské zahraničie
* Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí

Externé odkazy
--------------

* Slovenská škola a škôlka v Zürichu
* Slovenská katolícka misia
* Informačný portál pre Slovákov žijúcich vo Švajčiarsku
**Ibn Al-Chattáb**, pôvodným menom **Samir Sáleh Abdulláh al-Suwailem** (\* 14. apríl 1969, Arar, Saudská Arábia – † 20. marec 2002, Čečensko, Rusko) bol arabský moslimský militant, ktorý ako veliteľ zahraničných mudžahedínov bojoval v Rusku na strane čečenských povstalcov počas prvej aj druhej vojny v Čečensku.

Narodil sa v Saudskej Arábii, už keď mal 16 rokov odišiel do Afganistanu, kde sa pripojil k mudžahedínom bojujúcim proti sovietskej intervencii. V prvej polovici 90. tych rokov bojoval na strane islamských milícii v rôznych konfliktoch, napr. v Tadžikistanskej občianskej vojne či vo vojne v Bosne a Hercegovine. 

V roku 1995 sa vydávajúc za televízneho reportéra premiestnil do Čečenska, kde pôvodne pôsobil hlavne ako finančný sprostredkovateľ medzi zahraničnými moslimskými sponzormi a miestnymi povstaleckými veliteľmi. Zakrátko sa stal hlavným veliteľom zahraničných moslimských bojovníkov pôsobiacich v čečenskom konflikte, pričom jednotky pod jeho priamym velením sa stali zodpovedné za viacero zničujúcich útokov proti ruskej armáde v čečenských horách. Jeho najznámejšou akciou z tohto obdobia sa stal veľký útok na ruský vojenský konvoj zo 16. apríla 1996 v údolii Šatoj, pri ktorom bolo zabitých viac ako 100 vojakov a zničených vyše 30 armádnych vozidiel.

Stal sa blízkym spolupracovníkom a osobným priateľom čečenského veliteľa Šamiľa Basajeva. Spolu s ním odštartoval v auguste 1999 inváziu asi 3000 militantov z Čečenska do Dagestanu, ktorá predznamenala začiatok druhej vojny v Čečensku. V tomto období sa začal vyhrážať teroristickými akciami proti ruským civilistom a podľa oficiálneho vyšetrovania bol hlavným iniciátorom série veľkých teroristických útokov v ruských mestách zo septembra 1999. Podľa ruských aj amerických tajných služieb mal *Chattáb* úzke styky s Al-Káidou teroristu Usámu bin Ládina. On sám síce potvrdil, že sa s bin Ládinom spoznal už počas afganskej vojny, podľa neho sa však po nej už nestretávali.

Počas druhej čečenskej vojny *Chattab* opäť viedol moslimské milície, ktoré uskutočnili viacero zdrvujúcich útokov na ruské jednotky. So zraneniami prežil viacero útokov ruských síl, zahynul až 20. marca 2002, keď mu údajne utajený agent FSB odovzdal otrávený poštový list.

Externé odkazy
--------------

* Chattabova bibliografia
* Spáva BBC o Chattabovej smrti
**Slovník spisovného jazyka slovenského** alebo tzv. **Matičný slovník** bol prvý pokus o veľký jednojazyčný slovník slovenčiny. Vychádzal v Matici slovenskej v zošitoch po druhej svetovej vojne (v rokoch 1946 až 1949), ale vyšiel iba jeho prvý diel, t. j. písmená A-J; slovník teda ostal nedokončený. Autormi boli Anton Jánošík a Eugen Jóna.

Slovník bol koncipovaný ako výkladový a dokladový jazykový slovník, v ktorom sa slová a ich významy hojne dokladali citátmi zo slovenskej umeleckej a odbornej literatúry. Materiál na slovník sa zhromažďoval v Matici slovenskej po prvej svetovej vojne, sústavnejšie od roku 1934. Prípravné práce a koncipovanie slovníka mali na starosti A. Jánošík a E. Jóna. Po obnovení Česko-Slovenska, konci druhej svetovej vojny a februárovom prevrate boli práce na slovníku v roku 1949 presunuté z Matice slovenskej na Jazykovedný ústav SAVU (dnešný Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra SAV), kde boli ukončené. Spracovaná časť však poslúžila v Slovenskej akadémii vied ako orientačná pomôcka pri prácach na neskoršom 6-dielnom Slovníku slovenského jazyka (1959 – 1968).

Zdroj
-----

* Slovník spisovného jazyka slovenského. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 407 – 408.
**Slovník starovekých a stredovekých autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi** (lat. *Lexicon auctorum, fontium et scriptorum librorum cum relationibus Slovacis antiqui mediique aevi*) je slovenská jednozväzková odborná encyklopédia, ktorej autorom je Jozef Kuzmík. Kniha sa zaoberá prameňmi (najmä naračnými) a autormi kníh zo staroveku a stredoveku, ktorí mali nejaký vzťah k územiu Slovenska. Bola publikovaná v roku 1983 v Matici slovenskej, s počtom strán 608 a v náklade 800 kusov.

Koncepcia
---------

Slovník obsahuje 511 hesiel, ktoré sú usporiadané chronologicky, označené vždy poradovým číslom hesla (+ názov), nie abecedne. Slovník obsahuje abecedný zoznam hesiel s poradovými číslami, pre ľahšiu orientáciu v názvoch hesiel. Úvodná štúdia s názvom „Črty z histórie Slovenska v staroveku a stredoveku a súvekí autori, pramene a knižní skriptori so slovenskými vzťahmi" uvádza informácie o vývine dnešného Slovenska a ohlase v dielach antických autorov, stredovekých (až po neskorý stredovek a začiatky humanizmu).

Recepcia
--------

Literárny historik Oto Kollárik označil publikáciu za *„nesporne významné a záslužné dielo,"* pričom vyzdvihol, že autor *„vychádzal z množstva literárnohistorickej literatúry, ktorú rutinovane zvládol. Miestami prejavili svoj osobitný postreh a schopnosť zaujímať k niektorým záverom iných bádateľov i kritické stanovisko."* Knihovníčka Božena Sobolová v biografickom článku o J. Kuzmíkovi uvádza: *„Slovník je veľmi precízne spracovanou bio-bibliografiou, ktorá sa stala výbornou príručkou pre všetkých, ktorí sa o toto obdobie našich najstarších dejín zaujímajú."*

Referencie
----------

1. ↑  Kuzmík 1987, s. 76
2. ↑  Kuzmík 1983, s. [606]
3. 1 2  Kollárik 1987, s. 217
4. ↑  Sobolová 2007, s. 71
5. ↑  Kollárik 1987, s. 212
6. ↑  Sobolová 2007, s. 73

Použitá literatúra
------------------

Publikácia
* Kuzmík, Jozef (1983), *Slovník starovekých a stredovekých autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi* (1. vyd.), Martin: Matica slovenská
* Kuzmík, Jozef (1987), *Doplnky a opravy k slovníkom starovekých, stredovekých a humanisticko-renesančných autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi* (1. vyd.), Martin: Matica slovenská

Recenzie, anotácie
* Kollárik, Oto (1987), „Slovník starovekých a stredovekých autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi", *Biografické štúdie* (Martin: Matica slovenská) 14: 212-217, ISSN 1338-0354,
* Sobolová, Božena (2007), „Jozef Kuzmík – bibliograf a kultúrny historik", *Sdružení knihoven České republiky* (Brno: Sdružení knihoven ČR) [13]: 67-74, ISBN  978-80-86249-43-8,

Pozri aj
--------

* *Slovník autorov slovenských a so slovenskými vzťahmi za humanizmu*
* *Doplnky a opravy k slovníkom starovekých, stredovekých a humanisticko-renesančných autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi*
**Manipulácia** je jedna z kategórií kúzelníckeho umenia.

Manipulácia je postavená na zručnosti, rýchlosti, obratnosti a dokonalej koordinácii a súhre prstov a dlaní rúk. Zdokonaľovanie manipulačných techník sa uskutočňuje precíznym cvičením hmatových, pohybových a prezentačných cvičení. Využíva sa tiež okamihové odvrátenie pozornosti od jednej ruky tak, aby druhá mohla nepozorovane vykonať potrebný úkon, napríklad vytiahnuť, skryť, vymeniť predmet. Jednotlivé cvičenia sú choreograficky zdokonaľované tak, aby na javisku a pri predvádzaní jednotlivých kúzelníckych efektov, boli pohyby a práca prstov a rúk umelca zdanlivo obyčajné, jednoduché a prirodzené.

Cvičenie a rozvoj manipulačných hmatových a trikových techník patrí k základným a často k prvým zručnostiam kúzelníka.

Kúzelnícka kategória
--------------------

* Manipulácia je tiež oficiálnym názvom štandardizovanej súťažnej kategórie pri kúzelníckych súťažiach, prehliadkach a festivaloch. Táto kategória patrí k najvyššie hodnoteným kategóriám a je nazývaná aj „kráľovnou" kúzelníckeho umenia.
* Javisková krádež patrí k manipulačným technikám, spojeným s hovoreným slovom. Pri tomto vystúpení je pozvaný divák na javisku zábavnou formou postupne „okradnutý" o svoje predmety osobnej potreby, pričom diváci vidia podrobne priebeh tejto „krádeže" a odobraté predmety. Umelci, ovládajúci dokonale túto techniku, dodržiavajú aj kódex kúzelníckej cti, ktorého súčasťou je *„neprezrádzať tajomstvo kúziel svoje ani iných kúzelníkov"* a tiež *„nebudem zneužívať svoje umenie"*.

Manipulácia v predvedení umelca kúzelníka je výlučne len výsledkom jeho zručnosti a šikovnosti. Manipulačné kúzelnícke techniky nesúvisia so žiadnymi prvkami a procesmi „čiernej mágie", ani inými nadprirodzenými silami.
**Ibrahim Sarsúr** ( hebrejsky : אברהים צרצור, *Ibrahim Sarsur,* arabsky : ابراهيم صرصور) je izraelský politik a poslanec Knesetu za stranu Zjednotená arabská kandidátka .

Biografia
---------

Narodil sa 2. februára 1959 v meste Kafr Kasim, kde naďalej býva. Je ženatý, má jedno dieťa. V roku 1981 vyštudoval v bakalárskom cykle odbor anglická literatúra a jazykoveda na Bar-Iľanovo univerzite. Hovorí arabsky a anglicky.

Politická dráha
---------------

V rokoch 1981-1998 bol starostom mesta Kafr Kasim, od roku 1998 je predsedom Islamského hnutia v Izraeli.

Do Knesetu nastúpil po voľbách roku 2006, v ktorých kandidoval za stranu Zjednotená arabská kandidátka. Vo funkčnom období 2006 - 2009 v parlamente pôsobil vo výbore pre status žien, vo výbore pre vnútorné záležitosti a životné prostredie, vo výbore pre práva detí a výboru pre menovanie islamských sudcov. Vo voľbách roku 2009 mandát obhájil. Pracoval potom ako člen výboru Knesetu pre vnútorné záležitosti a životné prostredie a výboru pre menovanie islamských sudcov.  Vo voľbách v roku 2013 svoj mandát obhájil.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Ibrahím Sarsúr* [online].. Dostupné online. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ibrahím Sarsúr**

Externé odkazy
--------------

* (po anglicky) Kneset – Ibrahím Sarsúr

Autoritné údaje: * VIAF: 253701910
***Out of the Dark (Into the Light)*** je ôsmym albumom rakúskeho speváka Falca.

História výroby
---------------

Pôvodne chcel Falco album nazvať *Egoisten*, s ktorým chcel opäť dobyť medzinárodné hitparády. Prvý singel „Mutter, der Mann mit dem Koks ist da" vydaný v lete 1995 pod pseudonymom T>>MA. Singel sa vyšplhal na 3. miesto rakúskej hitparády. V lete 1996 vyšiel druhý singel („Naked"), ktorý bol v Rakúsku dobre prijatý, v Nemecku naopak bol skôr neúspechom. Po malom úspechu singlu sa Falco odsťahoval do Dominikánskej republiky a chcel album odtiaľ dokončiť.

Vydanie
-------

Falco chcel album na jeseň 1997 prezentovať na verejnosti, avšak vydanie bolo predbežne odložené na jeseň 1998. Falco zomrel 6. februára a singel „Out of the Dark" vyšiel 2. marca. Videoklip bol zostrihaný z rôznych Falcových scén.

Úspechy v hitparádach
---------------------

Singel „Out of the Dark" hneď dosiahol 2. miesto v Rakúsku a Nemecku, 3. miesto vo Švajčiarsku. Tiež „Egoist" zostal dlhé týždne v Top 5 hitparády. Názov albumu nebol po Falcovej smrti *Egoisten* ako sa pôvodne plánovalo, ale bol vydaný pod názvom *Out of the Dark (Into the light)*, lebo (v súvislosti s Falcovou smrťou) znel senzačne. Falco mal naplánovanú ako desiatu pieseň „Tomorrow never knows" (coververziu piesne The Beatles), ktorú chcel nahrať s Ringom Starrom.

Album dokonca dosiahol v Top 30 World Beat v roku 1998 (miesto 16).

Zoznam skladieb
---------------

1. „No Time for Revolution" - 3:51
2. „Out of the Dark" - 3:36
3. „Shake" - 3:41
4. „Der Kommissar 2000" - 3:47
5. „Mutter, der Mann mit dem Koks ist da" - 3:38
6. „Hit Me" - 3:45
7. „Cyberlove" - 3:33
8. „Egoist" - 3:26
9. „Naked" - 6:02
10. „Hiddentrack: Geld / Matth. XI, 15"
Outremer
Blízky Východ v roku 1135. Križiacke štáty sú označené červeným krížmi
**Outremer** alebo moderne **outre-mer** je francúzsky výraz pre *zámorie*. V dobách križiackych výprav Outremer znamenalo všeobecné označenie pre križiacke štáty, ktoré boli založené na východnom pobreží Stredozemného mora po prvej križiackej výprave: Edesské grófstvo, Antiochijské kniežatstvo, Tripolské grófstvo a predovšetkým pre Jeruzalemské kráľovstvo. Slovo Outremer sa používalo aj ako synonymum k označeniam Levanta, Sýria alebo Palestína a pre časti dnešného Izraela, Jordánska a Libanonu.

Výraz Outremer sa tiež používa vo francúzštine všeobecne pre krajiny "za morom". Napríklad francúzsky kráľ Ľudovít IV. bol prezývaný "Louis d'Outremer", pretože bol vychovaný v Anglicku.

Ilustrácie zo juhofrancúzskeho rukopisu kronikára Viliama z Tyru *Histoire d'Outremer* – rekonštrukcia jeruzalemského chrámu.
V modernom poňatí je výraz *outre-mer* používaný ako výraz pre zámorie a predovšetkým pre francúzske zámorské departementy a územia (po francúzsky *départements d'outre-mer et territoires d'outre-mer*), takzvané Zámorské Francúzsko.

Pozri aj
--------

* Frangistán
* Križiacke štáty
* Zámorské Francúzsko

Literatúra
----------

* Ludovico Gatto *Storia universale del Medioevo* - Roma, Newton & amp; Compton, 2003
* Piers Paul Read *La vera storia dei Templari* - Roma, Newton & amp; Compton, 2001
* Jean Richard, *La grande storia delle Crociate* - Roma, Newton & amp; Compton, 2001

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Outremer na českej Wikipédii.*
**Lucy Alexis Liu** (\* 2. december 1968, New York, New York, USA) je americká herečka, producentka, modelka a tanečníčka ázijského pôvodu. V roku 2019 získala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.

Detstvo a mladosť
-----------------

Liuová je najmladšou z troch detí Cecilie Liu a Toma Liua. Jej rodičia prišli do Spojených štátov z Číny. Do svojich piatich rokov hovorila čínsky. Ako devätnásťročnú ju objavil jeden reklamný agent, s ktorým neskôr Liuová natočila reklamu. Počas štúdia sa zúčastnila konkurzu na hru *Alice in Wonderland*.

Kariéra
-------

V roku 1996 sa objavila v jednej epizóde seriálu *Akty X*. 

V roku 1997 sa pridala k hereckému obsadeniu televízneho filmu *Ally McBeal*. Liuová sa pôvodne uchádzala o úlohu Nelle Porter (ktorú neskôr hrala Portia de Rossi) a postava Ling Woo bola neskôr vytvorená špeciálne pre ňu. Liuová sa mala v seriály objaviť len v niektorých epizódach ale pozitívne reakcie na jej herecký výkon jej zabezpečili väčšiu rolu v seriály. 

Jej filmová kariéra sa postupne začala sľubne rozbiehať a v roku 2000 stvárnila rolu Alex Munday vo filme *Charlie's Angels*, spolu s Drew Barrymore a Cameron Diaz. V júni 2003 sa film dočkal pokračovania. 

Režisér Quentin Tarantino ju v roku 2003 obsadil ako O-ren Ishii vo filme *Kill Bill*. Za svoju úlohu v *Kill Bill* získala cenu MTV v kategórii Najlepší filmový zloduch. V roku 2005 stvárnila psychologičku v thrilleri *Domino*. Tiež sa podieľala na dabingu vo všetkých troch častiach animovanej rozprávky *Kung Fu Panda*, kde dabovala postavu zmije. 

V marci 2012 bola získala rolu Joan Watson v televíznom seriály *Elementary*. Za jej herecký výkon získala ocenenie People's Choice Awards. Objavila sa tiež v dvoch častiach seriálu *Southland*. Za rolu v tomto seriály získala ocenenie Critics' Choice Television Award for Best Drama Guest Actress.

V roku 2019 získala svoju hviezdu na chodníku Hollywood Walk of Fame. Liuová je tiež ambasádorkou organizácie UNICEF.

Súkromný život
--------------

V roku 1991 podstúpila Liuová operáciu prsníkov po tom, čo mala podozrenie na rakovinu prsníka.

Liuová študovala rôzne náboženstvá, ako napríklad budhizmus, taoizmus či židovský mystizmus. Má biologického syna Rockwella, ktorý sa narodil v roku 2015 prostredníctvom gestačného náhradníka. Ako neskôr uviedla, bola to pre ňu správna voľba, pretože veľa pracovala a nemala čas na súkromie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lucy Liuová**

Externé odkazy
--------------

* Lucy Liuová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Lucy Liuová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lucy Liu na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Držitelia ceny Critics' Choice Television Awards za najlepšiu hosťujúcu úlohu (dramatický seriál) |
| --- |
| 
* Lucy Liuová (2012)
* Jane Fondová (2013)
* Allison Janneyová (2014)
* Sam Elliott (2015)
* Margo Martindale (2016)
* Jeffrey Dean Morgan (2016)

 |

Autoritné údaje: * BnF: 14039247q
* GND: 131731513
* ISNI: 0000 0001 1497 391X
* LCCN: n00031786
* NK ČR: xx0041135
* VIAF: 117477415
* WorldCat: lccn-n00031786
**Definícia** je vymedzenie významu nejakého výrazu; logická operácia/ postup formulovania kritérií rozlíšenia skúmanej entity od iných entít (špecifikácia entity) konštruovania entity, používania entity a vyjadrovania špecifík významového útvaru, napríklad pojmu.

Definíciu možno chápať ako skratkovitú dohodu, druh stanovenia, ako používať slovo, znak, pojem, alebo druh opisu ich významu. Definiendum je podľa toho skratkou pre definiens.

Na definovanie jestvujú presné pravidlá, napr. pravidlo zákazu kruhu v definovaní.

Názory na definíciu
-------------------

Podľa V. Neffa je definícia stanovenie obsahu pojmu.

Podľa Platóna je definícia jeden z prejavov, činiteľov, prostriedkov, podmienok poznania.

Vo vede je definícia presné vysvetlenie slov a výrazov (pojmov, výrokov) v termínoch (slovách) ktorých význam je nepochybný a je všeobecne (dostatočne) známy.

Pozri aj
--------

* reálna definícia

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Definícia**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Definícia**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Definícia na pohodovamatematika.sk
**Vyšnosliacky potok** je potok v dolnom Liptove, vo východnej časti okresu Ružomberok. Je to pravostranný prítok Sliačanky, meria 4,7 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
------

Pramení na severnom okraji Nízkych Tatier, v podcelku Ďumbierske Tatry, na západnom svahu Homôľky (950,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 765 m n. m.

Opis toku
---------

V pramennej oblasti tečie smerom na sever, potom sa stáča na severovýchod a vteká do Liptovskej kotliny, do geomorfologickej časti Ľubeľská pahorkatina. Tu sprava priberá prítok z lokality Riečiny, preteká cez Vyšný Sliač, pričom sa prechodne stáča na sever. Z pravej strany ďalej priberá prítok z oblasti Sliačskych travertínov a na krátkom úseku tečie na severozápad. Na okraji Vyšného Sliača priberá krátky pravostranný prítok spod Hvozdca (639,0 m n. m.), tečie západným smerom a na okraji Stredného Sliača priberá v nadmorskej výške 526,1 m n. m. ľavostranný prítok prameniaci východne od kóty 597,6 m. Napokon pokračuje severozápadným smerom a na okraji Nižného Sliača sa v nadmorskej výške cca 520 m n. m. vlieva do Sliačanky.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Váhu** (od výtoku z Liptovskej Mary po sútok s Oravou) |
| --- |
| Vodné toky | 
* Besná
* Bežanský potok
* Biela
* Biely breh
* Budkovica
* Bukovec
* Bystrý potok
* Čutkov potok
* Holubí potok
* Hrabovský potok
* Choča
* Chočský potok
* Ivachnovský potok
* Kalamenianka
* Kamenný potok
* Kľačianka
* Komjatná
* Komornícky potok
* Likavka
* Liskovský potok
* Lúčny potok
* Ludrovčanka
* Ľanový potok
* Ľubeľský potok
* **Ľubochnianka**
* **Ľupčianka**
* Malatínka
* **Orava**
* **Revúca**
* Sliačanka
* **Štiavničanka**
* **Teplianka**
* Turík
* Vrchhorský potok
* Vyšnosliačsky potok
* Zúbra
* Žimerov potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Bešeňová
* Vodná nádrž Hrabovo

 |
**Aithilla** alebo **Aithylla** (starogr. *Αἴθιλλα, Αἴθυλλα* – *Aithilla, Aithylla*) je v gréckej mytológii dcéra Laomedóna.

Keď Hérakles nedostal od trójskeho kráľa Laomedóna sľúbené kone, Tróju mu vyplienil a zabil všetkých jeho synov okrem Priama, následníka kráľovského trónu. Počas panovania Priama potom vypukla trójska vojna, ktorá sa skončila pádom Tróje a smrťou kráľovskej rodiny. (Priama zabil achájsky bojovník Neoptolemos). Podľa niektorých antických autorov sa Priamove sestry Aithilla, Médesikasté a Astyoché dostali do achájskeho zajatia. Keďže ich desilo, že svoj život prežijú ako otrokyne v Grécku, zapálili cestou v noci plavidlo vytiahnuté na breh a jej posádka sa potom na tom mieste usadila (buď v Itálii alebo v Trákii).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Apollodoros, *Epitome*, E,6,15c.
2. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 332.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 391.
4. ↑  Tzetzes, zo schólia na Lykofróna 921.
**Definícia typu dokumentu** (angl. *Document Type Definition*, skr. **DTD**) je súbor pravidiel na deklarovanie (opis štruktúry) konkrétneho typu dokumentu (napr. dátové záznamy inventára). Označenie sa používa aj pre konkrétne implementácie DTD, pretože DTD sa opisuje v rámci špecifikácií SGML alebo XML.

DTD obmedzuje množinu prípustných dokumentov spadajúcich do daného typu alebo triedy. DTD tak napríklad vymedzuje jazyky HTML a XHTML.

Štruktúra triedy alebo typu dokumentu je v DTD opísaná pomocou opisu jednotlivých značiek (alebo tiež elementov) a atribútov. Opisuje ako môžu byť značky navzájom usporiadané a vnorené. Vymedzuje atribúty pre každú značku a typ týchto atribútov.

DTD je pomerne starý a málo expresívny "jazyk". Jeho ďalšia nevýhoda je, že DTD samotný nie je XML súbor. Silnejšie jazyky na opis XML dokumentov sú napríklad XML Schema, RELAX NG, Schematron alebo DSD, ktoré sú už samy o sebe vo formáte XML.

Príklad DTD dokumentu
---------------------

Príklad veľmi jednoduchého DTD dokumentu (príklad.dtd):

```
<!ELEMENT človek (meno, adresa*)>
<!ELEMENT meno  (#PCDATA)>
<!ELEMENT adresa (ulica?, číslo?, mesto)>
<!ELEMENT ulica  (#PCDATA)>
<!ELEMENT číslo  (#PCDATA)>
<!ELEMENT mesto  (#PCDATA)>
```

Tento DTD dokument definuje triedu XML dokumentov, ktoré majú koreňovú značku `<človek>`, obsahujúcu práve jednu značku `<meno>` a žiadnu alebo viac značiek `<adresa>` a tak ďalej.
Preto napríklad tento XML dokument patrí do takto vymedzenej triedy XML dokumentov:

```
 <?xml version="1.0" encoding="UTF-8"?>
 <!DOCTYPE človek SYSTEM "príklad.dtd">
 <človek>
   <meno>Tomáš</meno>
   <adresa>
     <ulica>Nesmrteľná</ulica><číslo>99</číslo>
     <mesto>Bratislava</mesto>
   </adresa>
 </človek>

```
**Ján Purgina** (\* 16. máj 1719, Trnava – † 13. jún 1748, pravdepodobne tamže) bol slovenský pedagóg a fyzik.

Narodil sa 16. mája 1719 v Trnave. Bol jezuitom, absolventom trnavskej univerzity, ktorý popri svojich teologických štúdiach aj vyučoval v nižších ročníkoch. Zachovala sa od neho latinská veršovaná práca o elektrostatických javoch z r. 1746, ktorá bola prvou samostatnou publikáciou venovanou tejto problematike na Slovensku. Autor sa v nej podpísal ako „trnavský básnik" a v hexametroch popisuje základné experimentálne poznatky o trecej elektrine, priťahovaní a odpudzovaní telies, o elektricky vodivých i nevodivých materiáloch, o elektrickej iskre a iných svetelných účinkoch elektrických javov atď. Zomrel 13. júna 1748 pravdepodobne v Trnave.

Rodina
------

* Otec: Jozef Puchin
* Matka: Mária-Klára

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Trnava; pokrstený ako Volfeangum Joannem Puchin
* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * PIM: PIM152259
**Ján Pálka** (\* 11. marec 1869, Liptovský Mikuláš - † 16. júl 1935, Bratislava) bol podnikateľ, továrnik.

Jeho otec Ján Pálka, matka Zuzana rod. Bellová, syn hudobný skladateľ Dušan Pálka, jeho manželka Darina rod. Jurenková.

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Levoči. Praktikant v kožiarskych fabrikách vo Viedni, Rijeke a v Nemecku, neskôr majiteľ kožiarskej továrne v Liptovskom Mikuláši. Neúspešne sa pokúsil premeniť továreň na účastinnú spoločnosť robotníkov so silným sociálnym programom. Autor hospodárskej sociálnoutopistickej teórie a prác o socializácii podniku. Člen Masarykovej akadémie práce a Sociálneho ústavu Československej republiky. Dozorca evanjelickej a. v. cirkvi, člen kultúrneho spolku Beseda v Liptovskom Mikuláši.

Dielo
-----

* Socializácia v mojej továrni, Praha roku 1920

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1038065941
* SNK: 163986
* VIAF: 304967537