**Názvoslovie anorganických zlúčenín** je súbor pravidiel na tvorenie chemických vzorcov z názvov anorganických chemických zlúčenín a naopak. V slovenskom názvosloví sa názov zlúčeniny skladá z podstatného a prídavného mena. Podstatné meno je anión zlúčeniny a prídavné meno je katión. V tomto článku sú uvedené pravidlá ako správne vytvárať názvy.

Existujú rôzne metódy tvorenia názvov. Jednou z nich je použitie oxidačného čísla tak, že súčet oxidačných čísel aniónu a katiónu by mal byť nula. Ďalšou metódou je šípkové pravidlo, kedy sa presúva oxidačné číslo atómu na druhú stranu zlúčeniny. Pri bezkyslíkatých kyselinách sa vždy dáva prípona **-ová**. Pri iných existuje len systémový názov (napr. hydridy).

### Rod prídavného mena vo vzorci

Väčšinou je používaný **mužský rod** (napr. halogenidy, oxid, sulfidy, uhličitany). **Ženský rod** je používaný pri kyselinách (v bezkyslíkatých vždy s príponou **-ová**)

Rozdelenie vzorca/názvu
-----------------------

Chemický vzorec má dve časti aniónovú a katiónovú *(napr. Na|Cl*). Podstatné meno vo vzorci je anión a stojí vždy prvé. Prídavné meno je katión a stojí druhé. Prídavné meno sa končí príponou podľa oxidačného čísla.

Oxidačné číslo
--------------

**Oxidačné číslo** je číslo, ktoré vyjadruje skutočný náboj častice.

Pri tvorení vzorca je vždy potrebné poznať príponu oxidačného čísla.

**Prípony oxidačných čísel sú nasledovné:**

| Oxidačné číslo | Prípona | Prípona aniónu |
| --- | --- | --- |
| I | -ný / -ny | -nan |
| II | -natý / -atý | -natan |
| III | -itý | -itan |
| IV | -ičitý | -ičitan |
| V | -ičný | -ičnan |
| -ečný | -ečnan |
| VI | -ový | -an |
| VII | -istý | -istan |
| VIII | -ičelý | -ičelan |

Súčet oxidačných čísel v elektroneutrálnej zlúčenine sa rovná **nule**.

### Oxidačné číslo V

Pri oxidačnom čísle V sa uvádzajú 2 koncovky -ičný, -ečný. Použitie druhej koncovky je len kvôli výslovnosti v katióne chlóru (chlorečný) a fosforu (fosforečný).

### Typické oxidačné číslo

Niektoré prvky majú typické oxidačné čísla (*napr. vodík -I, I; kyslík -II*).

Typické oxidačné čísla pre rôzne skupiny sú nasledovné:

| Alkalické kovy | Kovy alk. zemín | 13 (IIIA) | 14 (IVA) | 15 (VA) | Chalkogény | Halogény | Vzácne plyny |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I | II | III | IV | -III | -II | -I | - |

Číslovkové predpony
-------------------

**Pentahydrát síranu meďnatého** ({\displaystyle {\ce {CuSO4 .5H2O}}}) má modrú farbu a jeho názov je modrá skalica. Nehydratovaný síran meďnatý (CuSO4) je biely.
**Číslovkové predpony** sa používajú napríklad pri hydrátoch solí alebo pri anglickom názvosloví (*napr. Dioxid - O2*).

Číslovkové predpony od **1 - 10**: 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Č.** | **Predpona** | **Č.** | **Predpona** |
| 1 | mono- | 6 | hexa- |
| 2 | di- | 7 | hepta- |
| 3 | tri- | 8 | okta- |
| 4 | tetra- | 9 | nona- |
| 5 | penta- | 10 | deka- |

Halogenidy (Soli bezkyslíkatých kyselín)
----------------------------------------

**Halogenidy** sú dvojprvkové zlúčeniny zložené z aniónu halogénu a katiónu kovu. Podstatné meno má príponu **-id** (*napr. chlorid*). Ich oxidačné číslo je **-I**.

### Z názvu vzorec

**Chlorid sodný** (*NaCl*) je halogenid, ktorý sa skladá z jedného sodíka a jedného chlóru.
Pri tvorení vzorca sa riadime tabuľkou (*napr. chlorid uhl**ičitý** má oxidačné číslo IV, to je 1:4, takže vzorec je CCl4*):

| Oxid. č. | Príklad | Pomer počtu atómov |
| --- | --- | --- |
| Vzorec | Názov |
| I | NaCl | chlorid sodný | 1:1 |
| II | CaCl2 | chlorid vápenatý | 1:2 |
| III | AlI3 | jodid hlinitý | 1:3 |
| IV | CCl4 | chlorid uhličitý | 1:4 |
| V | NF5 | fluorid dusičný | 1:5 |
| PCl5 | chlorid fosforečný |
| VI | SF6 | fluorid sírový | 1:6 |
| VII | IBr7 | bromid jodistý | 1:7 |
| VIII | OsF8 | fluorid osmičelý | 1:8 |

Tiež je možné použiť tzv. „*šípkové pravidlo"* kde oxidačné číslo prvku je počet atómov druhého prvku. Je však potrebné dávať pozor na to, že z oxidačného čísla -I bude +1.

### Zo vzorca názov

Pri tvorení názvu sa riadime podobne ako pri vzorci tabuľkou (*napr. SF6 je 1:6, takže oxidačné číslo je VI (**-ový**)*). Aj tu je možné použiť *šípkové pravidlo*.

Oxidy a sulfidy
---------------

**Oxidy** sú dvojprvkové zlúčeniny kyslíka a katiónu kovu. Anión kyslíka sa v zlúčenine nazýva **oxid**. Anión síry sa v zlúčenine nazýva **sulfid**. Oxidačné číslo kyslík v oxidoch je **-II**.

### Z názvu vzorec

**Oxid vápenatý** (*CaO*) má oxidačné číslo **II**, lebo jeho prípona je -**natý**.
Postupujte rovnako ako pri halogenidoch, pozor však na krátenie (*napr. oxid uhl**ičitý** má oxidačné číslo IV, to je 2:4=1:2, takže vzorec je CO2*).

| Oxid. č. | Príklad | Pomer počtu atómov |
| --- | --- | --- |
| Vzorec | Názov |
| I | Na2O/Na2S | oxid/sulfid sodný | 2:1 |
| II | CaO | oxid vápenatý | 2:2=1:1 |
| III | Al2O3 | oxid hlinitý | 2:3 |
| IV | CO2 | oxid uhličitý | 2:4=1:2 |
| V | N2O5 | oxid dusičný | 2:5 |
| P2O5 | oxid fosforečný |
| VI | SO3 | oxid sírový | 2:6=1:3 |
| VII | Re2O7 | oxid renistý | 2:7 |
| VIII | OsO4 | oxid osmičelý | 2:8=1:4 |

### Zo vzorca názov

Pri tvorení názvu sa riaďte podobne ako pri vzorci tabuľkou (*napr. SO3 je 1:3, takže oxidačné číslo je VI (**-ový**)*).

### Šípkové pravidlo

Šípkové pravidlo sa použiť dá, no pozor na krátenie.

Kyseliny
--------

### Bezkyslíkaté kyseliny

**Kyselina kyanovodíková** má vzorec *HICIIN-III*.
**Bezkyslíkaté kyseliny** sú zlúčeniny zložené z vodíka a aniónu. Názov tvorí podstatné meno (kyselina) a prídavné meno + **ová**. 

| Vzorec | Názov |
| --- | --- |
| HF | kyselina fluorovodíková |
| HCl | kyselina chlorovodíková |
| HBr | kyselina bromovodíková |
| HI | kyselina jodovodíková |
| H2S | kyselina sírovodíková/sulfánová |
| HCN | kyselina kyanovodíková |

### Kyslíkaté kyseliny (Oxokyseliny)

**Oxokyseliny** sú trojprvkové zlúčeniny zložené z vodíka, kyslíka a katiónu. Názov tvorí podstatné meno (kyselina) a prídavné meno + **oxidačná prípona.**

Maximálne oxidačné číslo oxokyselín je **VII**.

### Z názvu vzorec

**Kyselina dusičná** má vzorec *HNO3* a oxidačné číslo **V**.
Pri tvorení používajte tabuľku (*napr. kyselina sír**ová** má oxidačné číslo VI, to je 2:1:4, takže vzorec je **H2SO4***).

| Oxid. č. | Príklad | Pomer počtu atómov |
| --- | --- | --- |
| Vzorec | Názov |
| I | HClO | kyselina chlórna | 1:1:1 |
| II | H2SO2 | kyselina sírnatá | 2:1:2 |
| III | HNO2 | kyselina dusitá | 1:1:2 |
| IV | H2CO3 | kyselina uhličitá | 2:1:3 |
| V | HBrO3 | kyselina bromičná | 1:1:3 |
| VI | H2SO4 | kyselina sírová | 2:1:4 |
| VII | HMnO4 | kyselina manganistá | 1:1:4 |

### Zo vzorca názov

Používajte tabuľku (*napr. **H2SO4** je 2:1:4, to je oxidačné číslo VI (**-ová**)*).

Hydroxidy
---------

**Hydroxidy** sú trojprvkové zlúčeniny hydroxidového aniónu (vodíka a kyslíka) a katiónu kovu. Názov tvorí podstatné meno (hydroxid) a prídavné meno + **oxidačná prípona**.

Maximálne oxidačné číslo hydroxidov je **IV**.

> Oxidačné číslo hydroxidového aniónu získame sčítaním oxidačných čísel kyslíka a vodíka. **O -II H I → OH -I**
> 
> 

### Z názvu vzorec

**Hydroxid sodný** (*NaOH*) má pomer počtu atómov **1:1** a to je oxidačné číslo **I**.
Použite tabuľku (*napr. hydroxid hlin**itý** má oxidačné číslo **III**, to je 1:3, takže vzorec je **Al(OH)3***).

| Oxid. č. | Príklad | Pomer počtu atómov |
| --- | --- | --- |
| Vzorec | Názov |
| I | Na(OH) | hydroxid sodný | 1:1 |
| II | Ca(OH)2 | hydroxid vápenatý | 1:2 |
| III | Al(OH)3 | hydroxid hlinitý | 1:3 |
| IV | Zr(OH)4 | hydroxid zirkoničitý | 1:4 |

### Zo vzorca názov

Pri vytváraní použite tabuľku (*napr. **Al(OH)3** je 1:3, to je oxidačné číslo III (**-itý**)*).

Soli (anorganické)
------------------

**Chlorid sodný** (*NaCl*) vzniká reakciou kyseliny chlórovodíkovej (*HCl*) a hydroxidu sodného (*NaOH*).
**Soli** sú viacprvkové zlúčeniny katiónu kovového prvku (alebo amónneho katiónu - NH4) a aniónu zvyšku kyseliny, ktoré vznikajú neutralizáciou.

* ak soľ vznikla z **bezkyslíkatej** kyseliny - prípona aniónu je **-id** (*napr. chlor**id** sodný*)
* ak soľ vznikla z **kyslíkatej** kyseliny (*oxokyseliny*) - prípona aniónu je **-an** (*napr. uhličit**an** vápenatý*)

### Soli kyslíkatých kyselín

Maximálne oxidačné číslo solí kyslíkatých kyselín je **IV**.

Anión kyseliny bude mať oxidačné číslo rovnajúce sa počtu nahradených vodíkov v soli. Anión má oxidačné číslo **-II**, ak pôvodná kyselina mala oxidačné číslo **II, IV, VI**. Inak bude oxidačné číslo aniónu **-I**.

| Oxid. č. | Pôvodná kyselina | Počet nahradených vodíkov |
| --- | --- | --- |
| Vzorec | Názov |
| I | HClO | kyselina chlórna | 1 |
| II | H2SO2 | kyselina sírnatá | **2** |
| III | HNO2 | kyselina dusitá | 1 |
| IV | H2CO3 | kyselina uhličitá | **2** |
| V | HBrO3 | kyselina bromičná | 1 |
| VI | H2SO4 | kyselina sírová | **2** |
| VII | HMnO4 | kyselina manganistá | 1 |

> *H2SO4 → **2**HI + SO4**-II** →→→ SO4**-II***
> 
> 

**Uhličitan vápenatý** (*CaCO3*) iným názvom tiež kalcit alebo vápenec.
Oxidačné číslo aniónu vynásobíme s počtom atómov aniónu, výsledok vynásobíme -1 a vydelíme počtom atómov katiónu.

> *Cu|(SO4-II) → +2 | -2 → CuII|(SO4-II) → oxidačné číslo bude **II** → síran meď**natý***
> 
> 

### Hydratované soli

Pri hydratovaných soliach sa za vzorec dáva {\displaystyle {\ce {. nH2O}}} *(napr {\displaystyle {\ce {. 7H2O}}})*.

Pred názov sa dáva **číslovková predpona + hydrát** *(napr. heptahydrát).*

> **Heptahydrát** síranu nikelnatého → {\displaystyle {\ce {NiSO4 .7H2O}}}
> 
>

Peroxidy (anorganické)
----------------------

**Peroxid vodíka** (*H2O2*) má väzbu **O-O**.
**Peroxidy** sú zlúčeniny, ktoré obsahujú väzbu **O-O**. Ich názov tvorí podstatné meno (peroxid) a prídavné meno (katión). Značka peroxidového aniónu je **O2-II**. Všeobecný vzorec je **R(O2)x**.

### Tabuľka

Použitie je rovnaké ako pri predchádzajúcich príkladoch.

| Ox. č. | Príp. | Príklad | Vzorec | Pomer počtu atómov |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| I | -ný | Peroxid sodný | Na2O2 | 2:2 |
| II | -natý | Peroxid vápenatý | CaO2 | 1:2 |

### Niektoré peroxidy

Peroxid vodíka - H2O2

Peroxid sodný - Na2O2

Peroxid vápenatý - CaO2

Peroxid bárnatý - BaO2

Hydridy
-------

**Hydridy** sú dvojprvkové zlúčeniny dvoch vodíkov s inými prvkami. Môžu byť aj organické. 

Niektoré sú uvedené v tabuľke:

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Prvky 1.-12. skupiny (príklady)** | **Prvky 13. skupiny** | **Prvky 14. skupiny** | **Prvky 15. skupiny** | Chalkogény | Halogény |
| Vzorec | Názov | Vzorec | Názov | Vzorec | Názov | Vzorec | Názov | Vzorec | Názov | Vzorec | Názov |
| LiH | hydrid lítny | BH3 | borán | CH4 | metán **karbán** | NH3 | amoniak**azán** | H2O | voda **oxidán** | HF | fluorovodík **fluorán** |
| CaH2 | hydrid vápenatý | AlH3 | alumán | SiH4 | silán | PH3 | fosfán | H2S | sulfán | HCl | chlorovodík **chlorán** |
| UH3 | hydrid uranitý | GaH3 | galán | GeH4 | germán | AsH3 | arzán | H2Se | selán | HBr | bromovodík **bromán** |
| ZrH4 | hydrid zirkoničitý | InH3 | indán | SnH4 | stanán | SbH3 | stibán | H2Te | telán | HI | jodovodík
**jodán** |
| NbH5 | hydrid niobičný | TlH3 | talán | PbH4 | plumbán | BiH3 | bizmután | H2Po | polán | HAt | astatovodík **astatán** |

Ďalšie metódy
-------------

### Metóda 1

1. Rozdeľte si vzorec.
2. Zapíšte značky prvkov a oxidačné číslo aniónu.
3. Vynásobte počet atómov aniónov a oxidačné číslo aniónov, zapíšte.
4. Doplníte číslo na katiónovú časť a vydeľte ho počtom atómov.
5. Zapíšte oxidačné číslo a vytvorte vzorec.

> Al2|O3 → Al2|O3-II → 6 | -6 → Al2III|O3-II → oxid hlinitý
> 
> 

1. Zapíšte značky prvkov a oxidačné čísla katiónov a aniónov.
2. Nájdite najmenší spoločný násobok čísel.
3. Najmenší spoločný násobok zapíšte pod vzorec - kladný katión, záporný anión.
4. Číslom pod katiónom vydeľte oxidačným číslom katiónu a zapíšeme ako počet atómov katiónu, to isté anión.
5. Vzorec zapíšte.
> Oxid renistý → ReVII | O-II → 14 | -14 → Re2VII | O7-II 
> 
>

### Metóda 2

1. Zapíšte oxidačné číslo aniónu.
2. Ak Oxidačné číslo aniónu po vynásobení -1 sa nerovná počtu atómov katiónu, tak neskôr vynásobte oxidačné číslo katiónu číslom, ktoré by upravilo predchádzajúcu rovnicu.
3. Počet atómov aniónu zapíšeme ako oxidačné číslo katiónu.
4. Vytvorte názov.

> CO2 → C | O2-II → CII\*2 | O2-II → CIV | O2-II → oxid uhličitý
> 
> 

1. Zapíšte značky prvkov a oxidačné číslo aniónu.
2. Oxidačné číslo aniónu vynásobíme -1 a napíšeme ako počet atómov katiónu.
3. Zapíšte oxidačné číslo katiónu podľa prípony.
4. Oxidačné číslo katiónu napíšeme ako počet atómov aniónu.
5. Ak je to potrebné, upravte krátením.

> Oxid osmičelý → Os | O-II → Os2 | O-II → Os2VII | O-II → Os2VII | O8-II → OsVII | O4-II
> 
>

Referencie
----------

1. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 17.
2. ↑
3. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 17.
4. ↑  CABADOVÁ, Preložené:Martina. *Superjednoduchá chémia*. Bratislava : IKAR, 2022. S. 35.
5. ↑
6. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 48,49.
7. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 50,51.
8. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 58,59.
9. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 64.
10. ↑
11. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 68,69.
12. ↑
13. ↑
14. ↑  VICENOVÁ, Helena. *Chémia pre 8.ročník*. Bratislava : EXPOL PEDAGOGIKA, 2018. S. 48,51.

Pozri aj
--------

* Anorganická zlúčenina
* Názvoslovie organických zlúčenín


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |