**Rudolf Sloboda** (\* 16. apríl 1938, Devínska Nová Ves – † 6. október 1995, Bratislava) bol slovenský prozaik, esejista, dramatik, scenárista, básnik a autor literatúry pre deti a mládež.

Životopis
---------

Rudolf Sloboda pochádzal z rodiny chorvátskeho starousadlíka a úradníka. Detstvo prežil v Devínskej Novej Vsi počas prvej Slovenskej republiky a budovania komunizmu v nie práve dokonalej rodine (rodičia sa rozviedli a matka okrem Slobodovho otca Ruda prežila aj svojho druhého manžela a po ňom aj druha Vinca Besedu). Tento fakt je v jeho diele viackrát diskutovaný z najrôznejších pohľadov, napr. v románoch *Krv* a *Jeseň*. 

Do školy chodil v Devínskej Novej Vsi a neskôr študoval filozofiu na Univerzite Komenského v Bratislave, ale po roku štúdium ukončil a odišiel pracovať do bane v Ostrave. Vrátil sa do Bratislavy, kde pracoval ako stavebný robotník, potom nasledovala v rokoch 1959 – 1962 vojenčina v južných Čechách, po nej opäť Ostrava, kde v rokoch 1962 – 1964 pracoval vo Vítkovických železiarňach, a nakoniec definitívny návrat do rodnej obce. Tu sa aj oženil a narodila sa mu dcéra Eva.

V rokoch 1965 – 1969 pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Smena, v rokoch 1972 – 1984 bol dramaturgom v Slovenskej filmovej tvorbe a v roku 1984 krátky čas pracoval vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ. Popri príležitostných zamestnaniach (napr. vo filme) sa živil predovšetkým ako spisovateľ na voľnej nohe. So svojou psychicky chorou manželkou žil v skromných pomeroch na ulici Slovinec v Devínskej Novej Vsi až do roku 1995, keď spáchal samovraždu obesením sa na bicyklovú reťaz.

Život Rudolfa Slobodu bol poznamenaný neustálym bojom so spoločnosťou aj so sebou samým. S ostatnými spisovateľmi či kolegami mal často búrlivé vzťahy. Známe boli jeho alkoholické excesy; z alkoholizmu sa opakovane liečil. Viackrát sa pokúsil o samovraždu. V posledných rokoch života bol však abstinentom.

Dom Rudolfa Slobodu na ulici Slovinec v Devínskej Novej Vsi; býval však v samostatnom chatovom objekte, ktorý nie je z ulice viditeľný

Tvorba
------

Sloboda je jedným z najzaujímavejších a najvýznamnejších majstrov slovenského písaného slova druhej polovice 20. storočia. Publikovať začal v roku 1958 v časopisoch Mladá tvorba (tu mu vyšla prvá poviedka *Do tohto domu sa vchádzalo širokou bránou*) a Slovenské pohľady. Každé z jeho diel je vo svojej podstate postavené na jeho vlastných zážitkoch a životných skúsenostiach. Výraznou črtou jeho prozaickej tvorby je brilantný rozprávačský štýl, ktorý presne reprodukuje myšlienky a udalosti, ako aj neprehliadnuteľná pocitová a myšlienková úprimnosť. Vo viacerých dielach stavia základný motív na láske a jej príbuzných veciach – žiarlivosti, erotike, sexuálnych vzťahoch –, ale i osamelosti a hľadaní zmyslu života či viere v Boha. 

Dôležitou súčasťou spisovateľovej osobnosti bolo písanie denníkov. Mnohé z nich autor zničil, časť (neúplnú) z nich vydal autorov zať, prekladateľ Oto Havrila vo vydavateľstve Tatran. Aj keď bol Sloboda predovšetkým prozaik, predovšetkým po páde komunistického režimu v roku 1989 sa prejavil ako talentovaný dramatik a jeho dve diela sa rýchlo stali stálicami v repertoári Divadla ASTORKA Korzo ’90. V roku 2001 vyšla jeho biografia od Zory Pruškovej pod názvom *Rudolf Sloboda*, v roku 2011 vyšla monografia o prozaickom diele Rudolfa Slobodu *Medzi poviedkou a románom* od Gabriely Mihalkovej. V roku 2020 vyšla monografia o jeho dramatickom diele *Iný dramatik Rudolf Sloboda* od Dagmar Inštitorisovej.

Na motívy Slobodových diel vzniklo niekoľko adaptovaných scenárov: v roku 1971 napísal Albert Marenčin nerealizovaný filmový scenár *Orestea* na motívy rovnomennej poviedky; v roku 2003 napísala Zita Furková filmový scenár *Jesenná (zato) silná láska* na motívy rovnomennej poviedky; v roku 2014 vytvoril Ondrej Šulaj divadelný scenár *Gazdova krv*, ktorý vychádza z románov *Krv*, *Jeseň* a iných.

Literárne diela Rudolfa Slobodu boli preložené do viacerých cudzích jazykov (angličtina, bulharčina, čeština, holandčina, chorvátčina, macedónčina, maďarčina, nemčina, poľština, rumunčina, ruština, slovinčina, srbčina, španielčina).

Bibliografia
------------

### Próza

**Romány:**

* *Narcis* (1965)
* *Britva* (1967)
* *Šedé ruže* (1969)
* *Romaneto Don Juan* (1971)
* *Hudba* (1977)
* *Vernosť* (1979)
* *Druhý človek* (1981)
* *Rozum* (1982)
* *Stratený raj* (1983)
* *Uršuľa* (1987)
* *Rubato* (1990)
* *Krv* (1991)
* *Jeseň* (1994)
* *Pamäti* (1996)
* *Láska* (2002)

**Knihy poviedok:**

* *Uhorský rok* (1968)
* *Hlboký mier* (1976)
* *Dni radosti* (1982)
* *Pánsky flám* (1986)
* *Útek z rodnej obce* (1992)
* *Herečky* (1995)
* *Do tohto domu sa vchádzalo širokou bránou: Zobrané poviedky I. 1958 – 1968* (2001)
* *Rodné mestečko: Zobrané poviedky II. 1969 – 1988* (2002)
* *Jesenná (zato) silná láska: Zobrané poviedky III. 1989 – 1995* (2003)

**Knihy esejí:**

* *Pokus o autoportrét* (1988)
* *Z denníkov* (2002)
* *Listy a eseje* (2004)
* *Záznamy* (2010)

**Tvorba pre deti a mládež:**

* *Ílias* (1973)
* *Ako som sa stal mudrcom* (1987)
* *Hraničný kameň* (1989)

**Antológie:**

* *Z tvorby* (2002)
* *Narcis a iné* (2014)

### Poézia

* *Večerná otázka vtákovi* (1977)

### Dráma

**Divadelné hry:**

* *Vojna s malým Holandskom* (1965)
* *Pašie* (1972)
* *Armagedon na Grbe* (1993)
* *Macocha* (1995)

**Filmové scenáre:**

* *Milosrdný čas* (1975)
* *Prerušená hra* (1979)
* *Karline manželstvá* (1980)
* *Don Juan zo Žabokriek* (1982)
* *Uršuľa* (1987)
* *Dušička* (1995)

### Rozhlasové hry

* *Armagedon na Grbe* (Rozhlasová adaptácia divadelnej hry Janou Frolovou) (2006)
* *Macocha* (Rozhlasová adaptácia divadelnej hry Tomášom Repčiakom) (2012)
* *Rozum* (Dramatizácia rovnomenného románu Kalinkou Búr) (2019)

Film
----

**Hrané:**

* *Hra na telo* (réžia: Ján Zeman, Česko-Slovensko, 1979), postava: doktor Včela
* *Citová výchova jednej Dáše* (réžia: Ján Zeman, Česko-Slovensko, 1980), postava: gynekológ
* *Všetko, čo mám rád* (réžia: Martin Šulík, Česko-Slovensko, 1992), postava: spisovateľ
* *Albert, Albert* (réžia: Jaroslav Rihák, Slovensko, 1994), postava: Ján Lajčiak

**Dokumentárne:**

* *Diagnóza maliar* (réžia: Peter Záchenský, Česko-Slovensko, 1980), postava: vlastná
* *Sen – jama vo mne* (réžia: Ján Fajnor, Česko-Slovensko, 1987), postava: vlastná
* *Áno-ume-nie. Armagedon nielen na Grbe* (réžia: Ján Fajnor, Slovensko, 1994), postava: vlastná, Rudi, Jozef, Vincent
* *Poštár nehy* – portrét Juraja Nvotu (réžia: Jaroslav Rihák, Slovensko, 1995), postava: vlastná
* *Času je málo a voda stúpa* (réžia: Dežo Ursiny / Ivan Brachtl, Slovensko, 1997), postava: vlastná

Ocenenia
--------

* 1. januára 2018 mu prezident Andrej Kiska udelil Pribinov kríž I. triedy (in memoriam).

Literatúra
----------

* Dagmar Inštitorisová: *Iný dramatik Rudolf Sloboda*. Báčsky Petrovec : Slovenské vydavateľské centrum v spolupráci s V//art, o.z. Bratislava, 2020. 112 s. ISBN 978-86-7103-549-1.

Referencie
----------

1. ↑  KONÍK, Juraj; REHÁK, Oliver. Kiska vyznamenal Gombitovú, Kubišovú, Kronera, ľudí Novembra aj tých, čo museli zo Slovenska odísť. *dennikn.sk* (Bratislava: N Press), 2018-01-01. Dostupné online [cit. 2018-01-01]. ISSN 1339-844X.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rudolf Sloboda**

Externé odkazy
--------------

* Rudolf Sloboda na stránke Litcentrum.sk
* Rudolf Sloboda na stránke CSFD.cz

Autoritné údaje: * abART: 123368
* BnF: 121750697
* GND: 119404397
* ISNI: 0000 0001 2130 3703
* LCCN: n88065527
* NK ČR: jn20000701655
* SNK: 150116
* VIAF: 44340735
* WorldCat: lccn-n88065527