recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Budovy Ekonomickej univerzity vo Vroclave (2018)
**Uniwersytet Ekonomiczny we Wrocławiu** (doslova *Ekonomická univerzita vo Vroclave*) patrí medzi štátne univerzity situované vo Vroclave v Poľsku. Univerzita bola založená v roku 1947, sprvoti ako súkromná Vysoká obchodná škola (poľ. *Wyższa Szkoła Handlowa*), neskôr, po znárodnení v roku 1954, niesla univerzita názov Vysoká škola ekonomická (poľ. *Wyższa Szkoła Ekonomiczna*). V októbri 1974 bola univerzita pomenovaná po známom poľskom ekonómovi Oskarovi Lange, avšak jeho meno sa nikdy nezobrazilo v anglickej verzii názvu univerzity. V roku 2008 bolo meno ekonóma z názvu vyňaté a univerzita od vtedy nesie súčasný názov Ekonomická univerzita vo Vroclave.

Od roka 2005 na univerzite študuje približne 21 000 študentov, vrátane diaľkových študentov, v pracovnom pomere je 638 vyučujúcich, vrátane 137 profesorov.

Podstatná časť univerzity, takzvaný kampus (3 zo 4 fakúlt), sa nachádza na Komandorskej ulici v úzkej blízkosti centra Vroclavu. Štvrtá fakulta Regionálnej ekonómie a turizmu je situovaná v meste Jelenia Góra.

Fakulty
-------

Univerzita zahŕňa nasledujúce fakulty:

* Fakulta Ekonomických vied (Economic Sciences)
* Fakulta Inžinierstva a ekonómie (Engineering and Economics)
* Fakulta Manažmentu, počítačových vied a financii (Management, Computer Science and Finance)
* Fakulta Regionálnej ekonómie a turizmu (Regional Economy and Tourism) v meste Jelenia Góra

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Wrocław University of Economics na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky (po poľsky)/(po anglicky)

Autoritné údaje: * GND: 270755-X
* ISNI: 0000 0001 0347 9385
* LCCN: n80032708
* NK ČR: ko2002102792
* VIAF: 159442105
* WorldCat: lccn-n80032708
**Európske politické spoločenstvo** (**EPS**) bolo navrhované v roku 1952 ako kombinácia jestvujúceho Európskeho spoločenstva pre uhlie a oceľ (ESUO) a navrhovaného Európskeho obranného spoločenstva (EOS). Malo zastrešovať obe tieto významné projekty európskej integrácie. *Európske politické spoločenstvo* nie je totožné s Európskou politickou spoluprácou (1970 – 1993).

Návrh zmluvy o EPS, ktorí vypracovalo Zhromaždenie ESUO (dnes Európsky parlament), predpokladal priamo volený parlament ("Komoru národov"), senát ustanovovaný národnými parlamentmi a nadnárodnú exekutívu zodpovednú parlamentu.

Projekt Európskeho politického spoločenstva zlyhal v roku 1954, keď sa stalo jednoznačným, že francúzske Národné zhromaždenie neratifikuje *Zmluvu o Európskom obrannom spoločenstve* pre obavy, že projekt bude znamenať neakceptovateľné vzdanie sa národnej suverenity. V dôsledku toho bola opustená aj idea Európskeho politického spoločenstva.

Pozri aj
--------

* Messinská konferencia
* Európske obranné spoločenstvo
* Európska politická spolupráca

Referencie
----------

1. ↑  Richard T. Griffiths Europe’s first constitution: the European Political Community, 1952–1954 in Stephen Martin, editor. The Construction of Europe: Essays in Honour of Emile Noël 19 (1994)
2. ↑  Európske politické spoločenstvo

Externé odkazy
--------------

* Európske politické spoločenstvo na stránke CVCE (Centre for European Studies) (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku European Political Community na anglickej Wikipédii.*
**František Karnok** (\*4. september 1944, Častá pri Bratislave, †16. apríl 2011) bol slovenský džezový inštrumentalista, ktorý pôsobil ako hráč na pozaunu vo viacerých orchestroch a hudobných skupinách.

Životopis
---------

František Karnok sa narodil 4. septembra 1944 v Častej. Po skončení hudobnej školy v rokoch 1959 až 1965 absolvoval na Bratislavskom konzervatóriu štúdium hry na akordeóne a na pozaune. Už počas konzervatória hrával v rôznych študentských skupinách a v roku 1962 sa stal členom džezového zoskupenia Traditional Club. Medzi rokmi 1968 až 1969 bol František Karnok členom Revival Jazz Bandu a v rokoch 1967 až 1983 bol vedúcim trombónovej sekcie v Tanečnom orchestri Československého rozhlasu. V rokoch 1969 až 1985 sa ako člen Nového Tradicionálu František Karnok zúčastnil viacerých džezových festivalov v Česku a na Slovensku. 

V 70. rokoch bol František Karnok členom VV Systému Vlada Valoviča, medzi rokmi 1983 až 1994 hrával ako člen Orchestra Gustáva Broma a v rokoch 1991 až 1994 bol členom Big Bandu Rádia Bratislava. František Karnok niekoľko rokov pôsobil ako umelecký vedúci a dirigent Big Bandu Armádneho umeleckého súboru v Bratislave.

Od roku 1994 až do roku 2010 František Karnok pôsobil v kapelách ako boli: Peter Lipa Band, Gustav Brom Big Band, či CZ-SK Big Band Matúša Jakabčica. František Karnok nahrával aj svoje sólové projekty, či príležitostne spolupracoval ako štúdiový hudobník pri nahrávaní hudobných albumov, či na vystúpeniach umelcov z rôznych hudobných žánrov.

Referencie
----------

1. ↑  WWW.COSMOTRON.SK, IPAC: Cosmotron Slovakia, s r o-; ÚSTAV, Slovenský filmový. *Karnok, František, 1944-2011* [online]. www.skcinema.sk, [cit. 2022-10-18]. Dostupné online.
2. 1 2   *František Karnok - O slovenskej hudbe | Hudobne Centrum* [online]. hc.sk, [cit. 2022-10-18]. Dostupné online.
3. ↑   *Životopis ::* [online]. www.karnok.com, [cit. 2022-10-18]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **František Karnok**

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0194682
* SNK: 163775
* VIAF: 316009570
**Kremnické gagy** (do roku 1998 *Slovenské gagy*) s podtitulom *Európsky festival humoru a satiry* je medzinárodný multižánrový festival konajúci sa koncom augusta v Kremnici od roku 1981 (v roku 2016 sa uskutočnil 36. ročník).

Ročníky
-------

### 35. ročník

Na jubilejnom ročníku sa na trinástich scénach predstavilo takmer 300 umelcov. Medzinárodnej akadémii humoru predsedal Bolek Polívka. Grand Prix ako aj Zlatého gunára za pouličné a pohybové produkcie získal kanadský režisér (William Bonnet) za antigravitačnú show *LEO* kanadsko-nemeckej 2T & Chamäleon Productions.
Prvýkrát sa na festivale predstavil žáner Stand-up comedy. Trojica Rasťo Visokai, Milan Lasica a Stano Dančiak dostali cenu za celoživotné dielo. Súčasťou festivalu bola aj výstava retrokarikatúr *Archikatúra (1992-96)*

Ceny
----

### Grand Prix

* 2015: *Leo*
* 2014: *Humor In Concert* dvojice Gogol & Mäx

Literatúra
----------

* INŠTITORISOVÁ, Dagmar – MADUDOVÁ, Alžbeta: *Sága Gagov Kremnických. Kniha o humore, čo má svoju váhu.* Banská Bystrica : G.A.G. - umelecká agentúra, 2010. 462 s. ISBN 978-80-85657-29-6.

Referencie
----------

1. ↑   *Kremnické gagy* [online]. Kremnica: Kremnické gagy, [cit. 2015-09-18]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4  DEBNÁR, Milan. *Aké boli Kremnické gagy 2015* [online]. News and Media Holding, 2015-08-31, [cit. 2015-09-18]. Dostupné online.
3. 1 2   *Kremnické gagy 2015 privítajú tento víkend takmer 300 umelcov* [online]. TASR, 2015-08-25, [cit. 2015-09-18]. Dostupné online.
4. 1 2  OPOLDUSOVÁ, Jana. *Festival Kremnické gagy: Jubilejný, ale stále chudobný* [online]. Perex, 2015-08-26, [cit. 2015-09-18]. Dostupné online.
5. ↑   *Kultúra: Cenu Grand Prix získala na Kremnických gagoch dvojica Gogol & Mäx* [online]. TASR, 2014-08-31, [cit. 2015-09-18]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Súradnice: 48°42′16″S 18°55′02″V﻿ / ﻿48,704492°S 18,917191°V﻿ / 48.704492; 18.917191
Airport in Kopánka Trnava, Slovakia
**Letisko Trnava Kopánka** sa nachádza v mestskej časti Trnava-sever v meste Trnava, konkrétne v mestskej štvrti Kopánka, na severovýchodnom okraji mesta, smerom na Veľké Kostoľany. Ide o neverejné vnútroštátne letisko s trávnatým povrchom. Rozmery vzletovej a pristávacej dráhy: betón – 1 200 × 103 m. Letisko má na severozápadnom okraji malú spevnenú plochu, vhodnú na pristávanie vrtuľníkov.

Letisko je plocha pre lietajúce športové zariadenia schválené Slovenskou federáciou ultraľahkého lietania (SFUL). Letisko sa skladá z hangárov a servisných priestorov, pristávacej plochy, administratívnych a výcvikových objektov.

Severozápadne od letiska Kopánka sa rozprestiera Atómová elektráreň Jaslovské Bohunice – zakázaný letový priestor. Vjazd na letisko je z cesty II/504.

O prevádzku na letisku Trnava Kopánka sa stará spoločnosť UL-Helicopters s.r.o.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  
 *Plán udržateľnej mobility krajského mesta Trnava a jeho funkčného územia – Zber dát* [online]. Trnava: [cit. 2020-03-01]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoSlovenský portál |

* Aeroklub Trnava – Oficiálna webstránka Aeroklubu Trnava s informáciami o letisku
* Aeroklub Bratislava – Oficiálna webstránka Aeroklubu Bratislava
**Ekomuzeológia** je smer muzeológie, pre ktorý je charakteristická angažovanosť v súčasnej ekologickej a kultúrnej kríze a to tak, že sa snaží v intenciách eko-paradigmy presadzovať globálny prístup muzeológie k totalite prírody a spoločnosti. Ekomuzeológia sa sústreďuje na otázky environmentálnej etiky a úlohy súvisiace s prekonávaním tradičných metód uplatňovaných v múzejnej kultúre v prospech interdiciplinárnych a systémových prístupov.

Z hľadiska dejín múzejného teoretického myslenia nadväzuje takto chápaná muzeológia na renesanciu a v mnohých smeroch sa aj inšpiruje prístupmi k realite, ktoré charakterizovali práve renesančné „wunderkomory". Nie je to však žiaden krok späť. Je to naopak snaha prekonať v múzejnej kultúre to, čo v priebehu uplynulých storočí vytvorilo priepasť medzi prírodou a kultúrou a rozbilo v dôsledku hlbokej diferenciácie vied, chápanie celku na úkor časti.

Úloha, k riešeniu ktorej sa snaží ekomuzeológia prispieť, je však zložitá a náročná. Nie je možné, aby vystačila iba so svojimi silami a riešila si len problémy, ktoré majú všeobecnú povahu a význam iba v nejakej vlastnej „veži zo slonoviny". Je potrebné zainteresovať čo možno najširšie okruhy pracovníkov pôsobiacich v sférach filozofie, vedy a kultúry a ich prispením konfrontovať názory a prístupy na vymedzenú problematiku. Je potrebné tiež angažovať mladých, nastupujúcich pracovníkov a motivovať ich k poznávaciemu, ale aj praktickému úsiliu v intenciách ekomuzeológie.
Súprava v hornej stanici Beyoğlu (2013)
**Tünel**, oficiálne linka **F2 Karaköy – Beyoğlu** je krátka linka metra v Istanbule, v Turecku. Ide o historickú podzemnú lanovú dráhu pohybujúcu sa na gumených kolesách. Má iba dve stanice a dlhá je celkom 573 m. Tunel je druhým najstarším systémom podzemnej dráhy na svete po londýnskom metre (1863) a zároveň najstaršou stále fungujúcou podzemnou lanovou dráhou v kontinentálnej Európe.

Opis
----

Tünel pozostáva z murovaného tunelu 554,8 m dlhého, 6,7 m širokého a 4,9 m vysokého. Na každom konci má jednu stanicu, pričom horná je o 61,55 m vyššie položená ako tá spodná.
Sklon tunela sa mení podľa vzdialenosti od spodnej stanice od 2 do 15 percent. Pôvodne bol postavený ako dvojkoľajný, po zmodernizovaní má jednu koľaj s Abtovou výhybňou uprostred, kde sa vozne míňajú.

V roku 2007 bola uvedená do prevádzky ďalšia generácia vozidiel s maximálnou kapacitou 170 cestujúcich. Cestovná rýchlosť je 25 km/h. Jazda medzi stanicami trvá minútu a pol, na vlak sa čaká dve minúty.

Aj dnes je Tünel využívaný, nie však toľko ako predtým; pohodlnejšie je teraz cestovanie autobusmi alebo moderným metrom. Linku využíva približne 5,4 milióna cestujúcich ročne.

Dejiny
------

Dráhu vyprojektoval francúzsky inžinier Henri Gavand v roku 1867; o dva roky neskôr, 6. novembra 1869 dostal povolenie od samotného Sultána Abdula Azíza. Po zabezpečení financovania stavby sa začalo 30. júna 1871 kopať; o tri roky, 5. mája 1874 boli stavebné práce ukončené.

Tunel bol slávnostne otvorený pre verejnosť 18. januára 1875 na zabezpečenie lepšieho spojenia medzi istanbulskými štvrťami Pera a Galata, ktoré sa nachádzajú na sever od Zlatého rohu. Mnoho ľudí predtým pracovalo práve vo štvrti Galata a žilo na kopci v Pera. So svojím prevýšením okolo 60 m im skrátil namáhavú chôdzu. 
Stanice Galata a Pera boli premenované a v súčasnosti dolná stanica nesie názov Karaköy a horná Beyoğlu.

Linka bola v roku 1971 elektrifikovaná a zároveň boli nahradené drevené dvojvozové súpravy za nové vozidlá kovovej konštrukcie premávajúce na gumených kolesách po betónovom povrchu.

Galéria
-------

* Vstup do TüneluVstup do Tünelu
* Starý vozeň v stanici KaraköyStarý vozeň v stanici Karaköy
* Interiér stanice KaraköyInteriér stanice Karaköy
* Interiér stanice BeyoğluInteriér stanice Beyoğlu

Nákres pozdĺžneho profilu tunelu z roku 1876
Nákres pozdĺžneho profilu tunelu z roku 1876

Referencie
----------

1. ↑  ÇELIK, Zeynep. *The Remaking of Istanbul: Portrait of an Ottoman City in the Nineteenth Century*. [s.l.] : University of California Press, 1993. Dostupné online. ISBN 978-0520082397. S. 96, 97. (po anglicky)
2. 1 2   *Funicular - Istanbul Tünel (Galata Péra): The first funicular - The Tünel* [online]. funimag.com, [cit. 2019-01-12]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Funicular - Istanbul Tünel (Galata Péra): The 1971 funicular* [online]. funimag.com, [cit. 2019-01-12]. Dostupné online. (po anglicky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tünel na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tünel**
**Hospodárska geografia** (PriF UK používa najnovšie väčšinou výraz **ekonomická geografia**) alebo zast. **hospodársky zemepis** je odbor geografie, ktorý sa zaoberá lokalizáciou, distribúciou a priestorovou organizáciou ekonomických aktivít. Skúma problémy ako sú lokalizácia priemyslu, poľnohospodárstva, služieb. Zaoberá sa tiež dopravou, svetovým obchodom, priestorovou organizáciou obchodných aktivít či napr. zmenami cien nehnuteľností. V súčasnosti má na priestorové usporiadanie ekonomických aktivít vo svete veľký vplyv globalizácia.

Hospodárska/ekonomická geografia sa tradične delí na:

* geografiu poľnohospodárstva
* geografiu priemyslu
* geografiu služieb
* geografiu dopravy
* geografiu cestovného ruchu
* geografiu zahraničného obchodu…

Týmito oblasťami sa však zaobrajú aj iné geografické disciplíny.

Hospodárski/ekonomickí geografi v praxi pracujú napr. v oblastiach lokačných analýz, prieskumu trhu (tu je úzky súvis s demografiou alebo sociálnou geografiou), plánovania prepráv tovarov, oceňovania pozemkov na trhu nehnuteľností, ktorý ovplyvňujú viaceré faktory napr. vzdialenosť od mesta, bonita pôd a ďalšie faktory v danej lokalite.

| * z
* d
* u
geografia |
| --- |
| fyzická geografia | litogeografia · morfogeografia · klimageografia · hydrogeografia · pedogeografia · biogeografia |
| geografia obyvateľstva | demogeografia · ekonomická geografia · geografia lesného hospodárstva a rybolovu · geografia poľnohospodárstva · geografia priemyslu · geografia dopravy · urbánna geografia · rurálna geografia · politická geografia · geografia služieb · geografia cestovného ruchu · geografia vedy a kultúry · geografia rozvoja · historická geografia · geografia verejnej správy |
| regionálna geografia | regionálna geografia |
| Ďalšie disciplíny | plánovanie miest · regionálny rozvoj · teórie plánovania · kartografia · geoinformatika · DPZ · geodézia · planetárna geografia |
| link:Portál:Geografia *Geografický Portál* |
Tento **zoznam nehnuteľných kultúrnych pamiatok v mestskej časti Brno-střed v meste Brno v okrese Brno-mesto** vychádza z Ústredného zoznamu kultúrnych pamiatok ČR, ktorý na základe zákona č. 20/1987 Zb. o štátnej pamiatkovej starostlivosti, vedie Národný pamiatkový ústav ako ústredná organizácia štátnej pamiatkovej starostlivosti. Na záznam štátnej evidencie sa dostanete kliknutím na identifikačné číslo pamiatky v tabuľke zoznamu. Údaje sú priebežne upresňované, napriek tomu môžu obsahovať aj rad vecných a formálnych chýb a nepresností či byť neaktuálne. 

Ak boli niektoré časti dotknutého územia vyčlenené do samostatných zoznamov, mali by byť odkazy na tieto čiastkové zoznamy uvedené v úvode tohto zoznamu alebo v úvode príslušnej sekcie zoznamu.

Zoznamy podľa katastrálneho územia
----------------------------------

Mestská časť Brno-stred na mape mesta Brna
Mestská časť Brno-stred zahŕňa niekoľko katastrálnych území alebo ich častí. Kultúrne pamiatky v každom z nich boli vyčlenené do samostatného zoznamu:

* Zoznam kultúrnych pamiatok v katastrálnom území Mesto Brno
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Starom Brne
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Čiernych poliach (Brno-střed)
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Pisárkach (Brno-střed)
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Strániciach
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Štýřiciach
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Trnitej (Brno-střed)
* Zoznam kultúrnych pamiatok vo Veveří
* Zoznam kultúrnych pamiatok v Zábrdoviciach (Brno-střed)

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Seznam kulturních památek v městské části Brno-střed na českej Wikipédii.*

Súvisiace články
----------------

* Zoznam kultúrnych pamiatok v Brne
Súradnice: 48°33′54″S 104°28′32″V﻿ / ﻿48,5650°S 104,4755°V﻿ / 48.5650; 104.4755

**Túl** (mong. Туул гол) je rieka v Mongolsku, v Chentijskom a Centrálnom ajmagu v Ulanbátare. Je dlhá 704 kilometrov a rozloha povodia je 49 840 km².

Priebeh toku
------------

Pramení v pohorí Chentej a tečie v širokej doline, pričom sa rozvetvuje na mnohé ramená. Ústí do rieky Orchon (povodie Selengy).

Vodný stav
----------

V lete dochádza k povodniam a zime hladina klesá. Priemerný ročný prietok vody pri Ulanbátare je 20 až 25 m³/s. Zamŕza na konci októbra a rozmŕza do polovice apríla. Charakteristická je námraza.

Využitie
--------

Využíva sa k zavlažovaniu a k zásobovaniu vodou pre hlavné mesto Ulanbátar.

Literatúra
----------

* *Veľká sovietská encyklopédia* - Τола

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Túl**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Túl gol na českej Wikipédii.*
**Pteranodon**, čo v preklade znamená *okrídlený bezzubec*, je vymretý rod pterosaurov, ktorý zahŕňa 2 druhy. Okrem nich poznáme 6 ďalších sporných druhov, ktoré sú pravdepodobne synonymá.

Opis
----

Veľkostné porovnanie samca (na obrázku v zelenej farbe) a samice (na obrázku v oranžovej farbe) Pteranodona s človekom
Replika kostry druhu *P. longiceps* v Americkom prírododvednom múzeu
Pteranodony boli bezzubé a v rozpätí krídel dosahovali 7 – 10 metrov. Kým paleontológovia neobjavili v roku 1975 pterosaura rodu Quetzalcoatlus, boli považované za najväčších pterosaurov. Pteranodony mali na hlave výrazný kostenný hrebeň. Pravdepodobne ho používali na zlepšenie komunikácie s inými jedincami, pri párení a pravdepodobne aj na zlepšenie leteckých schopností pri love rýb. Tieto pterosaury pravdepodobne trávili väčšinu času plachtením nad vlnami a lovením rýb hrotitým zobákom. Pretože plachtili nízko nad vlnami a vyskytovali sa pravdepodobne hojne v pobrežných oblastiach, zrejme sa stávali korisťou veľkých morských plazov napr. mosasaurov a plesiosaurov. Pteranadony pravdepodobne mali pod zobákom kožený vak, kam počas letu nad vlnami zbierali ryby. Množstvá jeho fosílií ktoré sa našli v Kansase, Alabame, Nebraske, Wyomingu a Južnej Dakote dokazujú, že sa vyskytoval v oblasti, kde v období kriedy pokrývalo väčšinu územia Severnej Ameriky nízke more, čo dokazuje, že sa vyskytoval prevažne v okolí mora.

Rod *Pteranodon* býva často chybne nazývaný Pterodactylus, čo je však iný, samostatný rod pterosaurov. V skutočnosti Pterodactylus ani nepatrí do tej istej nadčeľade ako Pteranodon, je len členom do toho istého podradu krátkochvostých pterosaurov (Pterodactyloidea), kam patrí okrem pteranodonov aj Quetzalcoatlus.

Pteranodon v populárnej kultúre
-------------------------------

Pteranodony vystupovali vo filmoch ako Stratený svet: Jurský park, Jurský park 3 a aj v televíznych programoch BBC Prenasledovaný dinosaurami (Chased by Dinosaurs) a Morské príšery (Sea Monsters). Vo filme Jurský park 3 boli obdoby pteranodonov veľmi odlišné od skutočných pteranodonov. Zahŕňali mnohé fyzické a psychické zmeny vrátane ozubeného zobáku, omnoho väčšiu veľkosť a agresivitu.

Druhy
-----

* *Pteranodon longiceps*
* *Pteranodon sternbergi*

Referencie
----------

1. ↑  LAMBERT, David; NAISH, Darren; WYSEOVÁ, Elizabeth. *Dinosaury a život v praveku*. Preklad Radim Labuda. Bratislava : Slovart, 2001. ISBN 80-7209-410-6. Kapitola Obojživelníky a plazyy, s. 98 – 99.
**Citovanie** alebo **citácia** je doslovné uvádzanie výroku, vety a pod. podľa pôvodcu, autora a diela. Výsledok citovania, teda doslovne uvedený text s uvedením zdroja alebo doslovne opakovaný výrok, sa nazýva **citát** alebo **citácia**.

Citovanie sa používa buď na podopretie názoru autora uznávanou autoritou alebo naopak na uvedenie názoru oponenta v doslovnom znení a následné jeho vyvrátenie. Pri citovaní by mal byť uvedený presný zdroj, aby sa poprípade dal overiť. Niekedy môže byť dôležitý kontext, v ktorom bol pôvodne citát uvedený, vytrhnutím z kontextu môže dôjsť k značnému sémantickému posunu, ba dokonca k opaku toho, čo chcel pôvodný autor vlastne povedať.

Citovanie sa väčšinou používa vo vedeckých alebo odborných prácach, ale vyskytuje sa aj v krásnej literatúre.

Pozri aj
--------

* parafráza

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **citát**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Citovanie (doslovné uvádzanie)**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
*Psyché a Amor (Eros)*, Lionel Royer (1852 – 1926)
**Psyché** (iné názvy: **Psycha, Psýché, Psýcha**, zastarano **Psyche**; starogr. *Psyché*/*Psýché*, lat. *Psyche*) je v starogréckej mytológii zosobnenie duše, starogrécka bohyňa duševnej krásy.

Psyché sa stáva literárnou až veľmi neskoro, pričom vystupuje ako krásna dievčina, ktorú v nádhernom prostredí každý večer navštevoval milenec, čo sa nechcel dať poznať a ani sa nesmela na neho dívať. Raz porušila tento zákaz, lebo jej sestry jej narozprávali, že jej milenec je drak, naklonila sa k nemu, keď spal, s obdivom naňho pozrela a zistila, že je to sám Eros, syn Afrodity. Lenže z lampáša padla kvapka oleja a zobudila boha, ktorý odvtedy navždy zmizol. Psyché sa ho pustila hľadať. Uväznila ju Afrodita, lebo žiarlila na šťastie dievčiny; tá statočne znášala všetky trápenia a splnila všetky úlohy, ktoré jej Afrodita nadelila,lebo jej tajne pomáhal Eros. Nakoniec sa nad ňou zľutoval sám Zeus a spravil ju nesmrteľnou.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**prof. RNDr. František Jurga** (\* 12. apríl 1909, Čadca – † 18. november 1963, Košice) bol slovenský matematik.

Začiatky
--------

Maturoval s vyznamenaním na gymnáziu v Žiline a študoval potom matematiku a deskriptívnu geometriu na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Prvé pôsobisko prof. Jurgu ako stredoškolského profesora bolo gymnázium a neskôr reálka v Košiciach. Po obsadení Košíc v roku 1938 odišiel do Bratislavy ako gymnaziálny profesor. Ešte v čase pôsobenia na strednej škole dostal ponuku prednášať na Slovenskú vysokú školu technickú v Bratislave ako honorovaný docent pre aplikovanú matematiku. V roku 1943 bol promovaný na doktora prírodných vied (RNDr.) na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave.

Kariéra
-------

V Košiciach vznikla v roku 1947 Vysoká škola poľnohospodárskeho a lesníckeho inžinierstva, na ktorej prof. Jurga viedol Katedru matematiky a deskriptívnej geometrie až do roku 1952. Neskôr sa stal riadnym profesorom a viedol ako dekan Lesnícku a drevársku fakultu spomenutej vysokej školy. V tej istej dobe pracoval ako externý dekan Pedagogickej fakulty v Košiciach. V roku 1952 bola v Košiciach zriadená Vysoká škola technická s fakultami strojníckou, hutníckou a baníckou. Prof. Jurga sa stal prvým dekanom Strojníckej fakulty a zakladateľom a vedúcim Katedry matematiky a deskriptívnej geometrie. Koncom päťdesiatych rokov pôsobil ako prorektor VŠT pre mimoriadne formy štúdia. 

Prof. Jurga sa zaslúžil o odborné organizovanie matematikov a fyzikov. Počas mnohých rokov zastával funkciu predsedu miestnej a neskoršie krajskej pobočky Jednoty českoslovensých matematikov a fyzikov v Košiciach. V roku 1962 získal za túto prácu titul Zaslúžilého člena. Začiatkom päťdesiatych rokov 20. storočia zastával funkciu predsedu oblastného výboru MO v Košiciach.

Prínos
------

I pri veľkom rozsahu organizačnej a pedagogickej práce bol prof. Jurga i aktívnym vedeckým pracovníkom. Významná je jeho práca *Nomografia a iné grafické metódy*. Vydalo ju Slovenské vydavateľstvo technickej literatúry v Bratislave v dvoch vydaniach (1958 a 1963). Okrem toho zverejnil v odborných časopisoch a zborníkoch 15 vedeckých pojednaní. Prof. Jurga sa vo svojich vedeckých prácach zaoberal problémami nomogramov s priesvitkami, nomogramami s kruhovými indexmi, zobrazovaním funkcií komplexnej premennej, nomogramami na riešenie algebraických rovníc a diferenciálnych rovníc. Súčasťou vedeckovýskumnej práce prof. Jurgu bolo i vedenie ašpirantov.

Externé odkazy
--------------

Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5835 5323
* NK ČR: mzk2002140383
* SNK: 148216
* VIAF: 84521002
**Sarapammón** (starogr. *Σαραπάμμων*) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v roku 277

Aurélios Sarapammón nazývaný tiež Didymos z egyptského Oxyrhynchu bol pravdepodobne na 264. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v neznámej disciplíne (bol atlétom alebo hlásateľom). Jeho meno je zaznamenané na papyruse *P.Oxy. 14 1643* (z roku 298) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britskými papyrológmi Bernardom Grefellom a Arthurom Huntom v roku 1920.

Tento papyrusový zvitok tiež uvádza, že Sarapammón bol *periodonikés*  a *xystarchés*. Periodonikés (víťaz obehu) zvíťazil počas jednej olympiády v určitej disciplíne na všetkých celogréckych hrách. Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu (olympiády), ktoré spolu tvorili *periodos*, t. j. pravidelný obeh. Xystarchés bol titul (majster *športu*, zodpovedný za (? cech) športovcov), ktorý udeľoval zvyčajne rímsky cisár.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 200.
2. 1 2 3  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 24.
3. 1 2  Oxyrhynský papyrus 14 1643, *Sarapammón*, 1. až 3. riadok
4. ↑  *P. Oxy. 14 1643 - Grenfell, Bernard P. / Hunt, Arthur S.*
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 363.
6. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 73.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
prof. RNDr. **František Krňan** (\* 17. november 1909, České Brezovo – † 15. jún 1987, Bratislava) bol slovenský matematik.

Životopis
---------

Narodil sa v Českom Brezove v rodine chudobného dedinského obuvníka Pavla Krňana a jeho manželky Gizely rod. Zemanovej, otec po zranení v I. svetovej vojne zomrel. Stredoškolské štúdium ukončil s vyznamenaním na gymnáziu v Lučenci v roku 1928. Odbor matematiku a fyziku študoval v rokoch 1929 až 1933 na Karlovej univerzite v Prahe. Titul doktor prírodných vied (RNDr.) získal v roku 1936. V rokoch 1934–1936 pôsobil na gymnáziu v Lučenci, v rokoch 1938– 1953 v Bratislave na rôznych druhoch stredných škôl. V školskom roku 1947/1948 ako štipendista Ministerstva školstva študoval v Dánsku u prof. B. Jessena hlavne teóriu reálnych funkcií. 

Od roku 1953 pôsobil ako odborný asistent na Katedre matematiky SVŠT, v novembri 1961 obhájil habilitačnú prácu a v júni 1962 bol menovaný a ustanovený docentom. 1. septembra 1967 bol menovaný mimoriadnym profesorom pre odbor matematika. Od 1. júna 1969 pôsobil ako mimoriadny profesor na Katedre matematiky Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre, od 15. októbra 1970 bol vedúcim tejto katedry. Počas pedagogickej činnosti na stredných školách i na vysokej škole sa intenzívne zaoberal metodickými problémami vyučovania matematiky, publikoval viacero článkov v rôznych metodicko-odborných časopisoch. V roku 1951 bol menovaný za člena komisie pre vypracovanie učebných osnov a učebníc pre všeobecnovzdelávacie školy. 

Ako člen autorských kolektívov sa podieľal na tvorbe celoštátnych učebníc matematiky, najprv pre JSŠ, potom pre SVŠ a aj pre vyššie priemyselné školy. Učebnice ním napísané vychádzali v mnohých vydaniach. Taktiež sa podieľal na tvorbe Metodických sprievodcov k učebniciam, urobil recenzie učebníc a taktiež je autorom odborných príručiek pre stredné technické kádre. Ťažiskom jeho vedeckej práce bola teória pologrúp. Veľmi aktívne pracoval v Jednote československých matematikov a fyzikov, bol predsedom Pobočky JSMF v Nitre. Za prácu v JČSMF pri príležitosti 100. výročia založenia JČMF bolo mu udelené Čestné uznanie, jeho prácu ocenil aj Celoštátny zjazd JČSMF v roku 1972, kedy mu bol udelený čestný titul Zaslúžilý člen. Na VŠP v Nitre sa venoval hlavne pedagogickej práci, vedeckej výchove členov katedry, práci vo vedeckých radách a v rôznych komisiách. Venoval veľa pozornosti aj tvorbe učebných textov pre potreby VŠP, rôznym recenziám a oponentúram. Zomrel 15. júna 1987 v Bratislave.

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike - pokrstený ako Ferencz Pál Krnyan
* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5688 2883
* NK ČR: mzk2002142400
* SNK: 174941
* VIAF: 84522434
Poloha Dublinského zálivu v rámci Írska
**Dublinský záliv** (angl. Dublin Bay, ír. Cuan Bhaile Átha Cliath) je záliv v severovýchodnej časti Atlantického oceánu. Leží na východnom pobreží Írska a má polkruhovitý tvar. Na západe ho obklopuje pevnina grófstva Dublin, na východe sa spája s Írskym morom. Na severe začína mysom, na ktorom stojí maják Baily Lighthouse, na juhu siaha k ostrovu Dalkey Island.

V zálive leží jediný ostrov - North Bull Island, ktorý je od pevniny oddelený úzkym a plytkým prielivom a v čase odlivu je spojený s pevninou. Do zálivu ústia rieky Liffey, Santry a Tolka. Celé pobrežie zálivu obklopuje zastavané územie Dublinu. Na pobreží zálivu sa nachádza viacero pláží: Sutton Strand, Sandymount Strand, Merrion Strand. Súčasťou zálivu sú Dublinský prístav, prístav v Dún Laoghaire a Bullock Harbour a malý záliv Scotsman's Bay na južnom pobreží.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dublinský záliv**

  


| * z
* d
* u
Zálivy Írska |
| --- |
| Írske more | 
* Brittas Bay
* Dublinský záliv
* Dundalk Bay
* Dundrum Bay
* Rosslare Bay
* Wexfordský záliv
* Wexford Harbour

 |
| Keltské more | 
* Ballycotton Bay
* Ballyteige Bay
* Clonakilty Bay
* Cork Harbour
* Courtmacsherry Bay
* Dungarvan Harbour
* Kinsale Harbour
* Tramore Bay
* Waterford Harbour
* Youghal Bay

 |
| západné pobrežie | 
* Ballinskelligs Bay
* Bantry Bay
* Bertraghboy Bay
* Blacksod Bay
* Brandon Bay
* Broad Haven
* Clew Bay
* Dingle Bay
* Donegalský záliv
* Dunmanus Bay
* Galwayský záliv
* Kenmare Bay
* Kilkieran Bay
* Killala Bay
* Killary Harbour
* Liscannor Bay
* Mal Bay
* Mannin Bay
* Roaringwater Bay
* St. Finan's Bay
* Shannonský estuár
* Sligo Bay
* Smerwick Harbour
* Tralee Bay

 |
| severné pobrežie | 
* Belfast Lough
* Gweebarra Bay
* Inishfree Bay
* Lough Swilly
* Loughros More Bay
* Mulroy Bay
* Red Bay
* Sheep Haven
* Trawbreaga Bay

 |
Olympijské zlatoOlympijské zlato

**František Kunzo** (\* 17. september 1954, Spišský Hrušov) je bývalý slovenský futbalista, olympijský víťaz z roku 1980.

Kariéra
-------

S futbalom začínal v Rudňanoch, v sedemnástich rokoch bol v drese Spišskej Novej Vsi najmladším hráčom Slovenskej národnej ligy. Najlepšie futbalové roky prežil spoľahlivý obranca v Dukle Banská Bystrica (1973 – 1981). Na Štiavničky prišiel ako 19-ročný do vtedy druholigového tímu, po troch rokoch vybojovali postup do česko-slovenskej ligy. Domáce prvoligové pôsobenie ukončil v Lokomotíve Košice (1983 – 1985), v obidvoch kluboch prispel k triumfu v Slovenskom pohári. V najvyššej súťaži odohral 191 zápasov.

V olympijskom družstve Československa odohral 11 zápasov. Na olympijských hrách 1980 v Moskve získal zlatú medailu, so Stanislavom Semanom boli jediní Slováci v tíme. Kunzo odhral na turnaji štyri zápasy, vrátane štvrťfinále a semifinále, napriek tomu vo finálovom stretnutí proti družstvu NDR dostal prednosť Ostravčan Zdeněk Rygel. Reprezentoval tiež v mládežníckych výberoch do 18 a do 21 rokov.

Na prvoligových trávnikoch pôsobili aj Kunzovi synovia František Kunzo ml. a Radoslav Kunzo.

Úspechy
-------

* olympijský víťaz 1980
* víťaz Slovenského pohára 1981, 1985

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Externé odkazy
--------------

* František Kunzo na sports-reference.com
Kostol sv. Kozmu a Damiána v Sedliackej Dubovej
**Dubova Colonorum** je projekt záchrany kostola sv. Kozmu a Damiána (Sedliacka Dubová) z 13. storočia pri obci Sedliacka Dubová na Orave. Je bratským táborom tábora Katarínka a Bzovík. Projekt je organizovaný pod záštitou Združenia kresťanských spoločenstiev mládeže, pravidelne od roku 1998. Do roku 2013 sa tu v 35-tich družinách vystriedalo viac ako 471 rôznych ľudí z celého Slovenska, aj zo zahraničia.

Cieľ projektu
-------------

Cieľom projektu je rozvoj vzájomných vzťahov účastníkov, vzťahu k histórii a prírode a celkové formovanie ich osobnosti netradičnou formou: tábor je časovo orientovaný do histórie, so snahou vo všetkom zachovať stredoveký štýl. Väčšina účastníkov má len malé skúsenosti alebo predpoklady na prácu, ktorá sa tu vykonáva. Je inšpirovaný františkánskou spiritualitou, ale tábora sa zúčastnilo aj mnoho nekresťanov.

Druhým ale nemenej podstatným cieľom je záchrana ruín kultúrnej pamiatky a ich zakonzervovanie, vyčistenie celého areálu, ale i historický prieskum. Projekt si nekladie za cieľ areál kompletne zrekonštruovať, ale zachovať jeho súčasný vzhľad a atmosféru zrúcanín. 

Podľa vyjadrení organizátorov projekt prispieva i k zmysluplnému a užitočnému tráveniu voľného času mladých ľudí počas prázdnin v tábore s dobrým programom. Rozvíjajú sa tu ich vzájomné vzťahy, vzťah k histórii a prírode i celkové formovanie ich osobnosti.

Externé odkazy
--------------

* Stránka projektu Dubova Colonorum
* Dubova Colonorum očami Luboša Motyčku
Súradnice: 48°12′02″S 17°12′06″V﻿ / ﻿48,200417°S 17,201621°V﻿ / 48.200417; 17.201621

**Tomanova ulica** je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vajnory. Tiahne sa cez celé Vajnory, je rovnobežná s Roľníckou, križuje ulice Čierny chodník, Kúkoľovú a Hospodársku.

30. júna 2011 Magistrát hlavného mesta Bratislavy rozhodol o jej rozdelení, oddelili sa od nej novovzniknuté ulice Františka Feketeho a Za humnami. Ulicu Františka Feketeho tvorili čísla Tomanova 1 – 64 (úsek do križovatky s ulicou Pri mlyne), ulicu Za Humnami nadväzujúci úsek po Tomanovu 70. 

Obyvatelia novovytvorenej Ulice Františka Feketeho však spísali petíciu proti tejto zmene, argumentovali, že ich časť ulice bola najstaršia v rámci Tomanovej. Magistrát akceptoval túto petíciu a 31. mája 2012 rozhodol o zrušení Ulice Františka Feketeho (Ulica Za Humnami však ostala zachovaná).

Tomanova ulica sa tak po križovatke s ulicou Pri mlyne napája na ulicu Za humnami, aby po jej skončení opäť pokračovala.

Galéria
-------

* prvá časť uliceprvá časť ulice
* druhá časť ulicedruhá časť ulice

Referencie
----------

1. ↑   *Zoznam PSČ Slovenskej republiky* [online]. pscpsc.sk, [cit. 2016-07-19]. Dostupné online.
2. ↑   *Abecedný zoznam ulíc Bratislavy a pomenovaných priestranstiev* [online]. Hlavné mesto SR Bratislava, rev. 2015-11-29, [cit. 2016-07-19]. Dostupné online.
3. ↑   Magistrát hlavného mesta SR Bratislavy, 2011-6-30, [cit. 2016-07-19]. Dostupné online.
4. ↑   *V Bratislave vznikne viacero nových ulíc* [online]. Bratislavské noviny, 2012-5-29, [cit. 2016-07-19]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tomanova ulica**

Externé odkazy
--------------

* Tomanova ulica na mape Bratislavy
Súprava série 8200
Súprava série 8200
Súprava série 8200
**DART** (z angl. Dublin Area Rapid Transit) je označenie pre vnútromestskú železničnú rýchlodráhu v Dubline. 

Spája príbrežné časti mesta s centrom, v stanici Howth Junction sa rozdeľuje na dve linky. Prvá vedie z Malahide cez Portmarnock (súpravy premávajú po hlavnej železničnej trati Belfast-Dublin-Rosslare), ku ktorej sa v stanici Howth Junction pripája trať z Howthu. Ďalej smeruje oblúkom na juh, prechádza centrom mesta a končí v meste Bray. Niektoré spoje pokračujú až do Greystones.

Na oboch tratiach je spolu 28 staníc (od severu na juh, r. 2009):

1. Malahide Station/Howth Station
2. Portmarnock Station/Sutton Station
3. Bayside Station
4. Howth Junction
5. Kilbarrack Station
6. Raheny Station
7. Harmonstown Station
8. Killester Station
9. Clontarf Station
10. Connoly Station
11. Tara Street Station
12. Pearse Station
13. Grand Canal Dock Station
14. Lansdowne Road Station
15. Sandymount Station
16. Sydney Parade Station
17. Bootherstown Station
18. Blackrock Station
19. Seapoint Station
20. Salthill & Monkstown Station
21. Dun Laoghaire Station
22. Sandycove/Glasthule Station
23. Glenageary Station
24. Dalkey Station
25. Bray Station
26. Greystones Station

Na trati jazdia súpravy zelenej farby so žltými pásmi po bokoch a s bielym nápisom „DART". Centrum mesta trať prekonáva viacerými viaduktami, najrušnejšie stanice sú Connoly Station, ktorá je zároveň železničným uzlom a Pearse Station. Poslednou vybudovanou stanicou je Grand Canal Dock Station. DART je jedným z nosných systémov dopravy v meste, avšak veľkou nevýhodou je obslužnosť limitovaného územia vo východnej časti mesta a relatívne nízka rýchlosť prepravy.

V januári 2010 bude otvorená nová stanica v priestore medzi stanicami Howth Junction a Portmarnock, Grange Road Station, ktorá bude obsluhovať novú obytnú štvrť Clongriffin s priľahlými územiami.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dublin Area Rapid Transit**
**Estónska švédčina** (švédsky: *estlandssvenska*, estónsky: *rannarootsi keel*) je jedným z východných dialektov švédčiny, ktorým sa hovorilo v Estónsku, v oblastiach, kde žilo veľa Švédov, napríklad na ostrovoch Vormsi (švédsky *Ormsö*), Saaremaa (švédsky *Ösel*)), Hiiumaa ( švédsky *Dagö*) a Ruhnu (švédsky *Runo*). Najznámejšie dialekty estónskej švédčiny sú *nuckömål* a *rågömål*. Po druhej svetovej vojne boli estónski Švédi vysťahovaní a jazyk vymrel. Po páde Sovietskeho zväzu bol jazyk znovu oživený, a teraz sú kurzy estónskej švédčiny ponúkané na ostrovoch Hiiumaa a Saaremaa.

Ukážka estónskej švédčiny
-------------------------

*"Stick tälknin i stolpan o hälvtor stolpan topa kalkan, säte Halmen o Hälma färe kalkan o ker te Nuckö toka."*

Pre porovnanie švédčina:

*"Stick täljkniven i stolpen och vält stolpen på kälken, sätt Hjälmen och Hjälma för kälken och kör till Nuckö."*

Referencie
----------

1. ↑   *denandrastranden.com – En blogg om mitt liv och dess utmaningar* [online]. www.denandrastranden.com, [cit. 2017-07-25]. Dostupné online. (po švédsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Estonská švédština na českej Wikipédii.*
**Tomáš Bakóc** (v staršej literatúre aj **Tomáš Bakócz**, maď. Bakócz Tamás; \* 1442, Ardud (hist. Erdőd), Sedmohradsko, Uhorsko – † 15. jún 1521, Ostrihom, Uhorsko) bol uhorský rímskokatolícky biskup a kardinál, arcibiskup ostrihomský a prímas uhorský, radca kráľov Mateja Korvína a Vladislava II. Jagelovského.

Biografia
---------

Bol synom obyčajného poddaného Františka Bakóca, ktorý bol pravdepodobne kolárom. Študoval na dominikánskej škole v sedmohradskom meste Satu Mare, od roku 1464 filozofiu na univerzite v Krakove. Neskôr študoval aj v talianskej Ferrare a právo v Padove.

Od roku 1474 bol biskupským kancelárom pri biskupovi Rangonim. Od roku 1483 bol už tajomníkom kráľa Mateja Korvína. V rokoch 1491 – 1505 bol kráľovským kancelárom. V rokoch 1486 – 1491 bol győrským biskupom, v rokoch 1491 – 1498 jágerským biskupom, koncom roku 1497 sa stal ostrihomským arcibiskupom. V roku 1500 bol pápežom Alexandrom VI. menovaný za kardinála a v roku 1507 za benátskeho patriarchu. V roku 1513 bol Levom X. menovaný patriarchom konštantínopolským (carihradským).

Bol najvyšším cirkevným predstaviteľom za vlády Vladislava II. a jeho syna Ľudovíta II. Zo svojich cirkevných benefícií sa významne obohatil (v pozostalosti nechal 40 000 dukátov a 300 centov strieborného riadu). Viedol veľmi nákladný život, nechal prestavať chrámy a biskupské paláce v Jágri a v Ostrihome. Niektoré stavby už nesú znaky nového renesančného umenia (najkrajším príkladom ranej renesancie je jeho vlastná pohrebná kaplnka v ostrihomskej katedrále).

Pohrebná kaplnka arcibiskupa Bakóca v ostrihomskej katedrále
Po smrti pápeža Alexandra VI. sa uchádzal o zvolenie za pápeža, ale neúspešne. Kandidoval aj po smrti pápeža Júliusa II. v roku 1513, viedol konkláve, ale za pápeža opäť nebol zvolený. Nový pápež Lev X. ho aspoň menoval za konštantínopolského patriarchu a udelil mu aj titul pápežského legáta v pripravovanej križiackej výprave proti osmanským Turkom. Koncom apríla 1514 v Uhorsku vyhlásil pápežskú bulu o zvolaní križiackej výpravy proti Turkom. Pod Budínom zhromaždení sedliaci, remeselníci a drobní zemani sa však začali búriť, a tak boli rýchlo odvedení na južné hranice, kde sa ich nespokojnosť preliala do živelného protifeudálneho povstania (viedol ho zeman Juraj Dóža). Arcibiskup Bakóc sa ostro postavil proti vzbúrencom a podporoval tvrdú vojenskú akciu proti nim (a neskoršiu premenu ich sociálneho statusu z poddaných na nevoľníkov, ktoré bolo zakotvené v novom zákonníku, v tzv. *Tripartite*).

Po smrti Vladislava II. Jagelovského jeho moc a postavenie v politickom živote Uhorska poklesla.

Zomrel v Ostrihome, kde je aj pochovaný.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tomáš Bakóc**

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*. Zväzok I A – D. Martin : Matica slovenská, 1986. 583 s. S. 109.

Autoritné údaje: * BnF: 166719068
* GND: 120578395
* ISNI: 0000 0000 3738 3771
* LCCN: n2008065713
* NK ČR: jx20140611001
* PIM: PIM42871
* VIAF: 11784117
* WorldCat: lccn-n2008065713
**Kremenný diorit** je intruzívna vyvretá hornina felzického až intermediárneho zloženia. Je to hornina ležiaca na rozhraní medzi granitoidmi a dioritom.

Hornina býva často synonymne označovaná ako tonalit, ten sa však odlišuje vyšším obsahom kremeňa (20 - 60 %).

Minerálne zloženie
------------------

Najvýznamnejšími minerálmi kremenných dioritov sú plagioklasy (oligoklas, andezín), ďalej kremeň, amfibol a biotit. Priemerný obsah kyslých plagioklasov je 45 - 50%, kremeňa v rozmedzí 5 - 20 %. Vedľajšími minerálmi sú ortoklas (zväčša menej ako 10%), biotit, prípadne amfibol. Pyroxény sa v nich nachádzajú iba zriedkavo. Akcesorickými minerálmi sú najčastejšie apatit, zirkón a ortit. Makroskopicky sa podobajú ostatným granitoidom, hlavne granodioritom a dioritom.

Sú to faneritické (zrnité) horniny. Ich farba je závislá od obsahu tmavých minerálov, sú prevažne sivé.

Kremenný diorit v diagrame QAPF

Výskyt
------

### Na Slovensku

V Západných Karpatoch sa kremenné diority vyskytujú pomerne často, sprevádzajú hercýnske granitoidné masívy. Vyskytujú sa v jadrových pohoriach. Nájsť ich možno v tatriku Malých Karpát, Tribeča, Vysokých a Nízkych Tatrier. Nachádzajú sa i vo veporiku (Veporské vrchy) a gemeriku (Volovské vrchy).

Použitie
--------

Použitie je podobné ako u granodioritov.

Referencie
----------

1. ↑  www.geologie.estranky.cz - Přehled názvů hornin (Online) prístup: 12.4.2009
2. 1 2 3  Veľký, J. 1979: *Encyklopédia Slovenska III. zväzok K - M.* Veda, Bratislava, s. 232
3. 1 2   (Online) prístup: 12.4.2009

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kremenný diorit**
**Bagaceratops** patril medzi pomerne primitívne rohaté dinosaury (Ceratopsia) z čeľade Bagaceratopsidae. Žil v období vrchnej kriedy (pred približne 80 až 75 Ma) v polopúštnej krajine vtedajšej centrálnej Ázie. Jeho jediným druhom je **Bagaceratops rozhdestvenskyi**.

Opis
----

Lebka.
Bol to malý, iba meter dlhý štvornohý bylinožravec. Tento malý dinosaurus trocha pripomínal vyspelejší rod Protoceratops, mal však o niečo kratší a hranatejší kostený golier, pričom hlavu mal vybavenú kosteným nosným hrboľom s užšou základňou.

Nálezy
------

Bagaceratops je známy z pozostatkov približne dvoch desiatok jedincov čo naznačuje, že išlo o hojného tvora. Prvé fosílie Bagaceratopsa boli nájdené v púšti Gobi poľsko-mongolskou expedíciou v 70. rokoch 20. storočia. Bagaceratops je známy podľa piatich kompletných a dvadsiatich neúplných lebiek (najdlhšia z nich meria na dĺžku 17 cm).

Klasifikácia
------------

Bagaceratops patrí medzi rohaté dinosaury (Ceratopsia), skupinu bylinožravých dinosaurov s papagájovitými zobákmi, ktoré sa vyskytovali v Severnej Amerike a Ázii počas obdobia vrchnej kriedy, ktorá skončila zhruba pred 65 miliónmi rokov.

Potrava
-------

Rovnako ako všetky ostatné rohaté dinosaury, aj Bagaceratops bol bylinožravec. Keďže krytosemenné rastliny boli ešte v tomto období menej hojné ako dnes, je možné, že sa tento dinosaurus živil relatívne hojnými papradinami, cykasmi a ihličnanmi. Svojim silným zobákom bol schopný obštipkávať aj silné konáre a výhonky.

Referencie
----------

1. ↑  DODSON, P. BRITT, B. CARPENTER, K. FORSTEROVÁ, C. A. GILLETTE, D. D. NORELL, M. A. OLSHEVSKY, G. PARRISH, J. M. a WEISHAMPEL, D. B.. *The Age of Dinosaurs*. 2. vyd. Berkeley : Publications International, LTD.. ISBN 0-7853-0443-6. Kapitola Bagaceratops, s. 132.

Externé odkazy
--------------

* *Bagaceratops* [online]. Dr. Ken Hooper Virtual Natural History Museum, [cit. 2011-10-17]. Dostupné online. (anglický)
Bagety
Tradičná francúzska bageta
**Bageta** (fr. *baguette*) je druh pečiva pochádzajúceho z Francúzska, ktoré je tvarom neobvykle dlhé v pomere ku svojej celkovej veľkosti. Bežná bageta je 5 až 6 centimetrov široká a môže byť až meter dlhá. V priemere váži okolo 250 gramov.

Bagety sa používajú väčšinou na sendviče alebo jednohubky. Vo Francúzsku veľmi často tvoria základ raňajok, podávajú sa tam s maslom a džemom alebo sa namáčajú do kávy alebo kakaa a sú servírované v malých miskách.

Referencie
----------

1. ↑  Entrada para *baguette*. Avance para la vigésima tercera edición del DRAE.
2. ↑  Merriam-Webster's Collegiate Dictionary, 11th Edition
3. ↑   *baguette: Definition from Answers.com* [online]. answers.com, [cit. 2010-05-01]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* croissant

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bageta**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Bageta****


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |