Mons. ICDr. **Štefan Fogaš** (\* 13. december 1924, Šarišská Trstená, Slovensko – † 28. marec 1974, Paríž, Francúzsko) bol prvým slovenským diplomatom v službách Svätej stolice.

Mladosť a štúdia
----------------

Štefan sa narodil v početnej roľníckej rodine Jána Fogaša a Kataríny Fogašovej, rod. Onuferovej krátko po vzniku prvej česko-slovenskej republiky. Primárne vzdelanie absolvoval na Ľudovej škole v susednej obci Chmeľovec. Po jej absolvovaní v roku 1938 začal študovať na Slovenskom evanjelickom kolegiálnom gymnáziu. V roku 1945 sa Štefan spolu so spolužiakmi z gymnázia zapojil do rekonštrukčných prácach spojených s ukončením druhej svetovej vojny. Pracovali "hlavne na stavbe mostu v Kysaku, potom na oprave železničnej trati vo Veľkej Lodine, stanice v Prešove a na oprave m ostu v Demjate.". V nasledujúcom školskom roku 1945/46 ukončil stredoškolské štúdium s maturitou. V tom čase bolo gymnázium už rok poštátnene.

Bohoslovecké štúdium a kňazstvo
-------------------------------

Následne na to bol prijatý biskupom a apoštolským administrátorom košickej diecézy ThDr. Jozefom Čárskym na štúdium v kňazskom seminári sv. Karola Boromejského v Košiciach. Štúdium nakoniec absolvoval v Ríme, kde bol vyslaný biskupom Čárskym spolu s ďalšími krajanmi (Jozef Tomko, František Fuga, Andrej Šinal). V Pápežskom kolégiu sv. Jána Nepomuckého určeného pre seminaristov zo všetkých česko-slovenských diecéz absolvoval svoju ďalšiu kňazskú formáciu. Na Pápežskej lateránskej univerzite v Ríme absolvoval štúdium Filozofie a teológie. Za kňaza bol ordinovaný 8. júla 1951.

Po vysvätení za kňaza sa ako mnoho ďalších nemohol vrátiť na Slovensko vzhľadom na nástup komunistického režimu v krajine. Z toho dôvodu prvé dva roky pôsobil ako kaplán na severe Talianska.

Štúdium diplomacie
------------------

V roku 1954 sa vrátil na štúdium na svoju alma mater Pápežskú lateránsku univerzitu v Ríme, kde pokračoval v štúdiu civilného a cirkevného práva. Súbežne študoval aj na Pápežskej cirkevnej akadémii diplomaciu ako prvý slovenský kňaz vôbec. 14. mája 1959 získal doktorát z kanonického a cirkevného práva po obhajobe dizertačnej práce o Pavlovskom privilégiu.

V diplomatických službách Svätej stolice
----------------------------------------

V diplomatických službách Svätej stolice pôsobil v Nikarague a Hondurase (1959  –  1963), Argentíne (1963  –  1968), Juhoafrickej republike (1968  –  1970), Iraku (1970  –  1974) a naposledy ako radca nunciatúry v Belgicku a pozorovateľ Vatikánu pri Európskom parlamente (CEE) (1974  –  28. marec 1974).

1. augusta 1960 získal titul Msgr. Monsignore, teda pápežský kaplán. Dnes sa tento titul uvádza ako Mons.

Návšteva vlasti
---------------

Možnosť vrátiť sa do vlasti prišla až po roku 1968, kedy vďaka uvoľneným opatreniam Alexandra Dubčeka a Pražskej jari. Mons. Fogaš pamätal pri svojom pôsobení v azyle aj na rodnú obec a jej obyvateľov. V obci totižto nebol žiaden kostol, iba malá kaplnka sv. Jána Nepomuckého, kvôli čomu museli ľudia chodievať na bohoslužbu pešo niekoľko kilometrov do susedných obcí. Z jeho iniciatívy sa teda v rokoch 1968/69 začalo so svojpomocnou výstavbou kostola zasväteného Kristovi Kráľovi podľa jeho osobného želania. Vďaka diplomatickému pasu sa mu podarilo vstúpiť na územie ČSSR v rokoch 1970, 1971, 1972. Ani jedna z návštev neunikla pozornosti Štátnej bezpečnosti. Pri poslednej návšteve bol kostol dokončený a čakalo sa na vysviacku. Tá bola viackrát odmietnutá zo strany Ministerstva kultúry ČSSR a iných normalizačných úradov. K posviacke malo dôjsť v roku 1974 pri príležitosti výročia kňazskej vysviacky Mons. Fogaša. Tá sa nakoniec uskutočnila až pol roka po jeho úmrtí.

Úmrtie a prenos do vlasti
-------------------------

Mons. Štefan Fogaš zomrel náhle vo veku 49. rokov v priestoroch apoštolskej munciatúry v Paríži. Stalo sa tak po príchode z Belgicka v ranných hodinách vo štvrtok 28. marca 1974. Vo francúzskom Štrasburgu sa mal zúčastniť konferencie Európskeho parlamentu ako delegát Svätej stolice.

Po intervencii Vatikánu na veľvyslanectve ČSSR v Taliansku, mali byť jeho telesné pozostatky prevezené do rodnej obce Šarišská Trstená, kde mal byť pochovaný. Z nejasných príčin Ministerstvo zahraničných vecí ČSSR súhlas na prevoz zrušilo a tak deň pred pohrebom bol nakoniec prevezený do Ríma, kde ho pochovali za účasti jeho matky, bratov a sestry. Pri tejto príležitosti ich prijal aj vtedajší pápež Pavol VI.

Po 33-troch rokoch, 12. decembra 2007 o 15:00 za prítomností vtedajšieho košického arcibiskupa Mons. Alojza Tkáča boli jeho pozostatky prevezené a uložené pri vstupe na miestny cintorín.. Obyvatelia obce si na svojho rodáka spomínajú dodnes.

Referencie
----------

1. ↑  Mons. ICDr. Štefan Fogaš (\*1924 - †1974), www.findagrave.com, [cit. 2021-07-25]
2. ↑  Mons. Štefan Fogaš - prvý diplomat zo Slovenska, ktorý pred 30-timi rokmi úspešne pôsobil v službách sv. Stolice, Brožúra pri prenose telesných pozostatkov v roku 2007, [cit. 2020-12-24]
3. ↑  Ján Fogaš (\*1897 - †1979), www.findagrave.com, [cit. 2021-07-25]
4. ↑  Katarína Fogašová (\*1900 - †1979), www.findagrave.com, [cit. 2021-07-25]
5. ↑  Výročná zpráva druhého štátneho gymnázia za školský rok 1945/46, www.digit.spgk.sk, [cit. 2020-12-24]
6. ↑  Úmrtie Mons. Andreja Šinala, www.grkatpo.sk, 06.10.2007
7. ↑  Štefan Fogaš – prvý slovenský diplomat v službách Vatikánu, www.katolickenoviny.sk, 13.04.2016
8. ↑  Pozostatky Mons. Štefana Fogaša budú prenesené z Ríma na Slovensko, www.tkkbs.sk, 11.12.2007
9. ↑  Na Slovensku budú uložené pozostatky Mons. Štefana Fogaša, sk.radiovaticana.va, 12.12.2007
10. ↑  40. výročie úmrtia Mons. Štefana Fogaša, Šarišská Trstená, Farnosť sv. Alojza Gonzágu v Podhoranoch, 28.3.2014

Literatúra
----------

* FOGAČ, Štefan. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok II C – F. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2004. 696 s. ISBN 80-89023-44-4. S. 601.