recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sophie Elisabeth Marie Gabrielle** (28. október 1967, Mníchov) je dcéra princa Maxa Emanuela, vojvodu bavorského, a jeho ženy švédskej grófky Elisabeth Douglas.

Pred svadbou s lichtenštajnským korunným princom Aloisom používala svoj titul *vojvodkyňa bavorská* a *princezná bavorská* po otcovi, ale tieto tituly neboli platné z dôvodu zrušenia šľachtických titulov v SRN po prvej svetovej vojne. Jej prvým legálnym šľachtickým titulom sa teda stal až titul po manželovi *korunná princezná lichtenštajnská*.

Vzdelanie
---------

V rokoch 1978-1980 navštevovala dievčenskú školu v Heiligenstadt, neskôr dievčenskú internátnu školu v Lenggries. Potom študovala angličtinu a anglickú literatúru na katolíckej univerzite v Eichstätt.

Manželstvo a deti
-----------------

3. júla 1993 sa vo Vaduze vydala za lichtenštajnského princa Aloisa. Majú spolu 4 deti:

* Joseph Wenzel Maximilian Maria (\* 24. máj 1995)
* Marie-Caroline Elisabeth Immaculata (\* 17. október 1996)
* Georg Antonius Constantin Maria (\* 20. apríl 1999)
* Nikolaus Sebastian Alexander Maria (\* 6. december 2000)

Pozri aj
--------

* Lichtenštajnovci
* Wittelsbachovci

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sophie z Lichtenštejna na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 12188077X
* VIAF: 32864213
**Polykles** alebo **Polyklés** (starogr. *Πολυκλῆς* – *Polykles*/ iný prepis *Polyklés*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 4. stor. pred Kr.

Polykles z Kyrény zvíťazil v behu na jedno stadion na 108. olympijských hrách v roku 348 pred Kr. V behu na jedno stadion sa v Olympii súťažilo už od založenia hier v roku 776 pred Kr. a bola to na hrách jediná súťažná disciplína do roku 724 pred Kr. keď sa zaviedol aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj naďalej považoval za hlavné preteky, menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda.

Olympijské víťazstvo Polykla zaznamenal cestovateľ a spisovateľ Pausanias, a to v súvislosti s datovaním víťaznej bitky macedónskeho kráľa Filipa II. proti Fókom v tzv. desaťročnej svätej vojne.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  Africanus, *The Extant Fragments* str. 207.
3. ↑  Papyrus Oxyrhynchus 12 V
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 377.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
7. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 267.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Termín **muzeografia** (lat. *museographia*), ktorý sa objavil už v 18. storočí (Nickel, 1727), je starší ako pojem muzeológia.

V súčasnosti je muzeografia definovaná v podstate ako praktická alebo aplikovaná podoba muzeológie, to znamená súbor techník vyvinutých pre naplnenie múzejných funkcií, zvlášť potom súvisiacich s plánovaním a vybavením múzejných priestorov, s uchovávaním, reštaurovaním, bezpečnosťou a vystavovaním. Na rozdiel od termínu muzeológia bol tento termín dlho používaní pre označenie praktických aktivít spojených s múzeom. Pojem je pravidelne používaní vo frankofónnom svete, zriedkavo však v krajinách, v ktorých sa hovorí po anglicky, kde je uprednostňované vyjadrenie "museum practice". Veľa muzeológov zo strednej a východnej Európy používalo termín "aplikovaná muzeológia", čo je praktická aplikácia techník, ktoré vychádzajú zo štúdia muzeológie, čo je veda vo fáze vývoja.

Zdroj
-----

* ANDRÉ DESVALLÉES, FRANCOIS MAIRESSE a kol. *Základní muzeologické pojmy.* Brno: Technické múzeum v Brne, 2011, Translation LightPoint, s.r.o. Brno, s. 64, ISBN 978-80-86413-79-2.
**Simultánne tlmočenie** alebo menej správne 

**simultánny preklad** je druh tlmočenia. 

V skutočne simultánnom tlmočení, tlmočník počúva rečníka, paralelne jeho prejav prekladá a hovorí ho do mikrofónu. V užšom zmysle a veľmi často sa ako simultánne tlmočenie označuje len kabínkové simultánne tlmočenie, teda tlmočenie a elektroakustická sústava, slúžiace v konferenčných sálach na dorozumievanie na medzinárodných zasadaniach. Hovorený prejav sa tu prenáša do tlmočníckej kabíny a v nej sa ihneď paralelne tlmočí. Simultánne tlmočenie vo svojom štandardnom formáte vyžaduje kvôli mimoriadne vysokej náročnosti a veľkému kognitívnemu zaťaženiu prácu dvoch tlmočníkov, ktorí sa pri tlmočení striedajú. Nevyhnutné je technické vybavenie, ktoré zabezpečujú špecializované firmy. Skladá sa zo samotnej kabíny (neraz prenosnej), dvoch tlmočníckych konzol, užívateľských staničiek, zvukovej aparatúry a vysielača. 

Niekedy sa za simultánne tlmočenie pokladá aj súbežné čítanie dopredu pripraveného prekladu prejavu, ale v tomto prípade nejde o skutočné simultánne tlmočenie ale o tzv. **tlmočenie z listu**. Ďalšou špecifickou formou tlmočenia je tzv. **šušotáž**, ide o simultánne tlmočenie zdrojového textu priamo do ucha klienta šepkaním.

Zaujímavé zdroje
----------------
**Muzeálna slovenská spoločnosť** (**MSS**) bola vedecká spoločnosť založená v roku 1893 v Martine.

V roku 1895, kedy začala svoju činnosť, sa prvým predsedom stal katolícky kňaz Andrej Kmeť, ktorý sa zaslúžil o jej aktívnu činnosť. Združovala záujemcov o zbieranie, zhromažďovanie, odborné opatrovanie a sprístupňovanie pamiatok materiálnej a duchovnej kultúry Slovákov. Hlavnými cieľmi spoločnosti boli založenie národného múzea, knižnice a organizovanie výskumnej vlastivednej a muzeologickej činnosti. Nahrádzala tiež činnosť zrušenej Matice slovenskej. Založila Slovenské národné múzeum a jeho správcovia boli poverení vedením múzea práve vedením MSS. Prvé priestory, kde MSS sprístupnila svoje zbierky, boli ešte na pôde Národného domu, neskôr v roku 1908 bola verejnosti sprístupnená prvá budova Slovenského národného múzea postavená z korunovej zbierky. Jej otvorenia sa Andrej Kmeť už nedožil.

Vydávala periodiká Časopis Muzeálnej slovenskej spoločnosti a Sborník Muzeálnej slovenskej spoločnosti, na ktorý nadviazal poradím ročníkov Zborník Slovenského národného múzea.

Po roku 1918 sa jej činnosť prelínala s činnosťou novozaloženej Matice slovenskej a Slovenského národného múzea. Až do roku 1948 spravovala Slovenské národné múzeum v Martine, kedy bolo toto múzeum poštátnené. V roku 1960 bola zrušená, pričom jej muzeálne zbierkové fondy boli už vo fondoch Slovenského národného múzea v Martine, archívne fondy boli zaradené prevažne do Štátneho slovenského ústredného archívu v Bratislave, menšia časť do iných štátnych archívov.

Predsedovia Muzeálnej slovenskej spoločnosti
--------------------------------------------

* 1895-1908 Andrej Kmeť
* 1908-1919 Štefan Mišík
* 1919-1926 František Richard Osvald
* 1926-1937 Karol Anton Medvecký
* 1938-1945 Jozef Škultéty
* 1945-1962 Štefan Janšák

* 1993-2003 Imrich Sedlák
* 2003-2008 Richard Lacko
* 2008- Igor Krištek
**Annabelle Frances Wallis** (\* 5. september 1984, Oxford, Spojené kráľovstvo) je britská herečka známa zo seriálu *Tudorovci: Sex, moc a intrigy*. Jej strýkom bol známy herec Richard Harris.

Životopis a kariéra
-------------------

Narodila sa v Anglicku ale vyrastala v Portugalsku. Hovorí plynule portugalsky, francúzsky, španielsky a arménsky. Jej strýkom je známy herec Richard Harris.

V Portugalsku Annabelle natočila zopár krátkych filmov, no neskôr odcestovala do Londýna, aby sa mohla venovať filmu. V Londýne pôsobila v niekoľkých reklamách a začala študovať na dramatickej škole.

V roku 2007 sa objavila v niekoľkých menej úspešných filmoch, ako napríklad v nemeckom horore *Oceľová pasca* či v anglickej dráme *Diana - Posledné dni princeznej*. Menšiu rolu mala aj v americkom filme *Pavučina lží*, po boku hercov Leonarda DiCapria a Russela Crowea.

Jej zatiaľ najväčšia rola, ktorá ju preslávila bola v seriály *Tudorovci: Sex, moc a intrigy*. Jej postava bola náhrada za herečku Anitu Briem.

Dostala menšiu úlohu vo filme *X-Men: Prvá trieda* či v romantickej dráme *W.E* ktorú režírovala speváčka Madonna. V roku 2014 získala jednu z hlavných postáv v horore *Annabelle*, ktorý poukazuje na udalosť z filmu *V zajatí démonov*.

V roku 2017 sa pripojila k natáčaniu filmu *Múmia* spoločne s Tomom Cruisom, kde stvárnila archeologičku, ktorá pracuje pre loveckú organizáciu známu ako Prodigium. V rovnakom roku tiež stvárnila postavu Maggie v dobrodružnom filme *Kráľ Artuš: Legenda o meči*.

Objavila sa tiež v hlavnej úlohe vo filme *Vtelenie zla*, ktorý režíroval James Wan. Film mal premiéru v septembri 2021. Tiež sa objavila v televíznom seriály *Star Trek: Discovery*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Annabelle Wallisová**

Externé odkazy
--------------

* Annabelle Wallis v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Annabelle Wallis v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Annabelle Wallis na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 169573828
* GND: 1011171554
* ISNI: 0000 0001 1880 7900
* LCCN: no2010009965
* NK ČR: xx0227018
* VIAF: 106895167
* WorldCat: lccn-no2010009965
**Alkimos** (starogr. *Ἄλκιμος*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. stor. pred Kr.

Alkimos z Kyziku si na 159. olympijských hrách v roku 144 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol hlavným olympijským pretekom a menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. Zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi zostavili koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní.

Zoznam olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), a to i meno olympionika Alkima, uvádza historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (starogr. *Παντοδαπὴ Ἱστορία* – *Pantodapé Historia*). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2004. ISBN 0-203-49732-5. S. 158.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Brat
islava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 425.
5. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Alkippé** alebo **Alkippa** (starogr. *Ἀλκίππη* – *Alkippé*, lat. *Alcippe*) je v gréckej mytológii jedna z Amazoniek družiny kráľovnej Hippolyty. 

Hippolyta ako odznak svojej kráľovskej hodnosti nosila krásny pás, ktorý jej daroval boh vojny Ares. Tento pás zatúžila vlastniť Adméta, dcéra mykénskeho vládcu Eurysthea, ktorému v tom čase slúžil hrdina Herakles. Eurystheus preto rozkázal Heraklovi, aby mu pás priniesol.

Keď sa Hippolyta dozvedela, prečo Herakles prišiel, sama mu chcela svoj pás na znak svojej úcty ponúknuť. Ale Héra, ktorá proti Heraklovi neustále intrigovala, rozšírila správu, že Herakles prišiel Hippolytu zajať a odviesť ju do otroctva. Amazonky preto na Herakla a jeho druhov zaútočili, ale po statočnom boji im nakoniec podľahli. Medzi Amazonkami, ktoré v tomto krvavom boji prišli o život bola aj mladá Alkippé, ktorá sa už dávnejšie zaviazala prísahou, že zostane navždy pannou a tak svoj sľub dodržala.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 200.
2. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,16,3.
Súradnice: 32°39′20″J 70°0′57″Z﻿ / ﻿32,65556°J 70,01583°Z﻿ / -32.65556; -70.01583

**Aconcagua** [španielska výslovnosť v IPA: akoŋˈkaɣwa] je najvyšší vrch Ameriky s výškou 6 959 m. Nachádza sa v pohorí Andy v provincii Mendoza v Argentíne, asi 112 kilometrov severozápadne od mesta Mendoza. Vrchol je asi 5 kilometrov od provincie San Juan a 15 kilometrov od medzinárodnej hranice s Čile. Aconcagua je najvyšším vrchom Západnej a Južnej pologule. Takisto je jednou z Korún Zeme.

Dejiny
------

V jazyku Inkov sa nazývala *Anco-cahuac*. Tento názov v kečuánčine znamená *Biela stráž*. To, že Inkovia vystúpili na vrchol ako prví, dokázané nie je, ale nesporne sa dostali do veľkej výšky. Na iných vrcholoch Ánd boli nájdené ich stopy aj vo výškach nad 6 000 m.

Prvým Európanom, ktorý preskúmal okolie Aconcaguy bol generál José de San Martín so svojou armádou 5 300 vojakov, 10 600 mulov a 1 600 koní, ktorý sa v roku 1817 dostal cez masív Ánd práve v tejto oblasti. Charles Darwin uvidel Aconcaguu v roku 1832. Ako prvý Európan sa pokúsil vyliezť na vrchol Paul Gussfeldt (jeden z najznámejších horolezcov Nemecka vtedajšej doby), ktorý sa v roku 1883 dostal do výšky 6 560 m. Prvý, kto dosiahol samotný vrchol hory bol horský vodca Mathias Zurbriggen zo Švajčiarska v roku 1897. Ďalší dvaja členovia expedície vystúpili na vrchol niekoľko dní potom.

Geológia
--------

Vrch bol vytvorený odobratím Platne Nazca pod Juhoamerickou platňou počas geologicky nedávnej Andskej orogenézy; ale nie je sopkou. 

Aconcagua je tvorená usadenými horninami pokrytými vrstvou andezitov. Snežná čiara sa pohybuje na úrovni 4 700 m n. m. hora má 7 ľadovcov (úhrnná rozloha až 80 km²).

Referencie
----------

1. 1 2 3   Instituto Geográfico Nacional, [cit. 2012-03-06]. Dostupné online. (po španielsky)
2. 1 2  Aconcagua. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 40.
3. ↑  FITZGERALD, E. A.. On Top of Aconcagua and Tupangato. *McClure's magazine* (S. S. McClure, Limited), 1898, roč. 12, s. 71 – 78.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aconcagua**

| * z
* d
* u
Vrcholy Koruny Zeme |
| --- |
| 
* Ázia – Everest (8 848)
* Južná Amerika – Aconcagua (6 962)
* Severná Amerika – Denali (6 168)
* Afrika – Kilimandžáro (5 895)
* Európa – Elbrus (5 642)
* Antarktída – Vinson Massif (4 892)
* Austrália a Oceánia – Puncak Jaya (4 884) / Kościuszkov vrch (2 228) (iba Austrália)

 |
**Acidobázická rovnováha** je rovnováha medzi prívodom a vylučovaním, resp. medzi tvorbou a neutralizáciou kyselín a zásad v organizme. Koncentrácia vodíkových iónov v mimobunkovej tekutine sa pohybuje okolo 40 mmol.l−1, čo zodpovedá hodnote pH 7,4. Aj pomerne malé výkyvy z tejto rovnovážnej hodnoty majú pre organizmus závažné následky, preto existujú systémy, ktoré ju udržiavajú v stabilných hodnotách. Stálosť pH vnútorného prostredia sa tiež označuje ako *izohydria*.

Rovnovážne systémy
------------------

* tlmivé
	+ hydrogénuhličitanový
	+ fosfátový
	+ hemoglobínový
	+ bielkovinový
* regulácia pH dýchaním (CO2 + H2O ⇌ H2CO3 ⇌ H+ + HCO3−)
* regulácia pH obličkami (vylučovanie H+, regulácia vylučovania NaHCO3)

Poruchy acidobázickej rovnováhy
-------------------------------

* respiračné (podmienená zmenami pCO2)
	+ respiračná acidóza
	+ respiračná alkalóza
* metabolické (podmienená zmenami koncentrácie NaHCO3)
	+ metabolická acidóza
	+ metabolická alkalóza

Kompenzácia poruchy prebieha recipročne, napríklad metabolická acidóza sa kompenzuje respiračnou alkalózou. Zásadný význam pre liečbu týchto porúch má určenie primárnej príčiny; zásah do kompenzačnej zložky by pacienta ešte viac poškodil. Väčšina porúch je zmiešaná, s väčším či menším podielom oboch zložiek.

Pozri aj
--------

* homeostáza

Zdroj
-----

* acidobázická rovnováha. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 39.
**Joseph Henry „Joe" Engle** (\* 26. august 1932, Chapman) je bývalý americký astronaut z programov Apollo a letov s raketoplánmi (Shuttle Mission).

Životopis
---------

Po základnej a strednej škole v roku 1955 vyštudoval kansaskú univerzitu (*University of Kansas*) s diplomom leteckého inžiniera. Ďalšie vzdelanie získal v pilotnej škole pri americkej základni Edwards Air Force Base v Kalifornii, ukončil ju v roku 1963. Už pod hlavičkou NASA v rámci programu X-15 absolvoval 16 letov na palube raketového lietadla vo výškach nad 50 km nad Zemou. V roku 1966 nastúpil do piatej skupiny budúcich kozmonautov. Bol pilotom v záložnej posádke Apollo 14. Po ukončení programu Apollo sa zaškolil na lety raketoplánov, stal sa z neho plukovník amerického vojenského letectva. 

Je ženatý a má dve deti, používa prezývku Joe.

Lety do vesmíru
---------------

Druhý testovací let raketoplánu Columbia v roku 1981 absolvoval Joe Engle spoločne s Richardom Trulym. Štartovali z mysu Canaveral na Floride, Zem obleteli 36 krát, kvôli poruchám batérií pristáli na základni Edwards v Kalifornii predčasne.

O štyri roky neskôr letel ako veliteľ na raketopláne Discovery. Štart aj pristátie prebehlo na rovnakých miestach, ako pri prvom lete. Na palube boli kozmonauti pplk. Richard Covey, William Fisher, James van Hoften a John Lounge. Pätica kozmonautov počas sedemdenného letu vypustila na obežnú dráhu tri družice: ASC-1, AUSSAT 1 a Leasat 4. Potom na obežnej dráhe kontaktovali nefunkčnú družicu Leasat 3 a dokázali ju oživiť. Tým splnili všetky úlohy letu.

Bol 104. človek vo vesmíre. Počas svojich dvoch letov v ňom strávil 9 dní.

* STS-2, Columbia (12. november 1981 – 14. november 1981)
* STS-51-I, Discovery (27. august 1985 – 3. september 1985)

### Po letoch

V roku 1993 mal hodnosť generálmajora a odišiel z NASA k spoločnosti Air National Guard ako konzultant (vo veku 61 rokov).

Literatúra
----------

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny životopis na stránkach NASA (po anglicky)
* Engle, J.H. v Malej encyklopédii kozmonautiky (po česky)
* Joseph Engle v encyklopédii SPACE-40 (po česky)

Autoritné údaje: * LCCN: n82072202
* VIAF: 60427140
* WorldCat: lccn-n82072202
Bairiki
**Bairiki** je jedným z najväčších miest ostrovného štátu Kiribati. Leží na atole Tarawa. Niekedy býva označované ako jeho hlavné mesto. V roku 2015 žilo v Bairiki 3 218 obyvateľov. V Bairiki v štvrti Bonriki leží medzinárodné letisko pre Kiribati – Bonriki International (TRW)

Súčasnosť
---------

Tvar atolu Tarawa a umiestnenie mesta Bariki (obvykle uvádzaného ako Bairiki)
Mesto leží na južnej časti atolu Tarawa, konkrétne na ostrovčeku Bairiki. Niekedy býva označované ako hlavné mesto Kiribati – toto označenie pochádza z dôb, kedy v Bairiki sídlil parlament aj vláda. 

V súčasnosti sa ako hlavné mesto uvádza celý atol, teda Tarawa, prípadne jeho južná najkompaktnejšia skupina ostrovčekov, Južná Tarawa.

Na Bairiki je umiestený prezidentský úrad a niektoré ministerstva. Ďalej sa tu nachádzajú dva kostoly, hotel, hlavná z troch kiribatských pôšt a pod. Je tu tiež umiestnená pobočka Juhopacifickej univerzity (jej hlavné sídlo je v meste Suva na Fidži). Ne tejto pobočke študuje v rôznych formách štúdia asi 500 študentov.

Vysiela odtiaľ štátne Rádio Kiribati (v Kiribati neexistuje televízia) a vychádzajú tu jediné kiribatské noviny: štátny týždenník *Te Ukera* a nezávislý týždenník *Kiribati Newstar*.

Bairiki je rovnako ako celý štát ohrozené zvyšovaním hladiny oceánov, čo v budúcnosti môže znamenať nutnosť sťahovania jeho obyvateľov do iných časti štátu, prípadne aj mimo neho.

Dejiny
------

Počas druhej svetovej vojny sa na Bairiki a na celom atole odohrala Bitka o Tarawu. Jej hlavné boje prebiehali v dňoch 20. – 23. novembra 1943.

Američania si potrebovali vytvoriť základňu pre oslobodzovanie ďalších oblastí Tichého oceánu a preto napadli tunajšiu japonskú posádku na ostrovčeku Betio (4 km západne od Bairiki). Letisko na tomto ostrovčeku bránilo asi 4 500 japonských vojakov. Prakticky všetci z nich počas bitky padli alebo spáchali samovraždu; len 17 ich bolo zajatých. Američania stratili 1 001 vojakov a takmer 3 000 bolo zranených.

Referencie
----------

1. ↑  
 *Kiribati mizí pod mořem. Lidi chce poslat do Austrálie* [online]. aktuálně.cz, 2008-06-28, [cit. 2008-11-09]. Dostupné online.

Súradnice: 1°21′24″S 172°55′42″V﻿ / ﻿1,356565°S 172,928311°V﻿ / 1.356565; 172.928311
Tento **zoznam nehnuteľných kultúrnych pamiatok v meste Brno v okrese Brno-mesto** vychádza z Ústredného zoznamu kultúrnych pamiatok ČR, ktorý na základe zákona č. 20/1987 Zb. o štátnej pamiatkovej starostlivosti, vedie Národný pamiatkový ústav ako ústredná organizácia štátnej pamiatkovej starostlivosti. Na záznam štátnej evidencie sa dostanete kliknutím na identifikačné číslo pamiatky v tabuľke zoznamu. Údaje sú priebežne upresňované, napriek tomu môžu obsahovať aj rad vecných a formálnych chýb a nepresností či byť neaktuálne. 

Ak boli niektoré časti dotknutého územia vyčlenené do samostatných zoznamov, mali by byť odkazy na tieto čiastkové zoznamy uvedené v úvode tohto zoznamu alebo v úvode príslušnej sekcie zoznamu.

Zoznamy podľa mestskej časti
----------------------------

Mesto Brno sa skladá z 29 mestských častí. Kultúrne pamiatky v každej z nich boli vyčlenené do samostatného zoznamu:

* Brno-stred
* Brno-jih (Komárov, Dolné Heršpice, Horní Heršpice, Přízřenice, sčasti Tŕnistá)
* Brno-sever (Husovice, Lesná, Soběšice, z väčšej časti Černá Pole, sčasti Zábrdovice)
* Brno-Bohunice
* Brno-Bosonohy
* Brno-Bystrc
* Brno-Černovice
* Brno-Chrlice
* Brno-Ivanovice
* Brno-Jehnice
* Brno-Jundrov (z väčšiny Jundrov, sčasti Pisárky)
* Brno-Kninicky
* Brno-Kohoutovice (Kohoutovice, sčasti Pisárky, z malej časti Jundrov)
* Brno-Komín
* Brno-Královo Pole (Královo Pole, Ponava, Sadová, z malej časti Černá Pole)
* Brno-Líšeň
* Brno-Maloměřice a Obřany (Obřany, čiastočne Malomerice)
* Brno-Medlánky
* Brno-Nový Lískovec (z veľkej časti Nový Lískovec, z malej časti Starý Lískovec))
* Brno-Řečkovice a Mokrá Hora (Reckovice, Mokrá Hora)
* Brno-Slatina
* Brno-Starý Lískovec (z veľkej časti Starý Lískovec, z malej časti Nový Lískovec)
* Brno-Tuřany (Tuřany, Brněnské Ivanovice, Dvorska, Holásky)
* Brno-Útěchov
* Brno-Žabovřesky
* Brno-Žebětín
* Brno-Židenice (čiastočne Židenice, sčasti Zábrdovice)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Seznam kulturních památek v Brně na českej Wikipédii.*
Class-header-CSS3
**CSS3** (*Cascading Style Sheets 3*) je už tretia verzia kaskádových štýlov CSS, a to od roku 2005, kedy bol vývoj tejto technológie začatý konzorciom W3C. Očakávané dokončenie tejto technológie sa predpokladá na rok 2015, ale už skôr bola väčšina vlastností podporovaná najbežnejšími webovými prehliadačmi.

Prehľad nových vlastností v CSS3
--------------------------------

### Zaoblené rohy

Jednou z dnes už hojne využívaných nových vlastností je zaoblenie rohov HTML prvkov. Vďaka tejto vlastnosti sa nemusia zaoblenia riešiť pomocou obrázkov, ale pomocou **border-radius**. Túto vlastnosť je možné použiť s jednou, dvoma alebo štyrmi hodnotami. A je potrebné to zapísať spolu s ďalšími proprietárnymi vlastnosťami pre jednotlivé prehliadače a to z dôvodu kompatibility medzi prehliadačmi.

### Tieň pri blokovom prvku

Táto vlastnosť nastavuje tieň u blokového prvku.

### Tieň u texte

Táto vlastnosť nastavuje tieň pri obyčajnom texte.

### Transformácia

Táto vlastnosť umožňuje transformovať prvok. Rozlišujú sa tri transformácie a to **translate**, **rotate** a **scale**

### Ďalšie vlastnosti

CSS3 prináša ďalšie nové vlastnosti ako nové farebné modely RGBA, HSL a HSLA alebo priehľadnosť a ďalšie. Keďže je táto technológia stále vo vývoji, tak sa ešte niektoré vlastnosti dotvárajú.

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka CSS
* Css3.info
* Css3please.com
* Jakpsatweb.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku CSS3 na českej Wikipédii.*
Mojžiš s desatorom
Sinaj (Mojžišov vrch)
**Sinaj** (v starohebrejčine **Sínaj** alebo nepresným prepisom *Sínai*; hebr. písmom סיני) je podľa Biblie vrch, na ktorom dal Boh Jahve Mojžišovi Desať prikázaní. 

Tie prikázania boli napísané na dvoch kamenných doskách – prikázania voči Bohu a prikázania voči blížnym. Mojžišovi dal tieto prikázania dokonca dvakrát, keďže prvý exemplár Mojžiš sám rozbil – od hnevu, že kým on bol hore, Izraelci čakajúci naňho pod vrchom si urobili zlaté teľa a tomu sa klaňali.

Poloha
------

Sinaj je pravdepodobne identický s dnešným vrchom Džabal Músá (Gebel Músa/Džebel Músa – doslova Mojžišov vrch; 2 285 m n. m.) na Sinajskom polostrove v Egypte, ale uvádzajú sa aj iné lokalizácie. Sinaj je tiež možno identický či susedí s vrchom Horeb (Chóreb/Oreb) takisto spomínaným v Biblii. 

Na úpätí Džabala Músá od 4. storočia po Kr. žijú mnísi a od 6. storočia tu stojí Kláštor svätej Kataríny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sinaj (vrch v Biblii)**
**Marián Prekop** je slovenský kulturista a tréner kulturistiky. V roku 1989 získal druhé miesto na Majstrovstvách Európy v Nórsku a v roku 1991 tretie miesto v Taliansku. Je držiteľ dvoch titulov majstra Česko-Slovenska a získal aj ocenenie Majster športu. Dnes pôsobí ako osobný tréner.

Charakteristika
---------------

Vynikal najmä súmernosťou postavy, výbornými nohami a precízne predvedenou voľnou zostavou. Jeho nevýhodou bol nízky vzrast (162 cm) a o reprezentačné miesta musel bojovať s ďalšími elitnými československými kulturistami – napr. Anton Holič, Libor Minařík, Alois Pek, Anton Šaray, Ondrej Žemba, Pavol Jablonický, Petr Dudarec, Milan Rolinec, Miloš Paulů, Pavel Grolmus, Jan Černý, Jan Kus, Roman Vrábel a ďalší.

K jeho najväčším úspechom patrí 2. miesto na ME 1989 v Oslo. Je dvojnásobný majster Česko-Slovenska, mnohonásobný medailista M-ČSSR a M-SSR, získal veľa medzinárodných ocenení. V roku 1989 mu ÚV ČSZTV za svoje mimoriadne športové výkony a vysoké majstrovstvo udelil čestný titul "Majster športu".

V súčasnosti sa venuje trénerskej práci, fitnes a kondičným tréningom pre ženy a mužov. Pôsobí aj ako rozhodca SAKFST.
Muğla
**Mugla** (tur. Muğla, gr. Μούγλα (Múgla)) je mesto na juhozápadnom pobreží Turecka, v rovnomennej provincií.

História
--------

V staroveku bolo toto územie obývané Kármi, pričom sa dostávalo pod vplyv Grékov, ktorí tu sídlili na neďalekom pobreží a na ostrove Rodos. Územie neskôr pripadlo Peržanom, Macedóncom, Rodosčanom, ktorí sa tu pravdepodobne aj usadili a neskôr Rimanom. Skutočné mesto tu však vzniklo až neskôr, v 10. storočí, kedy sa tu usadili mnohí Gréci z neďalekého Dodekanézu, Peloponézu a tiež ďalších egejských ostrovov. Počas turkokratie tu Gréci stále tvorili väčšinu a držali mestskú ekonomiku, nakoľko sa starali o obchodovanie. Grécka komunita sa v meste dištancovala od miestnych Turkov a tak sa mesto rozdelilo na dva samostatné celky. Významná grécka komunita Mugly a celej západnej Anatólie opustila tieto územia počas grécko-tureckej výmeny obyvateľstva v roku 1923.

Dnes
----

Dnes patrí Mugla k malým tureckým mestám na západnom pobreží. Má približne 20 000 obyvateľov a jej obchodný význam sa po odchode Grékov zmenšil. Sídli tu však univerzita a mesto je zaujímavé svojou starou architektúrou, ktorá láka veľa turistov. V meste môžeme navštíviť aj tradičný osmanský bazár, veľkú mešitu Kurşunlu Cami z 15. stor. kúpele (Chammam) z 13. stor. staré grécke a turecké štvrte, vežu z hodinami, ktorú postavil miestny grécky podnikateľ v 19. stor. či miestne múzeum. Z Mugli pochádza známa francúzska herečka, gréckeho pôvodu Anna Mouglalis.

Zdroj
-----

* Ioannis Zografidis-Ellinikes poleis tis Mikras Asias
**Crixus**, tiež **Krixos** († 72 pred Kr.) bol spolu so Spartakom a Oenomaom veliteľ otrokov v Treťom povstaní otrokov (známom aj ako Spartakovo povstanie).

Crixus bol pravdepodobne Gal, jeho meno znamená v gálčine *ten s kučeravými vlasmi*. Bojoval proti Rimanom za kmeň Allobroges, bol uväznený a vycvičený ako gladiátor v Capui.

Spočiatku bola armáda otrokov veľmi úspešná, porazila vojsko, ktoré poslal rímsky senát na potlačenie vzbury. Ale Crixus nesúhlasil so spartakovým cieľom odísť z Itálie a ísť do domoviny otrokov – do Galie a na Balkán. A tak sa spolu s časťou otrokov oddelili od Spartaka a rozhodli sa ostať na juhu Itálie.

Na jar roku 72 pred Kr. boli Crixus a jeho skupina pri hore Gargane v Apúlii obklúčení. Crixus bol zabitý a jeho 30-tisícová armáda porazená.

Spartakus si uctil pamiatku bývalého gladiátora Crixa, spôsobom rímskych aristokratov, pohrebnými hrami na ktorých 300 rímskych vojnových zajatcov bojovalo na smrť ako gladiátori.

Pop kultúra
-----------

* Vo filme *Spartakus*, z roku 1960, hrá John Ireland *Crixa*.
* *Crixus* sa objavuje ako postava vo Jeff Wayneovej muzikálnej verzie Spartaka.
* *Crixa* hrá Paul Kynman v televíznom filme z roku 2004 *Spartakus*.
* Manu Bennett hrá *Crixa* v televíznom seriály *Spartakus: Krv a piesok*.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Crixus na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 48°08′54″S 17°06′52″V﻿ / ﻿48,1484°S 17,1144°V﻿ / 48.1484; 17.1144

**Mariánska ulica** je ulica v Starom Meste v Bratislave.

Nachádza sa medzi Obchodnou a Špitálskou ulicou, pripája sa k nej Heydukova ulica. 

Na ulici sa nachádza okrem iného bývalá budova (jedna strana budovy) Ministerstva obrany, tzv. Hurbanove kasárne.

Názov
-----

V roku 1846 sa spomína iba opisne ako "Gasse von Schöndorfergasse nach Spitalgasse" (t.j. "ulička zo Schöndorfskej uličky na Špitálsku uličku"). Prvýkrát oficiálne pomenovaná bola v roku 1850 ako *Mariengasse* (nem. doslova "Mariánska/Máriina ulička"), neskôr pribudol aj maďarský oficiálny názov *Mária utca*. Od začiatku 20. rokov 20. storočia znel oficiálny názov *Mariánska ulica*, od roku 1954 *Markušova ulica*, od 1.4. 1991 znova *Mariánska ulica* .

Názvy odvodené od slova Mária pochádzajú od mariánskeho kultu. Socha Panny Márie aj bola umiestnená v záhrade na ulici, neskôr na priečelí (honvédskych/Hurbanových) kasární.

Dejiny
------

Ulica bola verejnosti sprístupnená v roku 1846. Na juhozápadnej strane ulice bola spočiatku len zeleň (záhrada), zástavba bola len severnej strane. V roku 1880 tu bola postavená poisťovňa, v roku 1937 reštaurácia *Smíchovský dvor*, kníhtlačiareň *Grafik*, Mariánsky dvor a kníhkupectvo, v roku 1939 stavebné družstvo *Domus* a Prvá bratislavská ľudová kuchyňa, v roku 1949 redakcia a administrácia *Index*, nočný bar *La Paloma* (do roku 1978) a nočný bar *Kryštáľ*. Do 90. rokov bolo na ulici kníhkupectvo.

Zaujímavosti
------------

Mariánska ulica bola do roku 1950 aj ulica, ktorá sa nachádzala v Petržalke v západo-východnom smere zhruba v oblasti dnešnej Švabinského ulice. V roku 1950 bola premenovaná na „Širokú ulicu" a zanikla v polovici 70. rokov s výstavbou súčasnej Petržalky.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mariánska ulica (Bratislava)**

Referencie
----------

1. ↑  Na mape Slovenskej kartografie z roku 1991 alebo 1992 je (opakovane) uvedená s jazykovou chybou ako *Marianska*, správne sa píše Mariánska. Pozri: Bratislava - mapa mesta, Slovenská kartografia, 7. vydanie, (?)1992 a KSSJ
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Horváth, V.: Bratislavský topografický lexikon, 1990; Poznámka: Autor uvádza *totožné pomenovanie [teda "Široká"] je aj novej ulice (cca. 1975) približne v priestore pôvodnej ulice*. Ulica mena Široká na rovnakom (ani inom) mieste v Bratislave sa však na mapách Slovenskej kartografie z 80. rokov nenachádza a v priestore bývalej ulice sa na mapách nenachádza žiadna ulica.

Zdroj
-----

* Horváth, V.: Bratislavský topografický lexikon, 1990

Externé odkazy
--------------

* Mariánska ulica na mape Bratislavy
**Croatian Indoors 1996** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 29. do 5. februára 1996 v hale na tvrdom povrchu v chorvátskom hlavnom meste Záhreb. Titul v dvojhre získal Chorvát Goran Ivanišević, ktorý vo finále porazil Francúza Piolina. Bol to jeho 13. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Holanďan Menno Oosting a Belgičan Libor Pimek, ktorí vo finále porazili česko-holandský pár Martin Damm, Hendrik Jan Davids. Pre Oostinga to bol šiesty a pre Pimeka 13. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Croatian Indoors 1996*
**Chorvátsko Goran Ivanišević** vs. Francúzsko Cédric Pioline 3-6 6-3 6-2

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Croatian Indoors 1996*
**Holandsko Menno Oosting / Belgicko Libor Pimek** vs. Česko Martin Damm / Holandsko Hendrik Jan Davids 6-3 7-6

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje v Záhrebe |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  | 1996 | 1997 | – | – |
| – | – | – | – | – | – | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |
Súradnice: Hviezdna mapa 03h 19m 41s; -19° 24′ 41″

**NGC 1300** je špirálová galaxia s priečkou v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. decembra 1835. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.

Nachádza sa asi 3° severne od hviezdy Tau4 Eridani. Amatérskym ďalekohľadom je ťažko pozorovateľná, ale je známa zo snímok Hubbleovho vesmírneho ďalekohľadu. Je to priam učebnicový príklad špirálovej galaxie s priečkou. Jej priečka je veľmi výrazná a na koncoch sa na ňu pod pravým uhlom pripájajú špirálové ramená. Nachádza sa vo vzdialenosti 70 – 75 miliónov svetelných rokov a jej priemer je vyše 100 000 svetelných rokov. Podľa iných zdrojov len priemer priečky je 150 000 ly. Podrobnejšia prehliadka jadra galaxie ukazuje pozoruhodné oblasti so špirálovou štruktúrou veľké asi 3 000 svetelných rokov. Na rozdiel od väčšiny špirálových galaxií nie je známe, že by NGC 1300 mala v jadre čiernu dieru. 

  

*… | NGC 1299 | **NGC 1300** | NGC 1301 | …*

Pozri aj
--------

* Zoznam NGC objektov
**Acid3** je tretí test, ktorý má za cieľ poukazovať na chyby v implementáciách webových štandardov internetových prehliadačov. Test vytvoril v rokoch 2007-2008 pomocou dobrovoľníkov Ian Hickson a oficiálne ho publikoval začiatkom roka 2008 skupinou Web Standards Project.

Oproti predchádzajúcim testom je omnoho rozsiahlejší a sústreďuje sa na testovanie niekoľkých špecifikácií, okrem iného DOM, JavaScript, SVG a CSS3.

Na úspešné splnenie testu musí webový prehliadač zobraziť Acid3 na pixel presne s porovnávacím zobrazením a animácia celého testu musí byť plynulá. Hoci väčšinu podmienok testu splnili testovacie verzie prehliadačov Opera a Safari počas niekoľkých týždňov, oficiálne celým testom v polovici roku 2008 žiadny prehliadač neprešiel.

Detaily o neprejdených testoch sa zobrazia po kliknutí na písmeno A zobrazeného na Acid3 teste. Pri kliknutí je možné držať kláves Shift na zobrazenie informácií v novom okne.

V septembri 2011 bol Acid3 test zmenený z dôvodu zmien v špecifikáciách.

Pozri aj
--------

* Acid1
* Acid2

Externé odkazy
--------------

* Acid3 test

### Referencie

1. ↑  Firefox prošel ACID3 testem bez jediné úpravy
**Anna z Foix a Candale** (\* okolo 1484, Foix, Francúzsko – † 26. júl 1506, Budín, Maďarsko) bola francúzska šľachtičná, dcéra grófa Gastona z Foix a Candale a navarrskej infantky Kataríny z Foix, sobášom česká a uhorská kráľovná ako tretia manželka Vladislava II. Jagelovského.

Životopis
---------

O jej živote, ako i histórii rodu Foix a Candale je málo poznatkov. Anna bola rodovo spríbuznená s kráľovskými rodinami tak z matkinej (jej matka bola dcérou navarrskej kráľovnej Eleonóry) ako i z otcovej strany (jej prastarý otec bol manželom princeznej Magdalény z Valois, dcéry francúzskeho kráľa Karola VII.). Vzhľadom na to, že už v mladom veku (1500) stratila oboch rodičov, detstvo strávila na dvore svojej tety, francúzskej kráľovnej Anny Bretónskej. Tu dostala základy vzdelania.

Prvýkrát sa obšírnejšie o nej historici zmieňujú v roku 1501 v súvislosti s plánovaným sobášom s Vladislavom Jagelovským. V tomto roku sa na francúzskom dvore začali prvé pytačky, keď iba rok predtým (3. apríla 1500) boli oficiálne zrušené obe Vladislavove predchádzajúce manželstvá (s Barborou Hohenzollernskou i s Beatrix Aragónskou). 

To, že sa Vladislav rozhodol pre nastávajúcu manželku z francúzskeho kráľovského prostredia vyplývalo zo situácie, v akej sa Uhorsko nachádzalo na prelome 15. a 16. storočia. V ťaživých dobách, kedy boli južné hranice krajiny ohrozované tureckými hordami, sa francúzsky kráľ javil ako najvýhodnejší a najvernejší spojenec. Súčasne mu malo spojenectvo s francúzskym kráľom pomôcť i v súperení s cisárom Maximiliánom I. Habsburským, ktorý by v prípade, ak by Vladislav nezanechal legitímneho potomka, zasadol na uhorský trón. 23. marca 1502 bola na zámku v Blois uzavretá sobášna zmluva, ktorou sa Anna stala manželkou takmer o dvadsaťpäť rokov staršieho Vladislava. 29. septembra 1502 sa v Stoličnom Belehrade konala svadba a Annina korunovácia za uhorskú kráľovnú.

Až toto tretie Vladislavovo manželstvo naplnilo svoj zmysel. Vladislav našiel v Anne, napriek značnému vekovému rozdielu, milovanú a jemu všestranne oddanú osobu. I Anna, od detstva túžiaca po istom spoločenskom postavení, našla vo Vladislavovi nielen kráľa, ale i muža svojich snov. Anna na uhorskom dvore prejavila i nadanie pre politické záležitosti.

Rodinné pomery
--------------

V manželstve Anny de Foix a Vladislava II. Jagelovského sa narodili dve deti:

* Anna (\* 23. júl 1503 – † 27. január 1547) ∞ 1521 cisár a český kráľ Ferdinand I. Habsburský
* Ľudovít (\* 1. júl 1506 – † 29. august 1526) ∞ 1522 kastílska princezná Mária Habsburská

Anna de Foix tri týždne po pôrode syna zomrela.

Zdroj
-----

* J. Macek, *Tři ženy krále Vladislava*, Mladá fronta, Praha 1991

Autoritné údaje: * BnF: 15530194s
* GND: 136913709
* ISNI: 0000 0001 1679 5491
* LCCN: n98100200
* NK ČR: jn20000728009
* PIM: PIM90374
* VIAF: 81178909
* WorldCat: lccn-n98100200
**Don Leslie Lind** (\* 18. máj 1930, Midvale – † 30. august 2022) bol americký astronaut z programu Skylab a letov s raketoplánmi.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole v roku 1953 absolvoval fyzikálnu fakultu univerzity v Utahu. Potom nastúpil k armáde, kde slúžil ako pilot amerického námorníctva na mnohých miestach. V roku 1964 obhájil doktorát v odbore vysokých energií. V roku 1966 bol prijatý do piatej skupiny amerických kozmonautov. Bol zaradený ako pilot v záložných posádkach pre Skylab 3 a Skylab 4. Po ukončení programu Skylab sa zaškolil na lety s raketoplánmi. Je ženatý a má sedem detí.

### Lety do vesmíru

Letel iba raz a stal sa 166. kozmonautom Zeme. Bolo to na jar roku 1985 na palube raketoplánu Challenger v sedemdennej misii STS-51-B. Pre Challenger to bol siedmy let, na palube boli: Robert Overmyer, Frederick Gregory, William Thornton, Norman Thagard, dr. Don L. Lind, Lodewijk van den Berg a Taylor Wang. Na obežnú dráhu vyniesli laboratórium Spacelab 2 a tiež niekoľko pokusných zvierat. Štartovali z Kennedyho vesmírneho strediska na myse Canaveral, pristáli na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii.

* STS-51-B Challenger (29. apríl 1985 – 6. máj 1985)

### Po lete

V roku 1993 vyučoval ako profesor fyziky na univerzite Logan štátu Utah.

Zdroje
------

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.
* (po česky) STS-51-B v Malej encyklopédii kozmonautiky

Autoritné údaje: * BnF: 169530845
* ISNI: 0000 0000 2522 0449
* LCCN: n85389588
* VIAF: 53155508
* WorldCat: lccn-n85389588
Súradnice: 12°16′40″S 93°51′30″V﻿ / ﻿12,27778°S 93,85833°V﻿ / 12.27778; 93.85833

**Bairin Dvíp** (-po hindsky) alebo **Barren Island**(-po anglicky) je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Andamanskom mori, asi 138 km severovýchodne od mesta Port Blair v Andamanskom súostroví, ku ktorým je pričlenený. Je to jediná aktívna sopka vulkanického ostrovného oblúka, tiahnuceho sa od Sumatry po Mjanmarsko (do tohto oblúka patrí aj vyhasnutý stratovulkán Narcondam).

Vrchol ostrova je len 354 m nad hladinou mora, ďalšie viac ako 2 km sa nachádzajú pod hladinou. Ostrov má šírku 3 km vyše dva kilometre však zaberá kaldera, ktorá vznikla v pleistocéne. Ostrov je trvalo neobývaný. Erupcie sa datujú do roku 1787. Posledná erupcia je naviazaná na ničivé zemetrasenie v Indickom oceáne z 26. decembra 2004.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **ostrov Barren**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - ostrov Barren na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Maďarská banícko-hutnícka spoločnosť** (maď. *Országos Magyar Bányászati és Kohászati Egyesület, OMBKE*) je profesná organizácia baníckych a hutníckych inžinierov, člen Zväzu technických a prírodovedných spoločností (maď. *Műszaki és Természettudományi Egyesületek Szövetsége, MTESZ*). Vydáva odborné časopisy pod názvami Banícke listy (*Bányászati Lapok*), Hutnícke listy (*Kohászati Lapok*) a Ropa a zemný plyn (*Kőolaj és Földgáz*). Združenie vykonáva odbornú prácu v piatich sekciách a na univerzite.

História
--------

História OMBKE sa začala písať v Banskej Štiavnici. V Banskej Štiavnici bola v roku 1735 založená Banská škola (nem. *Bergschule*), neskôr Banská akadémia (nem. *Bergakademie*), banícko-hutnícka akadémia, pripravujúca odborníkov pre celú Habsburskú ríšu. V roku 1868 vyzvalo niekoľko osobností (Antal Kerpely, Lajos Borbély, Štefan Farbaky) na vytvorenie nezávislého záujmového združenia. V roku 1892, keď bola inaugurovaná nová budova Baníckej a lesníckej akadémie, zrodila sa Maďarská banícko-hutnícka spoločnosť. Jej prvým prezidentom bol gróf Gejza Teleki, výkonným viceprezidentom bol Viliam Scholtz. V čase založenia malo združenie 582 členov.

Spoločnosť v roku 1896 usporiadala svoj prvý veľký kongres (Celoštátny kongres baníctva a geológie), kde sa tiež rozhodlo, že spoločnosť prenesie svoje sídlo do Budapešti. To bolo napokon realizované v roku 1903.

Najdôležitejšou úlohou spoločnosti bolo vytvorenie celonárodnej siete a zvyšovanie odbornej váhy spoločnosti. Ďalej spoločnosť vydávala *Banské a hutnícke listy* a predkladala vláde odborné návrhy. V ťažkých rokoch po druhej svetovej vojne Maďarská banícko-hutnícka spoločnosť v roku 1948 vstúpila do Zväzu technických a prírodovedných spoločností (MTESZ). Odborný časopis sa v roku 1951 rozdelil na *Banícke listy* a *Hutnícke listy*. V roku 1968 pribudol nový časopis *Ropa a zemný plyn*.

Externé odkazy
--------------

* ombkenet.hu – oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Országos Magyar Bányászati és Kohászati Egyesület na maďarskej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Primárny biogénny prvok** (iné názvy: **primárny prvok, biogénny prvok/bioprvok prvého rádu, primárny makrobiogénny prvok/makroprvok/makroelement, makrobiogénny prvok, makroprvok, makroelement, hlavná živina, biogénny prvok (v užšom zmysle)**) je biogénny prvok tvoriaci viac ako 0,1 % hmotnosti každého organizmu, konkrétne vodík, kyslík, uhlík, dusík, sodík (zaraďovaný aj ako sekundárny biogénny prvok), fosfor a vápnik. Všetky primárne biogénne prvky sú invariabilné biogénne prvky.

Niektoré primárne prvky u človeka
---------------------------------

**Uhlík** 
Má priemerné zastúpenie 18% v ľudskom organizme. Zdrojom uhlíka pre živú prírodu je atmosférický oxid uhličitý, ktorý rastlinné organizmy v priebehu fotosyntézy menia na organické zlúčeniny. 
Ľudské telo obsahuje 12,6 kg uhlíka, je súčasťou a tvorí kostru každej organickej zlúčeniny. 

**Kyslík** 
Má význam hlavne v oxidačno-redukčných reakciách, ktoré sú hlavným zdrojom energie živej hmoty. Zúčastňuje sa na látkovej premene a biochemickej prestavbe organizmu.Dospelý človek normálne v pokoji spotrebuje asi 20 – 25 litrov kyslíka za hodinu. Kyslík je jediný prvok, ktorý môžu mikroorganizmy, ale aj vyššie rastliny a živočíchy prijímať v elementárnej forme. 

**Vodík** 
Zúčastňuje sa oxidačnoredukčných procesoch v živej hmote. Základnou formou oxidácie v živej hmote je dehydrogenácia. Vodík odobratý substrátom sa pri oxidácii prenáša v dýchacom reťazci na kyslík a energia ktorá sa pritom uvoľňuje, sa využíva na tvorbu ATP. Jeho význam spočíva aj v schopnosti tvorby vodíkových väzieb, ktoré sú nevyhnutné v štruktúrach polynukleotidov a polypeptidov, teda nukleových kyselín a bielkovín. 

**Dusík** 
Je stavebnou jednotkou aminokyselín, nukleových kyselín a bielkovín všetkých organizmov. Je absolútne nevyhnutný pre život. Telo človeka obsahuje asi 2,5 % dusíka. 

**Fosfor**
Dospelý človek spotrebuje 1,3 – 1,5 g denne. Fosforečné soli sa zúčastňujú na fosforylačných reakciách a výstavbe kostí, na výstavbe štruktúr a na metabolických reakciách. Fosfor je súčasťou mnohých organických zlúčenín (nukleotidy, nukleové kyseliny, fosfolipidy, fosfoproteíny). Fosforečnany sa v alkalickom moči môžu zrážať a vytvárať obličkové kamene.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portálBiologický portál |
PhDr. **Marián Vanko** (\* 25. máj 1941, Trenčianska Teplá, okr. Trenčín) je psychológ, politik HZDS, bývalý poslanec SNR a NR SR a prvý predseda Najvyššieho kontrolného úradu Slovenskej republiky (od 17. júla 1993 do 13. apríla 1994).

Biografia
---------

Na začiatku 90-tych rokov pôsobil ako prednosta Obvodného úradu v Púchove. Vo voľbách do SNR v roku 1992 bol zvolený za poslanca za HZDS v stredoslovenskom volebnom kraji. V parlamente pôsobil vo výbore pre štátnu správu, územnú samosprávu a národnosti. V roku 1992 svojím hlasom podporil Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR, ako aj Ústavu SR.

Po vzniku samostatného Slovenska a po zriadení NKÚ bol vládnym hnutím nominovaný na post predsedu, do ktorého ho parlament zvolil 17. júla 1993. V parlamente ho nahradila Jana Sudeková. Vo funkcii predsedu pôsobil iba do apríla 1994. Po zmene pomerov síl v parlamente ho nová väčšina odvolala, za nového predsedu NKÚ bol zvolený doc. Jozef Olej (nominant SDĽ).

V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 kandidoval do NR SR za koalíciu HZDS – RSS v stredoslovenskom volebnom kraji, no do parlamentu nastúpil až neskôr, 14. decembra 1994 ako náhradník za Jána Duckého, ktorý sa stal členom vlády. V parlamente pôsobil vo výbore pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie. Z parlamentu odišiel v lete 1996, keď sa po odvolaní Ján Ducký vrátil späť do parlamentu.

Po odchode z parlamentu pracoval ako vedúci odboru sociálnych vecí na okresnom úrade v Púchove. Marián Vanko sa poslancom ešte stal vo februári 1997, keď do parlamentu nastúpil ako náhradník za Ladislava Polku, ktorý sa stal štátnym tajomníkom ministerstva vnútra. Polku nahradil vo výbore pre obranu a bezpečnosť. V Národnej rade SR zotrval do konca volebného obdobia v septembri 1998. V ďalších parlamentných voľbách už nekandidoval.

V roku 1998 mu bol udelený Rad Andreja Hlinku II. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.

V apríli 2002 kandidoval na post primátora Púchova.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. 1 2
6. ↑