|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Poľský podzemný štát*Polskie Państwo Podziemne***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Druhá poľská republika | **1939 – 1945** | Poľská ľudová republika → Vláda Poľskej republiky v exile → |

|  |  |
| --- | --- |
| Vlajka štátuvlajka | Štátny znakznak |

 |
| **Hymna:** *Mazurek Dąbrowskiego* |
| **Geografia** |
| Hlavné mesto | neexistovalo |
| **Obyvateľstvo** |
| Jazyky | Poľština |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | Exilová vláda |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Druhá poľská republika | Druhá poľská republika |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Poľská ľudová republika | Poľská ľudová republika |
| Vláda Poľskej republiky v exile | Vláda Poľskej republiky v exile |

 |

 |

**Poľský podzemný štát** existoval v rokoch 1939 až 1945 na území Poľska ktoré okupovalo Nacistické Nemecko a Sovietsky zväz. Bol fenoménom vo vojnou zničenej Európe. Jeho počiatkom bolo zriadenie Služby poľského víťazstva 27. septembra 1939 ktorá sa potom transformovala na Zväz ozbrojených síl a nakoniec do Zemskej armády. Poľský podzemný štát riadili poľské exilové úrady: prezident, vláda a najvyšší veliteľ a ich národné zastupiteľské úrady.

Podzemný parlament reprezentujúci najväčšie politické strany: Roľnícku stranu, Poľskú socialistickú stranu, Národnú stranu a Robotnícku stranu bol v rokoch 1940 – 1943 politickým koordinačným výborom, od roku 1943 do roku 1944 Národnou politickou radou a od roku 1944 až do konca vojny Radou národnej jednoty.

Dejiny
------

Začiatky poľského vojenského sprisahania siahajú do začiatku invázie do Poľska. Vo Varšave bola 27. septembra 1939 zriadená Služba pre víťazstvo Poľska (SZP), ktorej predsedá generál Michał Karaszewicz-Tokarzewski. Vedúcim SZP bol plk. Stefan Rowecki. Organizácia mala pôsobiť na nemeckých a sovietskych okupovaných územiach a mobilizovať odpor spoločnosti. SZP však necítila plnú dôveru poľských úradov v exile (predovšetkým gen. Sikorskiho), ktorí verili, že sa v ňom sústreďuje príliš veľa Piłsudských ľudí. Preto v novembri 1939, predseda Výboru ministrov pre záležitosti krajiny vo Francúzsku, generál Kazimierz Sosnkowski, stál v čele novej vojenskej organizácie, ktorá prevzala názov Únia ozbrojených bojov (ZWZ). Predpokladalo sa, že ide o jednotnú organizáciu pôsobiacu v celej okupovanej krajine. Rowecki bol veliteľom na okupovaných územiach Nemcov, gen. Karaszewicz-Tokarzewski v oblasti sovietskej okupácie, ktorá bola čoskoro zatknutá NKVD. ZWZ získala vo svojich radoch 24 000 členov SZP a zlúčili sa s množstvom ďalších menších organizácií. Na jar 1940 mala ZWZ v čele s Roweckim 81 000 členov.

Počas prvého obdobia okupácie úzko súviseli politické štruktúry a vojenské podzemie. Až do konca februára 1940 boli v ZWZ zriadené Politické výbory, ktoré slúžili ako politické zastúpenie štyroch frakcií. Sikorski sa však rozhodol jasnejšie oddeliť civilné a vojenské divízie, ale nebolo to bez kompetenčných sporov. Nakoniec však bola vytvorená vládna delegácia v krajine, ktorá bola politickým zastúpením vlády v okupovanej krajine. V decembri 1940 sa prvým delegátom poľskej vlády v Poľsku stal líder robotníckej strany Cyryl Ratajski. Potom od leta 1942 až do zatknutia Nemcami vo februári 1943 bol zástupcom Jan Piekałkiewicz a neskôr do marca 1945 (keď ho zatkli Sovieti) Jan Stanisław Jankowski a nakoniec na jar 1945 bol nahradený Ludwigom Stefanom Korbonskim. Od roku 1944 bol delegát v pozícii podpredsedu vlády poľskej vlády v exile. Jeho traja poslanci sa stali ministrami a spoločne vytvorili Národnú radu ministrov.

Referencie
----------

1. 1 2   *Polskie Państwo Podziemne* [online]. dzieje.pl, 12. február 2019. Dostupné online. (poľština)
2. 1 2   *Polskie Państwo Podziemne* [online]. edukator.pl. Dostupné online. (poľština)