**Federatívne zložky Brazílie** sú národné subjekty s istým stupňom autonómie. Sú vybavené vlastnou vládou a ústavou, ktoré spolu tvoria Brazílsku federatívnu republiku. Brazília má 26 štátov a jeden federálny obvod. Štáty sú založené na historických a konvenčných hraniciach, ktoré sa časom vyvinuli. Štáty sa delia na samosprávne obce, pričom federálny obvod preberá kompetencie štátu aj samosprávnej obce.

Vláda
-----

Vláda každého štátu Brazílie je rozdelená na výkonnú, zákonodarnú a súdnu moc.

Na čele výkonnej moci štátu je guvernér a viceguvernér štátu, obaja volení občanmi štátu. Guvernér vymenúva niekoľkých štátnych tajomníkov a generálneho prokurátora.

Zákonodarným orgánom je zákonodarné zhromaždenie, jednokomorový orgán zložený z poslancov volených občanmi štátu.

Súdna moc sa v každom štáte zakladá na sudcoch, ktorí tvoria súdy prvého stupňa, a zo Súdneho dvora, ktorý sa skladá sa zo sudcov nazývaných *desembargadores*. Sudcovia sa kvalifikujú prostredníctvom skúšok alebo sú menovaní.

Štáty sú rozdelené na samosprávne obce, ktoré majú rôzne kompetencie a sú považované za autonómne. Samosprávne obce majú starostu, vicestarostu a snemovňu, ktorých volia občania obce. Samostatné súdnictvo ale nemajú.

Federálny dištrikt má rovnakú výkonnú, zákonodarnú a súdnu organizáciu ako štát, nemožno ho však členiť na samosprávne obce, preto sa jeho územie skladá z niekoľkých administratívnych oblastí. Tieto oblasti sú priamo riadené vládou federálneho dištriktu, ktorá má ústavné a zákonodarné právomoci rovnocenné s právomocami federálnych štátov, ako aj s právomocami samosprávnych obcí.

Fernando de Noronha nie je obec, ale štátny okres Pernambuco (jediný štátny okres krajiny). Riadi ho generálny správca, menovaný guvernérom okresu, a rada, ktorej členov volia jeho občania.

Na národnom kongrese sú zastúpené všetky štáty a federálny okres, každý v ňom má zastúpených troch senátorov a až 70 poslancov (v závislosti od počtu obyvateľov). Občania všetkých štátov vo federálnom okruhu volia národných zástupcov, prezidenta a viceprezidenta.

História
--------

Brazílske štáty, ich príslušné vlajky, hlavné mestá štátov a ich najväčšie mestá.
História súčasných štátov Brazílie sa viaže na Portugalsko a na Tordesillaskú zmluvu, ktorá rozdelila svet medzi Portugalskom a Španielskom.

Prvými administratívnymi celkami Brazílie boli dedičné kapitánske úrady, územia, ktoré portugalská koruna udelila šľachticom alebo obchodníkom pri kolonizácii krajiny. Prvým takýmto kapitanátom bol ostrov São João, udelený v roku 1504 obchodníkovi Fernão de Loronha.

Kontinentálna krajina bola rozdelená na kapitánske úrady v roku 1534 podľa zemepisnej šírky, hoci niektoré i podľa poludníkov alebo diagonálnych čiar.

V roku 1549 portugalská koruna vymenovala Tomé de Sousa za prvého generálneho guvernéra portugalského panstva Brazílsky štát. V roku 1621 bola severná časť panstva oddelená a stala sa samostatnou entitou známou ako štát Maranhão. Kapitáni však naďalej existovali pod oboma štátmi ako regionálne správy.

Počas Iberskej únie (1580 – 1640), ktorá umožňovala portugalským osadníkom vstúpiť na španielske územia, sa územie portugalských koloniálnych domén v Južnej Amerike viac ako zdvojnásobilo, pričom oba štáty Brazília a Maranhão sa značne rozšírili smerom na západ. Po skončení únie Portugalsko uplatnilo svoje územné nároky, ktoré Španielsko nakoniec prijalo Madridskou zmluvou v roku 1750.

Vláda Markíza de Pombala (1750–1777) výrazne centralizovala správu portugalských kolónií. Do roku 1759 boli všetky kapitanáty vrátené korune. Okrem toho boli štát Grão-Pará a Rio Negro a štát Maranhão a Piauí, ktoré boli oddelené od štátu Maranhão, v roku 1775 znovu začlenené do štátu Brazília pod jedným generálnym guvernérom. Táto centralizácia neskôr pomohla udržať Brazíliu ako zjednotený národný štát, čím sa vyhlo fragmentácii podobnej španielskym doménam.

Kapitanáty sa v roku 1821 stali provinciami počas posledných rokov Brazílskeho kráľovstva (s Portugalskom). Toto označenie si ponechali aj po získaní nezávislosti v roku 1822, ako Brazílska ríša. Väčšina vnútorných hraníc zostala nezmenená od konca koloniálneho obdobia. Uskutočnili sa niektoré zmeny, aby vyhovovali domácej politike: napr. presun Triângulo Mineiro z Goiás do Minas Gerais, presun južného brehu rieky São Francisco z Pernambuca do Minas Gerais a neskôr do Bahie, oddelenie hlavného mesta Rio de Janeiro ako neutrálnej samosprávy mimo akejkoľvek provincie, oddelenie Amazonas od Pará a oddelenie Paraná od São Paula. Provincia Cisplatine bola pripojená k Brazílii v roku 1821, v roku 1825 si vyhlásila nezávislosť ako Uruguaj a v roku 1828 bola uznaná zmluvou z Montevidea.

Keď sa Brazília stala republikou (1889), všetky provincie sa stali štátmi a neutrálna samospráva sa stala federálnym okresom. V roku 1903 Brazília získala územie Acre od Bolívie zmluvou z Petrópolisu.

V rokoch 1942 – 1943, po vstupe Brazílie do druhej svetovej vojny, Vargasov režim oddelil šesť strategických území od hraníc krajiny, aby ich mohol priamo spravovať: súostrovie Fernando de Noronha, Amapá, Rio Branco, Guaporé, Ponta Porã a Iguazú. Krátko po vojne brazílska ústava v roku 1946 vrátila Ponta Porã a Iguaçu do ich pôvodného stavu. Guaporé bolo premenované na Rondônia v roku 1956 a Rio Branco bolo premenované na Roraima v roku 1962. Acre sa stalo štátom v roku 1962.

V roku 1960 bol z provincie Goiás odňatý obdĺžnikový Distrito Federal, ktorý obsahoval nové hlavné mesto Brazília. Predchádzajúci federálny okres sa stal štátom Guanabara, ale v roku 1975 bol znovu začlenený do svojho pôvodného štátu Rio de Janeiro a stal sa jeho hlavným mestom.

V roku 1977 sa južná časť Mato Grosso stala štátom Mato Grosso do Sul. V roku 1981 sa Rondônia stala štátom. V roku 1988 bol vytvorený štát Tocantins zo severnej časti Goiás, ustanovila Amapá a Roraima ako štáty a vrátila súostrovie Fernando de Noronha Pernambucu. Tento krok tak vyriešil všetky zotrvávajúce územia a zachoval možnosť vytvoriť ďalšie v budúcnosti.

### Navrhované rozdelenie Pará

V roku 2011 sa v štáte Pará uskutočnilo poradné referendum o vytvorení dvoch nových štátov z jeho častí (Tapajós a Carajás, pričom zvyšok štátu mal zostať ako Pará). Oba návrhy odmietlo asi 66 % voličov z celého štátu.

Zoznam štátov
-------------

| Názov | Kód | Hlavné mesto | Najväčšie mesto |
| --- | --- | --- | --- |
| Acre | AC | Rio Branco |
| Alagoas | AL | Maceió |
| Amapá | AP | Macapá |
| Amazonas | AM | Manaus |
| Bahia | BA | Salvador |
| Ceará | CE | Fortaleza |
| Distrito Federal | DF | Brasília |
| Espírito Santo | ES | Vitória | Serra |
| Goiás | GO | Goiânia |
| Maranhão | MA | São Luís |
| Mato Grosso | MT | Cuiabá |
| Mato Grosso do Sul | MS | Campo Grande |
| Minas Gerais | MG | Belo Horizonte |
| Pará | PA | Belém |
| Paraíba | PB | João Pessoa |
| Paraná | PR | Curitiba |
| Pernambuco | PE | Recife |
| Piauí | PI | Teresina |
| Rio de Janeiro | RJ | Rio de Janeiro |
| Rondônia | RN | Natal |
| Rio Grande do Sul | RS | Porto Alegre |
| Rondônia | RO | Porto Velho |
| Roraima | RR | Boa Vista |
| Santa Catarina | SC | Florianópolis | Joinville |
| São Paulo | SP | São Paulo |
| Sergipe | SE | Aracaju |
| Tocantins | TO | Palmas |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Federative units of Brazil na anglickej Wikipédii.*