recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Prof. PhDr. et MgA. **Miloš Štědroň**, CSc. (\* 9. február 1942, Brno), je český muzikológ, hudobný skladateľ a univerzitný profesor.

Život a dielo
-------------

Vyštudoval muzikológiu a bohemistiku na filozofickej fakulte Univerzity J. E. Purkyně v Brne (terajšia Masarykova univerzita), kde absolvoval v roku 1964. V rokoch 1965-1971 študoval skladbu na Janáčkovej akadémii múzických umění u Aloisa Piňosa, Miloslava Ištvana, Ctirada Kohoutka a Jana Kapra, pokračoval postgraduálnym štúdiom experimentálnej a elektroakustickej hudby a viacerými študijnými pobytmi (Nemecko, USA, Belgicko, Holandsko, Rakúsko). V súčasnosti prednáša na Ústave hudební vědy Masarykovej univerzity a hudobnej fakulte JAMU.

Ja autorom filmovej a scénickej hudby, za svoju prácu dostal viacero ocenení, napr. v Súťaži mladých skladateľov ČSSR za skladby Mistr Machaut v Čechách a Terra; 1. cenu v Prix musical de Radio Brno a 1. cenu v Prix musique folklorique de Radio Bratislava v roku 1975 za skladbu Pláč Růženy Danielové z Hrubé Vrbky nad manželem v Osvětimi (spolu s A. Parschom); cenu medzinárodného festivalu v Santanderi v roku 1980 za hudbu k filmu Balada pro banditu; hlavnú cenu PRIX BOHEMIA 1981 za scénickú hudbu a 2 ceny ministra kultúry ČR.

Literatúra
----------

* TOMEŠ, Josef. *Český biografický slovník XX. století : III. díl : Q–Ž*. Praha ; Litomyšl : Paseka ; Petr Meissner, 1999. 587 s. ISBN 80-7185-247-3. S. 303.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Miloš Štědroň**

Externé odkazy
--------------

* Miloš Štědroň v Internet Movie Database (po anglicky)
* Miloš Štědroň v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Miloš Štědroň v Kinoboxe
* Miloš Štědroň na FDb.cz
* Miloš Štědroň na Musica.cz
* Vzpomínka Miloše Štědroně na jeho strýce Bohumíra
* Poznejte ... skladatel Miloš Štědroň - rozhovor

Autoritné údaje: * abART: 78446
* BnF: 14493446d
* GND: 13475557X
* ISNI: 0000 0001 0928 5477
* LCCN: n85330488
* NK ČR: jk01131153
* SNK: 164002
* VIAF: 100176756
* WorldCat: lccn-n85330488
**Marije Cornelissenová** (\* 9. marec 1974, Stiens, Holandsko) je holandská politička. V roku 2009 bola zvolená do Európskeho parlamentu.

Život pred politikou
--------------------

Marije Cornelissenová vyrástla v ľavicovej a feministickej rodine. Už v mladom veku sa zúčastňovala na demonštráciách proti prítomnosti zbraní hromadného ničenia v Holandsku. Ako jediný ateistický študent absolvovala prísnu katolícku základnú školu. Na univerzite v Utrechte vyštudovala medzinárodné vzťahy, pričom sa špecializovala na štúdium konfliktov.

Politický život
---------------

Od roku 1990 je aktívna v holandskej politickej strane GroenLinks. V rokoch 1996 a 1997 pracovala ako asistentka poslanca Nela van Dijka v oblasti práv žien. Okrem toho bola aktívna v Európskej strany zelených, kde ako holandský delegát v rokoch 1999 a 2006 koordinovala dialóg medzi stranami zelených východnej a západnej Európy. Medzi rokmi 2002 a 2003 participovala na demonštráciách proti vojne v Iraku v Holandsku. Vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2004 bola na kandidátke strany GroenLinks na ôsmom mieste. 

Až do roku 2009 pôsobila ako riaditeľka Antidiskriminačného úradu v provincii Severný Holland. 

V roku 2009 bola znova kandidátkou do Európskeho parlamentu strany GroenLinks. Stranícky kongres ju umiestnil na tretie miesto kandidátky. Ako kandidátka do Európskeho parlamentu Cornelissenová zdôrazňovala témy sociálnej oblasti, emancipácie a antidiskriminácie. Rovnako obhajovala zvýšenú solidaritu medzi členskými štátmi Európskej únie. 

Po voľbách, kedy bola zvolená za poslankyňa Európskeho parlamentu, sa stala členkou Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť a Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci. Je tiež podpredsedníčkou politickej skupiny Zelení - Európska slobodná aliancia v Európskom parlamente.

Marije Cornelissenová a Slovensko
---------------------------------

Ako poslankyňa Európskeho parlamentu sa zúčastnila 22. mája 2010 na historicky prvom bratislavskom Dúhovom PRIDE pochode za práva lesieb, gayov, bisexuálov a transgender osôb. V následnom rozhovore pre média vyjadrila svoj názor, že polícia nebola pripravená zabezpečiť bezpečnosť účastníkov pochodu.

Referencie
----------

1. 1 2  Marije Cornelissen na Elsevier.nl
2. ↑  Marije Cornelissen kandidaat voor Europa na youtube.com
3. ↑  GroenLinks dik tevreden over verworven posities in Europarlement Archivované 2014-01-09 na Wayback Machine na groenlinks.nl
4. ↑  Holandská europoslankyňa: Bratislava nebola bezpečná rozhovor s Marije Cornelissenovou na sme.sk

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Marije Cornelissen na anglickej Wikipédii.*
**Marián Jakubócy** (\* 9. máj 1970, Martin) je slovenský diplomat. Od novembra 2019 je mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Nemecku. V rokoch 2013 – 2017 pôsobil ako mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Bulharsku.

Životopis
---------

Marián Jakubócy absolvoval Elektrotechnickú fakultu Slovenskej technickej univerzity, Ústav medzinárodných vzťahov na Univerzite Komenského v Bratislave a Európske centrum pre bezpečnostné štúdie Georgea C. Marshalla v nemeckom Garmisch-Partenkirchene.

Diplomatické pôsobenie
----------------------

Na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí začal v roku 1995 ako referent politického oddelenia E (krajiny Spoločenstva nezávislých štátov a Západného Balkánu). Následne v rokoch 1998 až 2002 pracoval ako 3. tajomník na slovenskom zastupiteľstve v Moskve. V rokoch 2002 až 2005 bol zástupcom riaditeľa a riaditeľom kancelárie štátneho tajomníka. V rokoch 2005 až 2009 bol zástupcom veľvyslanca a radcom na veľvyslanectve Slovenska v Nemecku. Následne bol v rokoch 2009 až 2013 riaditeľ odboru štátov východnej Európy, južného Kaukazu a Strednej Ázie a národný koordinátor SR v Stredoeurópskej iniciatíve.

V roku 2013 bol vymenovaný za veľvyslanca Slovenska v Bulharsku. V tejto funkcii pôsobil od apríla 2013 do augusta 2017, predchodcom bol Karol Mistrík. Nástupcom je Manuel Korček.

Po návrate bol generálnym riaditeľom politickej sekcie na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí.

20. novembra 2019 ho prezidentka Zuzana Čaputová vymenovala za veľvyslanca Slovenska v Nemecku. Jeho predchodcom bol v rokoch 2015 až 2019 Peter Lizák. Funkcie sa ujal v decembri 2019.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6   *Veľvyslanec* [online]. mzv.sk, 2019-12-12, rev. 2020-01-30, [cit. 2020-02-08]. Dostupné online.
2. ↑   *Bývalí veľvyslanci* [online]. mzv.sk, [cit. 2020-02-08]. Dostupné online.
3. ↑   *Kontaktné informácie* [online]. mzv.sk, [cit. 2020-02-08]. Dostupné online.
4. ↑   *Prezidentka Slovenskej republiky | Vymenovania a odvolania* [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta SR, [cit. 2020-02-08]. Dostupné online.
5. ↑   *Bývalí veľvyslanci* [online]. mzv.sk, [cit. 2020-02-08]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránke veľvyslanectva


| * z
* d
* u
Veľvyslanci Slovenska v Nemecku |
| --- |
| 
* Klára Novotná Chargé d‘affaires a.i. (1993 – 1994)
* Pavol Hamžík (1994 – 1996)
* Milan Matlák Chargé d’affaires a.i. (1996 – 1998)
* Ján Foltín (1998 – 2005)
* Ivan Korčok (2005 – 2009)
* Igor Slobodník (2009 – 2015)
* Peter Lizák (2015 – 2019)
* Marián Jakubócy (2019 – súčasnosť)

 |

| * z
* d
* u
Veľvyslanci Slovenska v Bulharsku |
| --- |
| 
* Jozef Dravecký (1994 – 1999)
* Ján Kováč (1999 – 2004)
* Michal Kottman (2004 – 2008)
* Karol Mistrík (2008 – 2013)
* Marián Jakubócy (2013 – 2017)
* Manuel Korček (2017 – 2022)
* Vasil Grivna (2022 – súčasnosť)

 |
**Marketing Miner** je SaaS (Softver as a service) nástroj, ktorý sprostredkováva marketingovým špecialistom (predovšetkým so zameraním na optimalizáciu pre vyhľadávače ) získavanie dát, dôležitých pre ich rozhodovanie v oblasti online marketingu. Nástroj (a rovnomenný startup) založil v roku 2015 Filip Podstavec.

História a vývoj
----------------

Pôvodne sa nástroj nazýval Podstavec Tools a vznikol ako jednoduchá sada API (Application Programming Interface), ktorú poskytoval Filip Podstavec zadarmo kolegom v odbore. Táto sada API sa postupne rozšírila do povedomia konzultantov, čím vzniklo vyťaženie serverov, na ktorých API bežala. To dalo za vznik prvej verzii Marketing Mineru v roku 2015, ktorá bola zadarmo. Počas prvých týždňov až mesiacov existencie novej verzie (ktorá štartovala od nuly v roku 2015) získal Marketing Miner podľa webu TyInternety.cz stovky nových používateľov z radov českých a slovenských SEO špecialistov.

Neskôr sa pri náraste používateľov najskôr spoplatnila prvá verzia a následne vytvorila verzia 2.0 (aktuálna), ktorá už beží v cloude.

Štruktúra a funkcie
-------------------

Marketing Miner je možné rozdeliť do 3 nasledujúcich celkov podľa možností získavania dát v nástroji:

### Profilery

Profilery slúžia na získanie dát o hľadanosti kľúčových slov, domén alebo URL.

### Projekty

Projekty slúžia na pravidelné získavanie dát o monitoringu zmienok obchodnej značky, meranie pozícií vo vyhľadávačoch a monitoring spätných odkazov.

### Reporty

Reporty slúžia na hromadné získavanie dát o hľadanosti kľúčových slov alebo na kontrolu indexácie URL adries.

Referencie
----------

1. ↑  HAMBALÍKOVÁ, Karin. *Filip Podstavec: Posláním Marketing Mineru je usnadnit lidem práci* [online]. GoPay.com, 2018-03-22, [cit. 2022-09-28]. Dostupné online.
2. 1 2  BREJČÁK, Peter. *Startup týdne #22: Marketing Miner vytáhne data pro váš byznys* [online]. TyInternety, 2016-07-01, [cit. 2022-09-28]. Dostupné online.
3. ↑  STŘELECKÝ, Bc. Petr. *Projekt online marketingové komunikace Valašského muzea v přírodě* [online]. Zlín: 2021-06-23, [cit. 2022-09-28]. S. 67,68. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky
* Marketing Miner – krátky popis firmy na Lupa.cz
* Marketing Miner recenzia - na stránke 5naj.sk

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Marketing Miner na českej Wikipédii.*
Srbská reprezentantka Marija Šerifovićová spieva pieseň *Molitva*
***Molitva*** (srbská cyrilika: Молитва; slovensky: Modlitba) bola víťazná pieseň Veľkej ceny Eurovízie 2007 predstavená srbskou speváčkou Marijou Šerifovićovou.

Molitva je víťazná prvá pieseň naspievaná v inom jazyku ako je angličtina od roku 1998 (nerátajúc „Wild Dances" od víťazky z roku 2004, Ruslany, ktorá obsahovala zopár anglických viet). Tiež je to po prvýkrát, čo vyhrala balada, odkedy sa divácke hlasovanie stalo štandardom. Pieseň je taktiež zaujímavá vďaka jej prezentácii, pretože v nej chýba tanec, odhaľujúce alebo efektné kostýmy, pyrotechnika a ostatné triky. Veľká cena Eurovízie je často obviňovaná zo sústredenia sa na tieto veci namiesto na samotnú hudbu. Mnohé prvky piesne „Molitva" sú kontrastné s predchádzajúcou víťaznou piesňou, „Hard Rock Hallelujah".

Marijino vystúpenie bolo doplnené o päť vokalistiek, ktoré teraz vystupujú ako *Beauty Queens*.

Komentátor Eurovízie z britskej televíznej stanice BBC, Terry Wogan, skritizoval Šerifovićovú za jej vystúpenie s "nezapraveným tričkom a neuviazanou kravatou" a okomentoval vokalistky, že boli oblečené ako "väzenské dozorkyne". Potom, čo pieseň dostala ohromujúci aplauz od divákov, poznamenal "Idú ma uniesť."

Ostatné verzie
--------------

Anglická verzia piesne sa volá „Destiny" (Osud), ruská verzia sa nazýva „Молитва" a fínska verzia „Rukoilen" (ktorú nespieva Marija, ale Beauty Queens). Pieseň takisto vyšla ako tanečný remix „Jovan Radomir mix" od švédskeho moderátora Jovana Radomira, ktorý taktiež napísal anglický text. Rovnako bola vydaná inštrumentálna a karaoke verzia.

Obvinenie z plagiátorstva
-------------------------

Dva dni po finále sa tvrdilo, že pieseň bola skopírovaná z piesne „Ndarja" od albánskej speváčky Soni Malajovej. Tento fakt bol však vyvrátený a odôvodnený macedónskym skladateľom Marjanom Filipovskim, autorom piesne „Ndarja".

Referencie
----------

1. ↑  RDU - RTS. Marija Šerifovićová - „Molitva" Archivované 2007-05-13 na Wayback Machine
2. ↑  The Sun: Srbsko „ukradlo" víťaznú pieseň (po anglicky)
3. ↑  Авторот на "Ндарја": Молитва не е иста песна (po rusky)

Externé odkazy
--------------

* Videoklip „Molitvy" na finále Veľkej ceny Eurovízie 2007
* Verzie Molitvy Archivované 2007-05-13 na Wayback Machine

|
|  |
| Predchodca**„Hard Rock Hallelujah"Lordi** | **víťazná pieseň Veľkej ceny Eurovízie**2007 | Nástupca**„Believe"Dima Bilan** |
**Marlboro Classics** je taliansky lifestylový a módny dom (módna značka). Firma a značka bola založená v druhej polovici 80.rokov minulého storočia ako značka pánskej módy a neskôr v 90. rokoch rozšírená o atraktívne línie obuvi, doplnkov a dámsku módu. Je produkovaná a ditribouvaná obchodnou skupinou Valentino Fashion Group.

Súčasnosť
---------

Momentálne má značka 2400 predajných miest v 42 krajinách, medzi nimi aj v Bratislave.

Aktuálne kolekcie zahŕňajú jednu z najširších kolekcií v tzv. casual a denim móde, ale v podstate ponúka kompletné vybavenie šatníka vrátane doplnkov, obuvi, opaskov, čiapok, rukavíc, tašiek rôznej veľkosti a spodnej bielizne. Je určená pre strednú a vyššiu vrstvu aktívnych a energických mladistvých ľudí a manažérov na voľný čas, ale aj na neformálne pracovné aktivity a príležitosti. 

Obchodné meno meno Marlboro bolo v rámci licencie obstarané od spoločnosti Philip Morris International, ktorá je majiteľom obchodnej značky. Táto licencia bola poskytnutá v rámci snahy spoločnosti o pozitívnejší obraz obchodného mena.

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2015-09-24 na Wayback Machine
* Archivované 2010-08-16 na Wayback Machine
**Montpellier Business School** je európska biznis škola nachádzajúca sa v Montpellieri vo Francúzsku. Bola založená v roku 1897.

Charakteristika
---------------

MBS je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 17 700 absolventov. Významnými absolventmi sú Eric Besson (bývalý francúzsky minister).

Študijné programy
-----------------

MBS má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje. V portfóliu sú tak isto Executive MBA.

Umiestnenia v rebríčkoch
------------------------

V roku 2019 sa program Master in Management umiestnil na 55. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.

Referencie
----------

1. ↑  Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS)
2. ↑  L’ex-ministre français Eric Besson va conduire l’ancrage de SICPA en Afrique de l’Ouest
3. ↑   *European Business School Rankings 2019* [online]. [Cit. 2020-04-01]. Dostupné online. Archivované 2020-03-28 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Montpellier BS alumni Stránka absolventov
New York Philharmonic pri natáčaní s Leonardom Bernsteinom
**New York Philharmonic**, oficiálne **Philharmonic-Symphony Society of New York, Inc.**, po celom svete známy ako **New York Philharmonic Orchestra** (**NYPO**), alebo **New York Philharmonic-Symphony Orchestra** je symfonický orchester sídliaci v New Yorku; jeho domovskou sálou je Avery Fisher Hall v Lincolnovom centre. 

Orchester bol založený v roku 1842, prvý koncert odohral na Broadway 7. decembra 1842, dirigent Ureli Corelli Hill. V neskorších rokoch boli jeho hlavnými dirigentmi napríklad Leopold Damrosch (1876-1877), Leonard Bernstein (1958-1969), Pierre Boulez (1971-1977) alebo Lorin Maazel (2002-2009). Za dobu svojej existencie získal niekoľko cien Grammy. Do roku 2004 orchester odohral 14 000 koncertov, za čo bol zapísaný do Guinnessovej knihy rekordov. O šesť rokov neskôr odohral pätnásťtisíci koncert.

Referencie
----------

1. ↑  MATTISON, Ben. *New York Philharmonic Plays 14,000th Concert* [online]. PLAYBILL Arts, 2004-12-18, [cit. 2014-09-27]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  GELBERT, Bruce-Michael. *New York Philharmonic: 14,000th concert, Sir Colin Davis & Lorraine Hunt Lieberson* [online]. Theater Scene, 2004-12-18, [cit. 2014-09-27]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  TOMMASINI, Anthony. *15,000th Concert (but Who’s Counting?)* [online]. New York: The New York Times, 2010-05-06, [cit. 2014-09-27]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **New York Philharmonic**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web (po anglicky)
* New York Philharmonic na Allmusic (po anglicky)
* New York Philharmonic v Encyclopædia Britannica (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku New York Philharmonic na českej Wikipédii.*
**Mirko Krajči** (\* 26. február 1968) je súčasný slovenský hudobný skladateľ a dirigent. Absolvoval Konzervatórium v Bratislave, Vysokú školu múzických umení v Bratislave (skladba, dirigovanie) a stáž na Conservatoire National Supérieur v Paríži. Pôsobil ako korepetítor a zbormajster Detského a mládežníckeho speváckeho zboru Slovenského rozhlasu, v rokoch 1996 až 1998 ako dramaturg Symfonického orchestra Slovenského rozhlasu a v súčasnosti je hudobným režisérom Slovenského rozhlasu. Od roku 1993 je dirigentom Komorného orchestra Technik a od roku 1996 aj jeho umeleckým vedúcim. Ako dirigent spolupracuje aj s ďalšími slovenskými orchestrami, najmä so Symfonickým orchestrom Slovenského rozhlasu.

Externé odkazy a zdroj
----------------------

* Oficiálna webová stránka Mirka Krajčiho
* Profil, zoznam diel a diskografia Mirka Krajčiho na stránke Hudobného centra Bratislava[nefunkčný odkaz]

Autoritné údaje: * GND: 1046241699
* ISNI: 0000 0001 1495 9886
* LCCN: n2002075692
* NK ČR: ola2002113993
* SNK: 150032
* VIAF: 98435293
* WorldCat: lccn-n2002075692
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Kláštor Sopoćani** (srb. *Сопоћани*) je jeden zo stredovekých monastierov srbskej pravoslávnej cirkvi. Nachádza sa v južnej časti Srbska, približne 16 km západne od mesta Novi Pazar. Od roku 1979 je zapísaný na zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO spoločne so Starým Rasom.

Dejiny
------

Monastier bol postavený medzi rokmi 1259 a 1270 za vlády Štefana Uroša I. (ktorý je tu pochovaný) v hornatom teréne pramennej oblasti rieky Raška, neďaleko od Starého Rasu - prvého hlavného mesta stredovekého srbského štátu Raška.

Kláštor bol mníchmi obývaný od svojho založenia až do roku 1689, keď bol vypálený Osmanmi. Znovu osídlený a rekonštruovaný bol až v 20. storočí. 

Stavba nesie prvky románskej architektúry. Východná časť chrámu je tvorená polkruhovou apsidou, západné priečelie zahŕňa chrámovú predsieň. Kopula v centrálnej časti stavby (tzv. kríženie) je vystavená na tambure. Vysoká zvonica pochádza zo 14. storočia. Interiér je bohato zdobený byzantskými freskami, ktoré vznikli okolo roku 1270, napr. vyobrazenie Zosnutia presvätej Bohorodičky na západnej stene chrámovej lode. V tej dobe bol Konštantínopol v rukách križiakov a byzantskí umelci našli svoje uplatnenie na srbskom dvore.

Galéria
-------

* exteriérexteriér
* exteriérexteriér
* freska Zosnutie presvätej Bohorodičkyfreska *Zosnutie presvätej Bohorodičky*
* freskafreska

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Monastier Sopoćani**

Externé odkazy
--------------

* Offizielle Webseite des Klosters Sopoćani
* BLAGO Fund: Sopoćani

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Klášter Sopoćani na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Srbské pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Stari Ras a monastier Sopoćani
* Monastier Studenica
* Stredoveké pamiatky v Kosove
* Gamzigrad – Romuliana, Galériov palác
* Stredoveké náhrobné kamene stećci

 | Vlajka Srbska |
**Mirzə Xəzər** (rus. Мирза Хазар - Mirza Chazar; \* 29. november 1947, Geokčaj, Azerbajdžan, vtedy ZSSR – † 31. január 2020, Nemecko) bol prominentný azerbajdžanský spisovateľ, politický analytik, moderátor, vydavateľ.

Životopis
---------

Na žiadosť Štokholmského Inštitútu pre preklad Biblie, Mirzə Xəzər preložil Starý a Nový zákon do azerbajdžančiny. Pracovať na preklade začal od roku 1975 a dokončil ho v roku 1984. Od roku 1976 do roku 2003 pracoval pre rádio Slobodná Európa a Hlas Ameriky ako šéfredaktor spravodajstva na azerbajdžanskej redakcii. Pracoval ako vydavateľ on-line denníka s názvom „The Voice of Mirza Khazar" (*Hlas Mirzu Xəzəra*) v troch jazykoch: azerbajdžanský, anglický a ruský.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Mirza Khazar's website

Externé odkazy
--------------

* Biografia
* Broadcasting Freedom: The Cold War Triumph of Radio Free Europe

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5123 0771
* LCCN: no2007133028
* VIAF: 34249081
* WorldCat: lccn-no2007133028
komerčné tužkové NiMH akumulátory veľkosti AA.
**Nikelmetalhydridový akumulátor** (iné názvy: **niklovo-metalhydridový akumulátor, nikel-metalhydridový akumulátor, niklometalhydridový akumulátor, NiMH akumulátor**, skrátene **NiMH**, hovorovo je namiesto slova akumulátor slovo **batéria**) je akumulátor (nabíjateľný galvanický článok), ktorý má kladnú elektródu z hydroxidu nikelnatého a zápornú elektródu z kovového hydridu (nesprávne: metalhydridu). 

V súčasnosti je to jeden z najčastejšie používaných akumulátorov elektrickej energie. V porovnaní s podobným nikel-kadmiovým akumulátorom má približne dvojnásobnú kapacitu. Hlavnými dôvodmi jeho veľkého rozšírenia je jeho značne veľká kapacita a schopnosť dodávať pomerne veľký prúd spolu s prijateľnou cenou. Určité omedzenie predstavuje jeho napätie 1,2 V, ktoré je nižšie než napätie bežných batérií na jedno použitie s 1,5 V, ktoré môže v rade prípadov nahradiť, ale nie vždy. Nemá pamäťový efekt, v mraze má oveľa menšiu kapacitu.

Literatúra
----------

* CETL, Tomáš: *Aplikace elektrochemických zdrojů*, vydavatelství ČVUT 2004, ISBN 80-01-02859-3
* MAREK, J. STEHLÍK, L.: *Hermetické akumulátory v praxi*, vydavatelství IN-EL, ISBN 80-86230-34-1

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

* 
* Nikel-metalhydridová akumulátorová batéria
* NiMH akumulátory v *Abecede batérií a akumulátorov*
Airbus A320-200 spoločnosti Niki na letisku vo Viedni
Airbus A321-200 vo farbách spoločnosti Niki na letisku v Palma de Mallorce
Embraer ERJ 190-100LR spoločnosti Niki na letisku v Mníchove
**NIKI Luftfahrt GmbH**, známa aj ako **NIKI** alebo **flyNiki**, bola rakúska letecká spoločnosť so sídlom vo Viedni v meste Schwechat. Spoločnosť prevádzkovala lety najmä do známych letovísk na pobreží Stredozemného mora. Hlavným letiskom spoločnosti Niki bolo letisko Viedeň-Schwechat. Spoločnosť Niki bola založená 28. novembra 2003, od novembra 2011 bola dcérskou spoločnosťou spoločnosti Air Berlin. V Decembri 2017 zbankrotovala.

Destinácie
----------

### Letisko Viedeň-Schwechat

Antalya [sezónne], Barcelona, Belehrad, Bukurešť-Otopeni, Cagliari [sezónne], Kodaň, Korfu [sezónne], Frankfurt, Fuerteventura, Funchal, Heraklion [sezónne], Hurghada, Ibiza [sezónne], Innsbruck, Jerez de la Frontera [sezónne], Kos [sezónne], Lanzarote, Las Palmas, Malaga [sezónne], Marsa Alam, Miláno-Malpensa, Moskva-Domodedovo, Mníchov, Nice, Norimberg, Olbia [sezónne], Palma de Mallorca, Paríž-Charles de Gaulle, Reykjavík-Keflavík [sezónne], Rhodos [sezónne], Rím-Fiumicino, Samos [sezónne], Shannon [sezónne], Sharm el Sheikh, Sofia, Štokholm-Arlanda, Tenerife-Sur, Zakynthos [sezónne], Zürich

Flotila
-------

Flotila spoločnosti Niki (stav zo decembra 2015):

| Lietadlo | V prevádzke | Objednávky | V minulosti | Sedadiel   (Economy) | Označenie a mená lietadiel flotily |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A319-100 | 5 | 0 | 2 | 150 (0/150) |  |
| Airbus A320-200 | 12 | 0 | 12 | 180 (0/180) | LEA - Rock & Roll, LEE - Reggae, LEO - Soul, LEX - Jazz, LEU - Hip Hop, LEB - Polka, LEC - Flamenco, LEF - Sirtaki, LEG - Bolero, LEH - Gospel |
| Airbus A321-200 | 4 | 0 | 3 | 212 (0/212) | LES - Boogie Woogie, LET - Heavy Metal, LEW - Cancan, LEZ - Blues |
| Embraer ERJ 190-100LR | 0 | 0 | 7 | 112 (0/112) | IHA - Samba, IHB - Lambada, IHC - Bossanova, IHD - Calypso, IHE - Rumba, IHF - Salsa, IHG - Tango |
| spolu | **21** | 0 | 24 |  |

Referencie
----------

1. ↑   *Fly Niki* [online]. [Cit. 2011-09-13]. Dostupné online. (anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Niki na poľskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
JUDr. **Martin Grečo** (\* 10. apríl 1906, Sliač-Hájniky – † 21. máj 1975, Bratislava) bol slovenský právnik. Pôsobil ako advokát a známym sa stal predovšetkým vďaka obhajobe bývalého prezidenta Slovenskej republiky Jozefa Tisa počas súdneho procesu pred Národným súdom v Bratislave.

Životopis
---------

Známy bratislavský advokát JUDr. Martin Grečo spolu s JUDr. Ernestom Žabkayom obhajoval bývalého prezidenta Slovenského štátu Jozefa Tisa. Tlak na obhajobu bol až taký silný, že štátom určený obhajca Barnabáš Lojek sa vzdal funkcie obhajcu. Vystriedal ho Martin Grečo, ktorý mal byť ako evanjelik dôkazom, že evanjelici nielen súdia, ale aj obhajujú Tisa. Predseda senátu sudca Igor Daxner ako evanjelik, totiž verejne prejavoval zaujatosť. Grečo mal mať pôvodne na starosti časti C a D obžaloby, teda marenie SNP, zločiny proti ľudskosti, protirasové opatrenia, deportácia Židov, zriaďovanie koncentračných táborov pre politických odporcov. Nakoniec sa však Grečo po dohovore so Žabkayom, venoval iba účasti Tisa na boji za autonómiu Slovenska. Obhajoba vychádzala z právnej argumentácie, že Jozef Tiso nemohol konať ináč, ako konal, lebo by boli ohrozené iné hodnoty.

Dielo
-----

* *Slováci a revízia hraníc*. 1937
* *Martinská deklarácia*. 1939
* Obhajobná reč dr. Martina Greču. In: *Pred súdom národa*. 1947, s. 3-74.
* *Autorský zákon (s osobitným zreteľom na kultúrne fondy)*. 1955
* *Odmeňovanie za tvorivú a inú činnosť*. 1962
* *Autorský zákon č. 35/1965 Zb.* 1972

Zdroje
------

1. 1 2  GREČO, Martin. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok III G – H. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2007. 739 s. ISBN 978-80-89023-96-7. S. 189-190.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2019-02-10]. Dostupné online. Archivované 2012-12-07 z originálu.
3. ↑  RAŠLA, Anton; ŽABKAY, Ernest. *Proces s dr. J. Tisom : Spomienky obžalobcu Antona Rašlu a obhajcu Ernesta Žabkayho*. 1. vyd. Bratislava : Tatrapress, 1990. 256 s. (Svedectvá.) ISBN 80-85260-03-4.

Autoritné údaje: * GND: 137275587
* ISNI: 0000 0003 7610 8571
* LCCN: n2018014645
* SNK: 199819
* VIAF: 252291587
* WorldCat: lccn-n2018014645
**Mladé letá** (1953-1956 *Slovenské nakladateľstvo detskej knihy*) bolo (do 80. rokov jediné) slovenské špecializované vydavateľstvo kníh pre deti a mládež. V roku 2003 boli spojené so Slovenským pedagogickým nakladateľstvom do spoločnosti Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, spol. s r.o.

V roku 1953 bolo vyčlenením z vydavateľstva SÚV ČSM vytvorené samostatné vydavateľstvo detskej literatúry pod názvom Slovenské nakladateľstvo detskej knihy, ktoré bolo v roku 1956 premenované na Mladé letá. 

Mladé letá vydávali okrem iného edície pre najmenších (Omaľovačky, Vystrihovačky a pod.) , pre mládež od 9 rokov resp. 11 rokov (Zlatý kľúčik, Z rozprávky do rozprávky, Delfín, Stopy, Predávne príbehy a pod.), abonentskú edíciu Klub mladých čitateľov, teoretickú edíciu Otázky detskej literatúry a časopis Slniečko. Spolu s pražským vydavateľstvom detskej literatúry Albatros Mladé letá vydávali mesačník Zlatý máj.

Od roku 1965 vydavateľstvo každoročne udeľovalo viacero cien za detskú literatúru.

Referencie
----------

1. 1 2   *O nás* [online]. Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, [cit. 2011-10-09]. Dostupné online. Archivované 2012-02-29 z originálu.
2. ↑  Mladé letá in: Encyklopédia Slovenska

Zdroj
-----

* Mladé letá in: *Encyklopédia Slovenska*

Pozri aj
--------

* Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá
* Slovenské pedagogické nakladateľstvo

Externý odkaz
-------------

* Stránka Vydavateľstva Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá

Súradnice: 48°09′04″S 17°07′15″V﻿ / ﻿48,151206°S 17,120811°V﻿ / 48.151206; 17.120811
**Nintendo Entertainment System** (nazývaná tiež ***NES***, alebo jednoducho ***Nintendo***) je 8-bitová herná konzola vyrobená japonskou spoločnosťou Nintendo. V roku 1983 bola uvedená na japonský trh pod názvom **Famicom** (skratka od „Family Computer"), neskôr bola vydaná aj na západných trhoch s pozmeneným menom a dizajnom.

Po celom svete bolo predaných vyše 61,9 milióna kusov. Hry pre túto konzolu boli uložené na *Nintendo Entertainment System Game Pak* kartridžoch. Najpredávanejšími hrami boli Super Mario Bros. a Duck Hunt: obe boli vytvorené Nintendom a tiež bývali súčasťou balenia konzol.

11. novembra 2016 bola vydaná špeciálna verzia s názvom **Nintendo Classic Mini: Nintendo Entertainment System**. Nešlo o vernú repliku, ale o miniatúrnu verziu konzoly s HDMI výstupom a emulátorom s 30 zabudovanými hrami.

Hardvér
-------

### Technická špecifikácia

* CPU: Ricoh 2A03, 1.79 MHz, 8-bit (postavený na MOS Technology 6502 jadre)
* RAM: 2 KB
* Rozlíšenie: 256 x 240 pixelov
* Paleta farieb: 52 farieb (naraz maximálne 24 farieb)

### Porovnanie s Famicom

„Famicom", japonská verzia NES
Japonská verzia menom Famicom sa od tej západnej líšila už na prvý pohľad: mala výrazne iný, menší, bieločervený dizajn. Okrem toho sa líšila aj tým, že herné ovládače k nej boli napevno namontované a nedali sa z nej odpojiť, zatiaľčo NES mala dva porty pre vypojiteľné ovládače (do týchto portov sa dali zapojiť aj špeciálne ovládače, ako napríklad sveteľná pištoľ NES Zapper). Ďalším rozdielom bolo to, že jeden z dvojice japonských ovládačov mal v sebe zabudovaný mikrofón, ktorý sa využíval v malom počte japonských hier (verzie takých hier pre západný trh mali túto funkcionalitu odstránenú).

Pozri aj
--------

* Zoznam hier pre NES

Referencie
----------

1. ↑   Nintendo NES - zabava pro celou rodinu!. *ABC*, 1993, roč. 38, čís. 6.
2. ↑   *IR Information : Sales Data - Dedicated Video Game Sales Units* [online]. nintendo.co.jp, 2019-09, [cit. 2019-12-02]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Nintendo Entertainment System na DMOZ (po anglicky)
**Mobile Launcher Platform** alebo **MLP** (doslova *Pojazdná odpaľovacia plošina*) je dvojposchodové zariadenie, ktoré NASA používala na prepravu a odpaľovanie rakiet Saturn V a Saturn IB v rámci programov Apollo, Skylab a Apollo-Sojuz. Donedávna sa používala na prevoz raketoplánu z montážnej haly na odpaľovaciu rampu 39 v Kennedyho vesmírnom centre.

História
--------

MLP bola vyvinutá ako súčasť systému vertikálnej montáže a prepravy kozmických lodí, ktorý NASA umožňoval prípravu týchto plavidiel v štartovej pozícii, čím odpadla nutnosť zdvíhania alebo prenášania horizontálne zostavovaných rakiet na odpaľovaciu plošinu (metóda, ktorú si zvolili pre svoj vesmírny program Rusi). 

NASA pôvodne postavila tri pojazdné odpaľovacie plošiny, ktoré mali v 60. a 70. rokoch minulého storočia slúžiť na prepravu a odpaľovanie rakiet Saturn V vypúšťaných počas programu Apollo. Každá plošina mala pôvodne jediný výfukový prieduch pre motory Saturnu V, 120-metrovú odpaľovaciu vežu s niekoľkými ramenami, ktorá umožňovala, aby sa na raketu mohli ľahko dostať technici i astronauti. Tesne pred štartom sa ramená od Saturnu odpojili. Pohyb MLP zaisťovalo pásové vozidlo Crawler-Transporter postavené v závode Marion Power Shovel v štáte Ohio. 

Pre Skylab a program Apollo-Sojuz bola použitá menšia raketa Saturn IB, preto musela byť MLP č. 1 upravená, aby z nej mohol Saturn IB štartovať a použiť existujúcu odpaľovaciu vežu a jej ramená. 

Raketa Saturn V pre let Apollo 11 sa na pojazdnej odpaľovacej plošine presúva na odpaľovaciu rampu.

Technické údaje
---------------

* Dvojposchodová oceľová konštrukcia
* Výška: 7,6 m
* Dĺžka: 49 m
* Šírka: 41 m
* Hmotnosť:
	+ Prázdna: 4190 t
	+ Bez paliva: 5450 t
	+ S natankovaným palivom: 6220 t

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mobile Launcher Platform**

Externé odkazy
--------------

* (po anglicky) NASA factsheet on the MLP
* (po anglicky) Kennedy Space Center page on the MLP


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pojízdná odpalovací plošina na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Hrádza zaslepujúca Krňov
**Most cez Krňák** nadväzuje na ulicu *U Národní galerie*, ktorá vedie zo *Zbraslavského námestia* v Prahe-Zbraslavi smerom k Lahoviciam a centru Prahy. Prekonáva tôňu Krňák, ktorá do 19. storočia bola súčasťou toku rieky Berounky, zatiaľ čo dnes ňou preteká Lipanský potok a výpust z miestnej čističky odpadových vôd.

História
--------

Do roku 1680 tu prekonával Berounku prievoz, od roku 1680 drevený loďkovitý most, ktorý býval v čase topenia ľadov odstránený. V roku 1810 bol postavený drevený most s búdkou mýtneho na Zbraslavskej strane. V roku 1841 bol drevený most prestavaný, potom mal šírku 5 m a dĺžku 68 m a 6 priepustných otvorov. V roku 1857 bol vystužený pre prepravu kamenných kvádrov pre Radeckého pomník. 

Dnešný železobetónový most pochádza z rokov 1911 – 1913, kedy už ramenom Berounka netiekla (v tom istom období bol budovaný aj Lahovický most, prekonávajúci terajší tok Berounky). Po moste mala viesť aj trolejbusová trať na Zbraslav, jej výstavba však skončila od Prahy vo Veľkej Chuchli a v roku 1960 na nej bola zastavená prevádzka. Výstavbou kapacitných výpadových komunikácií Strakonická (cesta I / 4) a K přehradám (cesty II / 102, v tomto úseku je po nej vedený tiež III. Pražský okruh II / 101) bol most cez Krňák zbavený väčšiny prejazdnej dopravy a slúži predovšetkým pre miestnu obsluhu Zbraslavi a pre linky Pražskej integrovanej dopravy ktoré vedú cez Zbraslav.

Pozri aj
--------

* Lahovický most

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Most cez Krňov**

Externé odkazy
--------------

* Dejiny Zbraslavi pdf Archivované 2018-03-04 na Wayback Machine
* Návrhy trolejbusových tratí v Prahe
* Zbraslav info Archivované 2020-09-18 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Most přes Krňov na českej Wikipédii.*
**Moldavská jaskyňa** je rozsiahla jaskyňa v Medzevskej pahorkatine, ktorá sa nachádza priamo v meste Moldava nad Bodvou. Má dĺžku viac ako 3000 metrov a vstup v nadmorskej výške cca 205 metrov.

Jaskyňa leží v intraviláne mesta, vo vápencovom svahu v lokalite Hazalutov, v blízkosti jaskyne Mníchova diera. Jej systém pozostáva z labyrintu chodieb, prepájajúcich nízke priestory, čo sťažuje pohyb aj skúseným jaskyniarom. Miestnej verejnosti je známa od nepamäti, čo dokazujú nástenné nápisy, datované do roku 1624. O prítomnosti človeka svedčia úlomky keramiky ľudí Bukovohorskej kultúry z 5. tisícročia pred Kr. ako aj archeologické nálezy z 10. až 12. storočia.

O Moldavskú jaskyňu sa dlhodobo zaujímajú jasovskí a košickí jaskyniari, ktorí priestory zamerali a naďalej skúmajú. Napriek množstvu výskumov v minulosti neboli mnohé z nich publikované. Jaskynné priestory boli v roku 1984 uzatvorené, aby sa zabránilo poškodeniu jaskyne, no najmä zabezpečila ochrana zdravia miestnych (v minulosti sa tam stratilo niekoľko návštevníkov).

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

Zdroje
------

* Základné informácie o jaskyni
* jaskyňa na saske.sk Archivované 2017-01-04 na Wayback Machine

Súradnice: 48°36′48″S 20°59′29″V﻿ / ﻿48,613309°S 20,991414°V﻿ / 48.613309; 20.991414

| * z
* d
* u
Sprístupnené jaskyne Slovenska |
| --- |
| Sprístupnené jaskyne | 
* Belianska
* Brestovská
* Bystrianska
* Demänovská jaskyňa slobody
* Demänovská ľadová jaskyňa
* Dobšinská ľadová
* Domica
* Driny
* Gombasecká
* Harmanecká (Izbica)
* Jasovská
* Ochtinská aragonitová
* Važecká

 |
| Turisticky a inak sprístupnené jaskyne | 
* Benediktova jaskyňa
* Mŕtvych netopierov
* Krásnohorská
* Zlá diera
* Bojnická hradná
* Prepoštská
* Malá Stanišovská

 |
| Verejnosti voľne prístupné jaskyne | 
* V Skalke
* V Čube
* Elektrárenská
* Hučivá diera
* Komín
* Kamenné mlieko
* Mažarná
* Šarkania diera
* Svoradova
* Čertova pec
* Šarkanova diera
* Babirátka
* Brložná diera
* Brloh
* Čerešňová
* Hradná
* Košútova
* Hájska
* Žernovská
* Pod Jeleňom (Jelenská)
* Nad cestou (Opatovská)
* Deravá skala
* Veľká pec
* Malá dolnosokolská
* Veľká dolnosokolská
* Vešeléniho (Wesselényiho)
* Malá drienčanská
* Mučínska
* Netopieria
* Pružinská Dúpna

 |
**Matej z Arrasu** (\* 1290?, Arras – † 1352, Praha) bol francúzsky architekt, staviteľ a kamenár. Bol prvým staviteľom katedrály sv. Víta v Prahe.

Biografia
---------

Pieskovcová náhrobná doska Mateja z Arrasu vo svätovítskej katedrále
O jeho živote nie je veľa známe. Pôsobil pôvodne pri pápežskom dvore v Avignone. Tam sa s ním zoznámil mladý cisár Karol IV. ktorý ho potom požiadal o vybudovanie nového reprezentatívneho chrámu pre pražské arcibiskupstvo. Katedrálu sv. Víta, ktorej stavba začala oficiálne v roku 1341, navrhol v štýle juhofrancúzskych gotických katedrál v Rodez a Narbonne. Základy stavby založil až v roku 1344 po svojom príchode do Prahy spolu s kráľovskou družinou. V nasledujúcich ôsmich rokoch vystaval osem arkád vnútorného chóru a na ne nadväzujúce časti ochodzu vrátane kaplniek.

Na Hradčanoch založil vlastnú stavebnú hutu. Okrem iného sa pravdepodobne podieľal aj na projekčných prácach nového Kamenného mostu, Nového Města pražského, kostola Matky Božej pred Týnom a asi aj hradu Karlštejna.

Po jeho smrti v roku 1352 prevzal v roku 1356 stavebnú hutu aj rozostavané stavby mladý staviteľ Petr Parléř, ktorý pôvodné stavebné plány výrazne obmenil.

Významne diela
--------------

* Katedrála svätého Víta, Václava a Vojtecha
* Nové Město pražské
* Kostol Matky Božej pred Týnom

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Matej z Arrasu**

Externé odkazy
--------------

* Heslo v encyklopedii *KDO BYL KDO v našich dějinách do roku 1918* Archivované 2009-04-14 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Matyáš z Arrasu na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 23403
* GND: 12284260X
* NK ČR: xx0268734
* VIAF: 30429789
**The Motion Picture Association of America** (skrátene **MPAA**) je nezisková obchodná organizácia sídliaca v USA, ktorá bola založená na ochranu záujmov filmových štúdií. Jej členmi je tzv. Veľká šestka hlavných hollywodských tovární na sny:

* Walt Disney Studios
* Sony Pictures
* Paramount Pictures
* Netflix
* Universal Pictures
* Warner Bros.

Organizácia je známa vďaka svojmu systému hodnotenia prístupnosti filmov alebo aktivitám proti nelegálnemu šíreniu audiovizuálnych materiálov. Oficiálnu stránku tejto organizácie MPAA.org sa v roku 2009 podarilo haknúť a zobraziť tu veľkú ponuku torrentov z The Pirate Bay. Táto asociácia sa stala častým terčom hlavne kvôli boju práve proti veľmi populárnej webovej stránke The Pirate Bay, ktorá indexuje BitTorrenty a môže byť tak využitá podobne ako webové vyhľadávače k získaniu torrentov, nie však samotného nelegálneho obsahu.

Hodnotenie filmov podľa MPAA
----------------------------

* **G** – General Audiences – vhodné pre akýkoľvek vek. Napríklad Hľadá sa Nemo, Leví kráľ
* **PG** – Parental guidance suggested – niektoré scény nemusia byť vhodné pre deti. Napríklad Shrek, Harry Potter, Letopisy Narnie
* **PG-13** – Parents strongly cautioned – niektoré scény môžu byť nevhodné pre deti pod 13 rokov. Napríklad Titanic, Spider Man, Piráti z Karibiku alebo český film Kolja
* **R** – Restricted – Mladiství pod 17 rokov iba v sprievode rodičov či dospelého poručníka. Napríklad Umučenie Krista, Matrix Reloaded, 300
* **NC-17** – Pod 17 rokov neprístupné. Napríklad Showgirls, Henry & June, The Dreamers

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky MPAA (po anglicky)
* Protipirátska asociácia ponúkala torrenty Archivované 2009-05-07 na Wayback Machine
* Dejiny hodnotenie filmov (po anglicky)
* Rozsiahly zoznam čísel osvedčení (po anglicky)
* Ratingy filmov (po anglicky)

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Motion Picture Association of America na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Maurice Utrillo** narodený ako *Maurice Valadon* (\* 25. december 1883, Paríž, Francúzsko – † 5. november 1955, Dax) bol francúzsky maliar, ktorý sa špecializoval na mestské panorámy. Je jedným z najfalšovanejších autorov, cena jeho raných diel sa na aukcii môže vyšplhať na milión dolárov.

Životopis
---------

Narodil sa na 1. sviatok vianočný v parížskej štvrti Montmartre a je jeden z mála slávnych umelcov žijúcich na Montmartri, ktorý sa tu aj narodil. Utrillo bol potomkom vzťahu medzi mladučkou modelkou Suzanne Valadon, a ako sa vtedy hovorilo, mladým amatérskym umelcom menom Boissy. Utrillova matka bola modelkou, ktorá pózovala pre Renoira aj Henriho de Toulose-Lautreca, ktorý ju predstavil veľkému majstrovi Edgarovi Degasovi - ten ju naučil maľovať a povzbudzoval ju.

Trivia
------

Iný príbeh o otcovi Utrilla je z memoárov jedného z jeho amerických zberateľov. Ten spomína nasledovnú anekdotu: "Keď sa Maurice narodil ako nemanželské dieťa Suzanne Valandonovej, išla za Renoirom, ktorému pózovala pred 9 mesiacmi. Renoir pozrel na dieťa a povedal: „To nemôže byť moje dieťa, tá farba je hrozná". Následne išla za Degasom, ktorému tiež pózovala a ten povedal: „To nie je moje, ten tvar je hrozný". V kaviarni zničená Suzan stretla umelca Miguela Utrillo, ktorému sa posťažovala. Ten jej povedal, aby nazvala dieťa Utrillo: „Budem šťastný ak moje meno bude nosiť dieťa, ktoré je prácou buď Renoira, alebo Degasa!"

Referencie
----------

1. ↑   *Desert Sun 5 November 1955 Edition 02 — California Digital Newspaper Collection* [online]. [Cit. 2018-08-23]. Dostupné online.
2. ↑   *Maurice Utrillo | artnet* [online].. Dostupné online.

Literatúra
----------

* Jean Fabris, Claude Wiart, Alain Buquet, Jean-Pierre Thiollet, Jacques Birr, Catherine Banlin-Lacroix et Joseph Foret: *Utrillo, sa vie, son oeuvre* ; Paris, Editions Frédéric Birr, 1982

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Maurice Utrillo**

Externé odkazy
--------------

* Zoznam diel M. Utrilla v majetku Národní galerie v Prahe
* Stránka Association Maurice Utrillo v Paríži
* Maurice Utrillo na Artcyclopedia
* Hecht Museum Haifa
* Art Gallery - Maurice Utrillo (galéria)

Autoritné údaje: * abART: 7754
* BnF: 119584498
* GND: 11862573X
* ISNI: 0000 0001 1025 191X
* LCCN: n50046516
* NK ČR: jn20000701869
* ULAN: 500008404
* VIAF: 39385919
* Web umenia: 1726474
* WorldCat: lccn-n50046516
**Novoplan** bola značka autobusov, vyrábaných na Slovensku spoločnosťou S.A.O. spol. s r.o. Lučenec a neskôr PRE-OS v rokoch 1996-2009.

Dejiny
------

Po rozdelení Československa sa obnova vozidlového parku podnikov SAD spomalila. Vláda SR sa pri nákupe nových vozidiel rozhodla podporiť autobusy slovenských výrobcov. Jedným z nich sa stal vtedajší Novop a.s. Lučenec. Pôvodne išlo o opravárenský a prestavbový závod nákladných vozidiel a autobusov značky Karosa,, ktorý vznikol transformáciou z podniku ČSAO. Po poklese zákazok sa rozhodol prejsť k výrobe autobusov, ktorú vyčlenil do dcérskej spoločnosti S.A.O. spol. s r.o. Lučenec. V roku 1998 dostal dotáciu 34 mil. Sk ako súčasť štátneho poverenia na výskum, vývoj, výrobu a skúšobníctvo autobusov pre mestskú, prímestskú a turistickú dopravu. Celkové náklady dosiahli 90 mil. Sk.

V roku 1996 bol na Autosalóne Nitra predstavený prototyp mestského modelu *C-12*, ktorý sa stal základom nového modelového radu. Dizajnový návrh bol vytvorený pracovníkmi Katedry dizajnu Fakulty umení Technickej univerzity Košice. V roku 1996 dostal Národnú cenu za dizajn v kategórii Cieľavedomé uplatňovanie dizajnu vo výrobe a službách.
Postupne boli predstavované i ďalšie modely. Prímestský *PMC-12* v roku 1997, v roku 2001 diaľková verzia *TC-12* a 9,5 metrová verzia na podvozku Mercedes Benz Atego 1217.
Veľkého úspechu sa nedočkal, v štátom organizovaných verejných súťažiach autobusov pre podniky SAD prehral najprv v roku 1998 so zvolenským Granusom, následne v roku 2000 s českou Karosou, ktorá zmontovala autobusy u dodávateľa náprav PPS Detva, aby splnila podmienku podielu domácej výroby.

V roku 2003 sa spoločnosť dostala do finančných problémov a polovicu licencie na autobusy Novoplan predala spoločnosti PRE-OS podnikateľa Mariána Troligu. 

PRE-OS inovoval mestský a prímestský model. Hlavná časť výroby sa presunula do Levoče, kde pokračovala až do novembra 2009, kedy sa tieto autobusy začali predávať pod značkou Troliga Bus s novým typovým označením. Avizovaný vývoj kĺbového modelu nebol nikdy dokončený.

Modely
------

* Novoplan C-12
* Novoplan PMC-12
* Novoplan TC-12
* Novoplan PMC-9,5

### Novoplan C-15

Ide o strednopodlažný, 13,2-metrový dvojnápravový autobus. Podľa pôvodného zámeru mal byť vyrábaný ako technologicky jednoduchšia náhrada veľkokapacitných autobusov. V roku 1998 bolo vyrobené jediné vozidlo v letiskovej úprave s dverami na oboch stranách. Autobus poháňa motor DAF, umiestnený za zadnou nápravou. Spočiatko slúžil na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave, zakrátko bol presunutý na Letisko Košice. Po dovoze nízkopodlažných Cobusov 3000 sa využíval len minimálne.

Okrem štandardných vozidiel bolo postavených i niekoľko špeciálnych nástavieb - vozidlo na prevoz väzňov, konferenčné vozidlo či volebný autobus s otvárateľnou bočnicou, ktorý na mítingoch v roku 2006 využilo Slobodné fórum.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2002-02-15]. Dostupné online. Archivované 2002-02-15 z originálu.
5. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2015-03-12]. Dostupné online. Archivované 2015-04-02 z originálu.
6. ↑
Súradnice: 32°2′47″S 34°56′46″V﻿ / ﻿32,04639°S 34,94611°V﻿ / 32.04639; 34.94611

Mauzóleum Mazor
**Mauzóleum Mazor** (po hebrejsky מאוזוליאום מזור) je jedna z najzachovalejších rímskych stavieb v Izraeli, nachádzajúca sa pri Elade.

Dejiny
------

Mauzóleum bolo postavené pre významného Rimana a jeho manželku v 3. storočí, a hoci ich identita nie je známa, vnútri mauzólea sú stále viditeľné pozostatky dvoch sarkofágov. Ide o jedinú budovu z rímskeho obdobia v Izraeli, ktorá sa dochovala kompletne zachovaná. 

V období neskorej antiky pristavali moslimovia k južnej strane mauzólea modlitebný výklenok, udávajúci smer Mekky, a budova sa stala posvätným moslimským miestom, známym ako *Makam Nebe Džihja*. Vďaka tejto posvätnosti zostala budova zachovaná nasledujúce stáročia.

Referencie
----------

1. ↑  The Mazor Mausoleum

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mauzóleum Mazor**

Externé odkazy
--------------

* Ministerstvo cestovného ruchu Izraela - Mauzóleum Mazor
* 7 divov Izraela - Mauzóleum Mazor

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mauzoleum Mazor na českej Wikipédii.*