recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Objavené planétky: 19**| 1876 Napolitania | 31. január 1970 |
| 1939 Loretta | 17. október 1974 |
| 1981 Midas | 6. marec 1973 |
| 2060 Chiron | 18. október 1977 |
| 2063 Bacchus | 24. apríl 1977 |
| 2102 Tantalus | 27. december 1975 |
| 2134 Dennispalm | 24. december 1976 |
| 2241 Alcathous | 22. november 1979 |
| 2340 Hathor | 22. október 1976 |
| 2594 Acamas | 4. október 1978 |
| 2629 Rudra | 13. september 1980 |
| 3163 Randi | 28. august 1981 |
| 3924 Birch | 11. február 1977 | spoluobjaviteľ E. Bowell |
| 4312 Knacke | 29. november 1978 | spoluobjaviteľ S. J. Bus |
| 4596 1981 QB | 28. august 1981 |
| 4688 1980 WF | 29. november 1980 |
| (5660) 1974 MA | 26. jún 1974 |
| (24617) 1978 WU | 29. november 1978 | spoluobjaviteľ S. J. Bus |
| (73669) 1981 WL2 | 25. november 1981 |

**Charles Thomas Kowal** (\*8. november 1940) je americký astronóm.

Objavil dva mesiace Jupitera: Leda v roku 1974 a Themisto v 1975, aj keď bol neskôr stratený a znovuobjavený až v roku 2000.

Objavil planétku/kométu 2060 Chiron v 1977.

Mimo Chirona objavil, alebo bol spoluobhaviteľom početných ďalších planétok, včítane atena 2340 Hathor, apollony 1981 Midas, 2063 Bacchus, 2102 Tantalus, a (5660) 1974 MA, amorov 4596 1981 QB a 4688 1980 WF a trojanov 2241 Alcathous a 2594 Acamas.

Objavil niekoľko supernov v iných galaxiách, objavil, či bol spoluobjaviteľom niekoľkých komét, včítane periodických ako 99P/Kowal, 104P/Kowal, 134P/Kowal-Vávrová, 143P/Kowal-Mrkos, 158P/Kowal-LINEAR (a Chiron mal kometárny opis 95P/Chiron).

Kowal obdržal James Craig Watson Medal v roku 1979.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Autoritné údaje: * BnF: 13493562s
* GND: 115804769X
* ISNI: 0000 0000 2658 2994
* LCCN: n88122889
* VIAF: 29686741
* WorldCat: lccn-n88122889
**Skupina Ladislava Štaidla** bola sprievodná skupina Karla Gotta, s ktorým precestovala mnoho štátov sveta. Stala sa víťazom medzi skupinami v ankete Zlatý slávik koncom 70. rokov. Vznikla roku 1965 a zanikla v roku 1989.

Vznik kapely
------------

Vznik skupiny je spojený so založením hudobného divadla Apollo, ktoré spoločne s bratmi Štaidlovými založil v roku 1965 Karel Gott. Poznali sa už od roku 1963 z Divadla Semafor. V roku 1967 bolo divadlo uzavreté a celá trojica i so sprievodom odcestovala na 7 mesiacov do USA do Las Vegas v Nevade. V roku 1973 tragicky zahynul Jiří Štaidl, skupina pokračovala v hraní po boku Karla Gotta, tak mnoho ďalších spevákov, napr. Jitky Zelenkovej 1973 – 1987 alebo Vlasty Kahovcovej.

Zlatý slávik
------------

V populárnej ankete časopisu *Mladý svět* Zlatý slávik túto trofej získala v rokoch 1977, 1978 a v ďalších rokoch až do svojho rozpadu sa umiestňovala dlho na popredných pozíciach populárnej hudby. V roku 1979 bola druhá, roku 1980 tretia, 1981 opäť druhá, 1983 tretia.

Filmová hudba
-------------

Skupina nahrala filmovú hudbu k mnohým filmom. Autorom filmovej hudby bol Ladislav Štaidl. Písať ju začal v roku 1964.

* Vinnetou (1987)

Významní spolupracovníci a členovia skupiny
-------------------------------------------

* Pavel Fořt
* Jaromír Klempíř
* Rudolf Rokl
* Felix Slováček
* Karel Svoboda
* Ondřej Soukup
* Václav Týfa
* Pavel Větrovec
* Jan Žižka
* Michal Penk
* Vladimír Janiš

Externé odkazy
--------------

* Umiestnenie v ankete Zlatý a Český slavík
* Na webe Karla Gotta

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Skupina Ladislava Štaidla na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * NK ČR: ko2003171954
* VIAF: 156426436
**Objavil 7 planétok:**| **Názov** | **Dátum** | **pomenovanie podľa:** |
| 1517 Beograd | 20. marec, 1938 | mesto Belehrad |
| 1550 Tito | 29. november, 1937 | juhoslovanský prezident Josip Broz Tito |
| 1554 Yugoslavia | 6. september, 1940 | štát Juhoslávia |
| 1564 Srbija | 15. október, 1936 | Juhoslovanská republika Srbsko |
| 1675 Simonida | 20. marec, 1938 | kráľovná Simonida |
| 2244 Tesla | 22. október, 1952 | vynálezca srbského pôvodu Nikola Tesla, |
| 2348 Michkovitch | 10. január, 1939 | srbský astronóm, kolega Vojislav V. Mišković |

**Milorad B. Protić** (Милорад Б. Протић, Milorad B. Protić) (\* 6. august 1911, Belehrad – † 29. október 2001, Belehrad) bol srbský astronóm.

Objavil niekoľko planétok. 1675 Simonida je pomenovaná podľa kráľovnej Simonide, manželke srbského kráľa Stefana Milutina; 2348 Michkovitch je pomenovaný podľa Vojislava Miškovića (1892 – 1976), člena Srbskej akadémie vied a umenia a riaditeľa Belehradského astronomického observatória.

Je po ňom pomenovaná planétka 22278 Protitch, ktorú objavil Debehognom. Planétka 1724 Vladimir, ktorú objavil Eugène Joseph Delporte je pomenovaná podľa Protićovho vnuka, 5397 Vojislava (objaviteľ Yošiaki Ošima) je pomenovaná po jeho dcére (Vojislava Protić–Benišek), ktorá bola počas troch období riaditeľkou Belehradského observatória a od roku 1972 jeho spolupracovníčkou a nasledovníčkou, ktorá pokračovala v otcovej práci spolu so svojim manželom a synom.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portál |
Dacia Supernova
**Dacia SuperNova** bol automobil nižšej strednej triedy, ktorý vyrábala rumunská automobilka Dacia v rokoch 2000-2003. Bol to prvý automobil vytvorený v spolupráci Renaultu a Dacie. V skutočnosti to bola Renaultom upravená Dacia Nova, mala motor z modelu Renault Clio s 5-stupňovou manuálnou prevodovkou. Predávala sa za 5800€, maximálna rýchlosť bola 162 km/h a objem motora 1390 cc.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dacia SuperNova na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dacia SuperNova**

| **Automobily značky Dacia 1968 – 2019** |
| --- |
|  **Typ** |  1960 |  1970 |  1980 |  1990 |  2000 |  2010 |
| 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
|  Miniautomobily |  |  |  |  500 |  |  |  |
|  Malé automobily |  |  |  |  |  Nova |  SuperNova |  |  Sandero |
|  |  |  |  |  |  Solenza |  |  |
|  Nižšia stredná trieda |  |  1300 |  1310 |  |  |
|  1100 |  |  |  1410 |  |  |
|  |  |  |  1320 |  1325 |  |  |  Logan |
|  Vyššia stredná trieda |  |  |  |  2000 |  |  |  |  |
|  Kupé |  |  |  |  1410 Sport |  |  |  |
|  SUV |  |  |  |  |  |  Duster |
|  MPV |  |  |  |  |  |  Logan MCV |  Lodgy |
|  Pick-upy |  |  | 1302 |  1304 | Logan Pickup |  |
|  |  |  | 1305 |  |
|  |  |  |  | 1307 |  |
|  |  |  |  | 1309 |  |  |  |
| Dodávky |  |  | D6 |  |  |  |  |  Logan Van |  Docker |
**Dacia 1325** (alebo **Dacia Liberta**) bol hatchback, ktorý vyrábala rumunská automobilka Dacia medzi rokmi 1991 a 1996. Vozidlo nahradilo v roku Daciu 1320, ktorá pochádza z Dacie 1310 druhej generácie. Dacia 1325 pochádzala z tretej generácie (z roku 1989). V roku 1993 bola modernizovaná (rovnako ako 1310) a v tejto podobe sa vyrábala až do roku 1996, kedy skončila výroba.

Pozri aj
--------

* Dacia
* Dacia 1300
* Dacia 1310
* Dacia 1320

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dacia 1325 na českej Wikipédii.*

| **Automobily značky Dacia 1968 – 2019** |
| --- |
|  **Typ** |  1960 |  1970 |  1980 |  1990 |  2000 |  2010 |
| 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
|  Miniautomobily |  |  |  |  500 |  |  |  |
|  Malé automobily |  |  |  |  |  Nova |  SuperNova |  |  Sandero |
|  |  |  |  |  |  Solenza |  |  |
|  Nižšia stredná trieda |  |  1300 |  1310 |  |  |
|  1100 |  |  |  1410 |  |  |
|  |  |  |  1320 |  1325 |  |  |  Logan |
|  Vyššia stredná trieda |  |  |  |  2000 |  |  |  |  |
|  Kupé |  |  |  |  1410 Sport |  |  |  |
|  SUV |  |  |  |  |  |  Duster |
|  MPV |  |  |  |  |  |  Logan MCV |  Lodgy |
|  Pick-upy |  |  | 1302 |  1304 | Logan Pickup |  |
|  |  |  | 1305 |  |
|  |  |  |  | 1307 |  |
|  |  |  |  | 1309 |  |  |  |
| Dodávky |  |  | D6 |  |  |  |  |  Logan Van |  Docker |
**Vauxhall Motors Limited** je britský výrobca automobilov, vo vlastníctve PSA Group(Peugeot,Citroen). Sídli vo Griffin House v Lutone v Spojenom kráľovstve.

História
--------

Vauxhall Griffin Vauxhall D-type (1920)
Automobilka bola založená v roku 1857 v Londýnskom Vauxhalle. V roku 1905 sa spoločnosť presunula do Lutonu, kde sídli dodnes.

Najnovšie modely firmy Vauxhall sú licenčne vyrábané stroje nemeckej značky Opel s pravostranným riadením. Väčšina výroby sa sústreďuje aj na vývoz do iných častí Európy a pre niektoré okrajové trhy.

Na začiatku roka 2009, bola budúcnosť Oplu teda aj Vauxhallu neistá v dôsledku negatívnych dopadov finančnej krízy, ktorá prispela k bankrotu korporácie General Motors.

Dňa 10. septembra 2009 bolo oznámené, že Magna, kanadský výrobca súčiastok automobilov a Sberbank, ruská spoločnosť, by kúpili väčšinový podiel (55%) v spoločnostiach Opel / Vauxhalle. General Motors by vlastnilo 35% a zamestnanci by vlastnili 10% akcii. Obchod sa nakoniec neuskutočnil.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vauxhall Motors**
Svätý **Vavrinec** (gr. Λαυρεντιος, csl. Лаѵрентїй) bol jedným z najvýznamnejších učeníkov svätých Cyrila a Metoda. Spomína sa v niekoľkých prameňoch, napríklad v Živote Klimenta Ochridského od arcibiskupa svätého Teofylakta Ochridského (prelom 11.-12.stor.) či v Rozprave o preklade Svätého písma (15. stor.). Niekedy sa spomína spolu so sedmopočetníkmi, resp. namiesto sv. Sávu. Preto sa niektorí bádatelia domnievajú, že Vavrinec a Sáva sú jedna a tá istá osoba a Sáva je Vavrincovo mníšske meno. Iní sa domnievajú, že ide o dve osoby. O jeho pôvode, živote, diele a pôsobení v rámci cyrilo-metodskej misie sa nevie nič presnejšie, na základe mena sa usudzuje, že mohol byť z Panónie.

Zdroje
------

* ŠKOVIERA, Andrej. *Svätí slovanskí sedmopočetníci*. 1. vyd. Bratislava : Slovenský komitét slavistov - Slavistický ústav Jána Stanislava SAV, 2010. 247 s. Dostupné online. ISBN 978-80-89489-02-2. S. 15-21.
* ŠKOVIERA, Andrej: Učeníci svätých Cyrila a Metoda – pokračovatelia byzantsko-slovanskej misie. In: Gréckokatolícka cirkev na Slovensku vo svetle výročí III. Ed. Jaroslav Coranič. Prešov: Vydavateľstvo Prešovskej univerzity, 2013, s. 36. Dostupné online ISBN 978-80-555-0850-4
**Mária Klimová** (rod. Hlavajová) (\* 9. jún 1908, Martin – † 2. február 1954, Košice) bola pedagogička a prekladateľka.

Rodina
------

* otec Ján Hlavaj
* matka Mária rod. Vladárová
* syn Ján Klimo , Vladimír Klimo
* manžel Zoltán Klimo

Životopis
---------

Základnú a strednú školu navštevovala v Martine, čes. a nem. jazyk študovala na Filozofickej fak. KU Prahe. V roku1936 – 1939 prof. Obchodnej akadémie v Martine, 1939 – 1940 konzervatória, od 1940 prekladateľka v Bratislave. V prekladoch sa zameriavala najmä na ruskú literatúru, z ktorej preložila viac základných diel (najmä L.N. Tolstého a M. Gorkého), v ktorých vystihla atmosféfu originálu vhodne volenými jazykovými a štylistickými prostriedkami.

Ocenenie
--------

* Roku 1949 odmenená cenou Základiny Janka Jesenského

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: ola2002151483
* SNK: 164980
* VIAF: 300989427
**Mária Hájková**, vyd. **Mihálková** (\* 18. január 1920, Nové Sady, okr. Nitra – † 28. máj 1989) bola slovenská herečka.

V roku 1939 absolvovala štúdium herectva a spevu na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave. Od 1939-1945 roku bola členkou činohry SND a od 1946-1979 členkou činohry Novej scény v Bratislave, od 1979 na dôchodku. Stvárnila veľa postáv na javisku, vo filme a v televízii, ale aj v rozhlase a dabingu. 

Najznámejšie sú jej postavy na javisku v Ženskom zákone 1941, 1944 (Dora Kalinová), Keď jubilant plače 1967 (Dojka), Všetko naopak 1964 (Trasorítka), Ploštica 1965 (pani Rozália), Kaviár alebo šošovica 1967 (Matilda), Čaj u pána senátora 1976 (pani ministrová), vo filmoch Kozie mlieko 1950, Štvorylka 1955, Andel na horách 1955, Štyridsatštyri 1957, Dáždnik sv. Petra 1958, Zmluva s diablom 1967, v televíznom seriáli Spadla z oblakov 1980 a v televíznych inscenáciách Výnosné miesto 1965, Čarokrásna pani majstrová 1968, Dlhé blúdenie 1972, Prvý deň sviatočný 1974, Prípad z Amagerskej lúky 1974 a iných.

Externé odkazy
--------------

* Mária Hájková v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Autoritné údaje: * SNK: 151105
* VIAF: 2108156565747123500002
**Poštové smerovacie čísla** ('**Postcodes'**) boli v Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska zavedené v období medzi rokmi 1959 a 1974.

Vo svojej dnešnej podobe, poštový kód pozostáva z tzv. *vonkajšej časti*, ktorá je medzerou oddelená od tzv. *vnútornej časti*.

Vonkajšia časť pozostáva z jedného alebo dvoch písmen (ktoré určujú tzv. poštovú oblasť) nasledovaných jednou alebo dvoma číslicami (ktoré určujú tzv. poštový okres). Vo výnimočných prípadoch (husto zaľudnené okresy v centre Londýna) za poslednou číslicou nasleduje ešte jedno písmeno.

Vnútorná časť pozostáva z číslice, za ktorou nasledujú dve písmená.

Jedno poštové smerovacie číslo typicky zodpovedá niekoľkým za sebou nasledujúcim domom na jednej strane ulice, v prípade malých ulíc môže mať aj celá ulica jeden poštový kód. Naopak, v prípade veľkého domu s mnohými úradmi rozličných firiem môže byť jeden alebo niekoľko rozličných poštových kódov vyhradených pre jeden dom. 

Britská Kráľovská pošta udáva, že jeden poštový kód v priemere zodpovedá 15 "doručovacím bodom" (adresám).

V zásade platí, že britská adresa je jednoznačne určená poštovým kódom a číslom (alebo názvom) domu.

Poštové smerovacie číslo veľmi presne určuje zemepisnú polohu adresy, preto sa typicky používa v navigačných systémoch. Výnimkou sú tzv. "negeografické kódy" začínajúce napríklad písmenami "BX", používané veľkými organizáciami, ktoré si chcú zachovať možnosť zmeniť miesto určenia svojich zásielok bez nutnosti meniť poštový kód.

Poštový kód vo vnútroštátnych zásielkách umiestňujeme za názov poštového mesta (a prípadne poštového grófstva, ktoré je však dnes vďaka používaniu poštových kódov v adresách nadbytočné), alebo ešte lepšie na samostatný riadok, ktorý je posledným riadkom adresy, napr.

```
 Westminster
 LONDON  SW1A 1AA
```

alebo

```
 Walthamstow
 LONDON
 E17 6AB
```

alebo

```
 WEMBLEY, Middx.
 HA9 6AB
```

alebo

```
 WEMBLEY
 Middlesex
 HA9 6AB
```

Na zásielkách zo zahraničia je možné poštové smerovacie číslo uvádzať na samostatnom riadku nad názvom krajiny alebo na poslednom riadku za názvom krajiny, napr.

```
 WEMBLEY
 HA9 6AB
 Veľká Británia
```

alebo

```
 WEMBLEY, Middx.
 Veľká Británia  HA9 6AB
```

Pozri aj
--------

* Zoznam poštových oblastí v Spojenom kráľovstve

Externé odkazy
--------------
Pamätný kameň "Stolperstein" Ferdinanda Karvaša
**Ferdinand Karvaš (Kohn)**, tiež **Karvas** (\* 2. jún 1892, Banská Bystrica – † 9. január 1945, Nemecká) bol lekár.

Rodina
------

* otec Ignác Kohn
* matka Irena Belákova
* manželka Karola Skutecká-Karvašová
* syn Peter Karvaš

Životopis
---------

Narodil sa ako Ferdinand Kohn avšak v roku 1910 si zmenil meno na Karvaš. Pôsobil ako praktický lekár na Hornej ulici v Banskej Bystrici. Rasovo prenasledovaný, obeť fašistického teroru. Po potlačení SNP bol s manželkou v Banskej Bystrici nemeckými bezpečnostnými orgánmi zaistený (18. decembra 1944), väznený, popravený v Nemeckej (9. januára 1945).

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení v matrike záznam číslo 13; narodil sa ako Nándor Kohn; v poznámkach je zmienka o zmene priezviska na Karvaš

Autoritné údaje: * SNK: 162083
**Alúzia frazém** je postup pri výstavbe ľubovoľného textu, pri ktorom sa na rovine významu alebo na niektorých formálnych prvkoch tohto textu prejavujú typické znaky (významové alebo formálne) istej frazémy (istých frazém), resp. postup, pri ktorom sa slovo, ktoré je komponentom istej frazémy, uplatňuje vo voľnom kontexte, ale s takými súvislosťami, ktoré odkazujú práve na danú frazému. Alúzia frazém nepatrí do vlastnej frazeológie, svojimi konotáciami s istými frazémami, s ich významovou, obraznou aj hodnotiacou platnosťou sa však stáva prostriedkom na vyjadrenie druhého významového plánu v texte. Preto sa vyskytuje najmä v umeleckom vyjadrovaní, v esejistike a v istých publicistických útvaroch. Príklad z tlače: *Kohút opäť úradoval!* (titulok z novín). Je evidentné, že sa tu odkazuje na frazému (*červený*) *kohút na streche* (*kikiríka*), ktorou sa vyjadruje, že niekde horí, horelo. 

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**Alžbeta Poničanová** (\* 26. september 1908, Predajná - † 18. december 1987, Bratislava) bola herečka.

Rodina
------

* otec Vojtech Kindernay
* matka Mária rod. Šuchová
* manžel Ján Poničan (rozvedená)

Životopis
---------

Po skončení strednej školy štud. 1929-1933 na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave, 1933-1936 externá, 1936-1938 interná členka čes. činohry SND, 1938-1980 členka činohry SND v Bratislave. Už ako študentka hrávala v ochotníckych súboroch v Brezne a v Podbrezovej. Predstaviteľka výrazných ženských postáv, upútala svojím moderným zjavom, ale neopakovateľné dedinské typy stvárnila aj v Tajovského hrách a v slov. klasike. Roku 1936 hrala v prvom slovenskom filme Matkina spoveď. Spolupracovala s Čs. rozhlasom a divadelnou fak. VŠMU v Bratislave.

Ocenenie
--------

* Roku 1967 zaslúžilá umelkyňa

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 16192736f
* ISNI: 0000 0000 7780 1544
* NK ČR: mzk2003208192
* SNK: 171633
* VIAF: 84563061
**Spavá choroba** alebo **africká trypanosomiáza** je ochorenie človeka zapríčinené prvokom *Trypanosoma brucei* a prenášaná muchou tse-tse.

Choroba je endemická v rozsiahlej oblasti Subsaharskej Afriky (zasahujúca 30 štátov čo je približne 60 miliónov ľudí). Každý rok je nakazených zhruba 300 000 – 500 000 ľudí a z toho 40 000 zomrie. Tri veľké epidémie zasiahli Afriku v predošlých 100 rokoch, v 1896–1906, 1920 a v roku 1970.

Vpich muchou Tse-tse spôsobuje boľavé opuchnutie, ktoré normálne po 24 hodinách zmizne. V prípade, že zostane niekoľko dní alebo týždňov zapálené, lymfatické uzliny u postihnutého sa zväčšia a vyskytnú sa príznaky pripomínajúce chrípku (horúčka, zdurenie uzlín, ...), človek sa stáva nakazeným. Neskôr sa prejavuje anémia a rôzne ďalšie problémy s krvným obehom a vylučovacou sústavou. V záverečnom štádiu dochádza k halucináciám a výbuchom zúrivosti a totálnemu rozhodeniu spánkového cyklu. V závislosti na forme ochorenia ústi tento jav buď do relatívne rýchlej smrti, alebo v postupnú, prehlbujúcu letargiu. 

Ochorenie existuje v dvoch formách:
*Trypanosoma brucei gambiase* a *Trypanosoma brucei rhodesiense*, pričom rodézsky poddruh je omnoho agresívnejší a rýchlejšie pôsobí. Gambijský poddruh vyvoláva chronické ochorenia, pre ktorú sú v poslednej fáze typické letargické fázy, ktoré dali tejto chorobe aj meno. Smrť nastáva po dvoch až šiestich týždňoch.

Liečba
------

Poskytuje sa intravenózne Suramin alebo Pentamidin.

Externé odkazy
--------------

* WHO fact sheet
Budova spaľovne odpadu v Bratislave
**Spaľovňa** je technologické zariadenie slúžiace na spaľovanie odpadu. Spaľovne možno rozlíšiť na základe toho, či spaľujú odpad samostatne alebo s prímesou ušľachtilejšieho paliva, podľa toho, či využívajú energiu uvoľnenú pri spaľovacom procese na výrobu tepla alebo elektrickej energie, alebo podľa toho, či spaľujú nebezpečné, komunálne, či ďalšie druhy odpadu.

Spaľovne na Slovensku
---------------------

Na Slovensku sa v roku 2019 nachádzali dve veľké spaľovne (kapacita nad 2 tony za hodinu) komunálneho odpadu v Bratislave (kapacita 32,7 t/hod) a v Košiciach (10 t/hod) a jedna na spaľovanie priemyselného odpadu v areáli Slovnaftu.

Medzi menšie spaľovne (do 2 ton za hodinu) sa zaraďovala jedna spaľovňa komunálneho odpadu (FCC Kysucké Nové Mesto), 6 spaľovní nemocničného odpadu (nemocnice Bojnice, Bratislava, Martin, Myjava, Nitra, Trenčín), 4 priemyselného odpadu (Duslo Šaľa, Light Stabilizers Strážske, Fecupral Prešov, Archív SB Liptovský Mikuláš) a jedna kafiléria (VAS Mojšova Lúčka).

Medzi spaľovňami sa na území Slovenska nachádzalo aj 6 zariadení na spoluspaľovanie odpadov, ktoré sa podieľajú na procese výroby cementu alebo inej priemyselnej výrobe (CRH Rohožník a Turňa nad Bodvou, Carmeuse Košice-Šaca, Cemmac Horné Srnie, Považská cementáreň Ladce, Mondi SCP Ružomberok).

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Zoznam spaľovní a zariadení na spoluspaľovanie odpadov r. 2019* [online]. MPŽPRR SR, rev. 2020-05-27, [cit. 2021-09-29]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Spaľovňa**
Súradnice: 56°27′S 6°0′Z﻿ / ﻿56,450°S 6,000°Z﻿ / 56.450; -6.000

**Mull** (angl. *(Isle of) Mull*, škg. *An t-Eilean Muileach/Muile*, starosever. *Myl*) je ostrov v súostroví Vnútorné Hebridy v Atlantickom oceáne, ležiaci bezprostredne pri západnom pobreží Škótska (oddeľuje ho prieliv Sound of Mull). Po ostrove Skye to je najväčší ostrov tohto súostrovia a štvrtý najväčší ostrov Škótska.

Podľa sčítania v roku 2011 na ostrove žije 2 800 obyvateľov, čo je mierne zvýšenie oproti sčítaniu v roku 2001, kedy tu žilo 2 667 obyvateľov. V 18. storočí tu žilo až 10-tisíc ľudí. V lete sa na ostrove zdržuje množstvo turistov. Vyše tretina obyvateľov ostrova (asi tisíc) žije v hlavnom sídle ostrova, v prístave Tobermory. 

Hlavné ekonomické aktivity na ostrove sú popri cestovnom ruchu rybolov, poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo a pálenie whisky (pálenica v Tobermory). Podnebie ostrova je mierne oceánske. Ostrov Mull patrí do administratívnej oblasti *Argyll and Bute*.

Geografia
---------

Dĺžka pobrežia ostrova je asi 480 kilometrov. Najvyšší vrch ostrova, Ben More, dosahuje výšku 966 m n. m. Ostrov je spojený trajektami so škótskou pevninou, najlepšie spojenie má s mestom Oban.

Referencie
----------

1. ↑  2011 Census: First Results on Population and Household Estimates for Scotland - Release 1C (Part Two)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mull (ostrov)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mull na anglickej Wikipédii.*
Multifunkčná tlačiareň  
Tlačiareň + skener + kopírovací stroj + čítačka kariet
**Multifunkčné zariadenie** alebo **multifunkčná tlačiareň** alebo **zariadenie/tlačiareň typu All-In-One** alebo **zariadenie/tlačiareň typu všetko-v-jednom** (po anglicky *multifunction printer/product/peripheral/device (MFP, MFD), multifunctional, all-in-one (AiO), mopier*) je počítačová tlačiareň kombinovaná (minimálne) s plošným skenerom. Dôvodom a obľúbenosťou tejto kombinácie je možnosť používať zariadenie ako kopírovací stroj, bez nutnosti použitia počítača. Multifunkčné zariadenie je najčastejšie kombinované s atramentovou tlačiarňou, ale vyrábajú sa aj kombinácie s laserovou tlačiarňou.

Konštrukcia
-----------

Technicky ide o klasické počítačové tlačiarne vnútorne prepojené so skenerom a vybavené bufferom (pamäťovým ukladacím priestorom) s príslušným ovládacím firmvérom. Kopírovanie je vlastne zoskenovanie predlohy do buffera a jej vytlačením na tlačiarni. Niektoré lacné zariadenia nemajú vlastný buffer, ale ako buffer používajú propojený počítač, čím sa výhoda takéhoto usporiadania stráca.

Zariadenie samozejme umožňuje aj skenovanie do počítača a tlač z počítača. Niektoré zariadenia sú doplnené o fax - umožňuje odoslať fax z počítača, ale aj priamo (bez použitia počítača) alebo prídavnú čítačku pamäťových kariet. Čítačka umožní vytlačenie obrázkov z karty bez použitia počítača, alebo ich načítanie do počítača. Takéto zariadenia sú obvykle doplnené o prehľadový LCD displej umožňujúci prezrieť si obrázky z pamäťovej karty pred tlačou. Ku výbave takýchto tlačiarní patrí aj port Pictbridge, umožňujúci priame pripojenie digitálneho fotoaparátu (ak disponuje touto funkciou) a tlač obrázkov z fotoaparátu bez nutnosti pripojenia počítača.

Použitie
--------

Multifunkčné zariadenie je určené hlavne ako počítačová periféria do kancelárie. Zjednodušuje ovládanie a združením viacerých zariadení (kopírka, fax) do jedného šetrí priestor i čas. Zjednodušené je aj pripojenie k počítaču, keďže na pripojenie mu stačí jeden kábel. Vo firmách sa používa hlavne multifunkčné zariadenie s laserovou tlačou, ktorá je pre použitie v kancelárii vhodnejšia (nižšie nákady na stranu, lepšia kvalita, stálosť tlače). V posledných rokoch stúpa záujem aj z radov domácich používateľov, keďže cena zariadenia je porovnateľné s cenou obyčajnej tlačiarne, pričom ponúka viac funkcií. Domáci zákazníci preferujú atramentovú tlač, ktorá umožňuje aj farebnú tlač fotografií.

Výrobcovia
----------

Príklady výrobcov tlačiarní, ktorí vo svojom sortimente majú aj multifukčné zariadenia: Brother, Canon, Dell, Epson, Hewlett Packard, Konica Minolta, Kyocera, Lexmark, Okidata, Olivetti, Ricoh, Samsung, Sharp, Toshiba a Xerox.
**Úbohý Jonatán** (*Der arme Jonathan*), je opereta, ktorú skomponoval Karl Millöcker. Premiéra sa konala 4. januára 1890 v Theater an der Wien. Libreto napísali Hugo Wittman a Julius Bauer. Opereta mala veľký úspech. Je veľmi melodická a silne humorne ladená, pričom humor je založený na tragikomickej postave Jonatána.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

### I. dejstvo

Jonatán je kuchár v dome amerického milionára Vandergolda. Je absolútnym smoliarom, v živote sa mu nedarí vôbec nič. Jeho pán, Vandergold, nie je o nič šťastnejší, má veľa peňazí ale je úplne unudený. Obaja teda pomýšľajú na smrť. Vandergoldovi napadne, že možno keď sa zbaví veľkého majetku, tak nájde svoje šťastie. Daruje teda majetok Jonatánovi a vyberie sa do sveta. Podľa vzájomnej darovacej dohody, ak jedeného z nich prestane baviť aj nový život, tak musia umrieť spolu. Heslom má byť pieseň, ktorú v deň dohody na večierku spievala slečna Harrieta.

### II. dejstvo

Odkedy je Jonatán milionárom, má odrazu obrovské šťastie v hre. S Vandergoldom sa stretne v Monackom kasíne, kde Vandergold doprevádza Henrietu na speváckom turné. Jonatán sa pochváli Vandergoldovi, ako sa mu darí, a že aj ženy za ním letia - mimo iných aj Harrieta. Vandergold sa medzitým veľmi zaľúbil do Harriety a cíti sa zradený. Chcel by zaspievať pieseň, ktorá by znamenala smrť pre oboch, nevie si však na ňu spomenúť.

Harrieta tiež miluje Vandergolda a snaží sa, aby darovaný majetok čo najskôr získali späť.

### III. dejstvo

Jonatánovi sa prestáva dariť. Služobníctvo je v štrajku a navyše má na krku žalobu sa porušenie sľubu o vstupe do manželstva a za bigamiu. Jonatán je síce nevinný - text ktorý proti nemu svedčí napísal nemapísal v skutočnosti o žiadnej žene, ale o mrkve. Vo všetkom však má prsty premyslená Harrietina taktika. Problémy Jonatánovi tak prerastajú cez hlavu, že sa nakoniec rozhodne majetok vrátiť Vandergolddovi. Ten už našiel svoje šťastie v láske k Harriete.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
Úd
**Úd** (arab. عود *úd*, mn. č. أعواد *a’wád* ) je tradičný arabský strunový nástroj s hlbokou hruškovitou ozvučnou skriňou, krátkym krkom a bezpražcovým hmatníkom. Hlava je od krku charakteristicky odychýlená o 45 – 90°. Úd je priamym predchodcom európskej lutny, ktorá sa odlišuje prítomnosťou pražcov na hmatníku.

Názov
-----

V závislosti od systému transkripcie arabčiny, názov nástroja sa môže uvádzať aj ako **ud**, **ʻud**, **oud**, zriedkavo tiež **út**. Vo verzii s určitým členom **al-úd** alebo **elaúd**. V iných krajinách, kde sa nástroj používa, je to turecky *ud* alebo *ut*, grécky ούτι (*úti*), arménsky ուդ (*ud*, *ut*). V perzštine sa používa názov *barbat* (بربط), v somálčine *kaban*.

S expanziou umajjovského kalifátu v Andalúzii sa v 8. storočí úd dostal do Európy. Z formy názvu s určitým členom (*al-úd*) vznikol španielsky názov pre lutnu *laúd*, francúzsky *luth*, nemecký *Laute*, taliansky *liuto*, holandský *luit* či anglický *lute*.

Ladenie
-------

Úd má najčastejšie 12 strún, ktoré sú zoskupené po dve do šiestich párov (6×2). Alternatívne môže mať 5×2 alebo 7×2 strún. Existujú rôzne spôsoby ladenia:

* C F A D G C  –  najbežnejšie ladenie
* D G A D G C  –  starší spôsob ladenia
* F A D G C F  –  vysoké ladenie
* B E A D G C  –  ladenie pre klasickú hudbu
* G C D G C F
* E A D G C  –  päťstrunové ladenie (Sýria, Palestína, Libanon)
* G A D G C  –  päťstrunové ladenie (Egypt)
* B E A D G C F –  sedemstrunové ladenie

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Úd (hudobný nástroj)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Úd (hudební nástroj) na českej Wikipédii a Oud na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Arabské hudobné nástroje |
| --- |
| Strunové | 
* Buzuk
* Gimbri
* Kánún
* Sinsimija
* Úd

 |  |
| Sláčikové | 
* Kamandža
* Rabáb

 |
| Dychové | 
* Arghul
* Gajta
* Midžuiz
* Mizmar
* Mizvád
* Nai

 |
| Bicie a perkusie | 
* Darbuka
* Davul
* Dof
* Karákib
* Naqara
* Naqareh

 |

| * z
* d
* u
Azerbajdžanské hudobné nástroje |
| --- |
| Strunové | 
* Buzuk
* Čeng
* Kánún
* Komuz
* Mugni
* Rud
* Saz
* Šahrúd
* Tar
* Úd

 |  |
| Sláčikové | 
* Čagáne
* Kamandža
* Rabáb

 |
| Dychové | 
* Balaban
* Bilii kaval
* Kaval
* Nai
* Tulum
* Zurna

 |
| Bicie a perkusie | 
* Bendir
* Darbuka
* Davul
* Dof
* Duduk
* Kus
* Laggutu
* Naqara
* Naqareh

 |
Súradnice: 55° 34′ 12″ s.š. 12° 51′ 00″ v.d.

Most cez Öresund
**Øresundsbroen** alebo **Öresundsbron** (dán. Øresundsbroen, švéd. Öresundsbron) alebo po slovensky **Öresundský most/Most cez Öresund** je zavesený most, ktorý spája dánske hlavné mesto Kodaň so švédskym Malmö ponad Sundský prieliv. Je najdlhším kombinovaným (železnica/cesta) mostom v Európe. Je súčasťou Európskej cesty 20. Patrí medzi najväčšie mosty na svete.

Výstavba
--------

Idea spojenia dánskeho Sjællanduu so švédskou Skåne je stará viac ako 130 rokov, ale až v tridsiatych rokoch dvadsiateho storočia dostali projekty vzťahujúce sa k mostu jasnú podobu. V roku 1991 sa dánska a švédska vláda rozhodli pre výstavbu mosta, ktorý by spojil obidve krajiny. Jeho výstavba začala v auguste 1995. Posledná časť bola zhotovená 14. augusta 1999 a most slávnostne otvorila 1. júla 2000 dánska kráľovná Margaréta a švédsky kráľ Karol XVI. Gustáv. Druhý deň bol otvorený pre premávku, prvý vlak bol vypravený 2. júla o 6:09 z Malmö. V roku 2000 sa po prestrihnutí pásky prvýkrát od doby ľadovej stalo, že je Škandinávsky polostrov z juhu pripojený pevninskou cestou k zvyšku Európy. Vďaka mostu v súčasnosti trvá cesta z Malmö do Kodane 35 minút.

Konštrukcia
-----------

Rez tunelom
Pylóny
Celá dĺžka prejazdu cez prieliv je 16 km. Na dánskej strane začína 430 m dlhým umelým polostrovom, tunelom *Drogden* s dĺžkou 4 050 m (3 510 úsek 10 metrov pod hladinou a dva 270 m vstupné portály), ktorý vychádza na 4 km umelý ostrov *Peberholm*. Z ostrova pokračuje most s dĺžkou 7 845 m. Dôvod výstavby tunela namiesto predĺženia mosta bol pre blízkosť Kodanského letiska.

Mostovka je široká 23,5 m a v najvyššom mieste je vo výške 57 m nad hladinou mora. Je dvojpodlažný, na vrchu je cesta a v dolnej časti premávajú vlaky. Pylóny sú vysoké 203,5 m. Najväčšie rozpätie mostného pola je 490 m. Je kombináciou dvojkoľajovej železničnej trate a štvorprúdovej cesty. Konštrukcia železnice umožňuje vlakom premávať rýchlosťou až 200 km/h. 

Na most sa použilo cca 82 000 ton konštrukčnej ocele, 2 300 ton ocele pre závesné laná 60 000 ton výstuže a 320 000 m³ betónu.

Štatistika
----------

Cez most prejde denne 10 000 áut a 20 000 cestujúcich 280 vlakmi vrátane rýchlodráhy Kodaň - Malmö.

Referencie
----------

1. ↑   *Øresund Bridge* [online]. Structurae, [cit. 2009-09-06]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Øresundsbroen**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Most přes Öresund na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Kométa Tempel 1 na snímke sondy Deep Impact
**Tempel 1** alebo **9P/Tempel** je periodická kométa s dobou obehu 5.52 roka. Objavil ju Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 3. apríla 1867.

Jadro kométy má rozmery 7,6×4,9 km a periódu rotácie 40,7 hodiny, v súčasnosti nie je veľmi aktívne.

V r. 2005 sa táto kométa stala cieľom rozsiahleho výskumu uskutočneného kozmickou sondou Deep Impact. V rámci tejto misie sa od materskej sondy oddelil impactor, ktorý bol navedený ku kométe a 4. júla 2005 vrazil do jej povrchu rýchlosťou vyše 10 km/s, pričom materská sonda celú kolíziu podrobne snímkovala a uskutočnila výskum vyvrhnutého materiálu. Tempel 1 sa tak stala prvou kométou, ktorá sa dostala do priameho styku s umelým objektom.

Tempel 1 je tiež prvou kométou, ktorá bola sondou navštívená dvakrát. Vo februári 2011 totiž okolo nej preletela sonda Stardust-NExT vo vzdialenosti približne 200 km. Na nových snímkach jadra kométy je vidieť mnoho útvarov známych už z roku 2005.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústava |
**Vystružovanie** je operácia, na presné dokončenie valcových, alebo kužeľových otvorov. Je to konečné obrábanie diery mnohorezným nástrojom, ktorý uberá veľmi jemné triesky a dodáva vyvŕtanej a vyhrubovanej diere určitý presný rozmer, správny tvar a hladký povrch. Vystružovaním sa dosahuje presnosti IT7 až IT5. Diera, ktorá sa má vystružovať, musí sa vyvŕtať menšia o cca. 1/100 priemeru diery. Výstružník odoberá maximálne 0,5 mm materiálu.

Vystružovanie môže byť ručné alebo strojové. Väčšie otvory sa vystružujú súpravou viacerých výstružníkov.

Nástroje
--------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: výstružník*
Nástroje na vystružovanie sa nazývajú výstružníky a vyrábajú sa z nástrojových a rýchlorezných ocelí, prípadne s reznými doštičkami zo spekaných karbidov. 
Podľa spôsobu použitia môže byť výstružník:

* *ručný*
* *nástrojový*

Podľa tvaru otvoru sú výstružníky:

* *valcové*
* *kužeľovité*

Pozri aj
--------

* vyhrubovanie
* vyhlbovanie
Klasické kladivo s drevenou rúčkou.
Tesárske pokrývačské kladivo s kovovou pogumovanou rúčkou, magnetickým držiakom na klince a výrezom na vyberanie klincov.
**Kladivo** je nástroj, ktorým sa ručne vyvodzujú nárazy priamo na opracúvaný predmet, alebo nepriamo pôsobením na iný pracovný nástroj. Možno rozoznávať viacero druhov kladív. Napr. na stavebné, resp. búracie práce je vhodné kladivo s hmotnosťou nad 2 kg. Naopak na jemnú napr. čalúnickú prácu je vhodnejšie malé a ľahké kladivo. Pri práci s drevom, je vhodné stolárske kladivo s výrezom na vyťahovanie klincov.

Vyrába sa z nástrojovej ocele, dreva, gumy alebo iného materiálu. Pokiaľ je rúčka - porisko z dreva, je vhodné použiť jaseňové, hrabové alebo bukové drevo. Rúčky z borovicového, smrekového alebo jelšového dreva nie sú vhodné. Drevená rúčka je vhodná, pretože svojou pružnosťou lepšie tlmí nárazy. V dôsledku vysušovania a následných zmien objemu sa však o ňu treba starať. V prípade, že nie je dostatočne pevne osadená v otvore kladiva, je potrebné do rúčky zatĺcť menší oceľový klin, ktorý zabráni jej vyťahovaniu.

Referencie
----------

1. 1 2  Slodowy, A. 1986, Každý domácim majstrom. Alfa, Bratislava, s. 243

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **kladivo**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kladivo (nástroj)**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Chemické inžinierstvo** je technický odbor, ktorý sa zaoberá vypracúvaním, zavádzaním a kontrolou chemických procesov a konštrukciou, dimenzovaním a používaním prístrojov a zariadení na chemické procesy v priemyselnom meradle. Výučbu chemického inžinierstva na Slovensku zastrešujú najmä Slovenská technická univerzita v Bratislave a Technická univerzita v Košiciach. Primárnou inštitúciou, ktorá produkuje nových chemických inžinierov, je Ústav chemického a environmentálneho inžinierstva FCHPT STU.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

| * z
* d
* u
Chémia |
| --- |
| 
* Analytická chémia
* Anorganická chémia
* Biochémia
* Elektrochémia
* Farmácia
* Fyzikálna chémia
* Chemické inžinierstvo
* Geochémia
* Jadrová chémia
* Kvantová chémia
* Makromolekulová chémia
* Organická chémia
* Počítačová chémia
* Stereochémia
* Termochémia
* Všeobecná chémia

 |
| 
* Zoznam biomolekúl
* Zoznam anorganických zlúčenín
* Zoznam organických zlúčenín
* Periodická tabuľka

 |
**Chemická evolúcia** alebo **chemoevolúcia** alebo **prebiotická evolúcia** je proces vzniku makromolekúl (biomolekúl) a ich prvých interakcií,[1] ako aj ich priamych (v širšom zmysle aj dávnejších) predchodcov, ako predpoklad pre vznik života a pre biologickú evolúciu (nasleduje po chemickej evolúcii). Ako hranica medzi chemickou a biologickou evolúciou sa obyčajne udáva vznik eobiontov, napríklad vznik buniek už teda patrí do biologickej evolúcie.

**Chemická evolúcia v širšom zmysle** sa začína už syntézou ťažkých chemických prvkov jadrovou fúziou vo vnútri hviezd, pretože keďže Veľký tresk vytvoril len prvky vodík, hélium, lítium, berýlium a bór, vznikli všetky pre život podstatné prvky vo hviezdach.

**Chemická evolúcia v užšom zmysle** je len vznik makromolekúl, teda najmä RNA, bielkovín a ich stavebných kameňov, na Zemi. K tomu pozri napr. evolučná abiogenéza a život.

Referencie
----------

1. ↑  prebiotická evoluce. In: *Malá československá encyklopedie* V Pom-S. 1. vyd. Praha: Academia, 1987. s. 89.
doc. RNDr. **Milič Sypták** (\* 22. marec 1907, Prusinovice – † 3. december 1983, Brno) bol český matematik.

Narodil sa 22. marca 1907 v Prusinoviciach. Pochádzal z rodiny evanjelického kňaza. Základnú školu vychodil v rodnej obci, reálne gymnázium v Holešove, kde r. 1925 maturoval. Štúdium matematiky a deskriptívnej geometrie absolvoval r. 1929 na brnenskej univerzite a technike. V rokoch 1930– 1932 pôsobil u prof. L. Seiferta na univerzite v Brne, potom bol kratší čas učiteľom meštianskej školy vo Zvolene. V rokoch 1933– 1938 bol asistentom prof. J. Hronca na brnenskej technike a po odchode prof. Hronca na Slovensko suploval jeho prednášky až do násilného uzavretia českých vysokých škôl nacistami. Za okupácie pôsobil ako profesor na reálnom gymnáziu v Novom Městě na Moravě a na priemyselnej škole v Hradci Králové. Po oslobodení sa na podnet akademika E. Čecha vrátil do Brna na pedagogickú fakultu, odkiaľ r. 1949 externe a od r. 1950 natrvalo prešiel na Prírodovedeckú fakultu Slovenskej univerzity v Bratislave. Tu pracoval na katedre matematiky a na katedre geometrie, na ktorej bol v rokoch 1964– 1970 vedúcim. Zameranie vedeckej činnosti doc. Syptáka výrazne ovplyvnili tri významné osobnosti československej matematiky – akademici E. Čech, O. Borůvka a J. Hronec. Na podnet O. Borůvku sa venoval štúdiu diferenciálnej geometrie špeciálnych kriviek v p-rozmernom euklidovskom priestore. Prvé dve práce o nadkružniciach a nadskrutovniciach boli uverejnené v Comptes Rendus v Paríži. Aj úspešná doktorská dizertácia (RNDr.) z r. 1934 sa zaoberá touto tematikou. Rozvinutím problematiky boli výsledky o zovšeobecnených nadkružniciach a nadskrutovniciach, evolventách nadkružníc a logaritmických a mocninových špirálach. Počas pôsobenia na brnenskej technike bol stálym účastníkom chýrneho Čechovho topologického seminára. V Bratislave bol spoluorganizátorom seminára o komplexnej projektívnej geometrii, v ktorom vyrástlo niekoľko mladých vedeckých pracovníkov. Ťažiskom životného diela doc. Syptáka bola jeho rozsiahla pedagogická činnosť, v ktorej uplatnil svoj široký matematický rozhľad a hĺbku svojich odborných a metodických skúseností. Bol príslušníkom prvej generácie vysokoškolských učiteľov, ktorá budovala základy slovenskej vysokoškolskej matematiky. Vyučoval temer všetky geometrické disciplíny, no najbližšie mal k elementárnej a neeuklidovskej geometrii. Výchovou úspešných absolventov a ašpirantov získal si na tomto poli veľké zásluhy o rozvoj slovenskej matematiky. R. 1969 mu bol udelený titul Zaslúžilého učiteľa. V osobnom živote bol veľmi skromný, pedantný, vo vzťahu k študentom a spolupracovníkom bezprostredný, srdečný, s veľkým porozumením pre ich starosti a problémy. Zomrel 3. decembra 1983 v Brne.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5673 993X
* NK ČR: jk01122256
* VIAF: 83915188
**Miland** „**Mille**" **Petrozza** (\* 18. december 1967, Essen, Nemecko) je nemecký gitarista a spevák taliansko-kalabríjskeho pôvodu, ktorý sa najviac preslávil ako člen skupiny Kreator (pôvodne Tormentor). Hrať začal v roku 1982 v školskej hudobnej skupine Tyrant.

Petrozza tiež spieval hlavné vokály v spolupráci s Tomasom Lindbergom v skladbe „Dirty Coloured Knife" zo rovnomenného albumu z roku 2002 izraelskej metalovej skupiny Nail Within.

V roku 1994 hral na gitaru v metalovej superskupine Voodoocult, medzi umelcami ako Dave Lombardo zo skupiny Slayer a Chuck Schuldiner zo skupiny Death.

Objavil sa aj na albume skupiny Edguy z roku 2004, *Hellfire Club*, kde poskytol hlavné vokály na striedavej verzii otváracej skladby albumu, „Mysteria", ktorá bola vybraná aj ako bonusová skladba albumu. Tiež sa objavil albume skupiny Caliban z roku 2006, *The Undying Darkness*, v skladbe „Moment of Clarity". Tiež hrá samého seba vo videoklipe skladby „IchGott" od skupiny Honigdieb.

Tiež sa objavil na albume skupiny Volbeat z roku 2010 *Beyond Hell/Above Heaven* v skladbe nazvanej „7 Shots". Petrozza a bubeník Stefan Schwarzmann hrali pri nahrávaní albumu *Revolution* od skupiny Lacrimosa.

Petrozza je vegánom.

Hudobné vybavenie
-----------------

Petrozza má rozsiahlu zbierku gitár, ale naživo používa gitaru Jackson, hlavne modely KV2 a Jackson Randy Rhoads. Má tiež podpisovú X Series Jackson gitaru, "Mille Phobia" King V, ktorá je limitovanou edíciou vyrobenou exkluzívne pre európsky trh. Používa ENGL zosilňovače. Od roku 2016 začal Petrozza používať ESP gitary. V strede osemdesiatych rokov používal gitaru B.C. Rich Mockingbird, ktorá zdieľala fyzické podobnosti modelu Kerryho Kinga zo skupiny Slayer, na ktorú hral v rovnaký čas.

Diskografia
-----------

Kreator
* *Endless Pain* (1985)
* *Pleasure to Kill* (1986)
* *Terrible Certainty* (1987)
* *Extreme Aggression* (1989)
* *Coma of Souls* (1990)
* *Renewal* (1992)
* *Cause for Conflict* (1995)
* *Outcast* (1997)
* *Endorama* (1999)
* *Violent Revolution* (2001)
* *Enemy of God* (2005)
* *Hordes of Chaos* (2009)
* *Phantom Antichrist* (2012)
* *Gods of Violence* (2017)

Voodoocult
* *Jesus Killing Machine* (1994)

Edguy
* *Hellfire Club* (2004)

Lacrimosa
* *Revolution* (2012)

Avantasia
* *Moonglow* (2019)

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  RIVADAVIA, Eduardo. *Biography: Kreator* [online]. Allmusic, [cit. 2010-03-06]. Dostupné online.
3. ↑  RIVADAVIA, Eduardo. *Review: Nail Within* [online]. Allmusic, [cit. 2010-03-06]. Dostupné online.
4. ↑   *Credits: Undying Darkness* [online]. Allmusic, [cit. 2010-03-06]. Dostupné online.
5. ↑  SCHÖN, Axel. Das Orkus-Album des Monats. *Orkus*, 2012, s. 64. (po nemecky)
6. ↑  CHILLINGWORTH, Alec. *Kreator’s Mille Petrozza Is Still the Angriest Vegan in Metal* [online]. *Vice*, [cit. 2017-08-29]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mille Petrozza**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mille Petrozza na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 134922654
* ISNI: 0000 0000 5753 8515
* NK ČR: xx0200945
* VIAF: 79857703
**Pleistarchos** (starogr. Πλείσταρχος) bol osemnásty kráľ Sparty pochádzajúci z rodu Agiovcov od roku 480 pred Kr. do roku 458 pred Kr. Jeho spolukráľmi boli Leótychidas II. (vládol od 491 do 469 pred Kr.) a Archidamos II. (vládol od 469 do 427 pred Kr.) Obaja pochádzali z rodu Eurypontovcov.

Otcom Pleistarcha bol spartský kráľ Leónidas I. ktorý sa preslávil hrdinskou smrťou v bitke pri Termopylách a matkou bola Gorgó dcéra spartského kráľa Kleomena nevlastného brata Leónida I. Pleistarchos po smrti svojho otca v roku 480 pred Kr. nastúpil na trón a keďže bol ešte mladý jeho regentom sa stal strýko Kleombrotos, ten ale zanedlho zomrel a na to sa ho ujal jeho bratranec Pausanias známy vojvodca, ktorý po niekoľkých mesiacoch ako sa stal jeho regentom velil gréckym vojskám vo vojne proti Peržanom v slávnej bitke pri Platajách.

To kedy sa Pleistarchos ujal samostatnej vlády nie je známe, ale je pravdepodobné, že to bolo po roku 478 pred Kr. keď bol Pausanias po gréckej expedícii na Cyprus proti perzskej posádke obvinený z properzských sympatii a odsúdený k pokute. V tom istom roku sa Pausanias vzdal regentstva a opustil Spartu. Počas vlády Pleistarcha bolo v Sparte v roku 464 pred Kr. veľké zemetrasenie, ktoré spôsobilo veľké straty na ľudských životoch. To využili Messénčania, ktorí povstali proti Sparte. Sparťania potrebovali celých osem rokov kým túto tretiu messénsku vojnu ukončili pod velením jeho spolukráľa Archidama. V roku 458 pred Kr. Pleistarchos ešte v mladom veku zomrel a keďže nemal následníka po meči za jeho nástupcu určili efori Pleistoanaxa syna jeho bývalého regenta Pausania.

Zdroje
------

* Herodotos, *Historia*
* Thukydides, *Dejiny peloponézskej vojny*
* Vojtech Zamarovský, *Grécky zázrak*

  


|  |
| --- |
| Pleistarchos**Agiovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Leónidas I.** | **kráľ**480 pred Kr. – 458 pred Kr. | Nástupca**Pleistoanax** |
Trojdielna plechovka valcovitého tvaru
Dvojdielna plechovka s odtrhávacím vrchným dielom 
Nápojová plechovka
Plechovky v supermarkete
**Plechovka** alebo **plechovica** je dnes plechová nádoba (napríklad aj plechová krabica), v minulosti sa tak označovala plechová kanva.

Najznámejší typ plechovky ako plechovej nádoby je dnes **konzervová plechovka** (iné názvy: **konzervová plechovica**, **plechovka/plechovica** v užšom zmysle, neodborne: **konzerva**), čo je vzduchotesný zásobník vyrobený z plechu, ktorý je určený na distribúciu tovaru. Slúži v potravinárstve ako obal konzervy. Na tento účel sa využíva obvykle oceľový plech potiahnutý cínom, alebo hliníkovými zliatinami.

Konzervové plechovky
--------------------

* nápojová (z hliníka)
* nápojová (čajové a kávové plechovky)
* na náterové hmoty
* na palivá (kanistre)
* na tenisové loptičky
* na tabak
* na krémy a klzké materiály (pomády, vazelíny)
* na pochutiny
* a iné

### Nápojová konzervová plechovka

Spolu s fľašami a nápojovými kartónmi je plechovka najbežnejším maloobchodným obalom na nápoje. Používa sa na prepravu nápojov a ako nádoba na pitie. Plechovky sa používajú najmä na sýtené nápoje, ako je pivo a kolové nápoje. Moderné nápojové plechovky sa vyrábajú ako jednodielne valcovité nádoby z hliníka alebo bieleho plechu, uzavreté utesneným hliníkovým vekom. Vo veku je oválna priehlbina s nitovaným kovovým očkom. Kovové očko po zdvihnutí tlačí na časť veka vo vnútri výlisku. Keďže materiál uzáveru je v línii výlisku oslabený, pri utiahnutí očka sa odlomí a ohne vo vnútri plechovky.

Dnešné plechovky sú vyrábané mechanickým procesom a pretože sú vyrobené z hliníka sú veľmi vhodné na recykláciu. Nápojové plechovky majú inštalovaný vlastný spôsob otvárania, ktorý tvorí trhací mechanizmus. Najčastejšie objemy plechoviek na slovenskom trhu sú 2,5 dl 3,3 dl a 5 dl.

Referencie
----------

1. ↑  plechovica. In: Krátky slovník slovenského jazyka
2. ↑  plechovka. In: Slovník spisovného jazyka českého.
3. ↑  Slowár Slowenskí Češko-Laťinsko-Ňemecko-Uherskí
4. ↑  plechovice. In: Česko - německý slovník Fr. Št. Kotta

Pozri aj
--------

* otvárač na konzervy

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Plechovka**