Mramorový reliéf zobrazujúci kultovú sochu Apolóna (z rokov 175 – 200) medzi nosičmi faklí. Zo zadnej fasády divadelnej budovy javiska v Miléte, Pergamonmuseum, Berlín.
**Kanachos** (starogr. *Κάναχος*) bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. stor. pred Kr.

Kanachos, rodák zo Sikyónu (brat sochára Aristokla), bol činný na konci 6. stor. pred Kr. a na začiatku 5. stor. pred Kr. (v najranejšej fáze klasického obdobia). Je najreprezentatívnejšou postavou sikyónskej sochárskej školy v období, v ktorom pôsobil Ageladas, významný predstaviteľ argejskej sochárskej školy. Približne na konci 6. stor. pred Kr. sa znázornenie anatómie stalo o niečo naturalistickejšie a existujú doklady o tom, že sa už aj na väčšie sochy začal používať bronz.

V staroveku bol známy hlavne ako autor sochy Apolóna Filésia, odliateho z egyptského bronzu pre Apolónovu svätyňu v Didyme pri Miléte. Boh Apolón bol znázornený stojaci, nahý, v archaickom postoji (akejsi strnulej nehybnosti) s jemne predsunutou ľavou nohou, v ľavej ruke mal luk a v pravej držal na dlani jeleňa. Plínius uvádza, že zvláštnosťou tohto jeleňa bol mechanizmus, pomocou ktorého jeleň striedavo kýval prednými a zadnými nohami, čím sa vytvárala ilúzia pohybu (pomocou poťahovania povrazov). Keď v roku 494 pred Kr. Peržania zničili Milét, v tom čase ešte túto úplne novú sochu odniesli do Perzie (Didymu zničil Dareios I. v tom istom roku ako Milét ). Neskôr v helenistických časoch ju Seleukos I. prikázal preniesť z perzkej Ekbatany späť do Didymy. Vtedy však bola už kultovou sochou, ako to zobrazuje reliéf z divadla v Miléte, dnes umiestnený v Pergamonskom múzeu (Pergamonmuseum) v Berlíne (nemá veľkú umeleckú hodnotu, ale je významný, pretože reprodukuje sochu priamo z originálu, pričom zvýrazňuje aj jej určité anatomické detaily).

Bronzová soška boha Apolóna, British Museum, Londýn
Cicero, ktorý v diskusii o štýloch v rétorike porovnával rétoriku s umením sochárstva, poznamenal, že „postavy Kanacha sú príliš strnulé a formálne na to, aby pripomínali život".

Starovekými autormi sú zaznamenané aj ďalšie jeho sochárske diela, a to bronzové sochy chlapcov, uháňajúcich na dostihových koňoch, socha Apolóna vyrezaného z cédrového dreva zhotovená pre svätyňu Apolóna Isménia v Tébach, socha Afrodity zhotovená zo zlata a slonoviny (chryselefantínová; sediaca, s jablkom v jednej a makom v druhej ruke ) zhotovená pre Afroditin chrám v Sikyóne, a tiež socha múzy hrajúca na pastierku píšťalu.

Z uvedených prác sa nezachovala žiadna, len o soche Apolóna z Milétu sa znalci domnievajú, že sa zachovala aspoň v napodobenine, ktorou je malá kovová soška v Britskom múzeu v Londýne, predstavujúca onoho boha s malou laňou v pravej ruke. Socha je reprodukovaná aj na minciach a drahokame z Milétu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑   *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2012. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 495.
2. 1 2 3 4  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Kanachos 1*
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 447.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 392.
5. ↑  Sarantis Symeonoglou. *The Topography of Thebes from the Bronze Age to Modern Times*. Princeton : Princeton University Press, 2014. ISBN 978-14-0085-767-8. S. 133.
6. 1 2  Plínius, *Naturalis Historia*, 34,75.
7. ↑   *Archäologischer Anzeiger*. Berlin : Walter de Gruyter, 1988. S. 428.
8. ↑  Joseph Eddy Fontenrose. *Didyma: Apollo's Oracle, Cult, and Companions*. Berkeley : University of California Press, 1988. ISBN 978-05-2005-845-3. S. 16.
9. ↑  Brigitte Groneberg, Hermann Spieckermann, Frauke Weiershäuser. *Die Welt der Götterbilde*. Berlin : Walter de Gruyter, 2007. ISBN 978-31-1019-463-0. S. 178.
10. ↑  Olga Palagia. *Handbook of Greek Sculpture*. Berlin : Walter de Gruyter GmbH & Co KG, 2019. ISBN 978-16-1451-353-7. S. 298.
11. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 145.
12. ↑  Audrey Griffin. *Sikyon*. Oxford : Clarendon Press, 1982. ISBN 978-01-9814-718-3. S. 119.
13. 1 2   *Památky archaeologické*. Praha : Archeologický ústav CSAV v Akademii, nakl. CSAV, 1860. S. 81-82.
14. ↑  Jeremy Tanner. *The Invention of Art History in Ancient Greece*. Cambridge : Cambridge University Press, 2006. ISBN 978-05-2184-614-1. S. 58-59.
15. ↑  Joseph Eddy Fontenrose. *Didyma: Apollo's Oracle, Cult, and Companions*. Berkeley : University of California Press, 1988. ISBN 978-05-2005-845-3. S. 116.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kanachos zo Sikyónu**

Autoritné údaje: * GND: 140937056
* ISNI: 0000 0000 7968 8055
* LCCN: no2010088578
* ULAN: 500085352
* VIAF: 107903191
* WorldCat: lccn-no2010088578