recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Amencia** (z lat. amentia - zmätenosť) alebo zriedkavo **Meynertov-Korsakovov syndróm** je porucha, oslabenie, zhoršenie či zníženie alebo deficit vedomia. Amentiformný stav je kvalitatívna porucha vedomia, prejavujúca sa predovšetkým nekľudom, agitáciou, dezorientáciou, skresleným vnímaním - ilúziami, poruchami správania, s prevažujúcim pocitom ohrozenia, verbálnou odviazanosťou, hlučnosťou, únikovým správaním, útekmi, blúdením a nezriedka obrannou agresivitou.

Podobná kvalitatívna porucha vedomia - delírium, má obdobný priebeh a charakteristiky, vrátane nekľudu a dezorientácie. U delíria je špecifické, že obsahuje početné abnormálne poruchy vnímania, vrátane neexistujúcich vnemov - (halucinácie). Niekdy sa amencia považuje za ľahší priebeh delíria. Iní tieto dva pojmy odlišujú. V anglo-americkej medicínskej praxi bol termín amencia prakticky absorbovaný termínom delírium.

Termín amencia vznikol a udomácnil sa v Nemecku, Francúzsku v 19. storočí a neskôr aj inde v Európe a to najmä pri popisoch porúch vnímania na pozadí "mentálnej degradácie" resp. straty (t.j. a- mentio) popisovaných u starších ľudí. Z dnešného pohľadu, napr. pri mozgových degeneratívnych zmenách, pri pokročilej demencii, vrátane Alzheimerovej choroby, po hypoxickom resp. ischemickm difúznom poškodení mozgu, otravách a pod. Teda v období svojho vzniku termín "amencia" definične označoval skôr poruchu vedomia/vnímania pri pre-existujúcom mentálnom deficite (vrátane porúch pamäte, myslenia, osobnosti). Neskôr v 20. storočí, keď sa začal používať termín "demencia", došlo v rámci rôznych neuro-psychiatrických škôl k predefinovaniu amencie na označenie "stavov zmätenosti" (amentiformné stavy), zdediac z pôvodného obsahu typickú črtu dezorientácie s agitovanosťou, plačom, krikom, panickou obranou, a pod. Hoci sa v odbornej anglo-americkej literatúre nevyskytuje, má obsahovo blízko k termínom "confusional states" (stavy zmätenosti) alebo "confusonal arousals" (zmätené prebudenia), ktoré sa objavujú napr. aj v rámci parasomnických porúch, resp. pri niektorých otravách. V slovenskom jazyku by sa tento termín nemal zamieňať s termínom "pomätené vedomie".[chýba zdroj]

V MKCH-10 sa stavy pôvodne označované ako amentiformné zahrnuli do položiek „Organické duševné poruchy vrátane symptomatických" (F00 – F09), najmä „Delírium" (F05) a „Iné duševné poruchy vynikajúce následkom ochorení, poškodení alebo dysfunkcie mozgu alebo následkom somatického ochorenia" (F06).

Zdroje
------

* KORDAČ, Václav. *Vnitřní lékařství - Úvod do oboru a vyšetřovací metody*. Praha : Univerzita Karlova, 1989. 60-044-89. (po česky)
* amencia in: Encyklopédia medicíny

1. ↑  KÁBRT, Ján. *Stručný lekársky slovník*. Martin : Osveta, 1980. ISBN 80-217-0494-2. S. 29.
***Retinosaurus*** je rod vyhynutého jašterotvarého plaza z infraradu scinkov, v rámci ktorého možno patrí do taxónu Pan-Xantusiidae. Rod zahŕňa jediný druh ***Retinosaurus hkamtiensis***.

Druh bol opísaný na základe jedinca zachovaného v jantári. Skamenelina bola objavená v lokalite Hkamti v Mjanmarsku a datovaná do obdobia spodnej kriedy (albu) pred približne 110 miliónmi rokov. V jantári sa okrem fosílie plaza zachovalo aj niekoľko chrobákov.

Typový jedinec (GRS 29689) bol legálne získaný od mjanmarského obchodníka s drahokamami v roku 2019. Objav bol následne ohlásený v októbri 2021, a v januári 2022 bol platne opísaný tímom výskumníkov vedeným slovenským paleontológom Andrejom Čerňanským z UK v Bratislave.

Etymológia
----------

Vedci živočícha pomenovali *Retinosaurus hkamtiensis* (v doslovnom preklade "živicový jašter z Hkamti").Rodový názov "*Retinosaurus*" (doslova živicový jašter z Hkamti) je odvodený z gréckych slov "retine" (živica), čo odkazuje na pôvod nálezu v jantári (mineralizovanej živici), a "saurus" (jašter). Druhový názov "*hkamtiensis*" odkazuje na lokalitu Hkamti, miesto nálezu typového jedinca.

Opis
----

(a) Fotografia jedinca v jantári (b-e) HRCT sken integumentu (telesného pokryvu)
*Retinosaurus hkamtiensis* bol drobný plaz, jeho dobre zachovaná lebka meria iba 1 cm (objavený však bol len nedospelý jedinec). Okrem trojrozmerne zachovaných kostí skamenená živica zakonzervovala aj šupinatú kožu vo výnimočných detailoch a dokonca aj časť dýchacej sústavy vo forme priedušnice a priedušiek. Fosíliu tvorí hlava a časť trupu s prednými končatinami. Viditeľný je tvar jednotlivých šupín a aj časť oka a viečka.

Systematika
-----------

Na základe fylogenetických analýz sa zistilo, že *Retinosaurus* zrejme patril do širšej skupiny scinkov, pričom jeho najbližším žijúcimi príbuznými sú xantúziovité (Xantusiidae). Z väčšina analýz vyplynulo, že rod *Retinosaurus* je sesterským taxónom voči kladu skladajúceho sa z rodu *Tepexisaurus* a čeľade xantúziovité. Pretože typový jedinec predstavuje nedospelého jedinca, autori opisu upozorňujú, že s akýmikoľvek výsledkami fylogenetických analýz by sa malo narábať opatrne.[chýba zdroj]

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  ČERŇANSKÝ, Andrej; STANLEY, Edward L.; DAZA, Juan D.. A new Early Cretaceous lizard in Myanmar amber with exceptionally preserved integument. *Scientific Reports*, 2022-01-31, roč. 12, s. 1660. PMID: 35102237
PMCID: PMC8803969. Dostupné online [cit. 2022-04-08]. ISSN 2045-2322. DOI: 10.1038/s41598-022-05735-5.
2. ↑  ČERŇANSKÝ, Andrej; STANLEY, Edward L.; DAZA, Juan D.. *A New Early Cretaceous lizard in Myanmar Amber with Exceptionally Preserved Integument*. [s.l.] : [s.n.], 2022-04-08. Type: article. Dostupné online.
3. 1 2 3 4 5  ŽIVÉ.SK. *Slovenský paleontológ opísal 110 mil. rokov starého jaštera. Dokonale ho uchoval jantár* [online]. Živé.sk, 2022-02-05, [cit. 2022-04-08]. Dostupné online.
Amenhotep I. so svojou matkou Ahmose-Nefertari

| Amenhotep I v hieroglyfoch |
| --- |
| *praenomen* alebo trónne meno |
|  |
| *nomen* alebo vlastné meno |
|  |

**Amenhotep I. Džeserkare** alebo **Amenofis I.** bol faraón v starovekom Egypte. Patrí do 18. dynastie a bol to druhý vládca Novej ríše. Vládol v rozmedzí približne 1525 pred Kr. – 1504 pred Kr.

Život
-----

Amenhotep I. bol tretí syn Ahmosa a Nefertari. Jeho dvaja starší bratia zomreli mladí a tak mu nič nestálo v ceste na trón. Ako panovník zaniká trochu v tieni svojho veľkého predchodcu Ahmoseho I. ktorý oslobodil Egypt spod vyše storočnej nadvlády ázijských Hyksósov a obnovil jeho nezávislosť. V Egypte upevnil predovšetkým jednotu krajiny dovŕšením politicko-administratívnych reforiem Ahmoseho I. zabezpečil rozvoj poľnohospodárstva a obnovu zavlažovacích zariadení, podporoval výrobu a spracovanie kovov, hlavne nedávno objaveného bronzu. Osobitne sa staral o výstavbu miest a dedín zničených Hyksósmi. Dal sa pochovať pri dnešnej Dra Abú´n-Nage. Okrem toho si dal vytesať hrobku v Údolí kráľov, ale ostala nedokončená. Ako vieme robotníci v dedine Dér el-Medíne ho uctievali ako ochranného boha Údolia kráľov. Rovnakú božskú poctu preukazovali aj jeho matke Nefertari. Amenhotep I. mal jedného syna, Amunemhat, so svojou kráľovnou Ahhotep II. ktorý ako dvojročný zomrel. Nenechal potomkov a tak sa jeho nástupcom stal jeho vojenský veliteľ Thutmose I.

Stavby
------

O stavbách Amenhotepa I. vieme hlavne z písomných pamiatok. V Amonovom chráme vo Wasete (dnešný Karnak), ktorý dal zväčšiť a vyzdobiť, sa z nich podarilo identifikovať zvyšky malého chrámu z alabastru; roku 1947 ho francúzsky architekt H. Chévrier zrekonštruoval. Pri ôsmom pylóne sa zachovala jeho kolosálna socha, ktorá pochádzala až z neskorších čias.

Archeológia
-----------

Jeho pôvodná hrobka pri Dra Abú´n-Nage je odpradávna vyplienená. Napriek tomu sa zachovala jeho múmia i s pozlátenou drevenou rakvou. Pred lupičmi ju zachránili „kňažskí králi" z 21. dynastie, ktorí ju dali preniesť aj s múmiami iných kráľov do tajného úkrytu pri Dér el-Bahrí. Tam ju potom objavili novovekí lupiči, ktorým prišiel na stopu riaditeľ Egyptského múzea Francúz Gaston Maspero a uložil ju do múzea v Káhire. Táto múmia bola posypaná kvetmi a našla sa tam aj jedna včela, ktorá bola taktiež mumifikovaná. Zo sochárskych vyobrazení Amenhotepa I. je azda najlepšia jeho neveľká trónna socha v Egyptskom múzeu v Turíne.

Externé odkazy
--------------

* SPŠH Košice Zdroj, z ktorého (pôvodne) čiastočne čerpal tento článok

  


|  |
| --- |
| Amenhotep I.**18. dynastia** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Ahmose I.** | **Egyptský faraón**1525 pred Kr. – 1504 pred Kr. | Nástupca**Thutmose I.** |

Autoritné údaje: * GND: 118648780
* LCCN: n79028837
* VIAF: 289792189
* WorldCat: lccn-n79028837
**Spolkový kancelár** (nem. *Bundeskanzler*), často skrátene *kancelár* (*Kanzler*), je hlava nemeckej vlády od roku 1949.

Historické pozadie
------------------

Historickým predchodcom tejto funkcie bola v rokoch 1871 - 1945 funkcia ríšskeho kancelára (*Reichskanzler*). Predtým, v rokoch 1867 až 1871, existovala funkcia spolkového kancelára (*Bundeskanzler*) pre Severonemecký spolok, ktorý bol federáciou severonemeckých štátov združených pod faktickým vedením Pruského kráľovstva.

Opis
----

Podľa Základného zákona (*Grundgesetz*) z roku 1949, ktorý v Nemecku nahrádza ústavu, je nemecký spolkový kancelár ústrednou postavou výkonnej moci s rozsiahlymi právomocami. Okrem iného určuje základné usmernenia politiky vlády (tzv. *Richtlinienkompetenz*). Aj preto sa niekedy Nemecko označuje ako tzv. *kancelárska demokracia*.

Spolkového kancelára formálne navrhuje spolkový prezident na základe výsledku volieb do Spolkového snemu a zastúpenia politických subjektov v ňom. Potom kancelára volí snem, pričom na jeho zvolenie je potrebná absolútna väčšina hlasov, teda nadpolovičná hlasov všetkých poslancov, nie nadpolovičná väčšina prítomných. Voľba môže byť až trojkolová.

Spolkový kancelár môže byť Spolkovým snemom odvolaný len na základe tzv. konštruktívneho vóta (vyslovenia, odhlasovania) nedôvery (*konstruktives Misstrauensvotum*), teda iba vtedy, ak sa Spolkový snem zároveň zhodne na jeho nástupcovi.

Pozri aj
--------

* Nemecký spolkový snem
* Výkonná moc

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Spolkový kancelár (Nemecko)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Německý kancléř na českej Wikipédii a Chancellor of Germany na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Kancelári Nemeckej spolkovej republiky |
| --- |
| 
* Konrad Adenauer (1949 – 1963)
* Ludwig Erhard (1963 – 1966)
* Kurt Georg Kiesinger (1966 – 1969)
* Willy Brandt (1969 – 1974)
* Helmut Schmidt (1974 – 1982)
* Helmut Kohl (1982 – 1998)
* Gerhard Schröder (1998 – 2005)
* Angela Merkelová (2005 – 2021)
* Olaf Scholz (2021 – súčasnosť)

 | Znak Nemeckej spolkovej republiky |
**Zachariáš Zarevúcky** (lat. *Zarewutius, Zarevutius*, \* 1605?, Brezovica nad Torysou – † 20. február 1667, Bardejov) bol hudobný skladateľ, významný predstaviteľ európskej barokovej polyfónie. Pôsobil v Bardejove.

Život a tvorba
--------------

Zarevúckeho skladby sú súčasťou tzv. Bardejovskej zbierky hudobnín, ktorá je od roku 1916 uložená v Széchényiho knižnici v Budapešti. Zachovalo sa deväť kompletných Zarevúckeho skladieb (motetá a magnifikaty). Ďalšie skladby (omša, ofíciá a príležitostné skladby) sa zachovali vo fragmentoch alebo v podobe správ o ich existencii.

Nahrávky
--------

* Bratislava Camerata: *Zacharias Zarewutius: Magnificats & Motets* (Jan Rozehnal - Choirmaster), label: Koch Disco, 1997.

Externé odkazy
--------------

* Základné info o Z. Zarewutiovi v nemčine

Autoritné údaje: * BnF: 148481395
* GND: 134998790
* ISNI: 0000 0000 7844 3734
* LCCN: n81146180
* NK ČR: js20070316007
* SNK: 151498
* VIAF: 316880254
* WorldCat: lccn-n81146180
**Glosolalia** alebo **glosolália** (z gr. γλῶσσα glóssa – jazyk, λαλῶ laló – hovorím) je hovorenie nezrozumiteľných, sémanticky nevýznamových slabík a zvukov, vyrážanie slov, koktanie, zajakanie. Je to rečový prejav bez vedomej intervencie alebo úmyslu.

Glosolalia sa nesmie zamieňať s xenoglosiou, čo je hovorenie cudzími, živými alebo mŕtvymi jazykmi, ktoré sa médium alebo pacient údajne nikdy neučil, ani ich údajne nikdy nepočul. Od roku 2012 vychádza na Slovensku aj rodovo orientovaný časopis Glosolália, názov ktorého je inšpirovaný kristevovskou „glosoláliou".

Náboženský význam
-----------------

V charizmatických spoločenstvách a cirkvách sa glosolalia považuje za schopnosť danú Bohom. Označuje sa metaforicky ako *dar jazykov* alebo *hovorenie jazykmi*. Glosolalia je hovorenie alebo modlitba v mystickom, neznámom alebo neexistujúcom jazyku. Tiež sa tak niekedy prenesene označuje spôsob hlasového prejavu umelca, najčastejšie speváka.

Podľa svedectva Nového zákona bola glosolália rozšírená v prvých kresťanských cirkvách (Sk 2, 1 Kor 12-14). Je chápaná ako jeden z darov Ducha svätého – schopnosť hovoriť mystickým jazykom, neznámym pre ostatných (je akýmsi prejavom prenesenia ľudskej reči do reči anjelov). Apoštol Pavol považuje (1 Kor 14) glosoláliu za dar Ducha Svätého, no taktiež upozorňuje že človek s týmto darom „buduje sám seba", kým človek s darom prorokovania môže na zhromaždení pomáhať budovať aj ostatných (naslúchajúcich). Porovnávacie štúdie potvrdili, že v rôznych kultúrach sa vyskytujú podobné vokálne prejavy glosolálie, ktoré nemajú nič spoločné s jazykom tej ktorej kultúry či oblasti.[chýba zdroj]

Z dnešných cirkví kladú na glosoláliu ako dôkaz darov Ducha Svätého dôraz hlavne pentekostálne a charizmatické spoločenstvá.

Referencie
----------

1. ↑  glosolália. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2008. 670 s. ISBN 978-80-224-0982-7. Zväzok 5. (Galb – Hir), s. 486.
**Tomášovský potok** je potok v Dolnom Zemplíne, v severovýchodnej časti okresu Michalovce, pramenná oblasť leží na území okresu Humenné. Je to pravostranný prítok Skalného potoka, meria 3,2 km a je tokom VIII. rádu.

Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, na južnom svahu Kyjova (821,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 485 m n. m. V pramennej oblasti tečie na území Vojenského obvodu Valaškovce viac-menej juhojuhovýchodným smerom. Na dolnom toku vteká do Východoslovenskej pahorkatiny, do podcelku Podvihorlatská pahorkatina a tečie juhovýchodným smerom. Severne od obce Klokočov ústi v nadmorskej výške cca 154 m n. m. do Skalného potoka. Nepriberá žiadne prítoky.

| * z
* d
* u
Vodné toky v medzipovodí Zemplínskej šíravy |
| --- |
| Vodné toky | 
* Bočný kanál
* Boháč
* Hrabový jarok
* Jovsiansky potok
* Kamenný potok
* Kusín
* Lomocký potok
* Myslina
* Porubský potok
* Remetský potok
* Skalný potok
* Sokolský potok
* Stará rieka
* Suchý potok
* Šíravský kanál
* Štôlniansky potok
* Tomášovský potok
* Trnavský potok
* Viniansky potok

 |
| Vodné plochy | 
* Jovsiansky rybník
* Kusínsky rybník
* Vinianske jazero

 |
O staršom výraze pre intersticiálnu telovú tekutinu pozri *humor (tekutina).*

**Humor** je jedna z foriem komična, ktorých doménou je úsmevné a chápajúce hodnotenie smiešnej situácie alebo objektu, oproti adresnej a výsmešnej satire. Humor nezatracuje, v jeho spôsobe hodnotenia reality je prítomná tak radosť z vedenia a prevahy, ako aj clivota a bolesť z pochopenia, preto v takmer každom pokuse o definíciu pojmu humoru vystupuje do popredia názor, že humor zlučuje v sebe prvky komična i tragična, v účinku potom smiech a plač.

Pozri aj
--------

* zábava
* satira
* komédia
* smiech
* veselohra
* groteska
* paródia
* anekdota
* karikatúra
* Slovenskí komici, humoristi a ľudoví zabávači
* Čierny humor

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Humor**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Humor**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Gloria Guida** (\* 19. november 1955, Merano, Taliansko) je talianska herečka a modelka.

Životopis a kariéra
-------------------

Gloria Guida sa narodila v meste Merano, v Taliansku. Ako dieťa sa presťahovala so svojou rodinou do Bologne. Najskôr začala spevácku kariéru, neskôr sa začala venovať modelingu a v roku 1974 získala titul Miss Teenage Italia.

Guidová následne hrala v mnohých erotických komédiách. Dva z jej prvých filmov, *La ragazzina* a *La minorenne*, boli natočené v lete 1974 a sú to príbehy mladých žien objavujúcich svoju sexualitu. Svoj skutočný prielom zažila v roku 1975 vo filme *La liceale*. Ďalším filmom s mimoriadnym úspechom bol film *Avere vent'anni* v roku 1978, v ktorom hrala spoločne s herečkou Lilli Carati.

V roku 1981 sa Guidová vydala za speváka a herca Johnnyho Dorelliho, s ktorým sa stretla na javisku muzikálu *Accendiamo la lampada* (1979). S ním má jednu dcéru a následne ukončila svoju hereckú kariéru.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gloria Guida**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gloria Guida na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 157600458
* GND: 131652192
* ISNI: 0000 0001 1439 9268
* LCCN: no2006023316
* VIAF: 24931993
* WorldCat: lccn-no2006023316
Rôzne typy glukometrov od najstaršieho po najmodernejší
**Glukometer** alebo **glukomer** je prenosný prístroj na meranie koncentrácie glukózy v krvi - glykémie. Slúži pacientom s diabetes mellitus - cukrovkou, hlavne s diabetes mellitus 1. typu na intenzifikovanom liečebnom režime inzulínom na opakované stanovovanie glykémie v domácich podmienkach - tzv. self-monitoring,  aby si mohli priebežne upravovať dávky podávaného inzulínu.

Princíp
-------

Glukometre prvej generácie sú založené na fotometrickom stanovení množstva peroxidu vodíka, ktorý vzniká oxidáciou glukózy zo vzorky krvi za prítomnosti enzýmu glukozooxidázy a s reagenciami v indikačnom prúžku dáva farebný produkt, ktorého množstvo potom glukometer stanovuje fotometricky.

Glukometre druhej generácie pracujú na princípe priameho merania elektrického prúdu, ktorý vzniká elektrochemickou redukciou peroxidu vodíka, vznikajúceho pri uvednej reakcii.

Použitie
--------

Pacient si z kožného vpichu, vykonaného špeciálnou lancetou alebo lancetovým perom nanesie malé množstvo krvi (menej ako mikroliter - mm3) na indikačný prúžok, ktorý vloží do prístroja. Prístroj vzorku automaticky vyhodnotí a výsledok - koncentráciu glukózy v krvi zobrazí na displeji.

Glukometre pravidelne poskytujú ďalšie funkcie - ukladanie nameraných hodnôt do pamäti spolu s časovými údajmi, ďalej kalkulácie, týkajúce sa kompenzácie diabetu a prípadne dávkovania inzulínu. Niektoré dokážu spolupracovať s mobilnými zariadeniami alebo inzulínovou pumpou.

Perspektíva
-----------

Vo vývoji sú neinvazívne glukometre, ktoré merajú glykémiu spektroskopicky  v krvi alebo v živom tkanive. Využívajú väčšinou absorpčnú spektroskopiu v blízkom alebo strednom infračervenom pásme alebo  Ramanovu rozptylovú spektroskopiu. Niektoré prístroje sa už vyrábajú (rok 2017), ale majú problémy s presnosťou a kalibráciou.

Ďalším smerom vo vývoji sú glukózové senzory, ktoré kontinuálne monitorujú koncentráciu glukózy v intersticiálnej tekutine podkožného tkaniva. Tieto zariadenia sa už niekoľko rokov používajú v praxi, hlavne u detských pacientov a u pacientov s veľmi nestabilným diabetom 1. typu, ale v súčasnosti (rok 2017) stále trpia krátkou životnosťou a sú potrebné ich časté kalibrácie (min. 1-2 denne).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Glukometer**

Zdroje
------

* Brož, Jan: *Současné možnosti monitorování glykemie.* Remedia, 2006, 2 (16). Dostupné online:
* Tamar Lin et al.: *Non-Invasive Glucose Monitoring: A Review of Challenges and Recent Advances.* Curr Trends Biomedical Eng & Biosci 6(5): July 31, 2017. Dostupné online:
* V článku sú použité informácie z českej verzie Wikipédie
LG Watch Urbane
**LG Watch Urbane** sú inteligentné hodinky, ktoré vyrába spoločnosť LG Electronics od 27. apríla 2015. K dispozícii je zlatý a strieborný model, každý s 22 mm vymeniteľným remienkom. Hodinky majú certifikáciu IP67 pre vodotesnosť a odolnosť voči prachu. Prvý model je vybavený operačným systémom Android Wear, ďalšie modely majú buď Android Wear alebo LG WebOS.

Pôvodné LG Watch Urbane boli vybavené systémom na čipe Qualcomm Snapdragon 400, 512 MB RAM a 4 GB eMMC úložiska. OLED displej je POLED variant, s ekvivalentným rozlíšením štvorcového displeja 320x320 s kapacitným dotykovým vstupom.

Hodinky komunikujú s androidovým smartfónom alebo tabletom cez Bluetooth v4.1LE a majú 2,4 GHz 802.11b/g/n WiFi pre synchronizáciu s údajmi služieb Google.

Majú 9-osové pohybové senzory (gyroskop, akcelerometer, kompas), barometer a monitor tepu. Majú dva mikrofóny (pre potlačenie šumu), ktoré sa používajú na rozpoznávanie hlasu Google Now. Nemajú reproduktor, iba vibrácie na notifikácie. Nabíjajú sa cez magnetickú základňu, ktorá sa napája na micro USB konektor.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku LG Watch Urbane na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Smartfóny a tablety LG Electronics (Optimus · Vu · G) |
| --- |
| Prvé | 
* 620
* 880
* Andro-1
* 1
* One
* Black
* Chat
* Chic
* Net
* Hub
* Sol
* Pro
* Thrill
* Nitro
* Phoenix
* Vortex
* Escape
* Apex
* Axis
* Genesis
* Esteem
* Motion
* 2
* S
* T
* M
* M+
* Me
* Zip
* Slider
* DoublePlay
* Marquee
* Thrive
* Connect
* Elite
* Splendor
* Zone
* Enact

 |  |
| L, F, K | 
* L2
* L3
* L5
* L7
* L9
* L1 II
* L2 II
* L3 II
* L4 II
* L5 II
* L7 II
* L9 II
* L20
* L30
* L35
* L40
* L45
* L50
* L60
* L65
* L70
* L80
* L90
* L Prime
* F3
* F3Q
* F5
* F6
* F7
* F60
* F70
* K3
* K4
* K5
* K7
* K8
* K9
* K10
* K11
* K20
* K30

 |
| Ostatné | 
* Spectrum
	+ II
* Lucid
	+ 2
	+ 3
* Fino
* Bello
* Bello II
* Spirit
* Joy
* AKA
* Magna
* Leon
* Ray
* Zero
* U
* Tribute
* Tribute 2
* Wine Smart
* Volt
* X screen
* X cam
* X mach
* X power
* X power2
* X style
* X max
* X5
* X Skin
* X venture
* Harmony

 |
| Hi-end | 
* Z
* Big
* Mach
* Viper
* Revolution
* True HD
* 3D
	+ Max
	+ Cube
* Prada
* LTE
	+ 2
* EX
* 2X
* 4X HD
* Q
* Q2
* G
	+ Pro
	+ 2
	+ Lite
* GK
* GJ
* G2
	+ mini
* GX
* G3
	+ A
	+ S
	+ Stylus
	+ Screen
* G4
	+ Beat
	+ G4c
	+ Stylus
* G5
	+ SE
* G6
* G7
* Q6
* Q7
* Q8
* Nexus 4
* Nexus 5
* Nexus 5X
* Intuition

 |
| Phablety | 
* Flex
* Flex 2
* V10
* V20
* V30
* V35
* G Vista
* G Vista 2
* G Stylo
* Stylo 2
* Stylus 2
* Stylus 2 Plus
* Stylus 3
* Stylo 3 Plus
* Vu
	+ II
	+ 3
* Pixel 2 XL

 |
| Tablety | 
* Pad
	+ LTE
* G Pad 7.0
* G Pad 8.0
* G Pad 8.3
* G Pad 10.1
* G Pad X 8.0
* G Pad X 8.3
* G Pad X 10.1
* G Pad X II 10.1
* G Pad F 7.0
* G Pad F 8.0
* G Pad II 8.0
* G Pad II 8.3
* G Pad II 10.1
* G Pad III 8.0
* G Pad III 10.1
* G Pad IV 8.0

 |
| Hodinky | 
* G Watch
* G Watch R
* Watch Urbane
	+ LTE
	+ 2nd Edition
* Watch Style
* Watch Sport

 |
**Fartis** (starogr. *Φάρτις* – *Fartis*) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky z Aithiopie.

Fartis bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Fartide za manžela vybrali Eurydama, syna Aigypta a jeho fenickej manželky. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
Farneský býk, Museo Nazionale, Neapol
**Farneský býk** (tal. Toro Farnese) je rímska kópia mramorového súsošia z helenistického obdobia uložená v Národnom archeologickom múzeu v Neapole.

Je to najväčšie staroveké súsošie, aké bolo kedy objavené.

História
--------

Toto súsošie bolo nájdené v roku 1545 v rímskych Caracallových kúpeľoch, počas vykopávok, ktorých objednávateľom bol pápež Pavol III. aby tak získal staroveké sochy na výzdobu svojho sídla, Farneského paláca (Palazzo Farnese) v Ríme. Bola to značne poškodená rímska kópia gréckeho originálu, ktorú zreštaurovali. V 18. storočí sa dostala do neapolskej kráľovskej zbierky, neskôr do múzea v Neapole.

Autorstvo
---------

Autorstvo a datovanie diela je neisté. Podľa mnohých znalcov umenia originál tohto diela zhotovili v 1. storočí pred Kr. grécki sochári, bratia Apollónios a Tauriskos, ktorí pôsobili na ostrove Rodos. Rímsky historik Plínius uvádza, že bolo neskôr odvezené do Ríma, kde sa stalo vlastníctvom rímskeho politika a obdivovateľa umenia Asinia Pollia.

Opis
----

Je to viacfigurálna mramorová *pyramidálna kompozícia* (ktorá umocňuje napätie), vysoká približne 3,70 m. pôvodne zhotovená z jedného bloku mramoru so základňou 2,95 × 3,00 m s hmotnosťou 24 ton. Na súsoší je badať silný vplyv rodoskej sochárskej školy z helenistického obdobia, zo školy umelcov, ktorí sa vedome usilovali zachytiť skutočnosť v jej rozmanitých prejavoch.

Súsošie znázorňuje potrestanie Dirky, ktorú Antiopini synovia Amfión a Zéthos priviazali býkovi na rohy, aby ju uvláčili na smrť. Na scéne kompozície súsošia sa však objavili ďalšie sekundárne postavy, ktoré boli pridané v 16. alebo 18. storočí: pes, dieťa a druhá ženská postava, Antiopa. Jej kompozícia je tak veľmi zložitá, že sa nedá vnímať ako celok, nech sa na ňu dívame z akéhokoľvek uhla.

Detaily súsošia
---------------

* 
* 
* 
* 

Toto monumentálne súsošie poslúžilo za vzor pre malé porcelánové sošky v kráľovskej porcelánke v Capodimonte (Porcellana di Capodimonte) pri Neapole, jej zložitá kompozícia tak zmenšením na *bibelot* (malý umelecký ozdobný predmet) iba získala na sugestívnosti.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5  José Pijoan. *Dejiny umenia 2*. Bratislava : Tatran, 1982. 61-377-82. S. 188.
2. 1 2 3 4 5  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Toro Farnese*
3. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 120.
4. ↑  Former Fellow at Cambridge Professor of Humanity at Edinburgh and Vice Chancellor John Hazel, Ma, John Hazel, Routledge, 4. 7. 2013, *Who's Who in the Greek World*, str. 233
5. ↑  Plínius, *Naturalis Historia*, 36, 33-34.
6. ↑  Michail V. Alpakov. *Dejiny umenia*. Bratislava : Tatran, 1981. 61-153-81. S. 170.
7. ↑  Lucilla Bardeschi Ciulich, Pina Ragionieri
Silvana, 2010, *La vita di Michelangelo*, str. 17.
8. ↑  José Pijoan. *Dejiny umenia 2*. Bratislava : Tatran, 1982. 61-377-82. S. 187.
*Amazonka sa pripravuje na bitku (Antiopé alebo Hippolyta?)*, autor: Pierre-Eugène-Emile Hebert 1882, Národná galéria umenia vo Washingtone
**Antiopé** alebo **Antiopa** alebo **Antiope** (starogr. *Ἀντιόπη* – *Antiopé*, lat. *Antiope*) je v gréckej mytológii vodkyňa Amazoniek, prvá manželka aténskeho kráľa Thésea.

Jedným z Heraklových hrdinských činov, ktoré plnil na príkaz mykénskeho kráľa Eurysthea bola výprava do krajiny Amazoniek, odkiaľ priniesol Eurystheovej dcére Adméte pás ich kráľovnej Hippolyty.

Do krajiny Amazoniek sa Herakles vybral s neveľkým oddielom, medzi ktorými bol aj jeho priateľ aténsky kráľ Théseus. Cestou sa zastavili v Mýsii, kde vládol kráľ Lykos. Kráľ ich veľkolepo pohostil a zatiaľčo hodovali, vtrhli do krajiny divokí Bebrykovia a začali ju drancovať. Herakles a jeho druhovia nečakali, Bebrykov zahnali, ich kráľa zabili a celú ich krajinu darovali Lykovi, ktorý ju potom z vďaky nazval Herakleiou.

Týmto víťazstvom si Herakles získal takú slávu, že mu kráľovná Hippolyta vyšla v ústrety, aby mu pás dala. Bohyňa Héra však následne rozšírila lož, že ju chce Herakles zajať a tak došlo k ozbrojenému stretu, v ktorom Amazonky utrpeli porážku. Medzi zajatými Amazonkami boli aj dve vodkyne Melanippa a Antiopa. Melanippu vykúpila kráľovná Hippolyta svojim pásom a Antiopu daroval Herakles svojmu priateľovi Théseovi a ten si ju odviedol do Atén, kde sa s ňou oženil. Manželom sa narodil syn Hippolytos a keď potom Amazonky vtiahli do Atén, aby svoju družku oslobodili, Antiopa sa postavila na stranu svojho muža a v boji zahynula.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 58.
2. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 187.
3. ↑   *Atlas mytológie*. Bratislava : Ikar, 2001. ISBN 80-551-0152-3. S. 103.
4. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,28,1.
5. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,28,3.
6. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,18,4.
7. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,28,4.
Jediný vozeň ev. č. 3001 na moskovskej linke č. 28
**LM-2000** (rus. ЛМ-2000, podľa unifikovaného označenia **71-135**) je model ruskej trojdverovej električky klasickej koncepcie, vyrábaný spoločnosťou PTMZ. Prvý a jediný vozeň tohto typu vyrobili v závode PTMZ v roku 2002.

Električky tohto typu si vyžiadala Moskva. Bola nutná obnova vozňového parku; pôvodne síce mali byť zakúpené električky z Česka, tie však boli niekoľkonásobne drahšie (okolo 300 000 $ za kus) než vozne od domácich výrobcov. Do vozovne Krasnopresnenskoje tak bol jediný vozeň s ev. č. 3001 v lete roku 2002 skutočne prevezený a nasadzovaný neskôr na linky č. 27 a 28. Išlo o prvú dodávku električky z Petrohradu do Moskvy po 102 rokoch. K väčšej dodávke týchto električiek však nedošlo, pretože prevádzkovateľ električkovej siete sa v roku 2003 rozhodol pre nákup vozňov LM-99.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **LM-2000**

Externé odkazy
--------------

* Informácie a fotografie na stránke moskovských električiek

| * z
* d
* u
Električky PTMZ |
| --- |
| Sériovo vyrábané | LM-33 • LM-47 • LM-49 • LM-57 • LM-68 • LM-68M • LVS-86 • LM-93 • LVS-97 • LM-99 • LVS-2005 • LM-2008 • LVS-2009 |  |
| Prototypy a experimenty | LM-36 • LVS-66 • LM-67 • LVS-80 • LP-83 • LVS-89 • LVS-93 • LM-2000 |
**Lazná trieda** (česky: *Lazní třída*) je významná časť Laznej ulice nachádzajúca sa v meste Krásno nad Kysucou. Oddeľuje ulice Hôrky (pravá strana) a Laznú ulicu (ľavá strana). Nachádza sa v centre mesta a známa je vďaka tomu,že sa tu dávnejšie pálili prvé vojany na Horných Kysuciach a konali za komunizmu tzv. "Májové pochody". Smeruje z bývalého centra Krásna nad Kysucou Námestia mieru smerom na katastrálne územie Lázy. Podľa tohto územia je táto trieda aj pomenovaná.

História a súčasnosť Laznej triedy
----------------------------------

Na súčasnej Laznej triede sa dávnejšie nachádzalo prvé osídlenie Krásna nad Kysucou. Bola tu malá osada, ktorú postavil Ján Petzold – významný krasňanský richtár, ktorý bol pôvodne žilinským richtárom, no keď rada mesta Žilina v roku 1325 zvolila nového richtára, Ján Petzold sa stal mešťanom, ktorý býval na Marianskom námestí. Novozvolený richtár ho poveril aby dobudoval obec Krásno, ktorá sa nachádzala asi 20 km od Žiliny. Ako pamiatku na založenie Krásna sa tu pálili vojany (vždy na sviatky sv.Jána a na sviatky založenia Krásna). Keď táto osada vyhorela, na dnešných Hôrkách postavili novú osadu. V 18.storočí, po vyhorení Krásna postavili nové osady a Krásňanské močiare sa postupne vysušovali. Takto obyvatelia Krásna nad Kysucou postavili súčasné centrum mesta. V roku 1795 pri kostole sv. Ondreja postavili "Krasňanský rínok",kde sa nachádzalo aj trhovisko.Lazná trieda je dodnes dlhé roky v zime pre deti miestom najlepšej sankovačky.Dnes sa na Laznej triede nachádza Domová zástavba až po samí koniec Laznej ulice pri mestskej vodárni.
Smeruje z námestia mieru až po cestu do Krasňanskej kaplnky z roku 1947-Pri Laznom potoku (zasvätená je Sedembolestnej Panny Márie-patrónky Slovenska).
Súradnice: 35°26′53″S 25°13′12″V﻿ / ﻿35,44806°S 25,22000°V﻿ / 35.44806; 25.22000

**Dia** (novogr. Δία) je neobývaný ostrov pri severnom pobreží gréckeho ostrova Kréta. Od hlavného mesta Kréty Iraklio je vzdialený asi 14 km. Ostrov je administratívne súčasťou sídla Elea v obecnej jednotke Guves v obci Chersonisos, v krajskej jednotke Iraklio.

Dejiny
------

Ostrov býval známy pod menom **Standia** a bol hlavným prístavom Kréty dlhé stáročia.

Mytológia
---------

Ostrov je vidieť z hlavného mesta Kréty Iraklio a pravdepodobne ho bolo vidieť v časoch minojského kráľovstva z jeho hlavného mesta Knóssos. Preto je niekedy považovaný za ten ostrov, na ktorý utiekol Théseus, keď zabil Minótaura.

Ostrovček pri pohľade z mesta Iraklio pripomína obrovskú jaštericu. Podľa legendy obrovská jašterica chcela zničiť Krétu, ale po zásahu  Diovho blesku skamenela a je z nej ostrov.

Ochrana životného prostredia
----------------------------

Na ostrove Dia žijú tieto chránené zvieratá: slimáky *Albinaria retusa*, jašterice *Podarcis erchardii schiebeli*, divé králiky *Oryctolagus cuniculus cnossius* a orly, ktoré Gréci volajú *mavropetritis*. Dia patrí do sústavy chránených území Európy Natura 2000. Medzi chránené rastliny patrí *Carlina diae*.

Staroveký prístav
-----------------

Jacques-Yves Cousteau v roku 1976 vykonal podvodný prieskum okolia ostrova a našiel zvyšky starovekého prístavu v mori medzi Iraklio a ostrovom.

Referencie
----------

1. ↑  T.A.B. Spratt, *Travels and Researches in Crete*, 1:35 (1865)
2. ↑  O μαυροπετρίτης στη Δία της Κρήτης Greek Ornithological Organisation
3. ↑  Δίκτυο Natura 2000 Protected areas
4. ↑  Greekislands.com French Rear Admiral's ship "La Therese" (1669)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dia (island) na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dia (ostrov)**
Logo
Logo
**RetroArch** je referenčná implementácia API libretro. Je to slobodný, open-source a multiplatformový softvér licencovaný pod GNU GPLv3.

Je to frontend pre emulátory, herné enginy, videohry, prehrávače médií a iné aplikácie, navrhnutý na rýchlosť, jednoduchosť a portabilitu bez závislostí.

Spúšťa programy skonvertované do dynamických knižníc, ktoré sa nazývajú jadrá (cores), používa niekoľko používateľkých rozhraní ako príkazový riadok, niekoľko grafických rozhraní GUI optimalizovaných pre gamepady, najznámejší sa nazýva XMB, klon XMB od Sony, niekoľko vstupných, audio a video ovládačov a ďalšie funkcie ako dynamické ovládanie rýchlosti, audio filtre multi-pass shadery, hra po sieti, pretáčanie hry, cheaty a podobne.

Bol portovaný na mnoho platforiem, beží za viacerých operačných systémov pre PC (Windows, OS X, GNU/Linux), herných konzolách (PlayStation 3, Xbox 360, Wii U, atď.), prenosných konzolách (PlayStation Vita, Nintendo 3DS, atď.), na smartfónoch (Android, iOS, atď.), vstavaných systémoch (Raspberry Pi, ODROID, atď.) a tiež na prehliadačoch pomocou prekladača Emscripten.

Podporované systémy
-------------------

RetroArch môže spustiť ľubovoľné jadro libretro. Zatiaľ čo RetroArch je dostupný pre mnoho platforiem, dostupnosť špecifického jadra sa mení v závislosti od platformy.

| Systém | Založené na |
| --- | --- |
| 3DO | 4DO |
| Arcade | MAME
MESS
FinalBurnAlpha |
| Atari 2600 | Stella |
| Atari 5200 | Atari800 |
| Atari 7800 | ProSystem |
| Atari Jaguar | Virtual Jaguar |
| Atari Lynx | Mednafen
Handy |
| Atari Falcon | Hatari |
| Bomberman | Mr. Boom |
| Cave Story | NXEngine |
| CHIP-8 | Emux |
| ColecoVision | blueMSX |
| Commodore 64 | VICE |
| Doom | PrBoom |
| Dreamcast | Redream

Reicast |
| Famicom Disk System | Nestopia
higan |
| FFmpeg | FFmpeg |
| Game Boy / Color | Emux

Gambatte
SameBoy
TGB Dual
higan |
| Game Boy Advance | Mednafen
gpSP
Meteor
mGBA
VisualBoyAdvance |
| GameCube | Dolphin |
| Game Gear | Genesis Plus GX |
| MSX | fMSX

blueMSX |
| Neo Geo Pocket / Color | Mednafen |
| NEC PC-98 | Neko Project II |
| Nintendo 64 | Mupen64Plus |
| Nintendo Entertainment System | higan
Emux
FCEUmm
Nestopia UE
QuickNES |
| Nintendo DS | DeSmuME |
| Nintendo 3DS | Citra |
| Odyssey² | O2EM |
| PC-FX | Mednafen |
| 32X | Picodrive |
| Mega CD/Sega CD | Genesis Plus GX |
| Mega Drive/Genesis | Genesis Plus GX |
| Master System | PicoDrive

Genesis Plus GX |
| PlayStation Portable | PPSSPP |
| PlayStation | Mednafen
PCSX ReARMed |
| Pokémon Mini | PokeMini |
| Quake 1 | TyrQuake |
| Sega Saturn | uoYabause
Mednafen |
| Super NES | Bsnes
higan
Snes9x |
| Tomb Raider | OpenLara |
| TurboGrafx-16 / SuperGrafx | Mednafen |
| TurboGrafx-CD | Mednafen |
| Vectrex | VecXGL |
| Virtual Boy | Mednafen |
| WonderSwan | Mednafen |
| ZX Spectrum | Fuse |
| ZX81 | EightyOne |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku RetroArch na anglickej Wikipédii.*
Náborový plagát do WAAF
**Women's Auxiliary Air Force** (doslova *Ženské pomocné letecké zbory*, skr. *WAAF*) bol ženský pomocný zbor Royal Air Force založený v roku 1939.

Jeho príslušníčky neslúžili v leteckých posádkach a ani sa nezúčastňovali na aktívnom boji. Angažovali sa okrem iného v balení padákov, cateringu, údržbe radarov a lietadiel, obsluhe balónových priehrad, či preprave. Pôsobili aj ako operátorky telefónov a telegrafov. Pracovali s kódmi a šiframi, analyzovali prieskumné fotografie a podieľali sa na spravodajských operáciách.

V roku 1943 mali viac ako 180 tisíc príslušníčok.

Referencie
----------

1. 1 2  BOYNE, Walter J. *Air Warfare: an International Encyclopedia: A-L*. Santa Barbara : ABC-CLIO, 2002. 771 s. Dostupné online. ISBN 978-1576073452. S. 701. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Women's Auxiliary Air Force**

Externé odkazy
--------------

* WAAF Association (po anglicky)
* BBC – Women's Auxiliary Air Force (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ženské pomocné letecké sbory na českej Wikipédii.*
*Generálmajor* (OF-7)
**Generálmajor** (genmjr.) je vojenská hodnosť. V Česko-Slovensku ju od 12. júna 1953 a neskoršie aj v ozbrojených silách Slovenskej republiky (SR) vojaci používali ako najnižšiu generálsku hodnosť. Takýto stav platil až do 31. augusta 2002. Od 1. septembra 2002 sa vojenská hodnosť generálmajor stala druhou generálskou hodnosťou v poradí od najnižších. Dnešná najnižšia generálska hodnosť je brigádny generál. Najbližšia vyššia hodnosť je generálporučík.

Vojenská hodnosť generálmajor je vo vojenskej hierarchii ozbrojených síl SR v zmysle ust. § 34 ods.4 zákona č.346/2005 Z.z zaradená do hodnostného zboru dôstojníkov.

Postupnosť
----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| nižšia hodnosť**Brigádny generál** | 
(Ozbrojené sily Slovenskej republiky)**Generálmajor** | vyššia hodnosť **Generálporučík** |

Označenie
---------

Na uniforme sú umiestnené zlatisté, päťramenné hviezdy veľkosti 21,2 mm. Insígnie označujúce generálsku hodnosť sú na čiapke, náplecníkoch, golieri a na nohaviciach.

Čiapka so štítkom
Generálmajor má na ľavej strane obruby čiapky v rovnakej vzdialenosti od horného aj dolného kraja umiestnené dve hviezdy cípom smerom hore. Prvá je umiestnená 50 mm od zapichovacieho gombíka a druhá vo vzdialenosti 3 mm od prvej smerom k stredu čiapky.

Čiapka lodička
Generálmajor má prvú hviezdu umiestnenú vo vzdialenosti 80 mm od ľavej strany ohybu lodičky na ľavej manžete, druhá hviezda je umiestnená vo vzdialenosti 3 mm vpravo od prvej. Hviezdy sú umiestnené v strede manžety cípom smerom hore.

Náplecníky
Profesionálny vojak v generálskej hodnosti má náplecníky orámované zlatistým, pleteným šujtášom. Na náplecníkoch sú ďalej hodnostné označenia, rozlišovacie znaky druhu vojska a gombík.

Golier saka
Každý dôstojník v generálskej hodnosti má na golieri saka dva odznaky v tvare lipovej ratolesti.

Nohavice
Lampasy so šírkou 25 mm vo farbe podľa druhu uniformy, na nohaviciach na obidvoch stranách bočného šva s výpustkou. Na slávnostných nohaviciach je v strede bočného šva umiestnený 30 mm široký červený lampas.

Pozri aj
--------

* Vojenská hodnosť

Referencie
----------

1. ↑  Zákon č.370/1997 Z.z. o vojenskej službe
2. ↑  Štaigl, J. a kolektív – Generáli – slovenská vojenská generalita 1918 – 2009, Magnet Press Slovakia (2009) str.212
3. ↑  Zákon č.346/2005 Z.z. o štátnej službe profesionálnych vojakov ozbrojených síl SR
4. ↑  Výnos ministerstva obrany čiastka 89/2009
**Generálny guvernér** alebo zriedkavo (najmä pre Rusko) **generálny gubernátor** či **generálny miestodržiteľ** je titul, ktorým sa označuje zvolený zástupca hlavy štátu alebo vlády pre správu niektorého územia, obyčajne v kolónii. 

Dnes sa tento titul (tiež ako **zástupca kráľa**, neformálne často **vicekráľ** ) používa v krajinách Spoločenstva národov (Antigua a Barbuda, Austrália, Bahamy, Barbados, Belize, Grenada, Jamajka, Kanada, Novozélandské kráľovstvo, Papua-Nová Guinea, Svätá Lucia, Svätý Krištof a Nevis, Svätý Vincent a Grenadíny, Šalamúnove ostrovy, Tuvalu).

V minulosti sa používal napríklad v bývalých kolóniách Spojeného kráľovstva (vrátane Indie), Španielska, Holandska, Ruska, Francúzska, Pruska, Nemecka, Rakúskej monarchie, Rakúsko-Uhorska, Švédska, Portugalska, Talianska a podobne.

V Ruskom impériu sa tento titul v rokoch používal aj ako najvyššia hodnosťou miestnej správy. Generálny gubernátor mal všetku občiansku a vojenskú moc. Od roku 1775 po vzniku generálnych gubernátorstiev stál na ich čele.
**François Cavanna** (\* 22. február 1923, Nogent-sur-Marne, Francúzsko – † 29. január 2014, Créteil, Francúzsko) bol francúzsky spisovateľ a novinár.

Narodil sa francúzskej matke a talianskemu otcovi v meste Nogent-sur-Marne neďaleko Paríža. V roku 1945 začal pracovať pre denník *Libération*. V roku 1960 spoluzaložil satirický mesačník *Hara-Kiri* a neskôr stál pri zrode magazínu *Charlie Hebdo*.

Neskôr sa venoval napríklad písaniu autobiografických textov. Za svoj román *Les Russkoffs* získal v roku 1979 cenu Interallié.

Zomrel v roku 2014 vo veku deväťdesiatich rokov.

Referencie
----------

1. ↑  SÉRY, Macha. *François Cavanna, mort d'un « rital »* [online]. Le Monde, 2014-01-30, rev. 2014-01-31, [cit. 2015-01-09]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku François Cavanna na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 118956294
* GND: 11887263X
* ISNI: 0000 0001 2133 3654
* LCCN: n81112398
* NK ČR: xx0003968
* VIAF: 54145558
* WorldCat: lccn-n81112398
**Glutamát sodný** alebo často **glutaman sodný** je sodná soľ kyseliny glutámovej. Komerčne je dostupný aj pod názvom *glutasoľ*. Známy je aj pod označením MSG (z angl. *monosodium glutamate*), **E621** alebo Vetsin.

Vlastnosti
----------

Je biely kryštalický prášok, dobre rozpustný vo vode.

Použitie
--------

Glutamát sodný sa používa v potravinárskom priemysle ako dochucovadlo a prostriedok na zvýrazňovanie chuti pod označením E 621. Používa sa hlavne v instantných polievkach a omáčkach i v zemiakových lupienkoch, v niektorých koreninách, ochucovadlách, ale aj v mrazených mäsových a zeleninových výrobkoch. Široké uplatnenie má v ázijskej kuchyni.

Glutamát sodný aktivuje chuťové receptory jednej z piatich základných chutí - umami. Jeho účinok zosilňujú disodné ribonukleotidy.

Škodlivosť
----------

Mnohé štúdie vedené či už samotnými výrobcami, ale predovšetkým nezávislými inštitúciami, nepreukázali škodlivosť glutamánu v množstvách používaných v potravinách. Placenta je pre glutamát takmer nepriepustná, takže nie je toxický ani pre tehotné ženy.

Nadmerné užívanie môže vyvolať zdravotné problémy, najmä zvracanie, tuhnutie svalov, búšenia srdca, bolesti hlavy, studený pot a závraty. Niektorí ľudia môžu mať intoleranciu na glutamát, tá je však zvyčajne spôsobená vedľajšími produktami, ktoré vznikajú pri jeho výrobe.

Výroba
------

Prirodzene sa vyrába ľubovoľnými procesmi, pri ktorých dochádza k štiepeniu bielkovín (sušenie, fermentácia, zrenie či pomalé varenie) alebo zo sušených rias. Bežne sa získava fermentáciou kukurice, cukrovej repy alebo trstiny. Pri týchto procesoch však okrem L-glutamátu vzniká aj D-glutamát, ktorý ľudské telo nevie metabolizovať.

Priemyselne sa čistý glutamát sodný najčastejšie vyrába z hydrolyzátu kvasiniek pestovaných na substrátoch obsahujúcich škrob (najmä zemiaky, múka, cukrová repa, melasa...). Získaná zmes aminokyselín sa delí a čistá kyselina glutámová sa čiastočne zbavuje kyslosti (neutralizuje) hydroxidom sodným: 

HOOC-CH(NH2)-CH2-CH2-COOH + NaOH → HOOC-CH(NH2)-CH2-CH2-COONa + H2O

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  BUKOVSKÝ, Igor. *Glutamát sodný - skoro všetko o ňom* [online]. [Cit. 2021-12-21]. Dostupné online.
2. 1 2  ZDRAVOPEDIA. *Zoznam Éčiek* [online]. Zdravopedia, 2021-12-21, [cit. 2021-12-21]. Dostupné online.
3. ↑   *Vetsin* [online]. 2018-09-10, [cit. 2021-12-21]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑  NELSON, Greg; CHANDRASHEKAR, Jayaram; HOON, Mark A.. An amino-acid taste receptor. *Nature*, 2002-03, roč. 416, čís. 6877, s. 199–202. Dostupné online [cit. 2022-01-22]. ISSN 0028-0836. DOI: 10.1038/nature726. (po anglicky)
5. ↑  Piata chuť

Pozri aj
--------

* Kyselina glutámová (E 620)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Glutamát sodný**
**Košariský potok** je potok na Horehroní, v severozápadnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Vajskovského potoka, meria 4,3 km a je tokom IV. rádu. Tečie na katastrálnom území obce Dolná Lehota výhradne neobývaným územím.

Prameň
------

Pramení na južnom okraji Nízkych Tatier, na JJZ úpätí Žiaru (1 408,0 m n. m.), v nadmorskej výške cca 990 m n. m. SSZ od Dolnej Lehoty.

Opis toku
---------

Na hornom toku tečie severojužným smerom lesnatým územím Nízkych Tatier, na strednom toku sa stáča na juhovýchod a vteká do Horehronského podolia (podcelok Lopejská kotlina). Tu priberá jediný, ľavostranný prítok z južného úpätia Žiaru. Na dolnom toku sa nad ústím stáča smerom na juh a SSV od obce Dolná Lehota sa v nadmorskej výške približne 538 m n. m. vlieva do Vajskovského potoka.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-06-30]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-06-30]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Vajskovského potoka |
| --- |
| *Vajskovský potok* → *Hron* → *Dunaj* |
| 
* Biely potok
* Bôrovský potok
* Červená voda
* Dve vody
* Kakulovie potok
* Košariský potok
* **Vajskovský potok**

 |
**Albín Grznár** (\* 25. marec 1909, Veľké Uherce - † 4. september 1944, Partizánske-Brodzany) bol funkcionár KSČ, robotník, protifašistický bojovník.

Rodina
------

* otec Ján Grznár
* matka Mária rod. Kušnierová

Životopis
---------

Vyučil sa za obuvníka, roku 1937 absolvoval politickú školu KSČ. V rokoch 1938-1939 príležitostný robotník v Banskej Bystrici, neskôr v Nitre a v Baťovanoch (Partizánskom). Ako mladý robotník sa zúčastňoval triednych bojov, roku 1931 počas vojenskej prezenčnej služby v Banskej Bystrici odsúdený za účasť na demonštrácii nezamestnaných na 6 týždňov väzenia, po zákaze KSČ pomáhal v Banskej Bystrici pri prechode do ilegality a vytváraniu bojových jánošíkovských družín. Vedúci činiteľ protifašistického boja na Hornej Nitre. Po vypuknutí SNP politický komisár partizánskeho oddielu Pavel. Účastník bojov proti okupačným vojskám pri Topoľčanoch, Partizánskom Brodzanoch, kde pri prieskumnej akcii podľahol ťažkému zraneniu.

Ocenenie
--------

* In memoriam vyznamenaný: Československým vojnovým krížom 1939, Radom SNP I.tr. 1964 Radom Červenej hviezdy

Pamiatky
--------

* pomníky v Partizánskom; pamätná tabuľa na rodnom dome; v mnohých mestách podľa neho nazvali ulice

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000
* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 154535
* VIAF: 7506156565704723500000