recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Štefan Sokol**, pseudonymom **Štefan Martin Sokol**, (\* 25. december 1927, Zvolenská Slatina – † 29. jún 2009) bol dramatik, publicista, scenárista a esejista.

Životopis
---------

R. 1943-1947 študoval na priemyselnej škole v Banskej Bystrici, 1948-1953 na Filmovej fakulte Akadémie múzických umení v Prahe. Sprvu technický úradník, 1953-1956 pedagóg na Filmovej fakulte AMU v Prahe, 1956-1964 a 1965-1972 dramaturg v Slovenského filmu v Bratislave, od 1972 vedúci tvorivej skupiny v Slovenskom filme. Debutoval v roku 1971 hrou Rodinná slávnosť, autor a spoluautor filmových scenárov Jerguš Lapin (1958), Očovské pastorále (1973), Riaditeľ (1986), Vták nociar (1981), Já jsem Stěna smrti (1978), Desať percent nádeje (1976), Ďaleko je do neba (1972), Námestie svätej Alžbety (1965), Tri razy svitá ráno (1962) a i. napísal rozhlasové hry Obyčajný život, Loď pre dvoch, Medveďovci a i. scenáre dokumentárnych filmov. Kultúrny publicista a esejista..

Dielo
-----

* Rodinná slávnosť, roku 1971
* Antónia a vojna alebo niet mieru pod jedľami, roku 1974
* Samotár, roku 1975

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Zomrel dramatik a publicista

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 7105 8104
* LCCN: n88662947
* NK ČR: ola2002153419
* VIAF: 84967152
* WorldCat: lccn-n88662947
**Tibor Kolbenhayer** (\* 12. september 1917, Rimavská Sobota – † 9. marec 1993, Košice) bol slovenský geofyzik a pedagóg. Roku 1955 profesor, 1956 člen korešpondent SAV, 1958 DrSc. 1960 člen korešpondent ČSAV, 1972 akademik ČSAV, 1973 akademik SAV.

Životopis
---------

Narodil sa v Rimavskej Sobote. V roku 1935 maturoval na Gymnáziu v Lučenci. V r. 1935 – 1938 študoval na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe odbor matematika-fyzika. Vysokoškolské štúdium ukončil v r. 1940 na Štátnej univerzite v Budapešti.

V r. 1942 – 1944 pracovník naftovej spoločnosti MAORT v Kaposváre, 1944 – 1947 Štátneho astronomického observatória v Budapešti, 1948 – 1952 Geologického ústavu Dionýza Štúra v Bratislave, 1952 – 1966 Vysokej školy technickej v Košiciach a zároveň externý vedúci Geofyzikálneho ústavu SAV, od r. 1966 pracovník Prírodovedeckej fakulty UPJŠ v Košiciach, od r. 1965 vedúci katedry teoretickej fyziky a geofyziky a súčasne 1967 – 1968 externý riaditeľ Banského ústavu SAV. V roku 1960 získal titul doktor vied (DrSc.) na Karlovej univerzite v Prahe.

Rozpracoval teóriu geofyzikálnych polí a interpretačných metód v geofyzike. Orientoval sa na exaktnú analýzu geofyzikálnych polí a interpretačných metód normálnych geofyzických polí metódami matematickej fyziky. Zakladateľ smeru známeho ako slovenská geofyzikálna škola. Autor vyše 71 vedeckých prác v domácich a zahraničných vedeckých časopisoch, hlavne v oblasti interpretačných metód a z teórie potenciálnych, geomagnetických a gravitačných polí. Prispel k budovaniu geofyzikálnych vedeckých pracovísk, vychoval desiatky odborníkov a vedeckých pracovníkov.

Zastával rad funkcií v spoločenských, vedeckých a pedagogických orgánoch. Roku 1953 – 1954 dekan Baníckej fakulty VŠT a 1955 – 1963 rektor VŠT v Košiciach, od 1965 člen predsedníctva SAV, 1969 – 1972 dekan PF UPJŠ v Košiciach, 1972 – 1977 člen Prezídia ČSAV, podpredseda Čs. komisie pre výskum a mierové využitie kozmického priestoru Interkozmos.

Zomrel 9. marca 1993 v Košiciach.

Ocenenia
--------

Laureát Štátnej ceny (1954), Národnej ceny SSR (1978), nositeľ Radu práce (1962), vyznamenaný za pracovnú vernosť (1966), Zlatou medailou UPJŠ (1972), Medailou J. A. Komenského (1976), Striebornou čestnou plaketou ČSAV Za zásluhy o vedu a ľudstvo (1977), Čestný člen Maďarskej akadémie vied (1979) a v roku 1981 mu Univerzita Lóránda Eötvösa v Budapešti udelila čestný doktorát.

Referencie
----------

1. ↑  Hvoždara, M. 2000, Tibor Kolbenheyer. in Cambel, B. Slavkay, M. Kaličiak, M.: Významní slovenskí geológovia. Biografia, Veda, Bratislava, s. 225 - 226

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * GND: 1230142258
* ISNI: 0000 0000 7912 0726
* NK ČR: mzk2002142117
* SNK: 153959
* VIAF: 84521503
erb Štefana Verbőciho, ktorého autorom je údajne Albrecht Dürer
**Štefan Verbőci** alebo **Štefan Verbóci** alebo **Štefan z V(e)rbovca** (staršie aj *Štefan Verbőczy*; po maďarsky *Verbőczi/Verbőczy/Werbőczy/Werbőczí István*; po latinsky *Stephanus de Werbőcz/Werboecius*; \* 1458 Verbovcy, Uhorsko (dnešná Ukrajina) – † 13. október 1541, Budín) bol personál, krajinský sudca a uhorský palatín (v r. 1525 - 1526) slovenského pôvodu.

Študoval právo na univerzite v Krakove a pravdepodobne aj na Academii Istropolitane v Bratislave.

Začiatkom 16. storočia sa stal stúpencom Zápoľskovcov a vďaka nim získal rozsiahle majetky. V r. 1514 sa zúčastnil vojenských akcií proti Dóžovmu povstaniu; po jeho potlačení bol jedným z hlavných autorov zákona o pripútaní poddaných k pôde (nevoľníctve).

Palatínom bol vymenovaný v roku 1525 ako predstaviteľ strednej šľachty. Podieľal sa na potlačení baníckeho povstania v Banskej Bystrici. Po komplote vysokej šľachty voči jeho osobe bol v nasledujúcom roku zbavený funkcie a jeho majetky boli zhabané. Po bitke pri Moháči v auguste 1526 podporoval protureckú orientáciu Jána Zápoľského, ktorý ho za zásluhy vymenoval za kancelára. V roku 1541 po obsadení Budína Turkami mu sultán Sulejman I. udelil úrad hlavného sudcu.

Štefan Verbőci je autorom Tripartita, právnickej zbierky kodifikujúcej obyčajové právo v Uhorsku.

Referencie
----------

1. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štefan Verbőci**

Autoritné údaje: * BnF: 12809907w
* GND: 10070221X
* ISNI: 0000 0001 1930 4424
* LCCN: n94065588
* NK ČR: jn20000605567
* SNK: 149923
* VIAF: 204160111
* WorldCat: lccn-n94065588
**Igor Rusnák** (\* 3. február 1936, Trnava – † 9. január 2021, Tlmače) bol slovenský spisovateľ, dramaturg a publicista.

Životopis
---------

Narodil sa v učiteľskej rodine a vzdelanie získaval v Bratislave, kde navštevoval gymnázium a neskôr v rokoch 1955 – 1960 tu študoval i na VŠMU, odbor divadelná dramaturgia. V rokoch 1958 – 1960 pracoval ako dramaturg v Československom rozhlase v Bratislave, v rokoch 1962 – 1963 bol dramaturgom v Divadle Jonáša Záborského v Prešove, v rokoch 1964 – 1965 v Krajskom oblastnom divadle v Trnave a v rokoch 1966 – 1968 bol dramaturgom v Československom štátnom filme v Bratislave, v rokoch 1968 – 1975 bol vedúcim dramaturgie. V rokoch 1975 – 1977 pôsobil ako šéf súboru Poetickej scény, v rokoch 1977 – 1980 bol redaktorom časopisu *Film a divadlo*. Od roku 1980 bol opäť dramaturgom Divadla Jonáša Záborského v Prešove, no býval v Bratislave.

Tvorba
------

Začiatok jeho dramatickej tvorby tvorí uverejnenie úryvku divadelnej hry v časopise *Slovenské pohľady* v roku 1963. Vo svojich dielach sa vyjadroval k rôznym témam, ako napr. problémy a deformácie spoločnosti v prvej polovici 50. rokov či generačné rozpory. Okrem dramatickej tvorby sa venoval i písaniu scenárov, no najmä publikoval množstvo filmových a divadelných kritík. Okrem vlastnej tvorby sa sporadicky venuje i prekladom z ruštiny, poľštiny, ale tiež prekladom ukrajinskej poézie.

Dielo
-----

### Divadelné hry

* 1963 – *... alebo nikdy*, uverejnená prvá verzia dramatickej prvotiny, ktorá dostala napokon názov *Krok do tmy*, a pod týmto názvom bola i inscenovaná
* 1964 – *Líšky, dobrú noc!*, divadelná hra
* 1964 – *Prírodní ľudia*, sci-fi komédia
* 1966 – *Smrť si prišla po rytiera*, tragikomédia

### Scenáre

* 1969 – *Rodáci*, scenár pre televízny film na námet tragikomédie *Smrť si prišla po rytiera*
* 1978 – *Jedenáste prikázanie*, televízna dramatizácia románu Jána Jonáša

Referencie
----------

1. ↑   *Zomrel slovenský spisovateľ, dramaturg a publicista Igor Rusnák* [online]. Aktuality.sk, 2021-01-13, [cit. 2021-01-13]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * GND: 127117571
* NK ČR: ola2002153181
* SNK: 165109
* VIAF: 84966776
**Skepticizmus** (iné názvy: **skepsa**, **skeptická škola**) je sklon alebo tendencia spochybňovať tvrdenia, platnosti, teoretické alebo praktické hodnoty. Je to filozofická koncepcia, ktorá pochybuje o možnosti poznania skutočnosti. Skepticizmus necháva posledné slovo pochybnostiam.

Antický skepticizmus
--------------------

Antický skepticizmus (gr. *skeptikoi*, odv. od slovesa *skeptesthai* – uvažovať, skúmať) ako filozofická doktrína vznikol v 4. storočí pred Kr. Bol to smer helenistickej filozofie, ktorého stúpenci pripúšťali iba skúmanie vecí, odmietali však vytváranie pevných názorov. Všetkých filozofov, ktorí dospievali k pevným názorom, napr. stoikov, epikurovcov, peripatetikov, označovali ako dogmatikov.

Existuje niekoľko vývinových etáp antického skepticizmu: 

* starší skepticizmus (od 2. pol. 4. storočia pred Kr. do polovice 3. storočia pred Kr.) - založil ho Pyrrhon z Elidy.
* stredný skepticizmus (od 3. storočia pred Kr. do začiatku 1. storočia pred Kr. - založil ho Arkesilaos z Pitany, ďalší predstavitelia: Karneades z Kyrény.
* mladší skepticizmus (spadá do obdobia konca rímskej republiky a začiatkov rímskeho cisárstva) - smer rímskej filozofie, jeho hlavným cieľom bolo ukázať možnosti návratu k naozajstnej filozofickej vede. Filozofiu chceli mladší skeptici budovať tak, že sa opierali o históriu a vedecké pramene. Požadovali v prvom rade právo pochybovať, právo na tvorivý nepokoj ducha, na zdržanlivosť vo vyslovovaní súdov. Predstavitelia: Agrippa, Ainesidémos, Sextos Empirikos.

### Učenie antických skeptikov

Skeptici pochybovali o možnosti poznať svet. Nazdávali sa, že nemôžeme nič vedieť o tom, aké sú vonkajšie veci. Ku každému súdu o veciach vonkajšieho sveta môžeme uviesť protikladný súd, ktorý bude mať rovnakú hodnotu. Preto sa treba zdržať súdenia, vyjadrovania súdov (epoché). Ako metodické pravidlo k dosiahnutiu epoché používali trópos. Až keď sa zbavíme nároku spoznávať svet, dospejeme do stavu duševného pokoja.

Pozri aj
--------

* pyrrhonizmus

Zdroj
-----

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Ďalšia literatúra
-----------------

* LONG, Anthony A. *Hellénistická filosofie : stoikové, epikurejci, skeptikové*. Preklad Petr Kolev. Vyd. 1. Praha : OIKOYMENH, 2003. 341 s. (Dějiny filosofie; zv. 3.) ISBN 80-7298-077-7. S. 102 – 139.
**Štefan Winkler** (\* 16. január 1910, Jaworzno, Poľsko - † 24. december 1973, Bratislava) bol slovenský herec a pedagóg.

Rodina
------

* otec Štefan Winkler
* matka Genovéva rod. Hajdušková

Životopis
---------

Základnú školu navštevoval v Podbrezovej, študoval v Banskej Bystrici a na Učiteľskom ústave v Lučenci. 

Učiteľ v Snine, potom v Petržalke, 1940-1955 člen operety a činohry Novej scény SND, od 1956 televízny režisér, 1960-1970 výtvarník v časopise Zdravie ľudu v Bratislave. Umecké nadanie realizoval popri učiteľskom povolaní v ochotníckom divadle ako herec, režisér i scénograf. Roku 1939 začal spolupracovať s Rozhlasovou držinou, potom sa herectvu začal venovať profesionálne. Na Novej scéne SND (1940-1955) vytvoril desiatky väčších i menších postáv. Spieval v operetách, hral v činohrách. Od 1956 režisér hudobných a zábavných programov súčasne v rozhlase a v televízii. Ako hudobník ovládal hru na husliach i na klavíri, príležitostný skladateľ zábavných melódií.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Krokinas** alebo **Kroukinas** (starogr. *Κροκίνας, Κρουκίνας* – *Krokinas, Kroukinas*) bol olympijským víťazom v rokoch 404 a 396 pred Kr.

Krokina z tesálskej Larisy korunovali v Olympii na 94. hrách olivovým vencom za víťazstvo behu na jedno stadion a na 96. hrách za víťazstvo v behu na dve stadiá. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda. Beh na dve stadiá (diaulos) sa stal olympijskou disciplínou v roku 724 pred Kr.

Záznam o olympijskom víťazstve Krokina je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Meno olympijského víťaza Krokina uvádza aj papyrus (*P.Oxy.XXIII 2381*) objavený na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Tento papyrusový fragment publikovaný v roku 1956 britským klasickým filológom a papyrológom Edgarom Lobelom, uvádza mená olympijských víťazov z 96. olympijských hier (z piatich olympionikov sú v úplnom znení čitateľní len dvaja). Krokinas (z Tesálie) je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v druhom riadku ako víťaz v behu na dve stadiá.

Grécky historik Xenofón zaznamenal, že v roku, keď Krokinas dosiahol olympijské víťazstvo v behu na jedno stadion, bol v Sparte eforom *Eudios* a v Aténach archontom Pythodoros, ktorý sa počas svojej vlády pokúsil nastoliť oligarchiu. Aténčania preto zakázali používať jeho meno v súvislosti s datovaním udalostí toho roku a tento rok označovali len ako *rok archonta*.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2 3  Xenofón, *Hellénika*, 2,3,1.
3. 1 2 3  E. Lobel, *P.Oxy.XXIII 2381*, Krokinas.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,8,6.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 377.
7. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Gróf **Tibor Ján Justin Károlyi** (maď. *Károlyi Tibor János Jusztin*; \* 26. september 1843, Bratislava – † 5. apríla 1904, Opatija) bol uhorský statkár, politik, poslanec uhorského snemu a predseda hornej snemovne uhorského snemu.

Životopis
---------

Pochádza z bohatej šľachtickej rodiny Károlyiovcov. Jeho rodičmi boli Juraj gróf Károlyi de Nagykároly, reálny kráľovský tajný radca, dvorník uhorského kráľovského dvora a Karolina grófka Zichy de Zich et Vásonkeö. Z matkinej strany bol synovcom prvého uhorského premiéra Ľudovíta Baťána.

Jeho starí rodičia z otcovej strany boli gróf Jozef Károlyi, župan Békešskej župy a dedičný župan Satumarskej župy a grófka Elizabeta von Waldstein–Wartenberg. Jeho starými rodičmi z matkinej strany boli gróf Karol Ziči a Antónia Baťánová, cisárska a kráľovská komorná. Jeho mladším bratom bol uhorský politik Štefan Károlyi, poslanec uhorského snemu.

S manželkou grófkou Emmou von Degenfeld-Schonburg mali 5 detí: dcéru Gabrielu, synov Júliusa (ktorý bol maďarským premiérom v rokoch 1931 až 1932), Imricha, Františka a Antona.

V mladosti, spolu s bratmi absolvoval cestu po Európe a Afrike. Po vypuknutí rakúsko - pruskej vojny sa podieľal na vytvorení uhorských légii na pruskej strane a stal sa pobočníkom generála Klapku. Po porážke rakúskych vojsk žil v Paríži a do Uhorska sa vrátil po rakúsko-uhorskom vyrovnaní.

V rokoch 1875 až 1884 bol v poslancom uhorského snemu za Liberálnu stranu.

Potom bol vymenovaný za dedičného člena hornej komory snemu, ktorej bol najprv podpredsedom a v rokoch 1898 až 1900 bol jej predsedom.

Okrem politiky sa venoval hospodárstvu a prekladom z francúzštiny a angličtiny. Zostavil a vydal rodinný archív Károlyiovcov v 5 zväzkoch.

Podieľal sa na regulácii riek Tisa, Maros, Körös a Szamos a na odvodňovaní močiarov Ecsedi.

Venoval sa aj spolkovej činnosti. Bol prezidentom Uhorskej spoločnosti výtvarných umení, viceprezidentom Pozemkového úverového ústavu pre drobných roľníkov a predsedom predstavenstva Adriatickej spoločnosti pre námornú plavbu.

Zámok Balc (maď. Bályok)
Rodový erb Károlyi de Nagykároly
Čo sa týka majetkových pomerov, bol vlastníkom dedičného majetku v rumunskej Macei (mad. Aradmácsa) s pozemkami o rozlohe 4600 hektárov a manželstvom získal veľkostatok v rumunskom meste Balc, v ktorom nechal postaviť zámok.

Referencie
----------

1. ↑  KÁROLYI, Tibor. In:  *Slovenský biografický slovník : (od roku 833 do roku 1990)*. Zväzok III. K – L. Martin : Matica Slovenská, 1989. Dostupné online. ISBN 80-7090-019-9. S. 45.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tibor Károlyi**

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 535; pokrstený ako Tibor János Nepomuk Jusztin Károlyi

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Károlyi Tibor (politikus) na maďarskej Wikipédii a Tibor Károlyi na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12919340f
* ISNI: 0000 0000 6135 5199
* PIM: PIM60316
* VIAF: 19808067
Kroisos – Claude Vignon
**Kroisos** alebo **Krézus** (starogr. *Κροῖσος* – *Kroisos*, lat. *Croesus*; \* okolo 595 pred Kr. – † cca 547 pred Kr.) bol od roku 560 pred Kr. posledný lýdsky kráľ. 

Po Alyattovej smrti sa posledným kráľom Lýdie stal jeho syn Kroisos. Bol to muž nesmierne ctižiadostivý. Po otcovi zdedil rozsiahlu prosperujúcu ríšu. Aj on podnikol celú sériu víťazných výprav proti gréckym mestám na západe Malej Ázie a s výnimkou Lýkie a Kilíkie si podrobil celú západnú Malú Áziu až po rieku Halys.

V Lýdii sa ťažilo veľa zlata a aj preto krajina oplývala bohatstvom. Poklady, poplatky, dane a predaj občanov do otroctva na ovládanom území boli zdrojom jeho veľkého majetku. Nazhromaždil toľko pokladov, až sa jeho meno už v staroveku stalo synonymom označenia veľmi bohatého človeka. Vo svojom hlavnom meste v Sardách dal postaviť nádherné paláce, veľké prostriedky poskytol na prilákanie umelcov, básnikov a filozofov. Veľkoryso poskytoval peniaze a dary so zámerom zvýšiť svoju popularitu. Stĺpy postavené v Artemidinom chráme v Efeze, ktorý bol jedným zo siedmich divov sveta, boli z väčšej časti darom lýdskeho kráľa Kroisa. Zlaté mince z čias Kroisovej vlády s vyobrazením leva a býka sa stali najsilnejšou menou a rozšírili sa všade po vtedy známom svete.

Po štrnástich rokoch vládnutia nasledoval jeho pád. Na východe sa výbojmi perského kráľa Kýra po dobytí Médie okolo roku 553 pred Kr. Perzská ríša rozrástla až k hraniciam Lýdie a tá teraz stála Peržanom v ceste k podrobeniu si celej západnej časti Malej Ázie. Takmer všetko, čo vieme o Kroisovi, máme z Herodotových dejín. Podľa Herodota vojnu vyvolali Peržania, lebo sa usilovali na juhu Malej Ázie ovládnuť Milét a Efez. Kroisos váhal, či má s Kýrom rokovať, alebo bojovať. Nakoniec sa šiel radiť do veštiarne v Delfách, ale veštba Pýtie bola dvojzmyselná, pretože hovorila o porážke mocnej ríše. Ale ktorej? Kroisos si myslel, že tou ríšou je Perzská a zaútočil. Krátko po prvých bojoch Peržania (v roku 547 pred Kr.) obkľúčili Sardy a Kroisa zajali. Tak ako jeho život, aj koniec jeho vládnutia je opradený legendami. Podľa jednej bol odsúdený na trest smrti upálením a zomrel v Sardách. Tá optimistickejšia je, že sa stal Kýrovým radcom a priateľom a doprevádzal ho na jeho ťaženiach až do Kýrovej smrti.

Referencie
----------

1. 1 2  Herodotos, *Historia*, 1,92.
2. ↑  Herodotos, *Historia*, 1,28.
3. ↑  Herodotos, *Historia*, 1,84.
4. ↑  Herodotos, *Historia*, 1,86.
5. ↑  Herodotos, *Historia*, 1,87.

Pozri aj
--------

* Bitka pri Pterii
* Bitka pri Tymbre

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kroisos**

  


|  |
| --- |
| Kroisos |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Alyattes II.** | **kráľ Lýdie**560 pred Kr. – 547 pred Kr. | Nástupca**posledný vládca** |

Autoritné údaje: * GND: 119505266
* ISNI: 0000 0000 6676 8443
* LCCN: n84119500
* ULAN: 500354817
* VIAF: 60158790507938850324
* WorldCat: lccn-n84119500
**Krokón** (starogr. *Κρόκων* – *Krokón*) bol olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch v 5. stor. pred Kr.

Krokón z Eretrie zvíťazil v jazdeckých pretekoch na 72. olympijských hrách v roku 492 pred Kr. V Olympii sa dostihy (kelés) ako súťažná disciplína predstavili divákom na 33. hrách v roku 648 pred Kr. Pretekári na hrách boli väčšinou námezdní, len zriedkavo súťažili majitelia koní osobne. Olympijský veniec si ale vždy odniesol len majiteľ koňa.

V olympijskej *Altide* sa kedysi týčil pamätník zhotovený na počesť jeho víťazstva. Ešte v druhom storočí ho videl grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý o tom uvádza: „*V blízkosti Nikasylovej sochy je neveľký kovový kôň, ktorého venoval eretrijský Krokón, víťaz v jazde na koni.*"

Olympijské víťazstvo Krokóna bolo možné datovať len do roku 492 pred Kr. lebo v roku 490 pred Kr. bola jeho rodná Eretria perzským vojskom úplne zničená (dôvodom bolo potrestanie Eretrie a Atén).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Cambridge University Press, 12. 12. 2013, *Herodotus: Histories, Kniha 5*, str.286.
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,14,4.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 378.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 248.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 157-158.
6. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 18.
7. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 572 vysvětlivky.
8. ↑  Herodotos, *História*, 5,102.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Slnečné jazerá
**Slnečné jazerá** alebo **Senecké jazerá** je názov turistickej lokality v meste Senec, ktorá sa nachádza pri veľkom umelom jazere v tomto meste.

Vznik jazier sa datuje do roku 1845, kedy tu prebiehalo bagrovanie štrku na výstavbu železnice Bratislava-Galanta. Pôvodne to bolo 5 samostatných jazier, ktoré sa neskôr zlúčili do jedného, čím vzniklo jazero s rozlohou 80 ha a s hĺbkou až 12 m. Jazero sa ako prírodné kúpalisko začalo používať v roku 1919, vtedy pod názvom *Slovenské Tahiti*. Nový názov Slnečné jazerá dostal areál v roku 1960.

Dnes má jazero rozlohu vyše 100 ha a areál sa rozdeľuje kvôli orientácii na "Sever" a "Juh". Existujú tu rozličné možnosti ubytovania, stravovania, vodných športov a rybolovu. Sú tu hotely, penzióny, väčšie chaty, chatky a zariadenia turistickej triedy. Sú tu detské ihriská, volejbalové plážové ihriská, tenisové kurty, požičovňa športových potrieb (člny a vodné bicykle), tobogany, futbalové ihrisko s umelým povrchom a vodný futbal. Na severnej strane je nový akvapark.

Zdroje
------

1. ↑   *Názvy vodných nádrží* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky, rev. 2017-10-11, [cit. 2019-09-27]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka

Súradnice: 48°13′06″S 17°25′20″V﻿ / ﻿48,218333°S 17,422222°V﻿ / 48.218333; 17.422222

| * z
* d
* u
Vodné diela na Slovensku |
| --- |
| Vodné nádrže | 
* Baračka
* Bátovce
* Bešeňová
* Boleráz
* Buková
* Čerenec
* Čierny Váh
* Drahovce-Madunice
* Dubník I, Dubník II
* Duchonka
* Gabčíkovo
* Horné Orešany
* Hrhovské rybníky
* Hričov
* Kráľová
* Krpeľany
* Kuchyňa
* Kunov
* Liptovská Mara
* Lozorno
* Ľuboreč
* Malá Domaša
* Malá Lodina
* Môťová
* Nitrianske Rudno
* Nosice
* Orava
* Palcmanská Maša
* Petrova Ves
* Petrovce
* Pod Bukovcom
* Ružín
* Ružiná
* Sečovce
* Senianske rybníky
* Slepčany
* Slnečné jazerá
* Sĺňava
* Stará Myjava
* Dolná a Horná Studená voda
* Teplý Vrch
* Tvrdošín
* Veľká Domaša
* Vinianske jazero
* Vývrat
* Zemplínska šírava
* Zlaté piesky
* Žilina

 |
| Vodárenské nádrže | 
* Bukovec
* Hriňová
* Klenovec
* Málinec
* Nová Bystrica
* Starina
* Štiavnické jazero
* Turček

 |
| Plánované | Slatinka |
**Teória odbytu** alebo **odbytová teória** je disciplína podnikovej ekonomiky, ktorá teoreticky analyzuje zákonitosti určujúce odbyt (v širšom zmysle marketing) a vysvetľuje, ako ako ich prakticky aplikovať. **Teória odbytu** alebo **odbytová teória** je aj časť názvu jednotlivej konkrétnej teórie, ktorú táto teória skúma.

Veľmi rozdielne výsledky predaja (tržby, obrat) dosahujú často nie len podniky z rôznych odborov podnikania, ale aj podniky, ktoré pôsobia v tom istom odbore. To vyvoláva otázku: Aké zákonitosti určujú výsledky predaja podniku? Odpoveď na túto otázku hľadá teória odbytu. Táto teória nielen skúma uvedené zákonitosti, ale zároveň učí, ako ich využívať v praktickej činnosti podniku.

Neexistuje jediná a jednoznačná teória odbytu. Je to dané jednak zložitosťou problematiky, jednak rôznymi prístupmi k nej. V zjednodušenom delení sa na Slovensku zvykne rozlišovať funkcionálna odbytová teória, t. j. odbytová logistika, a nástrojová odbytová teória, t. j. marketingový mix (marketing), čím sa má vyjadriť rozdelenie odbytu na jeho "technickú" a "marketingovú" stránku. V skutočnosti sa v podnikovej ekonomike rozlišuje celý rad odbytových teórií (či prístupov), z ktorých najmä tie novšie označujeme aj ako marketingové teórie. Sú to najmä: 

* klasické odbytové teórie:
	+ funkcionálna (functional approach)
	+ inštitucionálna (institutional approach)
	+ tovarová (commodity approach)
	+ ekonomická
* moderné marketingové (odbytové) teórie:
	+ zameraná na správanie
	+ systémová
	+ rozhodovacia (decision-making approach)
	+ situačná (situative approach)
	+ manažmentová (management approach)
	+ ekologická
	+ futurologická
* postmoderné marketingové (odbytové) teórie:
	+ informačnoekonomická
	+ interaktívna
	+ procesná

Funkcionálna odbytová teória
----------------------------

Funkcionálna odbytová teória vychádza zo základných funkcií odbytu. Všíma si viac vecnú stránku odbytového procesu a často sa označuje pojmom odbytová logistika.

Ako základné funkcie odbytu sa uvádzajú:

* dodať tovar na miesto spotreby (priestorová funkcia)
* dodať tovar v správnom čase (časová funkcia)
* dodať tovar v požadovanom množstve (kvantitatívna funkcia)
* dodať tovar v požadovanej kvalite (kvalitatívna funkcia)
* prenášať informácie medzi dodávateľom a odberateľom (komunikačná funkcia)

Nástrojová teória (Marketingový mix)
------------------------------------

Nástrojová odbytová teória je založená na tom, že výsledok predaja závisí od využitia odbytových nástrojov. Hľadá odpoveď ma otázku, aké nástroje odbytovej politiky máme k dispozícii ako možno ich uplatnením ovplyvniť výsledok predaja. 

*Bližšie informácie v hlavnom článku: marketingový mix*
**Meridiani Planum** je planina nachádzajúca sa 2 stupne južne od rovníka Marsu (so stredom na 0,2°S 357,5°V) v najzápadnejšej časti Terra Meridiani. Nachádzajú sa tu vzácne výskyty sivého kryštalického hematitu. Na Zemi sa hematit najčastejšie formuje v horúcich prameňoch alebo v stojacich vodách, z toho dôvodu mnohí astronómovia veria, že hematit v Meridiani Planum môže byť dôkazom starodávnych horúcich prameňov alebo oblasťou, ktorá sa vyznačovala tekutou vodou. Hematit je súčasťou vrstvených usadených hornín hrubých približne 200 až 800 m. Ďalšie štruktúry v Meridiani Planum sú z vulkanického bazaltu alebo krátery.

Mars rover Opportunity
----------------------

Ložiská hematitu v Meridiani Planum mapované z obežnej dráhy z Opportunity
V roku 2004 sa Meridiani Planum stala miestom pristátia druhej NASA misie Mars Exploration Rover, pomenovanej Opportunity. Tiež bola navrhnutá ako oblasť pristátia pre Mars Surveyor 2001 Lander, ktorá však bola zrušená po neúspechu misií Mars Climate Orbiter a Mars Polar Lander.

Výsledky z Opportunity naznačovali, že miesto pristátia bolo v minulosti počas dlhého časového obdobia impregnované tekutou vodou, s pravdepodobne vysokou slanosťou a kyslosťou. Črty oblasti zahŕňajú aj sedimenty, prítomnosť malých okrúhliakov, na ktorých je jasne viditeľné zhutňovanie a tiež dutiny vo vnútri kameňov, prítomnosť veľkého množstva síranu horečnatého a ďalších minerálov bohatých na síru vo forme síranov ako napríklad jarosit.

Krátery vo vnútri Meridiani Planum
----------------------------------

Skalnatá oblasť v blízkosti kráteru Beagle
* Airy - 40 km v priemere, asi 375 km od *Opportunity*
* Airy-0 - leží vo vnútri kráteru Airy a definuje nultý poludník
* Argo - navštívený *Opportunity*
* Beagle - navštívený *Opportunity*
* Beer
* Eagle - 30 m v priemere, miesto pristátia *Opportunity*
* Emma Dean - navštívený *Opportunity*
* Endurance - navštívený *Opportunity*
* Erebus - navštívený *Opportunity*
* Mädler
* Victoria - navštívený *Opportunity*, 750 m v priemere
* Vostok - navštívený *Opportunity*

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál slnečná sústava |

* Zoznam nížin na Marse
* Areografia
* Opportunity

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Meridiani Planum**

Externé odkazy
--------------

* Mapa Google Mars - zamierená na Meridiani Planum
* Sedimentáne usadeniny v Sinus Meridiani (po anglicky)
**Brigitte Nielsenová** (\* 15. júl 1963, Rødovre, Kodaň, Dánsko) je dánska herečka.

Je dcérou inžiniera a knihovníčky. Začínala ako modelka agentúry Elite. Dino De Laurentiis si ju vybral pre titulnú rolu údatnej červenovlasej bojovníčky, ktorá sa s pomocou veľkňaza (Arnold Schwarzenegger) mstí krutej kráľovnej (Sandahl Bergmanová) za smrť svojich rodičov, v komixovej fantasy Red Sonja (režíroval R. Fleischer), napriek tomu že nikdy neštudovala hereckú školu. 

Ako zvodná Ruska Ľudmila, olympijská víťazka v plávaní, doprevádzajúca svojho manžela – amatérskeho majstra sveta v boxe (Dolph Lundgren) – na stretnutie s americkým šampiónom (Sylvester Stallone), účinkovala vo filme Rocky IV (režíroval S. Stallone). O rok neskôr sa objavila v úlohe reklamnej modelky Ingrid, ktorú zachráni pred sektou sadistických vrahov policajný špecialista (Sylvester Stallone), v akčnom kriminálnom filme Cobra. 

Vďaka týmto dvom filmom sa jej vzhľad stal jedným zo symbolov nezávislej ženy 20. storočia: hrdé držanie tela, mužské razantné pohyby, koketné obočie a pevne vyčesané, tužidlom spevnené vlasy platinovej blondínky. Jej posledná veľká príležitosť bola rola sadistickej profesionálnej vrahyne Karly Fryovej v kriminálnej komédii Policajt v Beverly Hills II (režíroval T. Scott) a potom už nezískala žiadnu väčšiu ponuku. 

Snažila sa ešte presadiť v Európe ako speváčka (LP Every Body Tells a Story), a hlavne spoločným duetom s Falcom. Neskôr sa definitívne udomácnila v nenáročných snímkach kategórie B. Nestálu slávu získavala predovšetkým svojimi neskrývanými fyzickými prednostami, manželstvom so Sylvestrom Stallonom (1985 – 88) a hlavne škandálmi, spojenými s ich rozvodom. 
Z prvého manželstva s dánskym jazzovým hudobníkom Kasperom Windingom má syna Juliana (nar. 1983), zo vzťahu s futbalovou hviezdou Markom Gastineauem má syna Kiliana (nar. 1990). Tretím manželom bol britský režisér videoklipov Sebastian Copeland. V roku 1992 bola pracovne v Česko-Slovensku, kde natáčala TV filmy Peklo v reťaziach II a Princezná Fantaghiro (Bojnice).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brigitte Nielsenová**

Autoritné údaje: * BnF: 13981356g
* GND: 134583426
* ISNI: 0000 0001 2135 1406
* LCCN: no2011111733
* VIAF: 59277972
* WorldCat: lccn-no2011111733
Ohňostroje nad hradom Šípková Ruženka
**Hong Kong Disneyland** je prvým zábavným parkom v rámci komplexu Hong Kong Disneyland Resort. Je majetkom Hong Kong International Theme Parks, akciovej spoločnosti, ktorú spoločne vlastnia The Walt Disney Company a vláda Hongkongu. 

V poradí piaty park v štýle Disneylandu sa nachádza na obnovených pozemkoch v Penny's Bay, ostrov Lantau. Park bol pre návštevníkov otvorený 12. septembra 2005 – tento dátum je považovaný v čínskej kultúre za priaznivý pre zahájenie nového podnikania. Spoločnosť The Walt Disney Company sa pokúsila vyhnúť problémom kultúrnej odlišnosti, preto sa snažila pri projektovaní a výstavbe strediska začleniť čínsku kultúru, zvyky a tradície, vrátane dodržiavania pravidiel feng šuej. 

Park sa skladá zo štyroch tematických častí podobných iným parkom Disneyland: Main Street, U.S.A. Fantasyland, Adventureland a Tomorrowland. Zatiaľ neexistuje časť zvaná Frontierland, predpokladá sa však, že môže byť súčasťou budúcich projektoch rozširovania parku. Všetky nápisy sú v angličtine aj v čínštine, vrátane jej mandarínskych dialektov. Sprievodca k plánu parku je vytlačený v tradičných i zjednodušených čínskych znakoch, japončine a v angličtine. 

Denná kapacita parku je 34 000 návštevníkov, je to teda najmenší Disneyland. Zatiaľ sa však plánovanú návštevnosť nepodarilo dosiahnuť. V prvom roku existencie park prilákal 5,2 milióna návštevníkov, čo je menej ako predpokladaných 5,6 milióna. V druhom roku poklesol počet návštevníkov o 20% na 4 milióny, na čo mohla mať vplyv pretrvávajúca kritika miestnych zákonodarcov. V treťom roku sa návštevnosť parku zvýšila o 8%, na 4,5 milióna návštevníkov (fiškálny rok 2007-08). Celková návštevnosť Hong Kong Disneyland-u dosiahla na konci roka 2008 cca 15 miliónov návštevníkov. 

Stredisko sa v súčasnosti rozkladá na ploche 1,3 km² (310 akrov), z toho približne 0,4 km² (100 akrov) tvoria zelené plochy. Vzhľadom ku svojej malej ploche (ktorá je často označovaná ako príčina menšej návštevnosti), oznámilo vedenie viaceré plány na expanziu. Klasická Disney atrakcia "To je malý svet" bola otvorená 28. apríla 2008. Okrem toho podľa Billa Ernesta, bývalého výkonného viceprezidenta a generálneho riaditeľa Hong Kong Disneyland-u, sa park chystá pridať pri budúcom rozšírení dve ďalšie unikátne témy. Kapacita parku by sa mala následne zväčšiť až na 10 miliónov návštevníkov ročne.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hong Kong Disneyland na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
***Gemini Suite*** je prvý orchestrálny sólový štúdiový projekt Jona Lorda, ktorý nahral spolu so štúdiovým zoskupením - Albert Lee, Jon Lord, Ian Paice, Tony Ashton,Yvonne Elliman a Roger Glover. Ian Paice a Roger Glover boli Jonovi spoluhráči zo skupiny Deep Purple. Album v roku 1971 vydalo hudobné vydavateľstvo Purple Records. V roku 1970 vyšla jeho živa verzia Gemini Suite Live s členmi Deep Purple.

Hudobným štýlom a zvukom pripomína tvorbu Moody Blues, ale aj sólové projekty King Arthur and the Knights of the Round Table a The 6 wives of Henry VIII, ktorých autorom je Rick Wakeman, hráč na klávesové nástroje zo skupiny Yes, ale aj ďalšie projekty Jona Lorda - napr. Windows z roku 1974.

Zoznam skladieb
---------------

1. *Libra* Guitar Movement (Albert Lee)
2. *Scorpio* Piano Movement (Jon Lord)
3. *Sagittariu*s Drums Movement (Ian Paice)
4. *Capricorn* Vocals Movement (Tony Ashton a Yvonne Elliman)
5. *Aquarius* Bass Movement (Roger Glover)
6. *Pisces* Organ Movement (Jon Lord)

Autorom hudby všetkých častí kompozície Gemini Suite je Jon Lord. Text piesne *Capricorn* Vocals Movement, ktorý naspievali Tony Ashton a Yvonne Elliman napísal Ian Gillan.
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Richtár* pozri *Richtár (rozlišovacia stránka)*.
**Richtár** (z nem. Richter – sudca; lat. *iudex*; čiastočné synonymá: **šoltýs, fojt, advokát, villicus, vesník, pereg**) bol na území dnešného Slovensku do roku 1750 hlavný predstaviteľ samosprávy miest a do roku 1918 dedín. V 15. a 16. storočí bola zrejme do funkcie kráľovských richtárov dosadzovaná nižšia šľachta.

Richtár bol pôvodne úradník vyberajúci pre svojho pána dlhované čiastky v obci, ktorý bol poverený aj súdnictvom. Neskôr sa stal aj predstaviteľom správy obce/mesta. V roku 1850 na dedinách stratil súdnu právomoc, v mestách mu naopak ostala len súdna funkcia (nem. Richter – slov. sudca) a správnu právomoc dostal mešťanosta (nem. Bürgermeister).

Iné staršie názvy
-----------------

* iudex bolo označenie richtára v najstarších mestských privilégiách
* villicus bol do konca 13. storočia (alternatívny?) názov všetkých richtárov, neskôr iba richtárov na dedine.
* vesník bol dedinský richtár; s pojmom richtár splynul v 16. storočí
* šoltýs, (mestský) fojt, advokát boli názvy richtárov miest a obcí s nemeckým právom. Boli to dediční richtári, ktorí boli spravidla zakladateľmi nových obcí (lokátormi) a za vykonávanie úradu zodpovedali zemepánovi. Fojt bol aj názov dedinského richtára, ktorý vykonával svoj úrad vo viacerých lokalitách.
* pereg – richtár vo vinohradníckej obci; bol volený

Dedinskí (nedediční) richtári
-----------------------------

Dedinskí richtári boli volení obecnou pospolitosťou (v novoveku volili z troch kandidátov navrhnutých zemepánom). Zodpovedali sa však zemepánovi. Na starosti mali správu obce, súdnictvo obce, správu odvodov poddanských dávok, desiatku a deviatku, ako aj štátnych daní.

Mestskí (nedediční) richtári
----------------------------

V mestách stál spočiatku na čele mestskej rady zloženej z 6 – 12 (aj viac) prísažných (iurati, scabini, boženíci), od 14. storočia na čele širšej rady alebo volenej (často vyše 100-člennej) obce (*electa civitas*). V kráľovských mestách sa richtár volil spravidla na obdobie jedného roka. Vo funkcii ho potvrdzoval panovník.

Pozri aj
--------

* šoltýs
* slobodné kráľovské mesto

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rychtář na českej Wikipédii.*
**Richnava** (-normovaný názov) alebo **Richňava** je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 13,2 km a je tokom III. rádu.

Priebeh toku
------------

Vyteká z Richnavských jazier v Štiavnických vrchoch v nadmorskej výške okolo 725 m n. m. juhozápadne od obce Štiavnické Bane. Najprv tečie juhozápadným smerom, vzápätí sa stáča na západ a po pribratí prítoka z juhovýchodného svahu Vtáčnika (695,2 m n. m.) na severozápad. Preteká dolinou Richnava, kde postupne priberá viaceré prítoky: zľava z oblasti Košarísk a pri osade Dolný mlyn (434,6 m n. m.) spod Muráňa (651,1 m n. m.), sprava spod Trsteného (650,9 m n. m.), následne zľava potoky Zlatno a Suchá Voznica, prítok zo severného svahu Veľkého Žiaru (855,8 m n. m.), zo severného svahu Drastavice (834,2 m n. m.) a z doliny Vtáčnik. Napokon vstupuje do Žiarskej kotliny, do podcelku Žarnovické podolie, kde preteká obcou Voznica. Na severnom okraji jej intravilánu ústi v nadmorskej výške okolo 206,5 m n. m. do Hrona.

Referencie
----------

1. ↑   Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2019-06-23]. Dostupné online.
2. ↑   *Voznice - Poloha obce* [online]. voznica.sk, [cit. 2019-06-23]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Richnavy |
| --- |
| *Richnava* → *Hron* → *Dunaj* |
| 
* Kamenné
* Malý Vavrišov
* Muráň
* Rakytiny
* **Richnava**
* Smrečiny
* Suchá Voznica
* Veľký Vavrišov
* Zlatno

 |

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Hrona** (od Kľaku po Slovenskú bránu) |
| --- |
| Vodné toky | 
* Banský potok
* Breznica
* Cigánsky potok
* Čaradický potok
* **Hodrušský potok**
* Chválenský potok
* Inovecký potok
* Jelšová
* Kalinový potok
* Kohútovský potok
* Krivý potok
* Liešňanský potok
* Lipník
* Mládežnícky potok
* Mokráň
* **Novobanský potok**
* Obecný potok
* Orovnický potok
* Prachovňa
* **Richnava**
* Rudniansky potok
* Suchá Voznica
* Svätý potok
* Tekovský potok
* Zelený potok
* Zlatno

 |
| Vodné plochy | 
* Brenerský rybník
* Hodrušské jazero
* Kopanický rybník
* Richnavské jazero
* vodná nádrž Kozárovce

 |
| Súvisiace šablóny | 
* Vodné toky v povodí Hrona (5. časť) a (7. časť)
* Vodné toky v povodí Novobanského potoka

 |
Všobecný vzorec geminálneho diolu. R reprezentuje akúkoľvek skupinu okrem ďalších OH skupín.
**Geminálny diol** (skrátene **gem-diol**) je akákoľvek organická zlúčenina, ktorá má dve hydroxylové funkčné skupiny (-OH) naviazané na ten istý uhlíkový atóm. Geminálne dioly sú podskupinou diolov, ktoré sú zase špeciálnou skupinou alkoholov. Väčšina geminálnych diolov je považovaná za nestabilné.

Najjednoduchším geminálnym diolom je metándiol, CH4O2 or H2C(OH)2. Ďalšie príklady sú:

* kyselina dihydroxymalónová (HOOC)2C(OH)2
* dekahydroxycyklopentán (C(OH)2)5
* chloralhydrát Cl3CCH(OH)2

Názov geminálny diol pochádza z latinského *geminī*, „dvojčatá". Príbuznou skupinou sú vicinálne dioly.

Reakcie
-------

### Hydratačná rovnováha

Geminálne dioly je možné vnímať ako hydráty ketónov (alebo aldehydov). Dve hydroxylové skupiny geminálneho diolu je možné ľahko previesť na karbonylovú alebo keto skupinu odňatím jednej molekuly vody. Naopak, keto skupina môže reagovať s vodou za tvorby geminálnych hydroxylových skupín.

Rovnováha vo vode môže byť posunutá oboma smermi. Rovnovážna konštanta pre konverziu acetónu (CH3)2C=O na propán-2,2-diol (CH3)2C(OH)2 je približne 10-3, zatiaľ čo pre konverziu formaldehydu H2C=O na metándiol H2C(OH)2 je to 103.

Konverzia hexafluóracetónu (CF3)2C=O na diol (CF3)2C(OH)2 má rovnovážnu konštantu okolo 106 kvôli trifluórmetylovým skupinám, ktoré odoberajú elektrónovú hustotu. Podobne je to v prípade chloralu (CCl3)2C=O na chloralhydrát (CCl3)2C(OH)2, ktorý je preferovaný vplyvom trichlórmetylovej skupiny.

V niektorých prípadoch, ako je dekahydroxycyklopentán a dodekahydroxycyklohexán, je geminálny diol stabilný, ale odpovedajúci ketón nie je.

Geminálne dioly je možné vnímať i ako špeciálne prípady hemiacetálov, ktoré vznikajú reakciou karbonylových zlúčenín s vodou namiesto alkoholu.

Referencie
----------

1. ↑  Peter Taylor (2002), *Mechanism and synthesis*, Book 10 of *Molecular world*. Open University, Royal Society of Chemistry; ISBN 0-85404-695-X. 368 pages.
2. ↑  Eric V. Anslyn, Dennis A. Dougherty (2006), *Modern physical organic chemistry*. University Science Books. ISBN 1-891389-31-9. 1095 pages

Pozri aj
--------

* Hemiacetál
* Vicinálny diol

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Geminal diol na anglickej Wikipédii.*
**Bubblegum** (tiež nazývaný ako **bubblegum pop**) je hudobný žáner popovej hudby s melodickým charakterom a živým rytmom, uvádzaný na trh, aby oslovil deti a dospievajúcich. Tento výraz tiež označuje popový subžáner pochádzajúci zo Spojených štátov, ktorý sa vyvinul koncom 60. rokov z garage rocku, novelty songs a zvuku Brill Building a ktorý bol tiež definovaný tým, že jeho cieľová skupina sú tínedžeri. Úspech piesne „Sugar, Sugar" od skupiny The Archies z roku 1969 bol reprezentatívnym príkladom, ktorý viedol ku **cartoon rocku**.

Producenti Jerry Kasenetz a Jeffry Katz si pripísali zásluhu na vytvorení pojmu „bubblegum", keď povedali, že počas diskusie o svojom cieľovom publiku, rozhodli, že to budú „tínedžeri a malé deti". V tom čase zvykli žuvať žuvačky a smiali sa na tom: „Á, toto je ako žuvačková hudba". Tento výraz potom spopularizoval ich šéf, výkonný riaditeľ vydavateľstva Buddah Records, Neil Bogart.

Väčšina umelcov tohto žánra boli one-hit wonders, teda umelci s jednou známou skladbou. K výnimkám patrili napríklad Partridge Family a Tommy Roe. V 70. rokoch bol pôvodný bubblegum zvuk vplyvom pre punk rock, new wave a melodický metal.

Referencie
----------

1. 1 2  CLARKE, Donald. *The Penguin Encyclopedia of Popular Music*. [s.l.] : Penguin Books, 1990. Dostupné online. ISBN 978-0-14-051147-5. S. 173.
2. 1 2  PERONE, James E.. *Listen to Pop! Exploring a Musical Genre*. [s.l.] : ABC-CLIO, 2018. Dostupné online. ISBN 978-1-4408-6377-6. S. 56.
3. 1 2 3  CAFARELLI, Carl. An Informal History of Bubblegum Music. *Goldmine #437*, April 25, 1997, s. 16–76. Dostupné online.
4. ↑   *Glam Rock* [online].. Dostupné online.
5. ↑   *Twee Pop* [online].. Dostupné online.
6. ↑  YALCINKAYA, Gunseli. *Hyperpop is the new sound for a post-pandemic world* [online]. 17 March 2021. Dostupné online.
7. ↑  Cooper & Smay 2001, s. 1.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bubblegum music na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Google Labs** bola webová stránka, na ktorej Google demonštroval a testoval nové projekty, ktoré ešte neboli plne funkčné. Slúžila ako testovacia pôda pre nové projekty v štádiu vývoja. Týmto spôsobom Google získaval spätnú väzbu pre produkty pred vydaním konečnej verzie. Niektoré projekty Googlu ako Gmail a Google Calendar sa neobjavili na stránke Google Labs a na ich testovanie bola potrebná pozvánka.

Zrušenie
--------

V júli 2011 Google oznámil, že ruší Google Labs.

Mnohé experimenty boli prerušené, aj keď niektoré z nich sa presunuli na hlavné vyhľadávacie stránky.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Google Labs na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Produkty Google |
| --- |
| Vyhľadávanie (PageRank) | 
* Google+
* Groups
* Knihy
* Mapy
* Obrázky
* Scholar
* Web

 | Logo spoločnosti |
| Reklama | 
* AdSense
* AdWords (Click-to-Call)
* Analytics
* DoubleClick

 |
| Komunikácia a publikovanie | 
* Allo
* Alerts
* Blogger
* Dokumenty
* Duo
* FeedBurner
* Gmail
* Groups
* Hangouts
* Kalendár
* Kontakty
* Prekladač
* YouTube

 |
| Softvér | 
* Earth
* Chrome
* Fotky
* Keep
* Play
* Prekladač
* SketchUp

 |
| Operačné systémy | 
* Android
* Chrome OS
* Fuchsia
* Wear OS

 |
| Hardvér | 
* Cardboard
* Chromecast
* Daydream
* Home
* Pixel

 |
| Ukončené projekty | 
* Browser Sync
* Desktop
* Gears
* Google TV
* iGoogle
* Orkut
* Pack
* Panoramio
* Picasa
* Reader
* Talk
* Toolbar
* Updater
* Wave
* Zápisník

 |
**Google Image Search** je vyhľadávacia služba, pomocou ktorej Google umožňuje užívateľom vyhľadávať na internete obrázky. Bola zverejnená v roku 2001 a existuje vo všetkých jazykových verziách, v ktorých je samotný vyhľadávač. Kľúčové slová pri hľadaní obrázkov sú založené na názve súboru, slovami, ktoré na daný obrázok odkazujú a textom, ktorý je na danej stránke pri obrázku. Pri vyhľadávaní sú zobrazené miniatúry obrázkov. Keď na niektorú kliknete, obrázok je zobrazený hore a nižšie je obsah stránky na ktorej sa obrázok nachádza. Je to jednoduchšie pretože takto môžete ľahšie zistiť z akej stránky daný obrázok pochádza.

| * z
* d
* u
Produkty Google |
| --- |
| Vyhľadávanie (PageRank) | 
* Google+
* Groups
* Knihy
* Mapy
* Obrázky
* Scholar
* Web

 | Logo spoločnosti |
| Reklama | 
* AdSense
* AdWords (Click-to-Call)
* Analytics
* DoubleClick

 |
| Komunikácia a publikovanie | 
* Allo
* Alerts
* Blogger
* Dokumenty
* Duo
* FeedBurner
* Gmail
* Groups
* Hangouts
* Kalendár
* Kontakty
* Prekladač
* YouTube

 |
| Softvér | 
* Earth
* Chrome
* Fotky
* Keep
* Play
* Prekladač
* SketchUp

 |
| Operačné systémy | 
* Android
* Chrome OS
* Fuchsia
* Wear OS

 |
| Hardvér | 
* Cardboard
* Chromecast
* Daydream
* Home
* Pixel

 |
| Ukončené projekty | 
* Browser Sync
* Desktop
* Gears
* Google TV
* iGoogle
* Orkut
* Pack
* Panoramio
* Picasa
* Reader
* Talk
* Toolbar
* Updater
* Wave
* Zápisník

 |
**Interlingue**, predtým **Occidental**, je medzinárodný pomocný jazyk vydaný v roku 1922. Jeho tvorca Edgar de Wahl ho navrhol tak, aby dosiahol maximum tak gramatickej pravidelnosti, ako aj prirodzeného charakteru. Slovník je založený na už existujúcich slovách z rôznych jazykov a odvodzovacom systéme, ktorý používa uznávané predpony a prípony.

Literatúra
----------

Hlavné literárne texty v Occidental sa objavili v Cosmoglotte. V Interlingue bolo publikovaných aj niekoľko pôvodných aj prekladaných diel. Ďalšie texty sa objavili v časopise Helvetia, ale tieto boli menej časté. Micri chrestomathie je príkladom preloženého diela s kompiláciou textov Jaroslava Podobského, H. Pášmy a Jana Kajša z roku 1933.

Niektoré pôvodné texty vydané ako samostatné knihy sú:

* *Krasina, raconta del subterrania del Moravian carst*, publikoval v roku 1938 Jan Amos Kajš.
* *Li astres del Verne*, zbierka pôvodnej poézie Jaroslava Podobského, vydaná v rokoch 1935 a 1947.
* *Li sercha in li castelle Dewahl e altri racontas*, napísal a publikoval Vicente Costalago v roku 2021.

Referencie
----------

1. ↑   *Krasina : Raconta del subterrania del Moravian Carst*. [s.l.] : [s.n.].
2. ↑   *Li Astres del Verne : Poesie*. [s.l.] : [s.n.].