recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Onasimédes** (starogr. *Ὀνασιμήδης*) bol starogrécky sochár.

Onasimédes, umelec (bronziar) neznámeho obdobia a rodiska, bol podľa Pausania autorom bronzovej sochy Dionýza v Tébach. Pausanias zaznamenal, že na námestí tébskej akropoly stál kedysi pôvodný Kadmov palác, z ktorého v jeho čase zostali len ruiny. Ďalej uvádza, že návštevníci na tomto pamätnom mieste, v blízkosti ruín „svadobnej komnaty", môžu vo svätyni vidieť bronzovú sochu Dionýza od sochára Onasiméda a oltár pripisovaný synom Praxitela (potomkovia Praxitela oltár pravdepodobne zhotovili v období obnovy Téb, t. j. na konci 4. alebo začiatkom 3. stor. pred Kr. potom ako ich v roku 335 pred Kr. zničil Alexander Veľký a mesto na dvadsať rokov prestalo existovať )

Pôvodný Kadmov palác je možné zrejme stotožniť so zvyškom paláca z 2. tisícročia pred Kr. uprostred *Kadmeie*. Je to najpozoruhodnejšia tébska pamiatka.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Karen Schoch. *Die doppelte Aphrodite - alt und neu bei griechischen Kultbildern*. Göttingen : Universitätsverlag Göttingen, 2009. ISBN 978-39-4187-519-7. S. 222.
2. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Onasimedes*
3. 1 2  Albert Schachter. *Cults of Boiotia*. London : University of London, Institute of Classical Studies, 1981. ISBN 978-09-0058-741-2. S. 188.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 23.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 204.
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. vysvětlivky 402.
O kresťanskom termíne pozri *Omša (bohoslužba).*
**Omša** je vokálno inštrumentálna forma zhudobňujúca omšové modlitby pôvodne spievané ľudom.

Omša ako hudobné dielo
----------------------

Časti:

* premenlivé časti (lat.  *proprium missae*) – modlitby, oracio, epištola, evanjelium, prefácia
	+ spievané časti – introitus, graduale, aleluja (niekde je miesto spevu aleluja alebo traktu zaradená sekvencia), tractus, ofertórium, comunio
* pevné časti (lat.  *ordinarium missae*) – kyrie, gloria, credo, sanctus, benedictus, agnus Dei.

Osobitou formou omše je posmrtná omša, rekviem. Nazýva sa podľa prvých slov introitu: „*Requiem aeternam dona eis Domine*" – „*Odpočinutie večné daj im Pane*". Časti *Gloria* a *Credo* sa v nej vynechávajú a nahrádza ich spev „*Dies irae, dies illa*".

### Proprium missae

Hudobne najzaujímavejšími spevmi propria sú:

* graduale (ešte ozdobnejší ako tractus)
* aleluja
* tractus
* ofertorium

Pre ordinárium poskytovala rímska liturgia len úzke melodické východisko. Dlhý čas boli v popredí časti propria s ich biblickými textami. Až do karolínskeho obdobia sa začína obracať pozornosť na texty ordinária, čo sa prejavilo najmä v neskorostredovekom viachlase.
**Rybnícky potok** je potok na dolnom Považí, vo východnej časti okresu Nové Mesto nad Váhom. Je to ľavostranný prítok Váhu, má dĺžku 9 km a je tokom 3. rádu.

Pramení v Považskom Inovci, v podcelku Inovecké predhorie, v lokalite Smegová, juhozápadne od obce Selec, v nadmorskej výške okolo 460 m n. m. Najprv tečie západným smerom, vytvára oblúk ohnutý na juh a stáča sa na juhozápad. Vstupuje do Podunajskej pahorkatiny, z pravej strany priberá prítok z oblasti Rybníkov, opätovne sa stáča na západ a preteká severným okrajom obce Kálnica. Pokračuje okrajom obce Rakoľuby, potom sa stáča na juh a v lokalite Sihoť, východne od Nového Mesta nad Váhom, sa v nadmorskej výške okolo 180,5 m n. m. vlieva do jazera (slepé rameno Váhu) na ľavej nive Váhu.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Váhu (od Biskupického kanála po Sĺňavu) |
| --- |
| 
* **Biskupický kanál**
* Bodovský potok
* **Bošáčka**
* **Čachtický kanál**
* **Drietomica**
* Hrádocký potok
* Hraničný potok
* **Jablonka**
* **Kalnický potok**
* **Klanečnica**
* Klenkov potok
* Kuželnický potok
* Modrovský potok
* Rybnícky potok
* Selecký potok
* Stankovský potok
* Starohájsky potok
* **Striebornica**
* **Turniansky potok**
* Vápeník

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Bošáčky
Vodné toky v povodí Drietomice
Vodné toky v povodí Jablonky
Vodné toky v povodí Kalnického potoka
Vodné toky v povodí Klanečnice
Vodné toky v povodí Striebornice
Vodné toky v povodí Váhu (6. časť) a (8. časť)
 |
Súradnice: 42°41′43″S 23°19′47″V﻿ / ﻿42,69528°S 23,32972°V﻿ / 42.69528; 23.32972

**Centrálny vojenský klub** (bulh. Централен военен клуб – *Centralen voenen klub*) je multifunkčná budova nachádzajúca sa na ulici „bulevár Cára Osloboditeľa" v centre mesta Sofia v Sofijskej oblasti v západnom Bulharsku.

História a charakteristika
--------------------------

Základný kameň budovy navrhnutej architektom českého pôvodu Václavom Kolářom (v Bulharsku známy aj ako Antonin Kolar, alebo Antonin Vaclav Kolar) v neorenesančnom štýle bol položený v roku 1895 a budova bola dokončená v roku 1907 pod vedením bulharského architekta Nikolu Lazarova. Samotná budova je typickým predstaviteľom bulharskej architektúry po oslobodení Bulharska, má tri poschodia a rozloženie miestností je typické pre európske klubové budovy stavané ku koncu 19. storočia.

V budove sídlili po oslobodení prvé bulharské divadelné spolky a miestne ateliéry využívalo množstvo umelcov. V budove sa nachádza množstvo salónov, koncertná sieň, výstavné siene, kaviareň a je tiež sídlom Ústrednej vojenskej knižnice s viac ako 120 000 titulmi. Má štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Referencie
----------

1. ↑  archive.org

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Centrálny vojenský klub**
Súradnice: 48°09′13″S 17°08′11″V﻿ / ﻿48,153639°S 17,136456°V﻿ / 48.153639; 17.136456

Trhové stánky vedľa kamenných predajní
**Centrálne trhovisko** v Bratislave je miestny trh zameraný na predaj poľnohospodárskych produktov z Bratislavy a blízkeho okolia. Nachádza sa na Miletičovej ulici a tvorí najväčšie trhovisko v Bratislave, ďalšie sú

* Stará tržnica
* Mestská tržnica na Trnavskom mýte
* Trhovisko na Žilinskej ulici
* Staromestská tržnička, Kýčerského ulica
* Trhovisko na Herlianskej ulici
* Trhovisko Mlynarovičova ulica, Petržalka atď.

História
--------

Prvé trhoviská vznikali v Bratislave už v 14. storočí, situované boli v historickom centre. Tzv. centrálne trhovisko vzniklo koncom 19. storočia a sídlom stánkov bolo Trnavské mýto. 
Na Miletičovu ulicu sa trhovisko presťahovalo v 1980-tych rokoch, keď sa na Trnavskom mýte staval Dom odborov Istropolis.

Produkty a služby
-----------------

Predaj prebieha vonku pod zastrešenými stánkami, ale niekoľko predajní je aj v kamenných obchodov vrátene potravín reťazca Coop. Približný počet stánkov je:

* 220 - ovocie a zelenina
* 200 - priemyselný tovar (drobná elektronika, hodinky, šaty atď.)
* 40 - potraviny
* 14 - kvety.

Okrem výrobkov je na trhovisku povolené poskytovať nasledovné služby:

* pohostinské a reštauračné služby, rýchle občerstvenie a stravovanie
* fotografické služby, zhotovovanie pečiatok a vizitiek
* oprava dáždnikov,
* oprava a čistenie obuvi, tašiek a koženej galantérie
* čistenie peria
* kľúčové služby
* služby zábavného, športového a kultúrneho charakteru (napríklad kolotoče a iné atrakcie) atď.

Správu trhoviska zabezpečuje Ružinovský podnik verejno-prospešných služieb a.s.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Century break** v snookri je nahranie 100 bodov alebo viac v jednom ťahu na stole, bez prerušenia. Hráč to uskutoční potápaním červených gúľ a ich kombináciou s inými farebnými guľami. 

Nahranie 100 bodov s prestávkami nie je century break. Musí to byť v jednom nábehu (ťahu na stole). Body z faulov sa do tohto nábehu nepočítajú. 

Najvyšší možný century break je 147. Je to kombinácia 15 červených a 15 čiernych gúľ a farebná dohrávka pozostávajúca zo žltej, zelenej, hnedej, modrej, ružovej a čiernej gule. 

Vo výnimočnej situácii je možné zahrať aj 155 bodov. Keď hráč príde k stolu po faule súpera a nie je možné zasiahnuť primo žiadnu červenú guľu, rozhodca zahlási tzv. freeball a hráč si môže zvoliť hocijakú farebnú guľu a tú potom hrať ako červenú a ak po nej zahrá čiernu, získal ďalších 8 bodov navyše. Čiže vlastne zahral šestnásť červených a šestnásť čiernych a plus farebná dohrávka je spolu 155 bodov.

Aby mohol hráč zahrať century break musí byť na stole aspoň 10 gúľ. Ak je na stole len deväť gúľ môže zahrať maximálne 99 bodov (9x8 + 27 = 99)

Najrýchlejší century break na turnaji zahral Tony Drago. Na UK Championship 1996 zahral stovku za 3 minúty a 31 sekúnd (211 sekúnd).

Najmladší hráč, ktorý zahral stovku je Judd Trump. Mal vtedy 14 rokov a 206 dní.
Mešita a hodinová veža v Peqine
Poloha mesta Peqin na mape Albánska.
**Peqin** alebo **Peqini** je mesto s asi 7 500 obyvateľmi (odhad 2006) v strednej časti Albánska. Peqin je hlavné mesto okresu Peqin.
Mesto leží na severnom brehu rieky Shkumbin medzi mestami Drač a Elbasan. 
Cez Peqin viedla rímska cesta Via Egnatia. Niekoľko kilometrov východne od Peqin je antické nálezisko s početnými vykopávkami. Prvá písomná zmienka o Peqin pochádza z roku 1431. Z osmanských čias sa tu ešte zachovala mešita a je tu aj veža s hodinami z 19. storočia ako aj turecká pevnosť. 

Sídli tu miestny futbalový klub Shkumbini Peqin ktorý hrá v prvej lige.

  


| * z
* d
* u
Mestá v Albánsku |
| --- |
| 
* Apollonia
* Bajram Curri
* Ballsh
* Berat
* Bilisht
* Bulqizë
* Burrel
* Butrint
* Cërrik
* Çorovodë
* Delvinë
* Drač
* Elbasan
* Ersekë
* Fier
* Fushë-Krujë
* Gjirokastër
* Gramsh
* Has
* Himarë
* Kamzë
* Kavajë
* Këlcyrë
* Klos
* Konispol
* Koplik
* Korçë
* Krujë
* Krumë
* Kuçovë
* Kukës
* Laç
* Lezhë
* Libohova
* Librazhd
* Lushnjë
* Maliq
* Mamurras
* Mavrovë
* Memaliaj
* Patos
* Peqin
* Peshkopi
* Përmet
* Pogradec
* Poliçan
* Pukë
* Rrëshen
* Rrogozhinë
* Roskovec
* Sarandë
* Selenicë
* Shëngjin
* Shijak
* Shkodër
* Tepelenë
* **Tirana**
* Tropojë
* Valbonë
* Vlorë

 |  |

Súradnice: 41°02′48″S 19°45′02″V﻿ / ﻿41,046716°S 19,750543°V﻿ / 41.046716; 19.750543
**Per Albin Hansson** (\* 28. október 1885, Malmö – 6. október 1946, Štokholm) bol švédsky sociálnodemokratický politik. Od 24. septembra 1932 až do smrti 1946 bol predsedom vlády vo Švédsku.

Život a politika
----------------

Per Albin Hansson pochádzal z robotníckej rodiny a vyrastal v Malmö. Po skončení 4-ročnej ľudovej školy začal Per Albin Hansson pracovať ako 12-ročný. 1903 založil spolu so svojim bratom Sigfridom Hanssonom sociálno-demokratický spolok mladých, ktorého predsedom bol Albin. 1910 sa Albin Hansson presťahoval do Štokholmu, kde spolupracoval s časopisom *Social-Demokraten*. 1918 bol zvolený do ríšskeho snemu. Počas 1920 – 1926 mal v rôznych vládach postavenie ako minister obrany. Po smrti Hjalmar Brantingsa bol v roku 1925 zvolený za predsedu vlády Sociálno-demokratickej strany Švédska. 1928 preniesol pred druhou komorou ríšskeho snemu svoju slávnu reč zvanú dt. „Volksheim" - švédsky „Folkhemmet" - sk. "domáci národ". V tejto reči použil pojem Volksheim nato, aby popísal ciele sociálno-demokratickej politiky. Hansson naproti tomu presadil predtým zastúpenú ľavicovú politiku SAP na triedne uzmierenie, ostrý antikomunizmus (vnútrostranický aj vnútroodborový) a sociálne zafarbený patriotizmus. Tento sociálny a politický šok znamenal pre "Výstrely Ådalov", šv. „*Ådalshändelserna*", že zosilneli svoju pozíciu. 1932 bol Hansson poverený, aby stanovil vládu a neskôr našiel v robotníckej strane – *Švédskej sociálno-demokratickej robotníckej strany*, šv. *Sveriges socialdemokratiska arbetareparti* svojho stáleho partnera. Vláda Pera Albina Hanssonsa bola ovplyvnená krízami.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Per Albin Hansson na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13327459z
* GND: 119384221
* ISNI: 0000 0001 2139 1168
* LCCN: n80153057
* NK ČR: skuk0000538
* VIAF: 72202884
* WorldCat: lccn-n80153057
**Fordizmus** je systém priemyselnej hromadnej výroby známy od počiatku 20. storočia pochádzajúci z USA. Henry Ford, majiteľ automobilovej fabriky Ford Motor Company (založená 16.júna 1903), zaviedol tzv. Fordov systém, známy a neskôr označovaný ako *fordizmus*, ktorý sa vyznačuje hromadnou, masovou výrobou, schopnou dodať na trh veľký objem štandardných a pomerne lacných výrobkov, nie vždy najvyššej kvality.
Princíp zhromadnenia výroby normalizovaných výrobkov na základe pásovej výroby sa v americkom priemysle rozvíjal ako nový prvok organizácie práce a riadenia priemyselnej veľkovýroby a v tom období bol inovačný. 

Význam fordizmu ako systému priemyselnej výroby spočíva v rozvedení a zdokonalení teórie vedeckého riadenia (teória riadenia) na základe tzv.pracovných štúdií manuálnej práce F.W.Taylora. Štandardizácia práce robotníkov sa javila ako základný princíp znižovania výrobných nákladov a organizácia riadenia rozpracúvala princíp vertikálnej činnosti koncernu tak, aby sa všetky vyrobné etapy riadili z jedného centra. V období ČSR sa tento systém uplatnil v Baťových závodoch. 
Tento systém riadenia priemyselnej hromadnej výroby pretrval až do obdobia po druhej svetovej vojne a skončil nasadzovaním mechanizačných a neskôr automatizačných prvkov do masovej produkcie.

Pozri aj
--------

* Taylorizmus
* Teória riadenia

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Stopa matice** alebo **diagonálny súčet** alebo **sled** je v lineárnej algebre súčet členov na hlavnej diagonále matice. Matica musí byť štvorcová, musí mať teda n stĺpcov a n riadkov.

Značenie
--------

Stopu matice {\displaystyle \mathbf {A} } o jednotlivých prvkoch {\displaystyle \mathbf {a} \_{ij}} môžeme označiť týmito ekvivalentnými spôsobmi:

{\displaystyle \mathrm {Tr} \mathbf {A} =\mathrm {Sp} \mathbf {A} =\sum \_{i=1}^{n}a\_{ii}}

Definícia
---------

Majme štvorcovú maticu {\displaystyle \mathbf {A} } nad poľom {\displaystyle \mathbf {K} } s členmi:

{\displaystyle A={\begin{pmatrix}a\_{11}&a\_{12}&\cdots &a\_{1n}\\a\_{21}&a\_{22}&\cdots &a\_{2n}\\\vdots &\vdots &\ddots &\vdots \\a\_{n1}&a\_{n2}&\cdots &a\_{nn}\end{pmatrix}}}
stopu tejto matice definujeme nasledujúcim predpisom:

{\displaystyle \operatorname {Tr} (A)=\sum \_{j=1}^{n}a\_{jj}=a\_{11}+a\_{22}+...+a\_{nn}\in K}.

Vlastnosti
----------

Majme štvorcové matice {\displaystyle \mathbf {A} }, {\displaystyle \mathbf {B} } a {\displaystyle \mathbf {C} } nad poľom {\displaystyle \mathbf {K} } o rovnakom rozmere {\displaystyle \mathbf {n} }×{\displaystyle \mathbf {n} }. Potom platia nasledujúce vlastnosti:

* Stopa reálnej alebo komplexnej matice je rovná sume jej vlastných hodnôt (zarátaných s danou násobnosťou). V charakteristickom polynóme vystupuje ako druhý koeficient. Má preto podobný význam ako determinant, ktorý je rovný súčinu vlastných hodnôt (umocnených s danou násobnosťou).

* Stopa je lineárne zobrazenie ({\displaystyle \mathbf {r} } a {\displaystyle \mathbf {s} } patria poľu {\displaystyle \mathbf {K} }), to znamená:

{\displaystyle \operatorname {Tr} (rA+sB)=r\cdot \mathrm {Tr} (A)+s\cdot \mathrm {Tr} (B)}.
* Stopa súčinu matíc je invariantná voči cyklickej zámene (permutácii matíc:

{\displaystyle \mathrm {Tr} (\mathbf {A} \cdot \mathbf {B} \cdot \mathbf {C} )=\mathrm {Tr} (\mathbf {C} \cdot \mathbf {A} \cdot \mathbf {B} )}
* Z predošlej vlastnosti plynie, že stopa je invariantná voči transformáciam báze pomocou nesingulárnej matice {\displaystyle \mathbf {B} }:

{\displaystyle \operatorname {Tr} \left(B^{-1}\cdot A\cdot B\right)=\mathrm {Tr} (A)}.
* Pre všetky reálne alebo komplexné matice rozmeru {\displaystyle n\times n} platí:

{\displaystyle \det \left(\exp \left(A\right)\right)=\exp \left(\operatorname {Tr} \left(A\right)\right)}
* Pre transponovanú maticu {\displaystyle \mathbf {A} ^{T}} platí:

{\displaystyle \mathrm {Tr} \mathbf {A} ^{T}=\mathrm {Tr} \mathbf {A} }
**1. kolo kvalifikácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 - Ázia (AFC)** sa hralo nasledovne: celky boli rozdelené do rebríčka podľa svojich výsledkov v minulej kvalifikácii na MS. Pät najlepších bolo nasadených priamo do prvej skupinovej fázy (Austrália, Južná Kórea, Saudská Arábia, Japonsko, Irán). Zvyšné celky sa zúčastnili 1. kola, ktoré sa hralo systémom doma-vonku. Dvojice sa losovali náhodne z dvoch košov, v ktorých boli rozdelené krajiny podľa rebríčka na "lepšiu" a "horšiu" skupinu.

Víťazi 1. kola boli podľa tohto rebríčka zoradení ešte raz: 11 najlepších následne postúpilo priamo do skupinovej fázy, zatiaľ čo 8 najhorších bolo nútených hrať 2. kolo o zvyšné 4 miesta v skupinovej fáze. To sa hralo tiež systémom doma-vonku.

Žrebovanie prvého kola sa uskutočnilo 6. augusta 2007 v Kuala Lumpur v Malajzii.

Zápasy
------

| Domáci (v 1. zápase) | Celkový výsledok | Hostia (v 1. zápase) | 1. zápas | 2. zápas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pakistan Pakistan | 0-7 | **Irak Irak** | 0-7 | 0-0 |
| **Uzbekistan Uzbekistan** | 11-0 | Čínsky Tchaj-pej Čínsky Tchaj-pej | 9-0 | 2-0 |
| **Thajsko Thajsko** | 13-2 | Macao Macao | 6-1 | 7-1 |
| Srí Lanka Srí Lanka | 0-6 | **Katar Katar** | 0-1 | 0-5 |
| **Čína Čína** | 11-0 | Mjanmarsko Mjanmarsko | 7-0 | 4-0 |
| Bhután Bhután | bb | **Kuvajt Kuvajt** |  |  |
| Kirgizsko Kirgizsko | 2-2(5-6p) | **Jordánsko Jordánsko** | 2-0 | 0-2 |
| Vietnam Vietnam | 0-6 | **Spojené arabské emiráty Spojené arabské emiráty** | 0-1 | 0-5 |
| **Bahrajn Bahrajn** | 4-1 | Malajzia Malajzia | 4-1 | 0-0 |
| Východný Timor Východný Timor | 3-11 | **Hongkong Hongkong** | 2-3 | 1-8 |
| **Sýria Sýria** | 5-1 | Afganistan Afganistan | 3-0 | 2-1 |
| **Jemen Jemen** | 3-2 | Maldivy Maldivy | 3-0 | 0-2 |
| Bangladéš Bangladéš | 1-6 | **Tadžikistan Tadžikistan** | 1-1 | 0-5 |
| Mongolsko Mongolsko | 2-9 | **KĽDR KĽDR** | 1-4 | 1-5 |
| **Omán Omán** | 4-0 | Nepál Nepál | 2-0 | 2-0 |
| Palestína Palestína | 0-7 | **Singapur Singapur** | 0-4 | 0-3 |
| **Libanon Libanon** | 6-3 | India India | 4-1 | 2-2 |
| Kambodža Kambodža | 1-5 | **Turkménsko Turkménsko** | 0-1 | 1-4 |
| Guam Guam | bb | **Indonézia Indonézia** |  |  |

Poznámky
--------

1. **^**  Irak hral v Sýrii.
2. **^**  Mjanmarsko hralo v Indonézii.
3. **^**  Bhután sa vzdal, Kuvajt vyhral kontumačne.
4. **^**  Východný Timor hral v Indonézii.
5. **^**  Afganistan hral v Tadžikistane.
6. **^**  Palestína hrala v Katare.
7. **^**  Palestína sa vzdala zápasu, Katar vyhral kontumačne.
8. **^**  Guam sa vzdal, Indonézia vyhrala kontumačne.

Postupujúci z prvej fázy
------------------------

Irak Irak, Uzbekistan Uzbekistan, Thajsko Thajsko, Katar Katar, Čína Čína, Kuvajt Kuvajt, Jordánsko Jordánsko, Spojené arabské emiráty Spojené arabské emiráty, Bahrajn Bahrajn, Hongkong Hongkong, Sýria Sýria, Jemen Jemen, Tadžikistan Tadžikistan, KĽDR KĽDR, Omán Omán, Singapur Singapur, Libanon Libanon, Turkménsko Turkménsko, Indonézia Indonézia

Referencie
----------
**Gabriel Balašovič** (\* Senné - † 1754, Sudice (maď. *Szügy*), dnešné Maďarsko) bol evanjelický kňaz, pedagóg.

Jeho otec Pavol Balašovič, jeho matka Judita rod. Hruškovicová

Životopis
---------

Do školy chodil v Polichne, v Galgagute, v Dolnej Strehovej, v Aszóde, od 1733 v Győri a v Banskej Bystrici. Od roku 1740 pôsobil ako vychovávateľ u Gabriela Prónaya v Jači (maď. *Acsa*), 1742 ako kňaz v Galgagute a od 1748 v Szügyi. Počas pobytu v Szügyi napísla pedagogické dielo, v ktorom podáva návrh na nápravu vyučovania v dedinských školách.

Pamiatky
--------

* Rukopis diela Návrh... v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*
* *Evanjelici v dejinách slovenskej kultúry*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Balassovics (Balasovics) Gábor. In: SZINNYEI, József. *Magyar írók élete és munkái*. Budapest : [s.n.], 1891. [Cit. 2016-10-05]. Dostupné online. (maď.)
**Dílce** (366 m n. m.) je vrch v okrese Kolín Stredočeského kraja. Leží asi 1 km severovýchodne od obce Barchovice, na pomedzí katastrálnych území Barchovice a obce Malotice. Je to najvyšší významný bod Středolabskej tabule.

Popis
-----

Je to štruktúrne denudovaná plošina (krytá čiastočne sprašovou hlinou) na širokom chrbte budovanom spodnoturónskymi slieňovcami a vápnitými ílovcami (s mocnými eluviami) pri hrane ľavého svahu údolia rieky Výrovka. Vrch je nezalesnený, využitý ako pole a je odtiaľ výhľad.

Geomorfologické zaradenie
-------------------------

Vrch patrí do celku Středolabská tabule, podcelku Českobrodská tabule, okrsku Kouřimská tabule a Malotickej časti.

Prístup
-------

Vrch je ľahko prístupný od cesty Barchovice-Malotice, od ktorej leží 450 m západne. Priamo na vrchol nevedie žiadna cesta. Východne vedie modrá turistická značka údolím Výrovky.

Referencie
----------

1. ↑  DEMEK, Jaromír; MACKOVČIN, Peter, a kolektív. *Zeměpisný lexikon ČR: Hory a nížiny*. 2. vyd. Brno : AOPK ČR, 2006. 582 s. ISBN 80-86064-99-9.
2. ↑  BALATKA, Břetislav; KALVODA, Jan. *Geomorfologické členění reliéfu Čech*. Praha : Kartografie Praha, 2006. ISBN 80-7011-913-6.
3. ↑   *Mapy.cz* [online]. Seznam.cz, [cit. 2016-08-21]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dílce (Středolabská tabule) na českej Wikipédii.*
**FBW/Oerlikon** je označenie typu trolejbusu, ktorý jazdil v počte šiestich kusov v Bratislave od roku 1947.

Konštrukcia
-----------

Bratislavský dopravný podnik objednal šesť nových trolejbusov už v roku 1943. Tieto vozidlá boli vyrobené na prelome rokov 1944 a 1945, no vzhľadom na vojnové udalosti zostali u výrobcu. Do Bratislavy sa tak dostali až na jar roku 1947.

FBW/Oerlikon je dvojnápravový trolejbus podvozkovej konštrukcie. Ich podvozok dodal podnik Franz Brozincević, Wetzikon (FBW), karosériu vyrobila spoločnosť Tüscher, Zürich. V továrni podniku Oerlikon, kde boli trolejbusy aj zostavené, bola do vozu nainštalovaná elektrická výzbroj. V pravej bočnici vozidla sa nachádzajú dvoje dvojkrídlové skladacie dvere (ovládané elektropneumaticky). Stanovište vodiča je od priestoru pre cestujúcich úplne oddelené, vstup do neho zaisťujú menšie dvierka v pravej bočnici. Sedačky v interiéri sú usporiadané pozdĺžne.

Dodávky trolejbusov
-------------------

| Súčasný štát | Mesto | Stránka | Roky dodávok | Počet vozidiel | Evidenčné číslapri dodaní |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Slovensko Slovensko | Bratislava | stránka | 1947 | 6 | 75–80 |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku FBW-Oerlikon na českej Wikipédii.*
**FBW/BBC** je označenie typu trolejbusu, ktorý vznikol inštaláciou elektrickej výzbroje BBC do karosérie vyrobenej švajčiarskou firmou Tüscher.

Konštrukcia
-----------

FBW/BBC je dvojnápravový trolejbus podvozkovej konštrukcie. Na jeho výrobe sa podieľalo niekoľko spoločností. Podnik Franz Brozincević, Wetzikon (FBW) vyrobil podvozok, na ktorý dodal karosérii podnik Tüscher, Zürich. Elektrická výzbroj pochádzala od spoločnosti Brown, Boveri & Cie (BBC). Konštrukčne sa trolejbusy príliš nelíšili od vozidiel FBW/Oerlikon. Výnimkou bola absencia manipulačných dverí pre vodiča, ktoré boli nahradené plnohodnotnými dverami pre cestujúcich. Trolejbus tak mal troje skladacie dvere (zadné štvorkrídlové, ostatné dvojkrídlové).

Pre zlínskú prevádzku bolo vyrobených šesť vozidiel. Prvé tri vznikli vo Švajčiarsku, ostatné boli zostavené česko-slovenskými mechanikmi.

Dodávky trolejbusov
-------------------

| Súčasný štát | Mesto | Stránka | Roky dodávok | Počet vozidiel | Evidenčné číslapri dodaní |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Česko Česko | Zlín – Otrokovice | stránka | 1944 – 1947 | 6 | 1–3, 6–8 |

Referencie
----------

1. 1 2  HARÁK, MARTIN.. *České trolejbusy : historie a současnost, typy, technika, provoz*. Praha : Grada Publishing, 2015. (První vydání.) Dostupné online. ISBN 978-80-247-5552-6. S. 118-119. (po česky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku FBW-BBC na českej Wikipédii.*
Súradnice: 52° 22′ 03.44″ s.š. 19° 48′ 08.51″ v.d.

Vysielač Konstantynów
Vysielač Konstantynów po zrútení
**Vysielač Konstantynów** (Oficiálny názov: *Radiofoniczny Ośrodek Nadawczy w Konstantynowie*, *Radiowe Centrum Nadawcze w Konstantynowie* alebo *Warszawska Radiostacja Centralna (WRC) w Gąbinie*) bol telekomunikačný vysielač, ktorý až do svojho zrútenia dňa 8. augusta 1991, bol najvyššou stavbou na svete. Jeho výška bola 646,38 m až do roku 2008 to bola najvyššia stavba akú človek postavil (v súčasnosti Burdž Dubaj).

Vysielač vysielal s výkonom 2000 kW dlhovlnné vysielanie prvého programu poľského rozhlasu (PR1). Do 1. februára 1988 vysielal s frekvenciou 227 kHz, potom s 225 kHz. Vysielanie bolo zachytené v celej Európe, na blízkom východe, v Kazachstane a v Severnej Amerike.

Nachádzal sa v dedinke Konstantynów, pri meste Gąbin. S výstavbou sa začalo 5. júla 1969 a dokončený bol 18. mája 1974. Do prevádzky bol uvedený 30. júla 1974. Konštrukcia mala profil tvaru rovnostranného trojuholníka s dĺžkou strany 4,6 m. Celá nosná priehradová konštrukcia bola kotvená oceľovými lanami. Vertikálne nosné tyče mali priemer 245 mm s hrúbkou od 8 do 34 podľa výšky uloženia. Celá konštrukcia bola zložená z 86 častí vysokých 7,5 m. Cesta výťahom na vrchol trvala 30 minút.

8. augusta 1991 o 16:00 sa pri výmene kotevného lana na najvyššej úrovni stala chyba, ktorá zapríčinila jeho pád. Vysielač sa najprv ohol a potom sa približne v polovici svojej výšky zlomil.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vysielač Konstantynów**

| Rekordy |
| --- |
| Predchodca**Vysielač KVLY-TV628 m** | **Najvyššia stavba sveta****Vysielač Konstantynów**1974-1991646 m | Nástupca**Vysielač KVLY-TV628 m** |
Súradnice: 47°29′30″S 18°58′45″V﻿ / ﻿47,49167°S 18,97917°V﻿ / 47.49167; 18.97917

**Vysielač Széchenyi-hegy** sa nachádza v severnej časti centrálneho Maďarska, asi 2 km západne od centra Budapešti.

Na západnom brehu Dunaja sa v centrálnej časti Budínskych vrchov nachádza 427 m n. m. vysoký vrch Széchenyi-hegy, na ktorom stojí budapeštiansky vysielač. Kotvený priehradový stožiar s výškou 192 metrov v roku 1975 nahradil pôvodný 60 metrový vysielač, ktorý šíril vysielanie od roku 1955. Pravidelné vysielanie bolo spustené od roku 1958. V súčasnosti zabezpečuje šírenie rozhlasového a televízneho signálu pre Budapešť a veľkú časť severnej polovice centrálneho Maďarska. Vysoké vyžiarené výkony, efektívna výška a blízkosť vysielača spôsobuje veľké presahy na juhozápadnú časť Slovenska. 

O veľkom význame strediska napovedá veľkosť obslužnej budovy a množstvo iných telekomunikačných objektov, ktoré sa v lokalite nachádzajú. Prístup na vrchol je možný asfaltovou cestou z rovnomennej časti v XII. obvode hlavného mesta.

Vysielanie
----------

V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:

### Rozhlas

| Frekvencia[MHz] | Stanica | ERP | Polarizácia |
| --- | --- | --- | --- |
| 094,8 MHz | Petőfi Rádió | 85 kW | Horizontálna |
| 100,8 MHz | Dankó Rádió | 86 kW | Horizontálna |
| 102,1 MHz | Magyar Katolikus Rádió | 30 kW | Horizontálna |
| 103,3 MHz | Retró Radió | 120 kW | Horizontálna |
| 103,9 MHz | Juventus Rádió | 50 kW | Horizontálna |
| 105,3 MHz | Bartók Rádió | 94 kW | Horizontálna |
| 107,8 MHz | Kossuth Rádió | 97 kW | Horizontálna |
|

### Digitálna televízia (DVB-T)

| Kanál | Multiplex | ERP | Polarizácia | Poznámka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 38 | Multiplex 1 | 91 kW | Horizontálna | Budapest |
| 55 | Multiplex 2 | 91 kW | Horizontálna |  |
| 62 | Multiplex 3 | 91 kW | Horizontálna |  |
|

Referencie
----------

1. ↑  Zoznam vysielaných rádií
2. ↑  Vysielané TV

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Széchenyihegy na maďarskej Wikipédii.*
**Canadian NORAD Region (CANR) Forward Operating Locations (FOLs)** (doslova: *Predsunuté operačné miesta Kanadského NORAD regiónu*) sú predsunuté letecké základne v severných oblastiach Kanady, ktoré boli vytvorené v rámci programu North American Air Defence Modernization (NAADM; *Modernizácie severoamerickej protivzdušnej obrany*), ktorý bol schválený na samite Shamrock v Quebecu dňa 18. marca 1985. Miesta sú udržiavané Ministerstvom národnej obrany. Program NAADM bol schválený memorandom o porozumení medzi Kanadou a Spojenými štátmi, podpísaným kanadským premiérom Brianom Mulroneym a americkým prezidentom Ronaldom Reaganom na samite. Účelom týchto modernizovaných zariadení bolo zabezpečiť dostatočné vybavenie pre North American Aerospace Defense Command (NORAD; *Severoamerické veliteľstvo vzdušno-kozmickej obrany*) na obranu severnej kanadskej hranice. Ide o štyri miesta vo vzdialených a izolovaných regiónoch Kanady: FOL Yellowknife a FOL Inuvik v Severozápadných teritóriách, FOL Iqaluit v Nunavute a FOL Goose Bay v provincii Newfoundland a Labrador. Na každom z týchto predsunutých operačných miest bolo vybudovaných šesť hangárov pre stíhacie lietadlá, priestory pre približne 200 podporných pracovníkov a skladovacie priestory. Pôvodne sa uvažovalo o piatich predsunutých operačných miestach, ale nakoniec boli vybudované len štyri.

Lokalizácia predsunutých operačných miest (FOL)
-----------------------------------------------

FOL Yellowknife
FOL Inuvik
FOL Iqaluit
FOL Goose Bay

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Canadian NORAD Region Forward Operating Locations na anglickej Wikipédii.*
**Miloslav Danko** (\* 18. december 1924, Krčava – † 6. jún 2008) bol česko-slovenský futbalista, reprezentant Česko-Slovenska. Na vrcholovej česko-slovenskej scéne odohral 120 ligových zápasov v ktorých vsietil 39 gólov.

Klubová kariéra
---------------

Ako dorastenec hral za ŠK Slávia Prešov s ktorou získal 2 dorastenecké tituly majstra Slovenska. Všimol si ho tréner reprezentácie Ferdinand Daučík, za ktorú odohral 2 zápasy a dal 1 gól; 1 krát nastúpil za "B" tím Česko-Slovenska.

V roku 1945 sa rodičia presťahovali do Košíc, kde nastúpil na školu na Poštovej ulici. Po vzniku ŠK Jednota Košice prestúpil práve do tohto klubu, s ktorým sa mu podarilo získať titul majstra Slovenska. Z Jednoty Košice mal prestúpiť za 820 tisíc korún v roku 1947 do pražskej Slávie, no Jednota ho pre odchod 5 hráčov odmietla uvoľniť. V roku 1948 prestúpil za 570 tisíc Kčs do ŠK Bratislava, s ktorým absolvoval zájazdy do Belgicka, Luxemburska, Francúzska, ale najmä historické turné po Mexiku a USA. Počas neho podpísal spolu s Júliusom Schubertom prestup do AC Torino. Po návrate odohral v deň svojich narodenín zápas proti pražskej Slávii (5:4), v ktorom strelil víťazný gól, netušiac, že bol jeho posledným. Po novom roku namiesto cesty do Talianska sa 1. februára 1949 podrobil operácii obličky a bol nútený ukončiť aktívnu činnosť.

Trénerská kariéra
-----------------

Po skončení aktívnej činnosti bol trénerom a funkcionárom v Košiciach.

Referencie
----------

1. ↑  LEŠKO, Ján. *Zomrel legendárny prešovský futbalista Ladislav Pavlovič* [online]. Petit Press, 28.1.2013, [cit. 2012-02-10]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* MAGDA, Eugen: *Oprášené legendy*, Košice, KARNAT - Karol Pástor 2002.
Francis T. Evans, vyvinul najlepší spôsob nápravy vývrtky, 1917.
**Skúšobný pilot** alebo **testovací pilot** je letec, ktorý na nových alebo zmenených lietadlách, helikoptérach, závesných alebo padákových klzákoch lieta špeciálne určené manévre a pri vykonávaní týchto leteckých skúšobných techník umožňuje meranie výsledkov a zhodnotenie dizajnu lietadla.

Skúšobní letci pracú zvyčajne pre súkromné firmy alebo armádu. Testovanie vojenských lietadiel sa považuje za najnáročnejšie a najriskantnejšie lietanie vykonávané v mierovom období.

V 50. rokoch 20.storočia zahynul v priemere jeden skúšobný pilot týždenne. Riziko v dnešnej dobe je oproti tomu už len zlomkom, hlavne vďaka vyspelosti leteckých technológií, lepšiemu testovaniu na zemi a simulácii správania lietadiel. V poslednej dobe prispelo k zlepšeniu štatistík pri testovaní pokusných funkcií aj nových konštrukcii aj používanie bezpilotných lietadiel. Pilotovanie experimentálnych lietadiel ostáva stále nebezpečnejšie ako iné spôsoby lietania.

Odbornosť
---------

Testovací pilot musí byť schopný:

* rozumieť plánu testu;
* dodržiavať testovací plán, letieť s lietadlom veľmi špecifickým spôsobom;
* starostlivo zdokumentovať výsledky každého testu;
* mať vynikajúci cit pre lietadlo a presne vedieť vycítiť kedy sa lietadlo správa zvláštne;
* rýchlo riešiť akékoľvek problémy vzniknuté počas testu;
* vysporiadať sa so situáciou, aj keď sa nepodarí viacero vecí naraz.

Robert Kronfeld - testovací pilot RAF, s klzákom Lippisch Wien, 1931.
Chuck Yeager, na obrázku s prevratným X-1, ako prvý pilot oficiálne prekonal rýchlosť zvuku.

Dejiny
------

Skúšobné lietanie vo forme systematickej činnosti začalo počas prvej svetovej vojny, vo výskumnom stredisku britského Ministerstva obrany (RAE) v Spojenom kráľovstve. Skúšobné lety sa začali v Ústrednej leteckej škole Royal Flying Corps.

V 20. rokoch 20. storočia bolo skúšobné lietanie ďalej vyvíjané RAE vo Spojenom kráľovstve a v NACA v USA. Pokrok v skúšobnom lietaní nastal v 50. rokoch, po vylepšení stability lietadiel a presnosti ich ovládania.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Test pilot na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Skúšobný pilot**
**Promachos** (starogr. *Πρόμαχος* – *Promachos*, lat. *Promachus*) je v gréckej mytológii syn Parthenopaia.

Promachos bol synom Parthenopaia, jedného zo siedmich vodcov neúspešného ťaženia proti Tébam vo vojne Siedmi proti Tébam, ktorého usmrtil tébsky obranca Periklymenos.

O desať rokov neskôr sa Promachos ako jeden z epigonov (potomkov) zúčastnil opätovného útoku proti Tébam, aby pomstil smrť svojho otca. Tentoraz bolo vojenské ťaženie úspešné a zatiaľ, čo v predchádzajúcej výprave sa ako jediný z vodcov zachránil Adrastos, tentoraz ako jediný z vodcov padol Adrastov syn Aigialeus.

Antický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí návštívil Boiótiu uvádza, že sedem stadií od vrchu Teumessos (pri Tébach) videl hrob Promacha (zaiste symbolický) a ďalších vodcov vojenskej expedície Argu proti Tébam. Táto informácia je však v rozpore z predošlou, že Aigialeus bol jediný z vodcov Argu, ktorý v bitke zomrel.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 1,9,13.
2. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 9,18,6.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 31.
4. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,7,3.
5. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 9,19,2.
**Promachos** (starogr. *Πρόμαχος* – *Promachos*) je v gréckej mytológii syn Aisóna, kráľa v tesálskom Iólku.

Po smrti kráľa Kréthea vládu nad Iólkom prevzal jeho syn Aisón, ktorého onedlho pripravil o vládu jeho nevlastný brat Pelias. Aisónovi sa medzitým narodil syn, ktorého pred možnou záhubou zveril v horách múdremu kentaurovi Cheirónovi. Dieťa dostalo meno Iasón a bolo vychovávané tak, ako sa na kráľovského syna patrí. Keď sa Iasón po dvadsiatich rokoch vrátil do Iólku, vyzval Pelia, aby mu odovzdal vládu. Pelias mu však nebol ochotný vrátiť vládu, preto navrhol, že mu ju vráti len pod podmienkou, ak vykoná hrdinský čin, aby tak dokázal, že si kráľovský trón zaslúži. Iasón súhlasil a dostal úlohu priniesť z ďalekej Kolchidy zlaté rúno.

Keďže sa mýty zachovali v rôznych verziách, sú známe i rôzne verzie Aisónovho následného osudu. V najznámejšej z nich mu po šťastnom návrate Iasóna z Kolchidy predĺžila život čarovným napojom Médeia. Podľa inej, Aisóna a jeho malého syna Promacha v neprítomnosti Iasóna zabil Pelias. Život mu potom vrátila Médeia vo svojom čarovnom kotle. V oboch príbehoch však nakoniec musel Aisón preliať slzy nad svojimi mŕtvymi vnukmi a synom.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 1,9,27.
2. 1 2 3 4 5  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 36–37.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 334.
4. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,50,1.
5. ↑  Ovidius, *Metamorphoses* 7.
**Prométheus** (starogr. *Προμηθεὺς*) bol olympijský víťaz v tethrippe v roku 241.

Titos Domitios Prométheus z Atén bol na 255. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe. Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaradili do programu olympijských hier v roku 680 pred Kr.

Olympijské víťazstvo Prométhea je zaznamenané na epigrafickom náleze *IG II² 3769* (Inscriptiones Graecae II, Inscriptiones Atticae Euclidis anno posteriores, ed. Johannes Kirchner, Berlin 1927-1931) objavenom v Atike, ktorý uvádza aj to, že Prométheus bol v tejto disciplíne *periodonikés*, t. j. víťaz na všetkých celogréckych hrách (hier usporadúvaných v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, olympiády).

Podľa holandského epigrafika Henriho Plaketa sa počas cisárskeho obdobia mnohí usporiadatelia agonistických (amatérskych) hier udeľovaním peňažných cien víťazom, za účelom pritiahnuť významných súťažiacich, snažili povýšiť ich hry (agónes thematitai) do stavu „posvätných" súťaží. To nepriamo dokazuje text vyššie uvedeného čestného epigramu venovaného Prométheovi, v ktorom grécke slová „*θεματεῖται στεφανεῖται ἀγῶνες*" neuznávajú kombináciu korunovácie víťazným vencom s peňažnou cenou. Usporiadatelia týchto hier vyberali od divákov vstupné. Leskom mien štartujúcich atlétov sa usilovali vykompezovať to, čo im chýbalo na tradícii. Samozrejme, že najväčší záujem mali o olympionikov.

Iný epigrafický nález z Atiky IG II² 2243 uvádza, že Prométheus sa stal odborným juniorským trénerom, čiže grécky paidotribom. Paidotribés bol odborník na atletické zručnosti a techniky, ktorý sa venoval hlavne deťom a dospievajúcej mládeži (od 5. stor. pred Kr. niektorí z nich praktizovali aj výskum výkonu ľudského tela).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 55.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 363.
5. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II² 3161*
6. ↑  Angelos Chaniotis, *Epigraphic Bulletin for Greek Religion 2007 (EBGR 2007)*, 321
7. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 186.
8. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II² 2242*
9. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 74.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Šimocuke
Provincia **Šimocuke** (jap. 下野国 – Šimocuke no kuni) bola stará japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá prefektúra Točigi. 

Starobylé hlavní mesto provincie ležalo v blízkosti dnešného mesta Točigi, ale v priebehu feudálneho obdobia sa hlavné centrum provincie nachádzalo v blízkosti dnešného hlavného mesta Ucunomija. V období Sengoku boli rôzne časti Šimocuke pod nadvládou rôzných malých daimjóv.

V meste Nikkó sa nachádza hrob Iejasua Tokugawu so svätyňou (Nikkó Tóšógú).

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
**Južna Morava** (srb. *Јужна Морава* - doslova: "Južná Morava") je rieka v juhozápadnom Srbsku, ktorej povodie zasahuje i do Bulharska a Severného Macedónska. Je dlhá 295 km, odvodňuje územie s rozlohou 15 469 km² a so Západnou Moravou tvorí zdrojnicu Velikej Moravy.

Priebeh toku
------------

Rieka pramení v Severnom Macedónsku, severne od Skopje, odkiaľ tečie severným smerom do Srbska. Prítok Nišava zasahuje povodím na územie Bulharska. Povodie je charakteristické množstvom roklín a údolí so zachovanou prírodou. Po veľkých povodniach bola pôvodná dĺžka rieky (318 km) vyrovnaním meandrov skrátená, čo spôsobuje veľkú eróziu a zanášanie koryta na dolnom toku. V meste Stalać sa spája so Západnou Moravou vytvára Veliku Moravu.

Prítoky
-------

* Ľavostranné: Jablanica, Veternica, Pusta reka, Toplica
* Pravostranné: Vrla, Vlasina, Nišava, Sokobanjska Moravica

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Južna Morava**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Јужна Морава na srbskej Wikipédii.*
Uhorské korunovačné klenoty
Uhorské korunovačné klenoty, 1857
**Uhorské korunovačné klenoty** alebo korunovačné insígnie sú súbor symbolických predmetov, ktoré sa odovzdávali novokorunovanému uhorskému panovníkovi pri korunovácii.

Vo všeobecnosti sa pod korunovačnými klenotmi rozumie koruna, žezlo a jablko. V skutočnosti je korunovačných klenotov viac. Okrem spomenutých sa pri akte korunovácie používali i ďalšie predmety, ako boli symbolické či skutočné zbrane, odevy, bohoslužobné predmety (knihy, kríže), na ktoré novokorunovaný panovník prisahal, či relikvie (ostatky svätých).

Medzi korunovačné insígnie uhorských kráľov patrí koruna, plášť a meč sv. Štefana, žezlo a krajinské jablko.

Koruna
------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: uhorská koruna (klenot)*

Plášť a meč sv. Štefana
-----------------------

Oba predmety tvoria súčasť korunovačných klenotov. Plášť sa zdá byť jediným predmetom, ktorý bezpečne pochádza z obdobia panovania sv. Štefana. Dôkazom toho je na brokátovom, bohato vyšívanom plášti vyšitý nápis, že pôvodný kňazský ornát, z ktorého plášť prešili, daroval Štefan so svojou manželkou Gizelou kostolu Panny Márie v Stoličnom Belehrade. Meč používaný pri akte korunovácii bol krátky, pochádzajúci z Benátok z polovice 16. storočia. Pôvodný meč, ktorý bol použitý pri korunovácii sv. Štefana, sa stratil, no pri inventarizácii umeleckých artefaktov klenotnice Pražského hradu bol objavený meč vikingského tvaru s kostenou ozdobou na rukoväti. Zistilo sa, že tento meč vlastnil už rímskonemecký cisár a český kráľ Karol IV. a v zozname jeho pamiatok z r. 1355 je zapísaný ako *gladius beati Stephani regis* (meč svätého kráľa Štefana). Je možné, že je to skutočný meč prvého uhorského kráľa.

Žezlo
-----

Je tvorené drevenou, strieborným plechom pokrytou a jemným zlatým filigránom ozdobenou palicou a na ňu pripevnenou guľou z pravého horského krištáľu. Na guli s priemerom 7 cm sú vyryté tri sediace levy. Z gule vsadenej do zlatého orámovania visia zlaté retiazky ukončené zlatými guľôčkami. Rukoväť pochádza z obdobia 11. – 12. storočia a guľa, ktorá pochádza z oblasti dnešného Iránu, vznikla okolo 10. storočia.

Krajinské jablko
----------------

Pochádza z obdobia panovania uhorského kráľa Ľudovíta I. Veľkého z Anjou (1342 – 1382). Tvorí ho mosadzná guľa s pozláteným povrchom a zlatým dvojramenným krížikom. Na guli sa nachádzajú dva erby rodu Anjouovcov.

Externý zdroj
-------------

* Štefan Holčík: *Korunovačné slávnosti Bratislava 1563 - 1830*, Bratislava 1986
**Adulské Alpy** (taliansky *Adula*) je pohorie ležiace vo Švajčiarsku v kantóne Ticino. Pohorie je medzi turistami pomerne málo známe a v odbornej literatúre je udávané ako najvýchodnejší masív Západných Álp. Najvyšším vrcholom je monumentálny, zaľadnený vrchol Rheinwaldhorn (3 402 m). V Taliansku sa názov Adula používa iba pre samotný vrchol Rheinwaldhorn a pohorie sa pripisuje k Lepontským Alpám.

Poloha
------

Pohorie má plochu 2 100 km². Na severe a východe je pohorie ohraničené prítokmi Rýnu (Zadný Rýn, Predný Rýn). Pozdĺž toku rieky Moesa sa tiahne na juh cez sedlo Splügenpass (2 113 m) až do hlavného mesta kantónu Ticino - Bellinzony. Západnú hranicu masívu tvorí údolie rieky Brenno a sedlo Lukmanierpass (1 914 m), ktoré ho oddeluje od pohoria Gotthard.

Členenie
--------

Pohorie sa rozdeľuje do deviatich samostatných skupín, ktoré sú dané väčšinou len samostatnými vrcholmi alebo ich blízkym okolím.

### Najvyššie vrcholy

* Rheinwaldhorn (3 402 m)
* Guferhorn (3 381 m)
* Lentahorn (3 237 m)
* Vogelberg (3 218 m)
* Zapporthorn (31 80 m)
* Piz Terri (3 149 m)
* Pizzo Cassimoi (3 129 m)
* Bruschghorn (3 054 m)
* Lorenzhorn (3 048 m)
* Chilchalphorn (3 040 m)
* Pizzas d'Anarosa (3 000 m)
* Piz Beverin (2 997 m)
* Pizzo Muccia (2 968 m)

Literatúra
----------

* Sprievodca po európskych horách (Švajčiarské Alpy, vydavateľstvo Mirago) - ISBN 80-86617-05-X

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Adulské Alpy na českej Wikipédii.*
*O rôznych významoch termínu háďatká pozri systematiku v článku hlístovce.*

**Háďatká** (lat. *Anguillulata*, *Rhabditoidea*, *Rhabditida*) sú v starých systémoch rad hlístovcov. Sú to drobné hlístovce, veľké 0,2 – 5 mm. Sú parazity rastlín, alebo žijú na kvasiacich látkach, ako napr. háďatko octové (*Anguillula aceti*). Mnohé po vyschnutí substrátu upadajú do anabiózy a v tomto štádiu sú veľmi odolné (*Anguina tritici*). Keď sa masovo rozmnožia, stávajú sa vážnymi škodcami rastlín napr.: háďatko cibuľové (*Ditylenchus allii*), háďatko repné (*Heterodera schachti*), háďatko zemiakové (*Heterodera rostochiensis*), silne polyfágny druh je háďatko zhubné (*Ditylenchus dipsaci*), ktoré parazituje až v 250 druhoch rastlín. Háďatko pšeničné (*Anguina tritici*) je známe výnimočnou odolnosťou v štádiu anabiózy dokáže prežiť údajne až 30 rokov a potom opäť spôsobiť nákazu.[chýba zdroj]

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Háďatká**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Háďatká**

Externé odkazy
--------------

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
**Charakter** je súhrn stálych psychických vlastností človeka, ktoré závisia od jeho genetických osobitostí a realizujú sa v spojení a pod vplyvom životných podmienok. Keď poznáme charakter človeka, môžeme predvídať, ako si bude počínať v tých či oných okolnostiach, a teda aj predpokladať jeho konanie. Charakter sa prejavuje vo vzťahu človeka k sebe a k iným ľuďom, k všetkým živým tvorom, k práci, ktorú človek vykonáva, k veciam a dalo by sa povedať, že miera charakteru je mierou úcty k okoliu a entitám v ňom.
Najúplnejšie sa prejavuje v spoločensko-praktickej činnosti.

Charakter podľa Ricœura
-----------------------

Podľa Ricœura je charakter súhrn určujúcich znakov, ktoré umožňujú znovuidentifikovať ľudskú bytosť ako totožnú. Charakter je celok trvalých sklonov, podľa ktorých rozpoznávame osobnosti; k týmto trvalým sklonom, ktoré plynú z nadobudnutých zvyklostí, by sme mali pripojiť súhrn identifikácií, ktoré boli taktiež nadobudnuté, s hodnotami, normami, ideálmi, modelmi, hrdinami atď. v ktorých sa osobnosť (alebo pospolitosť) sama rozpoznáva.

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Charakter (výrazné vlastnosti)**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.