Priečelie Univerzity v Salamanke. 
 Portál Hostelu Katolíckych Veličenstiev v meste Santiago de Compostela. 
**Plateresco** alebo **platereskný štýl** (španielske názvy: *plateresco*, *gótico plateresco*, *Protorrenacimiento*; vo vzťahu k prvej fáze aj: *estilo Isabel*, *estilo Reyes Católicos*; vo vzťahu k renesančnej fáze aj: *estilo Príncipe Felipe*) bol umelecký, najmä architektonický, smer v Španielskom kráľovstve na Pyrenejskom polostrove a v španielskych amerických a ázijských kolóniách medzi neskorou gotikou a renesanciou. Začal sa na konci 15. storočia a pretrval dve nasledujúce storočia. 

Vznikol prispôsobením gotického priestoru a eklektickým spojením ozdobných prvkov mudéjarského štýlu s flámskou a lombardskou gotikou. Rovnako v ňom možno nájsť ranné prvky toskánskej renesancie.

Medzi príklady patria erby a vežičky, trojdielne priečelia (renesančné priečelia sú dvojdielne) či renesančné stĺpy. Svoj najväčší rozmach zaznamenal v období kraľovania Karola V. najmä v meste Salamanca. Veľmi dobre sa uchytil aj v iných mestách Pyrenejského polostrova, nájdeme ho napríklad v mestách León a Burgos, ale aj na území Nového Španielska, v dnešnom Mexiku. Experti ho odmietajú vydeliť ako samostatný sloh, preto býva často označovaný ako protorenesancia alebo prvá fáza renesancie. 

Sloh charakterizuje nadmerné využívanie ozdobných prvkov na priečeliach. Prvky majú tvar rastlín, svietnikov, girlánd, nadprirodzených tvorov a iných foriem. Priestorová dispozícia však kopíruje gotické usporiadanie. Zachovanie gotickej štruktúry a priestoru vedie k tomu, že býva často klasifikovaný iba ako variácia slohu. V Novom Španielsku sa plateresco vyvinulo do samostatného podtypu. Silný dôraz sa kládol na využitie mudéjarských prvkov, ktoré sa modifikovali domorodými vplyvmi.

V 19. storočí, s nástupom historizujúcich slohov, sa plateresco vrátilo, a to pod názvami monterreyský sloh či španielsky sloh.

Etymológia
----------

Názov plateresco sa odvodzuje od slova *platero* (v slovenčine: striebrotepec). Sevillský historik Diego Ortiz y Zúñiga ho prvýkrát použil v 17. storočí pri opise sakristie Katedrály v Seville v treťom diele svojej knihy *Anály*. Niektorí autori nesprávne pripisujú prvú zmienku o slohu pri opise Kráľovskej kaplnky, ktorú Ortiz y Zúñiga spomína v štvrtom diele.

Problém s určením výskytu a vyčlenením ako samostatného slohu
-------------------------------------------------------------

 Dom Montejovcov v meste Mérida v Mexiku 
 Platereskný oltár cisterciánskeho kláštora Santa María del Salvador v Cañase (La Rioja). 
 Hrobka Juana de Ortegu v Kláštornom kostole sv. Doroty v Burgose. 
 Priečelie radnice v Seville na námestí Plaza de San Francisco od architekta Diega de Riaño. 
 Hrobka Alonsa de Villaseca v kostole sv. Archanjela Michaela vMexiko city v Mexiku 
 Portál Domu toho, kto zabil zviera v mexickom meste Puebla de Zaragoza, vyzdobený poľovníckymi výjavmi a groteskami 
Zvyčajne sa plateresco označuje ako čisto španielsky sloh, rozumej dominantný na územiach patriacich pod správu španielskej monarchie v 15. až 17. storočí. Avšak v polovici 20. storočia toto exkluzívne označenie začína byť spochybňované rôznymi autormi, najmä Camónom Aznarom (v roku 1945) a Rosenthalom (v roku 1958), ktorí ho vo všeobecnosti definujú ako spojenie rôznych prvkov (gotických, moslimských, renesančných). Camón Aznar ho nepovažuje za samostatný sloh a začleňuje ho do renesancie. Rosenthal upozorňuje na podobnosti s určitými stavbami z iných európskych krajín, hlavne Francúzska a Portugalska, ale aj Nemecka a iných.

Tento problém ešte viac podčiarkuje neopodstatnenosť používania termínu plateresco a jeho vyčlenenie ako samostatného architektonického slohu. Skôr by sa mal považovať za obdobie spájania štýlov a prechodu medzi nimi, ktorý je charakteristický hojnosťou ozdobných prvkov. Architekti v ňom neboli schopní rozvinúť nové priestorové či štrukturálne smery. V niektorých prípadoch je plateresco považované iba za náhradu gotických ozdobných prvkov talianskymi groteskami, ktoré vychádzali zo serliovských motívov.

Odhliadnuc od všetkých definícií, sa plateresco, alebo protorenesancia, považuje za umenie, ktoré zodpovedalo nárokom Španielskej monarchie, ktorá v tom čase zavŕšila zjednotenie Pyrenejského polostrova a dobyla bohatú Ameriku. Začalo sa obdobie konštrukcie významných diel, ktoré dnes považujeme za architektonické pamiatky.

Znaky
-----

### Španielske plateresco

Medzi typické znaky patria bohato zdobené priečelia v tvare oltáru, ktoré sa podobajú prepracovaným zlatníckym dielam. Ozdobné prvky majú rôzne tvary, najmä rastlín, používajú sa tiež rondely, erby a zvieracie figúry. Ďalším typickým znakom je bohaté využitie materiálov, napríklad pozlátenie cimburia, okrajov i váz. Na konci prvej tretiny 16. storočia sa častejšie objavuje mnohofarebnosť, cimburie a balustrády, dodávajúce výzdobe bohatosť.

Aplikovanie ozdobných prvkov na všetky plochy sa prejavuje vo vzniku nových plôch a priestorov, ktoré majú najmä ozdobnú funkciu. Medzi ne patria napríklad výklenky, edikuly a niky.

Samostatne sa začali včleňovať talianske prvky ako napríklad bosáž, klasické vežičky, románske oblúky, a veľmi často aj grotesky.

Použité prvky mali svoj zámer, nemali iba estetickú funkciu. Vavríny, bojové scény a rohy hojnosti sa umiestňovali na obydlia významných vojakov. Výjavy z gréckych a rímskych bájí reprezentovali renesančné ideály. Výzdoba sa zmenila na prostriedok reprezentácie a šírenia renesančných myšlienok.

Používali sa a preferovali vybrané priestorové usporiadania, vďaka ktorým sa napríklad vytvárali otvorené schodiská. Čo sa však gotiky týkalo, žiadne štrukturálne zmeny nenastali. 

### Americké plateresco

Keď Španieli do Ameriky priniesli plateresco, hlavne na územie dnešného Mexika, niektoré domorodé etniká boli v umeleckých fázach, ktoré sa môžu považovať za barokové. Platereskný štýl sa symbioticky začlenil medzi miestne tradičné slohy, a to až do takej miery, že sa gotická architektúra dostala do Ameriky iba vo forme plateresca. Plateresco sa však čoskoro pod vplyvom domorodých a neskôr afrických štýlov zmenilo do formy, ktorá sa dnes označuje ako americký barok.

História
--------

Plateresco nadväzuje na izabelský sloh, v ktorom pyrenejské a italianizujúce ozdobné prvky vytvárajú zložité tvary navrstvené na gotickú štruktúru. Neskôr sa môže hovoriť o platerescu, ktorého základ až do roku 1530 tvoria gotické prvky. Po tomto roku, aj keď sa platereskné prvky i naďalej používajú a rozvíjajú, prechádzajú do architektúry, v ktorej sa začínajú uplatňovať renesančné princípy. V roku 1563, so začiatkom stavby Kláštora Svätého Vavrinca z Escorialu, sa vďaka zásahom architekta Juana de Herreru renesančná architektúra zbavuje platereskných prvkov a plateresco stráca svoje výsadné postavenie na Pyrenejskom polostrove. V Mexiku sa však naň nezabúda a v 18. storočí vzniká neoplateresco. 

V každom prípade, plateresco, či už sa považuje za výlučne španielsky alebo európsky sloh, predstavuje prechod medzi gotikou a renesanciou. 

### Izabelský sloh (15. storočie)

*Bližšie informácie v článkoch: Gótico isabelino a Manuelino* V 15. storočí sa začína v kastílskej architektúre objavovať sklon k používaniu moslimských ozdobných prvkov, či plamienkových prvkov pochádzajúcich z Flámska. Prídavné meno izabelský získal sloh z dôvodu, že väčšina stavieb bola zadaná Izabelou I. Kastílskou. Ozdobné prvky, ktoré sa postupne stávali zložitejšími, nijako neovplyvňovali vnútornú konštrukciu stavieb.
V tom istom období vznikol v Portugalsku podobný sloh, ktorý sa nazýva manuelský sloh. 

### Gotické plateresco (koniec 15. storočia až 1530)

Koncom 15. storočia gotické budovy začínajú pokrývať hlavne grotesky, priestor a štruktúra však zostávajú nemenné. Tento proces začal, keď sa do Španielska dostali renesančné prvky. Tie sa len kopírovali bez toho, že by boli pochopené, pretože stále pretrvávali stredoveké myšlienky a formy. 

Okrem toho, veľa platereskných stavieb už bolo postavených, preto sa na ne iba pridali vrstvy renesančných prvkov, najmä na voľné plochy (okolo okien a dverí), ale aj na iné miesta.

Aj keď sa zvykne používať prídavné meno platereskný najmä pri architektúre, spôsob nahrádzania starých stredovekých foriem novými renesančnými prvkami je rovnako viditeľný v španielskom maliarstve a sochárstve tohto obdobia.

### Renesančné plateresco (1530-1560)

 Platereskný portál farského kostola v obci La Garrovilla (Badajoz, zo začiatku 17. storočia). 
Je to obdobie, v ktorom bola renesancia už na Pyrenejskom polostrove etablovaná, no ešte nedosiahla svoj vrchol. V tomto období architekt Juan de Herrera a kráľ Filip II. upravili stavebné plány kláštora El Escorial, ktorého budovanie sa začalo v roku 1563. 

Bohatá výzdoba kompletne podlieha talianskym princípom. Aplikuje sa na stavby navrhnuté podľa renesančných pravidiel. 

### Monterreyský sloh (19. storočie a prvá tretina 20. storočia)

 Palác Monterrey. 
*Bližšie informácie v hlavnom článku: Neoplateresco* V 19. storočí sa objavuje španielsky sloh, neoplateresco či monterreyský sloh (názov je odvodený od Paláca Monterrey v meste Salamanca). Je to historizujúci sloh zameraný na plateresco, ktoré sa chápe ako národný štýl.
Štýl sa udržal až do prvej tretiny 20. storočia v národných a regionálnych podobách. Bol často využívaný, aj keď nebol príliš akceptovaný. Dodnes sa dá nájsť na niektorých budovách na ulici la Gran Vía v Madride.

V Mexiku sa tiež vytvorila nová forma plateresca, ktorá sa úspešne rozšírila až na juhovýchod Spojených štátov. Jej začiatky sa datujú od prvej polovice 18. storočia. Táto forma neoplateresca sa nesmie zamieňať so španielskym neoplaterescom z konca 19. a začiatku 20. storočia, ktorý je známy pod názvom monterreyský štýl.

Príklady
--------

### Platereskní architekti a umelci

* Prvá fáza plateresca.
	+ Diego de Alcázar
	+ Alonso de Covarrubias
	+ Martín de Gainza
	+ Rodrigo Gil z Hontañónu
	+ Gil de Siloé
	+ Andrés de Vandelvira
	+ Diego de Riaño
	+ Diego de Siloé
	+ Vasco de la Zarza
* Neoplateresco.
	+ Eduardo Adaro
	+ José López Sallaberry

### Architektonické a iné platereskné diela

* Priečelie Kláštora sv. Marka (León).
* Veža Guadramiro (Salamanca).
* Hrad Maqueda.
* Západné priečelie Kolegiátneho kostola v Torrijose.
* Priečelie Paláca sv. Kríža (Valladolid).
* Priečelie Salamanskej univerzity.
* Hostel Katalíckych Veličenstiev v meste Santiago de Compostela.
* Kráľovská minoritná bazilika Santa María la Mayor v Pontevedre.
* Priečelie Novej katedrály v Salamanke.
* Priečelie Kláštora sv. Štefana v Salamanke.
* Chodba kláštora Las Dueñas v Salamanke.
* Priečelie kostola Sancti Spiritus v Salamanke.
* Priečelie Internátu sv. Ildefonsa na Univerzite Alcalá.
* Mušľový dom v Salamanke.
* Prvé dve časti veže a portál katedrály v meste Murcia.
* Radnica v Seville.
* Priečelie Odpustenia a Balkón relikvií katedrály v meste Coria.
* Brána garbiarov na Katedrále Panny Márie v Burgose.
* Kráľovský hostel v Burgose.
* Stena oddeľujúca chór a krypta katedrály v Palencii.
* Hlavný portál katedrály Primada de América v meste Santo Domingo v Dominikánskej republike.
* Univerzita v Oñate.
* Brána Karola V. v meste Vivero.
* Slnečný dom hradu Williama Randolpha Hearsta v meste San Simeon, v Kalifornii, postavený podľa vzoru španielskej plateresknej architektúry.
* Zábradlie Domu pilátov v Seville.
* Priečelie Kostola sv. Tomáša v meste Haro.
* Kazateľnica Kostola sv. Apoštola Andreja v meste Villanueva de los Infantes (provincia Ciudad Real).
* Portál Kostola Nanebovzatia v Manzanares.
* Velardeho palác v obci Santillana del Mar (Kantábria).
* Portál alkarazskej radnice Alhorí (Albacete).
* Chodba Kráľovského kláštora sv. Zoila v Carrión de los Condes, Palencia.
* Hrobka Alonsa de Villaseca v Kostole sv. Archanjela Michaela v Mexico City, Mexiko.
* Priečelie Domu Montejovcov v Méride, Yucatán, Mexiko.

Odkazy
------

1. ↑   *PH Measurements*. [s.l.] : Elsevier, 1978. Dostupné online. ISBN 978-0-12-745150-3. S. 157–165.
2. ↑  ARELLANO, FERNANDO.. *El arte hispanoamericano*. Caracas : Universidad Católica Andrés Bello, [1988]. Dostupné online. ISBN 980-244-017-5.
3. ↑  ARELLANO, FERNANDO.. *El arte hispanoamericano*. Caracas : Universidad Católica Andrés Bello, [1988]. Dostupné online. ISBN 980-244-017-5.
4. ↑  ARIAS DE COSSÍO, ANA MA. (ANA MARÍA). *El arte del Renacimiento español*. Madrid : Encuentro, 2009. Dostupné online. ISBN 978-84-7490-909-8.
5. ↑  MARÍAS, FERNANDO, 1949-. *El siglo XVI : gótico y renacimiento*. Madrid : Sílex, 1992. Dostupné online. ISBN 978-84-7737-341-4.
6. ↑  ALONSO RUIZ, BEGOÑA, 1966-. *Arquitectura tardogótica en Castilla : los Rasines*. Santander : Universidad de Cantabria, 2003. Dostupné online. ISBN 84-8102-304-3.
7. ↑  ARELLANO, FERNANDO.. *El arte hispanoamericano*. Caracas : Universidad Católica Andrés Bello, [1988]. Dostupné online. ISBN 980-244-017-5.
8. ↑   *Manual del arte español : introducción al arte español*. Madrid : Sílex, 2003. Dostupné online. ISBN 978-84-7737-099-4.
9. ↑  ARELLANO, FERNANDO.. *El arte hispanoamericano*. Caracas : Universidad Católica Andrés Bello, [1988]. Dostupné online. ISBN 980-244-017-5.
10. ↑   *Manual del arte español : introducción al arte español*. Madrid : Sílex, 2003. Dostupné online. ISBN 978-84-7737-099-4.
11. ↑  LADO LADO, F. L.; RODRÍGUEZ LÓPEZ, I.; CABARCOS ORTIZ DE BARRÓN, A.. Hepatomegalia pseudotumoral como forma de presentación de amiloidosis. *Anales de Medicina Interna*, 2001-12, roč. 18, čís. 12. Dostupné online [cit. 2020-02-14]. ISSN 0212-7199. DOI: 10.4321/s0212-71992001001200013.
12. ↑   *PH Measurements*. [s.l.] : Elsevier, 1978. Dostupné online. ISBN 978-0-12-745150-3. S. 157–165.
13. ↑  ARELLANO, FERNANDO.. *El arte hispanoamericano*. Caracas : Universidad Católica Andrés Bello, [1988]. Dostupné online. ISBN 980-244-017-5.
14. ↑  LADO LADO, F. L.; RODRÍGUEZ LÓPEZ, I.; CABARCOS ORTIZ DE BARRÓN, A.. Hepatomegalia pseudotumoral como forma de presentación de amiloidosis. *Anales de Medicina Interna*, 2001-12, roč. 18, čís. 12. Dostupné online [cit. 2020-02-14]. ISSN 0212-7199. DOI: 10.4321/s0212-71992001001200013.
15. ↑  ARIAS DE COSSÍO, ANA MA. (ANA MARÍA). *El arte del Renacimiento español*. Madrid : Encuentro, 2009. Dostupné online. ISBN 978-84-7490-909-8.
16. ↑  ALONSO RUIZ, BEGOÑA, 1966-. *Arquitectura tardogótica en Castilla : los Rasines*. Santander : Universidad de Cantabria, 2003. Dostupné online. ISBN 84-8102-304-3.
17. ↑  NIETO ALCAIDE, VÍCTOR MANUEL.. *Arquitectura del renacimiento en España, 1488-1599*. Madrid : Cátedra, 1989. Dostupné online. ISBN 84-376-0830-9.
18. ↑  BASSEGODA NONELL, Juan. La construcción tradicional en la arquitectura de Gaudí. *Informes de la Construcción*, 1990-08-30, roč. 42, čís. 408, s. 9–14. Dostupné online [cit. 2020-02-14]. ISSN 1988-3234. DOI: 10.3989/ic.1990.v42.i408.1424.
19. ↑  QUESADA MARCO, SEBASTIÁN.. *Diccionario de civilización y cultura españolas*. Madrid : Istmo, 1997. Dostupné online. ISBN 84-7090-305-5.
20. ↑  AVILA, ANA.. *Imágenes y símbolos en la arquitectura pintada española (1470-1560)*. Barcelona : Anthropos, 1993. (1. ed.) Dostupné online. ISBN 84-7658-417-2.
21. ↑   *Antología comentada de la literatura española : historia y textos : siglo XVI*. Madrid : Editorial Castalia, 2006. Dostupné online. ISBN 84-7039-803-2.
22. ↑  AVILA, ANA.. *Imágenes y símbolos en la arquitectura pintada española (1470-1560)*. Barcelona : Anthropos, 1993. (1. ed.) Dostupné online. ISBN 84-7658-417-2.
23. ↑  MARÍAS, FERNANDO, 1949-. *El siglo XVI : gótico y renacimiento*. Madrid : Sílex, 1992. Dostupné online. ISBN 978-84-7737-341-4.
24. ↑  CARPENTIER, ALEJO, 1904-1980.. *Los pasos recobrados : ensayos de teoría y crítica literaria*. Caracas, Venezuela : Biblioteca Ayacucho, 2003. Dostupné online. ISBN 980-276-358-6.
25. ↑  ARIAS DE COSSÍO, ANA MA. (ANA MARÍA). *El arte del Renacimiento español*. Madrid : Encuentro, 2009. Dostupné online. ISBN 978-84-7490-909-8.
26. ↑  AVILA, ANA.. *Imágenes y símbolos en la arquitectura pintada española (1470-1560)*. Barcelona : Anthropos, 1993. (1. ed.) Dostupné online. ISBN 84-7658-417-2.
27. ↑  MARÍAS, FERNANDO, 1949-. *El siglo XVI : gótico y renacimiento*. Madrid : Sílex, 1992. Dostupné online. ISBN 978-84-7737-341-4.
28. ↑  NAVASCUÉS, Miguel; OWARI, Masaki; PLENIO, Martin B.. Complete Criterion for Separability Detection. *Physical Review Letters*, 2009-10-16, roč. 103, čís. 16. Dostupné online [cit. 2020-02-14]. ISSN 0031-9007. DOI: 10.1103/physrevlett.103.160404.
29. ↑  PALACIO, Pedro Navascués. L'architecture espagnole du XIXe siècle. *Revue de l'Art*, 1985, roč. 70, čís. 1, s. 65–74. Dostupné online [cit. 2020-02-14]. ISSN 0035-1326. DOI: 10.3406/rvart.1985.347535.
30. ↑  SAN ANTONIO GÓMEZ, CARLOS DE.. *El Madrid del 98 : arquitectura para una crisis : 1874-1918*. Madrid : Comunidad de Madrid, Consejería de Educación y Cultura, 1998. Dostupné online. ISBN 84-451-1485-9.
31. ↑  DELGADO BALLESTEROS, César. Revolución en las letras. Para las letras de la Revolución. *Revista Mexicana de Ciencias Políticas y Sociales*, 1996-05-14, roč. 41, čís. 163. Dostupné online [cit. 2020-02-14]. ISSN 2448-492X. DOI: 10.22201/fcpys.2448492xe.1996.163.49655.
32. ↑  Chueca Goitia, Fernando; *Ars Hispaniae: Arquitectura del siglo XVI*. Ed. Plus-Ultra (1953).
33. ↑  Camón Aznar, José; *La arquitectura plateresca*. Ed. Instituto Diego Velázquez (1945).
34. ↑  Soldevila, Ferrán; *Historia de España, vol. 3*. Ed. Ariel (1999).
35. ↑  Aguado Bleye, Pedro, y Alcázar Molina, Cayetano; *Manual de historia de España: Reyes Católicos. Casa de Austria (1474-1700)*, p. 1064. Ed. Espasa-Calpe (1963).
36. ↑  Bassegoda Nonell, Juan; *Historia de la arquitectura*, p. 224
37. ↑  Rivas Carmona, Jesús; *Los trascoros de las catedrales españolas: estudio de una tipología arquitectónica*, p. 93. Ed. Editum (1994). ISBN 978-84-7684-572-1.
38. ↑  Bozal 1991.
39. ↑  Bueno Fidel, María José; *Arquitectura y nacionalismo: pabellones españoles en las exposiciones universales del siglo XIX*, cap. 6. Ed. Universidad de Málaga y Colegio de Arquitectos (1987).

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku na španielskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

### Bibliografia

* [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-025-9.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-025-9.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-025-9.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-025-9.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-025-9.
* [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-027-3.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-027-3.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-027-3.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-027-3.   [s.l.] : [s.n.]. ISBN 978-84-7090-027-3.
* [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 84-7737-043-5.   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 84-7737-043-5.   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 84-7737-043-5.   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 84-7737-043-5.   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 84-7737-043-5.
* [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 8485777018.   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 8485777018.   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 8485777018.   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 8485777018.

Pozri aj
--------

* Španielska gotická architektúra
* Izabelská gotika
* Španielska architektúra
* Renesančná architektúra
* Purizmus (architektúra)
* Herrerova architektúra
* Španielske renesančné sochárstvo