recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mutua Madrileña Madrid Open 2009** bol spoločný tenisový turnaj mužov a žien, ktorý sa konal v dňoch od 10. do 17. mája 2009 na otvorených antukových dvorcoch v španielskom meste Madrid. Titul v dvojhre získal Švajčiar Roger Federer, ktorý vo finále porazil Španiela R. Nadala. Bol to jeho 58. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili švédsko-juhoafrický pár Simon Aspelin, Wesley Moodie. Pre D. Nestora to bol 60. a pre N. Zimonjića 28. titul vo štvorhre na okruhu ATP. Titul v dvojhre žien získala Ruska Dinara Safinová, ktorá vo finále porazila Dánku Caroline Wozniacku. Bol to jej 11. titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Zimbabwčanka Cara Blacková a Američanka Liezel Huberová, ktoré vo finále porazili česko-americký pár Květa Peschkeová, Lisa Raymondová. Pre C. Blackovú to bol 49. a pre L. Huberovú 37. titul vo štvorhre na okruhu WTA.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Mutua Madrileña Madrid Open 2009*
**Švajčiarsko Roger Federer** vs. Španielsko Rafael Nadal 6-4 6-4

### Dvojhra žien

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Ženská dvojhra na Mutua Madrileña Madrid Open 2009*
**Rusko Dinara Safinová** vs. Dánsko Caroline Wozniacka 6-2 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Mutua Madrileña Madrid Open 2009*
**Kanada Daniel Nestor / Srbsko Nenad Zimonjić** vs. Švédsko Simon Aspelin / Južná Afrika Wesley Moodie 6-4 6-4

### Štvorhra žien

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Ženská štvorhra na Mutua Madrileña Madrid Open 2009*
**Zimbabwe Cara Blacková / USA Liezel Huberová** vs. Česko Květa Peschkeová / USA Lisa Raymondová 4-6 6-3 10-6

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky turnaja
Symbol, tak ako je vyobrazený na vlajke Sovietskeho zväzu
**Kosák a kladivo** (**☭**) je symbol reprezentujúci komunizmus a komunistické strany. Zahŕňa kosák prekrytý kladivom. Kosák symbolizuje roľníctvo, zatiaľ čo kladivo symbolizuje proletariát. Ich spojením vznikol symbol jednotnosti poľnohospodárskych pracovníkov a pracovníkov pracujúcich v priemysle.

Tento symbol je najviac známy svojím použitím na vlajke Sovietskeho Zväzu pod symbolom červenej hviezdy, ale je používaný aj na iných vlajkách a na rôznych emblémoch. Kosák a kladivo sú napríklad súčasťou aj štátneho znaku Rakúska, kde majú však trocha inú symboliku, a to jednotu robotníkov, roľníkov a buržoázie v republike.

V Unicode existuje pre kosák a kladivo samostatný znak ☭ a má kód **U+262D**.

Galéria
-------

* Znak ZSSR
* Vlajka ZSSR od 15. augusta 1980 do 25. 25.decembra 1991
* Vlajka ZSSR od 12. novembra 1923 do 19. augusta 1955
* Vlajka Komunistickej strany Číny
* Vlajka Angoly z roku 1975.
* Znak Nemeckej demokratickej republiky
* Vlajka Kórejskej robotníckej strany
* Emblém Štvrtej internacionály.
* Vlajka Nacionálno-boľševickej strany
* Štátny znak Rakúska so symbolmi kosáka a kladiva

Pozri aj
--------

* Červená hviezda
* Komunizmus
* Socializmus
* Marxizmus
* Sovietsky zväz
Vlajka Al-Káidy
Mapa teroristických útokov Al-Káidy
**Al-Káida** (iné názvy: **al-Ká’ida**, **al-Káida**, **Al-káida**; arab. القاعدة‎ – al-ká’ida - výslovnosť alˈqaːʕɪda; anglický prepis *Al-Qaeda/Al-Qaida*; preklad: základňa, báza; v médiách sa vyskytujúce prepisy *Al-Kájda* a *Al-Kajdá* sú jednoznačne nesprávne) je názov militantnej medzinárodnej islamskej fundamentalistickej siete skladajúcej sa z nezávislých a niekedy spolupracujúcich buniek.

Al-Káida stojí za celým radom veľkých atentátov a únosov na celom svete. 

Na čele organizácie stál do 1. mája 2011 saudskoarabský multimilionár Usáma bin Ládin, ktorý sa značnou mierou podieľal na jej financovaní. Usudzuje sa, že väčšina mužov vo vrcholovom vedení patrí k sunitskej vetve islamu.

Podľa vlastných vyhlásení pokladá Al-Káida za svoj prioritný cieľ nastolenie čisto moslimských štátov (napr. kalifátov) na celom Arabskom polostrove a šírenie islamskej viery do iných krajín. Za svojho hlavného nepriateľa označuje USA, ktoré viní z drancovania arabského ropného bohatstva a snahy o dosiahnutie rozhodujúceho vplyvu v tejto oblasti. Osočujú však aj mnohé európske krajiny, predovšetkým Spojené kráľovstvo z výraznej podpory amerických vojenských operácií.

Vznik organizácie
-----------------

Al-Káida bola založená na konci 80. rokov 20. storočia, často býva uvádzaný rok 1988. Jej počiatky však siahajú už do doby začiatku okupácie Afganistanu sovietskymi vojskami v roku 1979. Mnoho ich členov sa totiž rekrutovalo z arabských mudžáhidov, ktorí v tej dobe bojovali proti okupačným sovietskym vojskám. K podpore Al Káidy sa pripojil Usáma bin Ládin, ktorý zasielal pomoc zo susedného Pakistanu.

Po odchode sovietskych vojsk v krajine zostali veľké skupiny bojovníkov, ktorí boli veľmi dobre vyzbrojení a kvalitne vycvičení, s bojovými skúsenosťami. S týmito mudžahídmi nadviazal Usáma bin Ládin kontakt a ponúkol im miesto v novo vznikajúcej islamskej organizácii Al-Káida.

Došlo tak kuriózne k situácii, keď sa americké zbrane obrátili proti Američanom a západnej Európe a dodnes sú niektoré z nich súčasťou výzbroje arabských teroristov.

Referencie
----------

1. ↑   *Ako prepisovať z orientálnych jazykov do slovenčiny : Praktická príručka*. Ed. Anna Rácová, Martina Bucková, Jozef Genzor. Bratislava : Ústav orientalistiky SAV v Slovak Academic Press, 2018. 134 s. ISBN 978-80-89607-70-9. S. 111.
2. ↑  al-Qaeda, heslo v encyklopedii Britannica
3. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Al-Káida**
Poloha guvernorátu na mape Egypta
**Al-Bahr al-Ahmar** (arab. محافظة البحر الأحمر – *Muháfada al-Bahr al-Ahmar*  - *Guvernorát Červené more*) je egyptský guvernorát. Nachádza sa vo východnej a juhovýchodnej časti krajiny medzi riekou Níl a Červeným morom. Tvorí časť južných hraníc Egypta so Sudánom. Jeho rozloha je 203 685 km², v roku 2004 tu žilo 185 526 obyvateľov. Hustota obyvateľstva bola vtedy 0,9 obyv./km². Hlavným mestom guvernorátu je známe turistické a rekreačné centrum Hurgada.

| * z
* d
* u
Guvernoráty Egypta |
| --- |
| 
* Ad-Dakahlíja
* Al-Bahr al-Ahmar (Červené more)
* Al-Buhajra
* Alexandria (Al-Iskandaríja)
* Al-Fajjúm
* Al-Garbíja
* Al-Ismá’ílíja
* Al-Džíza (Gíza)
* Al-Minúfíja
* Al Minjá
* Káhira (Al-Káhira)
* Al-Kaljubíja
* Al-Wádí al-Džadíd
* As-Sádis min Uktúbar
* Aš-Šarkíja
* As-Suwajs
* Aswán (Asuán)
* Asjút
* Baní Suwajf
* Búr Sa’íd
* Dumját
* Džanúb Síná’
* Hilwán/Hulwán
* Kafr aš-Šajch
* Kiná
* Matrúh
* Sawhádž
* Šimál Síná’

 |
Kríž pri ceste I/19 medzi Sečovcami a Dargovom
**Cesta I. triedy 19** (*I/19*) je cesta I. triedy vedúca v trase Košice - Michalovce - Vyšné Nemecké, št. hr. UA (-Užhorod). Cesta vznikla rozdelením (dnes už zaniknutej) cesty I/50 na tri samostatné cesty.

Priebeh
-------

### Mesto Košice

V Košiciach cesta začína križovatkou s rýchlostným privádzačom PR3, ďalej sa križuje s II/552 a III/3410, vychádza z Košíc a prechádza do okresu Košice-okolie.

### Okres Košice-okolie (východná časť)

V okrese Košice-okolie sa najskôr križuje s III/3324, III/3325 v Košických Oľšanoch, s III/3327 v obci Ďurďošík, ďalej sa križuje s III/3332 a II/576.

### Okres Trebišov

I/19 ďalej prechádza do trebišovského okresu. Najskôr sa križuje s III/3650 v Dargove, potom s III/3651, v Sečovciach s III/3654, III/3652 a III/3653 a v Hriadkach s I/79.

### Okres Michalovce

V nasledujúcom okrese Michalovce sa križuje najskôr s III/3736 a III/3737, v Trhovišti s II/554, v obci Pozdišovce s III/3738, Michalovciach s III/3739, I/18, III/3744 a II/555, mimo obce s 
III/3748 a v obci Závadka s III/3743. 

### Okres Sobrance

V okrese Sobrance sa križuje s III/3792, v Nižnej Rybnici s III/3797 a s III/3798, I/19 prechádza do Sobraniec, kde sa križuje s II/582 a III/3754, v Tibave s II/566 a III/3801, mimo obcí s III/3803 a s III/3791. I/19 končí a hraničnom priechode Vyšné Nemecké na Ukrajinu, kde pokračuje ako M08.

Zdroj
-----

* Rozhodnutie Ministerstva dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja SR zo dňa 23.7.2015 o usporiadaní cestnej siete s účinnosťou od 1.8.2015

| * z
* d
* u
Cestná infraštruktúra na Slovensku I |
| --- |
| Diaľnice a diaľničné privádzače | 
* D1
* D2
* D3
* D4
* PD5

 | Slovensko |
| Rýchlostné cesty | 
* R1
* R2
* R3
* R4
* R5
* R6
* R7
* R8

 |
| Cesty I. triedy | 
* 2
* 9
* 10
* 11
* 11a
* 11b
* 12
* 13
* 14
* 15
* 16
* 17
* 18
* 19
* 20
* 21
* 35
* 49
* 49a
* 51
* 54
* 57
* 59
* 60
* 61
* 61A
* 62
* 63
* 64
* 64A
* 64b
* 64c
* 65
* 65D
* 66
* 67
* 68
* 69
* 70
* 71
* 72
* 74
* 74A
* 74B
* 75
* 75A
* 76
* 77
* 77A
* 78
* 79
* 79A

 |
| Zaniknuté cesty a diaľnice | 
* 50
* 73
* 80
* D18
* D61
* D65
* D66
* D68
* D73
* R9

 |
| Európske cesty na Slovensku | 
* E 50
* E 58
* E 65
* E 71
* E 75
* E 77
* E 371
* E 442
* E 571
* E 572
* E 575

 |
| Pozri aj | 
* Harmonogram výstavby diaľnic a rýchlostných ciest
* Cestná infraštruktúra na Slovensku II
* Cestné tunely na Slovensku
* Európske cesty

 |
**Guy Fawkes** (\* 13. apríl 1570, York – † 31. január 1606) bol anglický vojak a vyznaním rímsky katolík, ktorý sa spolu s ďalšími pokúsil 5. novembra 1605 spáchať atentát na kráľa Jakuba I.

Život
-----

Cieľom sprisahania pušného prachu bol atentát na protestantského kráľa Jakuba I. a členov oboch komôr anglického parlamentu vo Westminsterskom paláci počas úvodného spoločného zasadnutia v roku 1605, na ktorom mal kráľ osobne vystúpiť. Fawkes bol z veľkej časti zodpovedný za realizáciu konečnej fázy útoku. Plán bol ale vyzradený a on bol zadržaný v podzemí pod palácom so sudmi strelného prachu. Po výsluchu a mučení bol popravený za zradu a pokus o vraždu. Od tej doby je tento nevydarený atentát pripomínaný vždy 5. novembra ako Noc Guya Fawkesa a ako deň, kedy bola monarchia a kráľ zachránení.

Zaujímavosti
------------

* Maska s jeho podobizňou je používaná skupinou (hnutím) Anonymous.
* Guy Fawkes bol inšpiráciou pre hlavnú postavu komiksu *V ako Vendeta*.
* Masky sa nosia počas rôznych protestov a demonštrácií, ktoré sa najčastejšie týkajú vlády alebo slobody v spoločnosti, napríklad proti kamerovému sledovaniu.
* Maska bola tiež hojne využívaná počas republikánskej kampane na prezidenta v roku 2008 stúpencami Rona Paula.
* Anglické výrazy „guy" (chlap) alebo „guys" (chlapi) pochádzajú práve z mena Guya Fawkesa.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Guy Fawkes**

Externé odkazy
--------------

* Guy Fawkes – BBC History

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Guy Fawkes na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 123040787
* ISNI: 0000 0001 2276 9038
* LCCN: n83212084
* VIAF: 15668402
* WorldCat: lccn-n83212084
Schéma alfa-helixu (po francúzsky)
**Alfa-helix** (iné názvy: **α-helix, α-špirála, α-skrutkovica, alfa helix, alfa-skrutkovica** alebo **3,613 helix**) je jeden z dvoch základných typov priestorového usporiadania bielkovín (konkrétne ich tzv. sekundárnej štruktúry). Druhým je beta-skladaný list. Alfa-helix má tvar pravotočivej skrutkovice, pri pohľade zhora tvorí skrutkovicu bielkovinná kostra, zatiaľ čo aminokyselinové zvyšky smerujú von. Medzi jednotlivými poschodiami skrutkovice vznikajú vodíkové mostíky (a to konkrétne medzi C=O skupinou a N–H skupinou o štyri aminokyseliny ďalej). Typickými aminokyselinami vyskytujúcimi sa v alfa-helixe je hlavne alanín, glutamát, leucín, lyzín a metionín (MALEK). Pokiaľ sa niekde vyskytne prolín, spravidla spôsobí ohyb celej skrutkovice.

Všetky donory vodíkových mostíkov sú orientované jedným smerom a akceptory smerom opačným, helix je teda vlastne slabým elektrickým dipólom. Týchto interakcií využíva k skladaniu štruktúr vyššieho radu (terciárne štruktúry proteínov).

Parametre
---------

Pre alfa-helix platia tieto parametre:

* počet aminokyselín na jeden závit (otáčku) alfa-helixu: 3,6
* výška jedného závitu (merané pozdĺž osi skrutkovice): 0,54 nanometrov.
* vzdialenosť ekvivalentných (zodpovedajúcich si) atómov v kostre skrutkovice: 0,15 nanometrov.

Referencie
----------

1. 1 2  ROBERT C. KING; WILLIAM D. STANSFIELD; PAMELA K. MULLIGAN. *A Dictionary of Genetics, Seventh Edition*. [s.l.] : Oxford University Press, 2006.
2. ↑  LEIRO, V.; MORENO, P. M.; SARMENTO, B.. *1 - Design and preparation of biomimetic and bioinspired materials*. [s.l.] : Woodhead Publishing, 2017-01-01. DOI: 10.1016/B978-0-08-100741-9.00001-2. Dostupné online. ISBN 978-0-08-100741-9. DOI:10.1016/b978-0-08-100741-9.00001-2 S. 10. (po anglicky)
3. 1 2  Murray RK. et al. Harperova biochemie (2002); dvadsiate tretie vydanie (štvrté české vydanie)
4. ↑  ŠKÁRKA, Bohumil; FERENČÍK, Miroslav. *Biochémia*. 3. vyd. [s.l.] : [s.n.], 1992. ISBN 80-05-01076-1. S. 326-329.

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alfa-helix na českej Wikipédii.*
**Alfa Romeo AF/Ansaldo** je model talianskeho trolejbusu, ktorý bol v jednom exemplári v prevádzke aj v Moste a Litvínove.

Konštrukcia
-----------

Na výrobe tohto vozidla sa podieľali dve firmy: Alfa Romeo vyrobila mechanickú časť trolejbusu (podvozok a karosériu), spoločnosť Ansaldo-San Giorgio dodala elektrickú výzbroj. Alfa Romeo AF/Ansaldo bol dvojnápravový trolejbus so samonosnou karosériou. Oceľová kostra vozidla bola oplechovaná, čela vozidla boli zhotovené z hliníkových panelov a priskrutkované ku kostre. Vstup do vozidla zaisťovali dvoje štvorkrídlové skladacie dvere v pravej bočnici. Sedačky pre cestujúcich boli umiestnené priečne.

Jediné vozidlo tohto typu na území Česko-Slovenska, ktoré bolo objednané v roku 1950 a ktoré bolo dodané zrejme až o štyri roky neskôr, jazdilo v Moste a Litvínove ako takzvaný „Typ CST".

Dodávky trolejbusov
-------------------

| Súčasný štát | Mesto | Stránka | Roky dodávok | Počet vozidiel | Evidenčné číslapri dodaní | Zdroj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Česko Česko | Most–Litvínov | stránka | 1954 | 1 | 115 |  |

Referencie
----------

1. ↑  HARÁK, MARTIN.. *České trolejbusy : historie a současnost, typy, technika, provoz*. Praha : [s.n.]. (1.) Dostupné online. ISBN 978-80-247-5552-6. S. 116. (po česky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alfa Romeo-Ansaldo San Giorgio na českej Wikipédii.*
Relikvia sv. Letície
**Relikvia** je časť tela posvätnej či uctievanej osoby, alebo náboženský objekt ktorý slúži ako predmet uctievania. Relikvie sú súčasťou Budhizmu, Kresťanstva, Hinduizmu, Šamanizmu a iných náboženstiev. 

Slovo relikvia pochádza z latinského slova *reliquiae*, ktoré znamená "pozostatky" alebo "niečo zanechané".

Relikvie v kresťanstve
----------------------

Relikvia v kresťanstve je predmet, ktorý náboženská apologetika spája so životom Ježiša Krista, Panny Márie, apoštolov a svätých. Relikvia môže prinášať Božiu milosť a sprostredkovať zázrak. 

Kult relikvií je rozšírený hlavne v katolíckej a pravoslávnej cirkvi.

Relikvie bývali dvojakého druhu: skutočné ostatky z tela svätca alebo z jeho šiat či vecí, ktoré používal, a relikvie na základe dotýkania (ex contacto).

Známe sú relikvie ako Turínske plátno, posmrtná šatka - Sudárium z Ovieda, kvapky jeho krvi, klince, ktorými bol ukrižovaný, hlava Jána Krstiteľa. Relikvie sú uložené a vystavované v kostoloch, kláštoroch a pútnických chrámoch v relikviároch. V súčasnosti cirkev zostavuje osobitný zoznam týchto pozostatkov a len relikvie z tohto zoznamu sa môžu oficiálne vystavovať. Kult relikvií kulminoval v stredoveku, v súvislosti s križiackymi výpravami, kedy sa s relikviami vo veľkom obchodovalo. Boli predmetom kráľovských darov.

Relikvie a ich kult slúžia ako prostriedok na zveľaďovanie a obohatenie viery.
Pohľad na Novú Národnú galériu.
**Nová Národná galéria** je galéria v Berlíne. Dielo povojnovej západnej moderny 1965 – 1968, ktorej autorom je architekt Ludwig Mies van der Rohe. 

Štrukturálne a priestorovo galéria moderného umenia v Berlíne sa prejavuje značnou podobnosťou s jedným so starších Miesových diel, administratívnej budove Bacardi (1957), Santiago v Kube.

Oceľová konštrukcia galérie je väčšia proti železobetónovej konštrukcii budovy Bacardi, obe budovy majú zhodný štvorcový pôdorys. Oba objekty sú zhodné spôsobom riešenia strešnej konštrukcie. Nosník obojsmerne situované sú podopreté ôsmimi stĺpmi po stranách. Táto konštrukcia v svojej forme definuje veľký priestor na vyvýšenej plošine. Priestor pod rozsiahlou stropnou konštrukciou je 8.5 metrov vysoký. A jediný konštrukčný prvok, ktorý tento priestor oddeľuje od exteriéru sú sklenené transparentné fasády.

Mies používa rozsiahle schodisko, pripomínajúc Shinkelov systém spájania rôznych výškových úrovní. Pri tomto koncepte Mies však dosiahol ďaleko väčší efekt monumentality a prelínania sa interiéru s exteriérom ako pri budove Bacardi.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nová Národná galéria**

Súradnice: 52°30′25″S 13°22′03″V﻿ / ﻿52,506999°S 13,367472°V﻿ / 52.506999; 13.367472
**Pamäťový jav** je čiastočné zníženie kapacity NiCd akumulátorov po mnohonásobne opakovaných presne regulovaných nabíjaco-vybíjacích cykloch. 

Aby sa dosiahol pamäťový efekt, tieto cykly musia zabezpečiť nabitie aj vybitie na rovnakú úroveň približne konštantným, nie príliš veľkým, prúdom, pričom nesmie nastať úplné nabitie ani hlboké vybitie článku.

Princíp
-------

Pamäťový jav bol pozorovaný na akumulátoroch použitých v kozmických družiciach, kde nabitie aj vybitie je periodicky opakovaný (v rytme obehu družice okolo Zeme) a elektronikou družice presne regulovaný dej, pričom družica má takmer konštantný odber prúdu. Fyzikálnou podstatou pamäťového javu je rast veľkých kryštálov na elektródach, čo zmenšuje plochu elektród. Ide o reverzibilný dej, po niekoľkých cykloch hlbokého vybitia a úplného nabitia (až mierneho prebitia) sa obnoví pôvodná štruktúra elektród a tým aj pôvodná kapacita článku.

Prax
----

Keďže výskyt pamäťového javu je podmienený dodržaním množstva podmienok, v podmienkach bežnej spotrebnej elektroniky nastáva len zriedkavo. Napriek tomu mu bola venovaná v nedávnej minulosti, keď NiCd predstavovali dominantný typ akumulátorov, veľká publicita najmä zo strany koncových predajcov, a bol mu pripisovaný významný podiel na znižovaní kapacity akumulátorov. V skutočnosti však v prevažnej väčšine prípadov išlo o degradáciu článkov následkom použitia lacných a tým nevhodných spôsobov nabíjania, ktoré často viedli k rozsiahlemu prebíjaniu a ohrievaniu článkov. Pamäťový jav bol takto zneužitý aj pri komercionalizovaní NiMH článkov (ktoré týmto javom skutočne netrpia).


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálChemický portál |
Súradnice: 43°5′19″S 23°23′12″V﻿ / ﻿43,08861°S 23,38667°V﻿ / 43.08861; 23.38667

**Pamätník Septemvrijci 1923** (bulh. Паметник "Септемврийци 1923 г." – Pametnik "Septemvrijci 1923 g.") je pamätník padlým v Septembrovom povstaní v roku 1923, ktorý sa nachádza na vrchole Lakatnických skál v Iskărskej rokline v pohorí Stará planina v okrese Svoge v tesnej blízkosti dediny Gara Lakatnik v nadmorskej výške 661 m n. m.

Charakteristika a dejiny
------------------------

26. septembra 1923, tri dni po začatí Septembrového povstania fašisti zozadu napadli a zastrelili Milana Petrova, Stefana Trifonova, Jordana Kurteva a Dimităra Bojadžieva - 4 povstalcov z neďalekej dediny Osikovo (teraz Milanovo) a zhodili ich zo skaly nazývanej Nečov kamik (bulh. Нечов камик) do priepasti. Na pamiatku týchto zahynulých bol z červeného pieskovca, ktorý má farbou pripomínať preliatu krv postavený pamätník nazvaný Septemvrijci 1923. V základoch pamätníku boli uložené ostatky zavraždených povstalcov.

Pamätník sa nachádza v nádhernej časti pohoria Stará planina na vrchole Lakatnických skál nad dedinou Gara Lakatnik. Od pamätníka sa otvára výnimočný panoramatický výhľad po okolitých vrcholových častiach pohoria a do prielomu rieky Iskăr.

V roku 1950 sa na počesť jedného z padlých Milana Petrova, zmenilo meno neďalekej dediny Osikovo na Milanovo.
V 90. rokoch 20. storočia bol pamätník poškodený, zrenovovaný bol v roku 2010.

K pamätníku sa dá dostať po pešej turistickej trase cez Lakatnické skaly, ale aj po asfaltovej ceste z dediny Gara Lakatnik do dediny Milanovo, kde ku pamätníku vedie samostatná odbočka.

Galéria
-------

* Celkový pohľad na pamätník spreduCelkový pohľad na pamätník spredu
* Pohľad na pamätník zo stranyPohľad na pamätník zo strany

Referencie
----------

1. 1 2  bg-guide.org
2. 1 2 3  opoznai.bg
3. 1 2  lakatnik.info
**Pamätník na víchricu** vo Vysokých Tatrách je postavený v katastrálnom území osady Nový Smokovec, mesto Vysoké Tatry.

História
--------

Pamätník stojí na tomto mieste od roku 2005 a bol odovzdaný do užívania verejnosti, pri spomienke na 1. výročie ničivej víchrice. Má pripomínať víchricu z večera 19. novembra 2004, ktorá dosahovala rýchlosť okolo 160 km za hodinu. V dĺžke 50 až 60 kilometrov od Podbanského v Liptove až po Tatranskú Lomnicu na Spiši vyvrátila na ploche dvanásť až trinásťtisíc hektárov 2,5 až 3 milióny kubických metrov drevnej hmoty v šírke 2,5 až päť kilometrov.

Opis
----

Pamätník má tvar kruhu, v strede ktorého stojí kovový strom. Jeho konáre sú pospájané oceľovými drôtmi. Na severnom okraji tohto priestranstva, oproti kovovému stromu, sú na žulových doskách, v dvoch radoch, umiestnené pamätné tabuľky darcov. Dosky svojou rôznou výškou, pripomínajú končiare Vysokých Tatier. Po obvode kruhu, v jeho južnej časti, sú nainštalované lavičky. Celý areál pamätníka je v noci osvetlený.

Prístupová cesta
----------------

Zo železničnej stanice Starý Smokovec sa k pamätníku dostaneme chodníkom, ktorý vedie k stanici lanovky na Hrebienok. Je jasne viditeľný na ľavej strane chodníka, pred bývalým Domom služieb. Cesta k nemu trvá asi 2 minúty chôdze.

Referencie
----------

1. ↑  Časopis Poľovníctvo a rybárstvo, článok: Kalamita a zver v TANAPe, z 18.02.2008

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pamätník na víchricu**

Súradnice: 49°08′25″S 20°13′16″V﻿ / ﻿49,140325°S 20,221217°V﻿ / 49.140325; 20.221217
**Ladislav Paška**, tiež *Laco Paška* (\* 27. jún 1923, Ružomberok – † 18. december 2007, Liptovský Mikuláš) bol slovenský novinár a spisovateľ.

Životopis
---------

Študoval na strednej škole v Ružomberku a v Banskej Bystrici, 1950 – 1953 žurnalistiku v Prahe, 1958 – 1962 v Bratislave a v Žiline, 1961 – 1963 absolvoval Priemyselnú školu stavebnú v Banskej Bystrici. Pôsobil ako redaktor na viacerých miestach Slovenska, 1963 – 1964 technik a stavbyvedúci v podniku Stredoslov. stavby v Banskej Bystrici, 1972 – 1989 opäť z politických dôvodov robotník, neskôr úradník, od 1990 riaditeľ Domu Matice slov. v Liptovskom Mikuláši. Ako publicista debutoval knihami reportáží zo života slov. vojakov v Taliansku. Popri publicistike sa od roku 1942 venoval aj umeleckej literatúre, časopisecky uverejňoval krátke prózy a nadrealistické básne. Po nútenej odmlke sa k publicistickej tvorbe vrátil až 
počas roku 1968 a po ďalšej prestávke len po novembri 1989, čo dokumentujú súbory esejí o významných osobnostiach Liptova. Jeho publicistické dielo uzatvára vlastivedná práca o Liptovskom Mikuláši a profilový výber z publicistiky.

Dielo
-----

* Strach z úsvitu (1946)
* Ako to bolo v Itálii (1946)
* Aby národ žil (1948)
* Kronika Liptovského Mikuláša (1948)
* Dnešným ľuďom (1949)
* Mladými očami (1960)
* Modré dni (1969)
* Podopretý vetrom (1996)
* Pozdrav svojmu mestu (1969)
* Takí boli (1998)
* Poznaj svoje mesto (1998)
* Fragmenty desaťročí (1998)

Literatúra
----------

* Slovenský literárny kalendár

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 122337379
* ISNI: 0000 0000 5539 874X
* LCCN: n98104243
* NK ČR: jn20010525180
* SNK: 174380
* VIAF: 69807854
* WorldCat: lccn-n98104243
**C/2012 S1 (ISON)** bola kométa objavená 21. septembra 2012 pomocou 0,4 metrového reflektoru Medzinárodnej vedeckej optickej siete (International Scientific Optical Network) (ISON) neďaleko Kislovodsku. Očakávalo sa, že sa stane jednou z najjasnejších komét pozorovaných v dejinách ľudstva. Teleso sa však rozpadlo predtým, než mohlo tieto očakávania naplniť.

Orbita
------

Predbežná dráha ukazovala, že kométa mala mať perihélium (najbližšie k Slnku) dňa 28. novembra 2013 vo vzdialenosti 0,012 AU (1 800 000 km) od stredu Slnka (1 100 000 km od povrchu Slnka). Jej dráha je takmer parabolická, čo naznačuje že kométa môže pochádzať z Oortovho oblaku. Predbežné výpočty ukazovali, že najbližšie priblíženie k Marsu mala mať dňa 1. októbra 2013 vo vzdialenosti 0,07 AU (10 000 000 km). Najbližšie priblíženie ku Zemi nastalo 26. decembra 2013 vo vzdialenosti 0,4 AU (60 000 000 km). Niektoré z orbitálnych elementov kométy ISON sú podobné ako pri Veľkej kométe roku 1680.

Jas
---

V čase objavu kométy bola zdanlivá hviezdna veľkosť asi 18,8, čo je príliš málo na videnie voľným okom, ale dobre viditeľná pre amatérov s veľkými ďalekohľadmi. Jas sa postupne zvyšoval. Podľa predpovedí ju okolo augusta 2013 malo byť možné pozorovať malým ďalekohľadom, koncom októbra začiatkom novembra ju voľným okom až do polovice januára 2014. Kométa mohla byť veľmi jasná, pokiaľ by ostala neporušená. Predpokladalo sa, že nakrátko dosiahne svit ako Mesiac pri splne. Očakávalo sa, že bude vyzerať pravdepodobne ako Veľká kométa roku 1680, Veľká kométa roku 2007 alebo C/2011 W3 Lovejoy. Očakávania sa však nenaplnili, pretože 3,5 hodiny pred najväčším priblížením k Slnku sa jadro kométy rozpadlo. 

Pozícia kométy ISON – 11. decembra 2013 po perihéliu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **C/2012 S1**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku C/2012 S1 na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**doc. RNDr. Ladislav Moravský** (\* 30. jún 1932, Pusté Čemerné – † 15. január 1996, Košice) bol matematik a pedagóg.

Životopis
---------

Po absolvovaní gymnázia v Michalovciach študoval na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave – odbor matematika a deskriptívna geometria. 

Po päťročnom pôsobení na strednej škole v Michalovciach nastúpil 1. septembra 1961 na Katedru matematiky SjF VŠT v Košiciach. Podieľal sa na budovaní katedier matematiky takmer na všetkých fakultách VŠT. V rokoch 1988 až 1991 bol vedúcim Katedry matematiky na Fakulte elektrotechniky a informatiky. Jeho tvorivý vklad ostáva aj v ďalších generáciách učiteľov katedry, ktorí nadväzujú na jeho pedagogické majstrovstvo. Bol spoluautorom dvoch vysokoškolských učebníc, 17 vysokoškolských skrípt ako aj ďalších učebných textov. V odbornej práci sa zameral na štúdium kvalitatívnych vlastností riešení diferenciálnych rovníc. Z tejto oblasti publikoval práce v odborných matematických časopisoch.

Externé odkazy
--------------

Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5710 2922
* NK ČR: ola2003175150
* VIAF: 84983008
**Kohézny fond** je štrukturálny nástroj, ktorý od roku 1994 napomáha členským štátom Európskej únie k zníženiu ekonomických a sociálnych rozdielov a k stabilizácii ich ekonomík.

Kohézny fond financuje až 85% požadovaných nákladov na veľké projekty, týkajúce sa ekológie a dopravnej infraštruktúry. Tým upevňuje súdržnosť a solidaritu v rámci EÚ. Týka sa najmenej prosperujúcich členských štátov Únie, ktoré majú hrubý domáci produkt (HDP) na hlavu nižší než 90% priemeru EÚ (od 1.5. 2004 sa týka Grécka, Portugalska, Španielska, Cyprusu, Česka, Estónska, Maďarska, Lotyšska, Litvy, Malty, Poľska, Slovenska a Slovinska).

Na obdobie rokov 2004 – 2006 bolo v Kohéznych fondoch k dispozícii 15,9 miliárd eur (v cenách roku 2004). Viac ako polovica z celkovej čiastky (8,49 miliárd eur) bola rezervovaná pre nové členské štáty.

Zdroj
-----

* Prehľad informácií o Kohéznom fonde, © Európske spoločenstvá, 1995-2007; Reprodukcia je autorizovaná v prípade, že je uvedený zdroj, ak nie je stanovené inak.
Súradnice: 5°0′0″S 142°0′0″V﻿ / ﻿5,00000°S 142,00000°V﻿ / 5.00000; 142.00000

**Nová Guinea** (po indonézsky *Irian*, v minulosti často *Papua*) je druhý najväčší ostrov sveta nachádzajúci sa nad Austráliou v Melanézii, ktorý je dnes politicky rozdelený medzi Indonéziu (provincie Západný Irian Jaya a Papua) v západnej časti a jadrom štátu Papua-Nová Guinea vo východnej časti.

Charakteristika
---------------

Ostrov od Austrálie oddeľuje Torresov prieliv. Stred ostrova zaberá mohutná Centrálna vysočina, ktorá sa delí na časti: Pegung Tamrau, Pegunung Maoke, Pegunung, Star, Müllerove vrchy, Vrchy Owena Stanleyho. Menšie pohorie sa ťahá aj pozdĺž severného pobrežia, inak je pobrežie močaristé s tropickými lesmi. Povrch pokrývajú zväčša tropické lesy. Obyvatelia sú Papuánci hovoriaci papuánskymi jazykmi. 
Významné rieky na ostrove sú Sepik, Ramu a Fly.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nová Guinea**
**Súhvezdie Kohút** (*lat. Gallus*) vytvoril holandský teológ Petrus Plancius v roku 1612. Nemecký astronóm Jakob Bartsch uviedol vo svojej knihe *Usus Astronomicus*, ktorá vyšla v roku 1624, že súhvezdie reprezentuje kohúta z Biblie, ktorý zakikiríkal potom, čo apoštol Peter tretíkrát zaprel Ježiša. Plancius nezanechal žiadne popisky k súhvezdiam, ktoré vytvoril, a preto sa môžeme len domnievať, čo ho viedlo k ich zavedeniu. Bartsch sa mylne domnieval, že súhvezdie zaviedol Isaac Habrecht. Súhvezdie Kohút ležalo v Mliečnej ceste, v severnej časti súhvezdia Korma. V roku 1801 vydal Johann Elert Bode svoj atlas *Uranographia*, ktorý si získal uznanie medzi astronómami. Kohút tam však nefiguroval a postupne sa z neskorších máp vytratil.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálHviezdny portál |

| * z
* d
* u
Zaniknuté súhvezdia |
| --- |
| 
* Antinous
* Balón
* Brandenburské žezlo
* Býk Poniatowského
* Cerberus
* Drozd
* Dub Karola II.
* Elektrický stroj
* Fridrichova česť
* Jurajova harfa
* Herschelov ďalekohľad
* Hus
* Jordán
* Kohút
* Korytnačka
* Loď Argo
* Lodný stožiar
* Logaritmické pravítko
* Mačka
* Malý rak
* Malý trojuholník
* Nástenný kvadrant
* Severná mucha
* Slnečné hodiny
* Sob
* Sova
* Strážca pólu
* Strážca úrody
* Tigris
* Tlačiarenská dielňa
* Vetva jablone
* Vrch
* Žezlo a Ruka Spravodlivosti

 |
| Zaniknuté názvy súhvezdí | 
* Chemická pec
* Kyvadlové hodiny
* Ľalia
* Maliarsky podstavec
* Oktant Hadleyho
* Osa
* Plameniak
* Sochárska dielňa
* Sochárske rydlo
* Sup
* Štít Sobieskeho
* Včela (Bayer)
* Včela (Plancius)
* Veľký trojuholník

 |
**Alfréd Doležal**, tiež **Doleschall** (\* 24. júl 1864, Banská Bystrica, Slovensko – † 21. február 1931, Budapešť, Maďarsko) bol slovenský právnik; vnuk Michala Dionýza Doležala, syn Eduarda Alexandra Doležala.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Eduarda Alexandra Doležala a jeho manželky Irmy Raabeovej. Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a Budapešti, a neskôr tu pokračoval i v štúdiach práv na univerzite. Pôsobil v súdnictve v Budapešti, v rokoch 1891 - 1892 a 1895 - 1901 bol pracovníkom Ministerstva pravosúdia, v roku 1907 riadnym profesorom trestného a procesného práva na budapeštianskej univerzite, v rokoch 1920 - 1928 suploval i prednášky z medzinárodného práva. Zaoberal sa otázkami trestného a procesného práva proti deťom a mladistvým.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 65 - evanjelická cirkev v Banskej Bystrici; pokrstený ako Frigyes Alfréd Doleschall

Autoritné údaje: * GND: 127862188
* ISNI: 0000 0001 0947 6433
* LCCN: no90004601
* VIAF: 1047374
* WorldCat: lccn-no90004601
**Chromozómová aberácia** alebo **aberácia** je v genetike odchýlka v štruktúre chromozómu. Genetické aberácie sa zaraďujú medzi mutácie. Môžu vznikať spontánne pri poruchách delenia buniek či replikácie DNA, alebo pod vplyvom zmien vo vonkajšom prostredí (ionizujúce žiarenie, chemické mutagény, vírusy a podobne).

Štrukturálne aberácie
---------------------

Vyskytujú sa v somatických i zárodočných bunkách (gamétach) a týkajú sa zmeny štruktúry chromozómu (chromozómové mutácie). Delia sa ďalej na:

* *aberácie chromatídového typu* – dochádza k zmene štruktúry jednej chromatídy
* *aberácie chromozómového typu* – zmena štruktúry postihuje obe chromatídy toho istého chromozómu

K najčastejším mutáciám patria deficiencie (chýbanie časti genetickej informácie), duplikácie (zdvojenie časti genetickej informácie), inverzie („obrátenie" časti genetickej informácie, podobné obrátenej stránke v knihe) a translokácie (premiestnenie časti genetickej informácie na iné miesto).

Numerické aberácie (Genómové mutácie)
-------------------------------------

Týkajú sa zmien počtu chromozómov (tzv. polyploídia).

Zdroj
-----

* aberácia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 22 – 23.
**Karneia** (starogr. *Καρνεῖα* – *Karneia*) bol sviatok oslavovaný na počesť boha Apolóna Karneia v dórskych štátoch starovekého Grécka.

Sviatok Karneia oslavovali v Sparte a v iných dórskych štátoch v mesiaci karneios (august – september), ktorého názov bol odvodený od názvu tejto slávnosti. Slávili ho každoročne a to najmä v oblastiach Peloponézu, osobitne v lakónskych Amyklách. Slávnosť sa konala na počesť boha Apolóna, ale pôvodne pravdepodobne k pocte staršieho neznámeho boha, ktorý sa možno nazýval *Karnos* či *Karneios*.

Keď Pausanias v druhom storočí navštívil Lakóniu, dopočul sa od miestnych obyvateľov, že sa slávnosť na počesť Apolóna Karnejského (karneia) tešila v Sparte úcte ešte skôr, než prišli *Heraklovci* (príchod Dórov na Peloponéz). Bol uctievaný v dome veštca Kria, syna Theoklovho. Dorskí vyzvedači sa prostredníctvom Kriovej dcéry dostali ku Kriovi a dozvedeli sa informácie, ktoré potrebovali k dobytiu Sparty. Podľa miestnych, Apolóna Karnejského prikázal potom Dórom uctievať Apolónov veštec Karnos, pôvodom z Arkádie. Keď veštca Karna zavraždil Fylantov syn Hippotes, Apolónov hnev zasiahol dórsky tábor. Hippotes bol preto nútený utiecť a Dóri si následne od tej chvíle museli uzmierovať akarnanského veštca obeťami. Pausanias ďalej píše, že tento pôvodne achájsky sviatok nie je vlastne totožný s Karnejským. Praxilla totiž vo svojich veršoch uvádza, že Karnejský boh, syn Európy a Dia, bol vychovávaný Apolónom a bohyňou Léto. V postave Karnejského Apolóna sa zmiešalo pôvodné domáce božstvo s novým dórskym. Slávnosť lovcov a roľníkov sa postupne zmenila na slávnosť bojovníkov.

V staroveku bola známa aj iná povesť, podľa ktorej, keď Achájci vyrúbali v posvätnom Apolónovom háji v pohorí Ida pri Tróji driene (grécky kraneia), aby si mohli postaviť dreveného koňa, spozorovali hnev boha a preto sa ho snažili obeťami uzmieriť a Karnejským ho následne nazvali podľa názvu drienok.

Slávnosť Karneia odrážala spartský vojenský život. Jedlo sa podávalo a konzumovalo v prístreškoch podľa vojenského spôsobu, ale slávnosť mala čiastočne aj vidiecke aspekty osláv, medzi nimi preteky chlapcov so strapcami hrozna. Konali sa aj iné preteky a rovnako aj hudobné súťaže, ktoré priťahovali hudobníkov a básnikov zo všetkých kútov gréckeho sveta. Karneia bol hlavný dórsky sviatok, počas ktorého boli vojenské aktivity v Sparte zakázané.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 369.
2. 1 2 3  Thukydides. *Dejiny peloponézskej vojny V*. Martin : THETIS, 2010. ISBN 978-80-970115-4-3. S. 110 poznámky.
3. ↑  Thukydides, *Dejiny peloponézskej vojny*, 5,54.
4. 1 2 3 4  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 240.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 539 poznáky.
6. ↑  Herodotos, *História*, 7, 206.
**Clostridium tetani** je bežná pôdna baktéria a pôvodca tetanu. Vegetatívne bunky C. tetani sú zvyčajne tyčinkovité a dlhé do 2,5 μm, ale pri vytváraní spór sa zväčšujú a majú tvar tenisovej rakety alebo paličky. Spóry C. tetani sú extrémne odolné a možno ich nájsť na celom svete v pôde alebo v gastrointestinálnom trakte zvierat. Ak sa C. tetani dostane do rany, môže rásť a produkovať silný exotoxín, tetanospazmín, ktorý zasahuje do motorických neurónov a spôsobuje tetanus. Pôsobeniu toxínu možno zabrániť vakcínami proti tetanovému toxoidu, ktoré sa často podávajú deťom na celom svete.

Klinické opisy tetanu spojeného s ranami sa nachádzajú prinajmenšom už v 4. storočí pred Kr. v Hippokratovom diele *Aforizmy*. Prvé jasné spojenie s pôdou bolo v roku 1884, keď Arthur Nicolaier ukázal, že u zvierat, ktorým boli vstreknuté vzorky pôdy, sa vyvinul tetanus. V roku 1889 *C. tetani* izoloval z ľudskej obete Kitasato Shibasaburō, ktorý neskôr ukázal, že organizmus môže spôsobiť ochorenie, keď sa vstrekne zvieratám, a že toxín môže byť neutralizovaný špecifickými protilátkami. V roku 1897 Edmond Nocard ukázal, že tetanový antitoxín vyvoláva u ľudí pasívnu imunitu a možno ho použiť na profylaxiu a liečbu. V prvej svetovej vojne bola injekcia antiséra proti tetanu z koní široko používaná ako profylaxia proti tetanu u zranených vojakov, čo viedlo k dramatickému poklesu prípadov tetanu v priebehu vojny. Modernú metódu inaktivácie tetanového toxínu pomocou formaldehydu vyvinul Gaston Ramon v 20. rokoch 20. storočia; to viedlo k vývoju vakcíny proti tetanovému toxoidu P. Descombey v roku 1924, ktorá bola široko používaná na prevenciu tetanu vyvolaného zraneniami počas druhej svetovej vojny.

Referencie
----------

1. ↑  Pearce JM. Notes on tetanus (lockjaw). *Journal of Neurology, Neurosurgery, and Psychiatry*, 1996, s. 332. DOI: 10.1136/jnnp.60.3.332. PMID 8609513.
2. 1 2 3   *The Pink Book - Epidemiology and Prevention of Vaccine-Preventable Diseases*. 13. vyd. [s.l.] : U.S. Centers for Disease Control and Prevention, 2015. Dostupné online. Chapter 21: Tetanus, s. 341–352.
3. ↑   Prevention of tetanus during the First World War. *Medical Humanities*, 2012, s. 78–82. Dostupné online. DOI: 10.1136/medhum-2011-010157. PMID 22543225.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Clostridium tetani**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Clostridium tetani na anglickej Wikipédii.*
**Hellanikos** (starogr. *Ἑλλάνικος* – *Hellanikos*) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 424 pred Kr.

Hellanika, syna Alkaineta z élidskeho Leprea, korunovali v Olympii na 89. hrách v roku 424 pred Kr. olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.

Socha Hellanika stála kedysi v olympijskej Altide. Jeho sochu si ešte v druhom storočí mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal: „*Rovnako leprejský Alkainetos, syn Theantov, a jeho synovia získali olympijské víťazstvá. Sám Alkainetos zvíťazil v pästnom zápase medzi mužmi a ešte predtým medzi chlapcami. Hellanikovi, synovi Alkaineta, sa podarilo, že bol za pästný zápas vyhlásený víťazom chlapcov počas osemdesiatej deviatej olympiády, Theantovi pri nasledujúcich (420 pred Kr.). Aj oni všetci majú v Olympii sochy."*

Alkainetova socha sa žiaľ nedochovala, ale podstavec jeho sochy s nápisom obnoveným v 1. storočí bol objavený vo východnej časti byzantskej stavby. Pôvodne stál pravdepodobne východne od Diovho chrámu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Ole Thomsen, *Classica Et Mediaevalia*, str. 84
2. 1 2 3  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 445.
3. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 247.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 568-569 vysvětlivky.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Inachos** alebo **Ínachos** (starogr. *Ἴναχος* – *Inachos*, lat. *Inachus*) je v gréckej mytológii boh rovnomennej rieky, syn Titana Ókeana a jeho manželky Téthye, prvý kráľ Argu.

Po potope sveta, ktorú najvyšší boh Zeus zoslal na ľudstvo sa Deukalión so svojou ženou Pyrrhou stali zakladateľmi nového ľudského rodu. Potopu prežili aj ľudia, ktorí sa ukryli vo vysokých horách. Prvým kráľom Argu sa stal riečny boh Inachos, hneď potom, ako po potope vykopal v Argu kanály a odviedol všetky stojaté vody do mora, aby sa tam mohli usadiť ľudia. Podľa argejskej tradície to bolo približne v roku 2000 pred Kr. 

So svojou manželkou Ókeanovnou Laodikou mal Inachos následne syna Forónea, ktorý pomohol ľuďom usadiť sa v spoločných osadách a podľa argejských povestí dal on prvý ľuďom oheň a nie Titan Prometeus ako to uvádzajú iné grécke mýty, bol aj prvý, ktorý naučil ľud rozličným remeslám.

Podľa niektorých neskorších antických autorov bol Inachos ženatý so svojou sestrou Meliou alebo Argeiou a ich deťmi boli synovia Aigialeus a Foróneus a dcéra Ió.

Referencie
----------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,1.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 110-111.
3. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 1,7,2.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 226.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 151-152.
6. 1 2  Hyginus, *Fabulae* 143.

Pozri aj
--------

* Zoznam kráľov Argu
**C40 - C41: ZHUBNÉ NÁDORY KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY** patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).

Nezahŕňa kostnú dreň NS (C96.7) a synoviálnu membránu (C49.-).

**C40 - ZHUBNÝ NÁDOR KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY KONČATÍN**

C40.0 - Lopatka a dlhé kosti hornej končatiny
  
C40.1 - Krátke kosti hornej končatiny
  
C40.2 - Dlhé kosti dolnej končatiny
  
C40.3 - Krátke kosti dolnej končatiny
  
C40.8 - Presahujúca lézia kosti a kĺbovej chrupky končatín
  
C40.9 - Nešpecifikovaná kosť a kĺbová chrupka končatiny

**C41 - ZHUBNÝ NÁDOR KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY INÝCH A NEŠPECIFIKOVANÝCH LOKALIZÁCIÍ**

Nezahŕňa:

* kosti končatín (C40.-)
* chrupku
	+ ucha (C49.0)
	+ hrtana (C32.3)
	+ končatín (C40.-)
	+ nosa (C30.0-)

C41.0 - Kosti lebky a tváre

Čeľusť - maxilla
Očnica - orbita
Nezahŕňa karcinóm akéhokoľvek typu okrem intraoseálneho a odontogénneho karcinómu
čeľustnej dutiny (C31.0)
horného ďasna (C03.0)
dolného ďasna (sánky) (C41.1)
C41.1 - Sánka - mandibula

Kosť dolného ďasna
Nezahŕňa karcinóm akéhokoľvek typu okrem intraoseálneho a odontogénneho karcinómu
ďasna NS (C03.9)
dolného ďasna (C03.1)
čeľuste - horného ďasna (C41.0)
C41.2 - Chrbtica

Nezahŕňa krížovú kosť a kostrč (C41.4).
C41.3 - Rebrá, mostík a kľúčna kosť
  
C41.4 - Panvové kosti, krížová kosť a kostrč
  
C41.8 - Presahujúce lézie kosti a kĺbovej chrupky

Zhubný nádor kosti a kĺbovej chrupky, ktorého miesto vzniku nemožno zatriediť do žiadnej z položiek C40 - C41.4.
C41.9 - Nešpecifikovaná kosť a kĺbová chrupka

Zdroj
-----

* Národné centrum zdravotníckych informácií
**C64 - C68: ZHUBNÉ NÁDORY MOČOVEJ SÚSTAVY** patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).

  

**C64 - ZHUBNÝ NÁDOR OBLIČKY OKREM OBLIČKOVEJ PANVIČKY**

Nezahŕňa obličkové(ú):

* kalichy (C65)
* panvičku (C65)

  

**C65 - ZHUBNÝ NÁDOR OBLIČKOVEJ PANVIČKY**

Pelviureterálne spojenie
  
Obličkové kalichy

  

**C66 - ZHUBNÝ NÁDOR MOČOVODU**

Nezahŕňa močovodový otvor do mechúra (C67.6).

  

**C67 - ZHUBNÝ NÁDOR MOČOVÉHO MECHÚRA**

C67.0 - Trigonum močového mechúra
  
C67.1 - Klenba močového mechúra
  
C67.2 - Bočná stena močového mechúra
  
C67.3 - Predná stena močového mechúra
  
C67.4 - Zadná stena močového mechúra
  
C67.5 - Krčok mechúra

Vnútorný otvor močovej rúry - orificium urethrae internum
C67.6 - Močovodový otvor
  
C67.7 - Prvomočovod - urachus
  
C67.8 - Presahujúca lézia močového mechúra
  
C67.9 - Močový mechúr bez špecifikácie

  

**C68 - ZHUBNÝ NÁDOR INÝCH BLIŽŠIE NEŠPECIFIKOVANÝCH MOČOVÝCH ORGÁNOV**

Nezahŕňa urogenitálnu sústavu NS:

* ženskú (C57.9)
* mužskú (C63.9)

C68.0 - Močová rúra

Nezahŕňa vnútorný otvor močovej rúry (C67.5).
C68.1 - Parauretrálne žľazy
  
C68.8 - Presahujúca lézia močových orgánov

Zhubný nádor močových orgánov, ktorého miesto vzniku nemožno zatriediť pod žiadnu z položiek C64 - C68.1.
C68.9 - Nešpecifikovaný močový orgán

Močová sústava NS

Zdroj
-----

* Národné centrum zdravotníckych informácií
Turbodúchadlo naftového motora
Automobil Mazda 3 s moderným 1,6-litrovým preplňovaným naftovým motorom so systémom common rail, variabilnou geometriou turbodúchadla, medzichladičom a rozvodom DOHC
**Preplňovaný naftový motor** populárne ale nevhodne aj **turbodiesel**, **turbo-diesel** či **turbo diesel** označuje naftový motor, ktorý je vybavený turbodúchadlom. Prepĺňanie turbodúchadlom je v dnešnej dobe bežné v naftových motoroch moderných osobných a nákladných automobilov, a montuje sa hlavne kvôli vyšším výkonom, nižším emisiám a lepšej účinnosti pri zachovaní rovnakého zdvihového objemu motora. Preplňované naftové motory v automobiloch sú tiež ekologickejšie v porovnaní s atmosférickými naftovými motormi.

História
--------

Turbodúchadlo bolo vyvinuté začiatkom 20. storočia švajčiarskym inžinierom Alfredom Büchim, ktorý bol vedúcim vo vývoji naftových motorov v továrni Gebruder Sulzer v meste Winterthur. Büchi svoje turbodúchadlo vyvinul špeciálne pre naftový motor. V jeho patente z roku 1905 sa uvádza aj to, že turbodúchadlo prináša efektívne zlepšenia pre naftové motory, ktoré boli prvýkrát v cestnej premávke použité v roku 1922.

Referencie
----------

1. ↑  Power for the Future, Dan McCosh. *Popular Science* Oct 1993
2. ↑  Motoring with David Tomlinson. *Country life,* Volume 186. S.n, 1992
3. ↑  Porsche Turbo: The Full History. Peter Vann. *MotorBooks International*, 11 Jul 2004
4. ↑  Compressor Performance: Aerodynamics for the User. M. Theodore Gresh. *Newnes*, 29 Mar 2001
5. ↑  Diesel and gas turbine progress, Volume 26. *Diesel Engines*, inc. 1960
6. ↑  *How It Works: Science and Technology,* Volume 9 Marshall Cavendish Corporation 0 Reviews Marshall Cavendish, 2003

Pozri aj
--------

* Turbocharged Direct Injection
* Common rail
* Medzichladič
* Turbodúchadlo s variabilnou geometriou lopatiek

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Turbo-diesel na anglickej Wikipédii.*
**C73 - C75: ZHUBNÉ NÁDORY ŠTÍTNEJ ŽĽAZY A INÝCH ŽLIAZ S VNÚTORNÝM VYLUČOVANÍM** patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).

  

**C73 - Zhubný nádor štítnej žľazy**

  

**C74 - Zhubný nádor nadobličky**

C74.0 - Kôra nadobličky
  
C74.1 - Dreň nadobličky
  
C74.9 - Nešpecifikovaná nadoblička

  

**C75 - Zhubný nádor iných žliaz s vnútorným vylučovaním a blízkych štruktúr**

Nezahŕňa:

* nadobličku (C74.-)
* endokrinný pankreas (C25.4)
* vaječník (C56)
* semenník (C62.-)
* týmus (C37)
* štítnu žľazu (C73)

C75.0 - Prištítna žľaza
  
C75.1 - Podmozgová žľaza (hypofýza)
  
C75.2 - Kraniofaryngový vývod
  
C75.3 - Šuškovité teliesko - corpus pineale
  
C75.4 - Krčnicové klbko - glomus caroticum
  
C75.5 - Aortálne teliesko a iné paragangliá
  
C75.8 - Nešpecifikované pluriglandulárne postihnutie

Poznámka: Ak sú lokalizácie viacnásobného postihnutia známe, majú sa kódovať jednotlivo.
C75.9 - Nešpecifikovaná žľaza s vnútorným vylučovaním

Zdroj
-----

* Národné centrum zdravotníckych informácií