**Chlorid ortutný** (Hg2Cl2) je anorganická zlúčenina chlóru a ortuti, v ktorej je oxidačné číslo ortuti I. V prírode sa nachádza ako zriedkavý minerál kalomel.

Opis
----

Chlorid ortutný je hustá biela alebo žltkasto biela, pevná látka bez zápachu a vône. Chlorid ortutný býva súčasťou referenčnej elektródy v elektrochémii, takzvanej kalomelovej elektródy.

Vlastnosti
----------

Ortuť je jedinečná pre svoju schopnosť ľahko vytvárať väzby typu M-M. Chlorid ortutný je lineárna molekula. Minerál kalomel kryštalizuje v tetragonálnej štruktúre, s priestorovým usporiadaním I4/m 2/m 2/m. Elementárna bunka z kryštálovej štruktúry je ukázaná nižšie:


|  |  |
| --- | --- |
| Model molekuly chloridu ortutnéhoModel molekuly chloridu ortutného | Model deformovanej oktaedrickej koordinácie ortute v kalomeliModel deformovanej oktaedrickej koordinácie ortute v kalomeli |
| Elementárna bunka z molekúl chloridu ortutného | Deformovaná oktaedrická koordinácia Hg |

Dĺžka väzby Hg-Hg je 253 pm (Hg-Hg v kove je 300 pm) a dĺžka väzby Hg-Cl v lineárnej štruktúre chloridu ortutného je 243 pm. Celková koordinácia každého atómu ortute je oktaédrická, keďže okrem dvoch najbližších susedných atómov má každý atóm ortuti vo svojom okolí štyri atómy chlóru s väzbovou dĺžkou 321 pm. Vznikajúci oktaéder teda nie je pravidelný. V chloride ortutnom bola potvrdená i existencia dlhších polykatiónov ortute.[chýba zdroj]

Výroba a reakcie
----------------

Chlorid ortutný sa vyrába reakciou elementárnej ortute s chloridom ortutnatým:[chýba zdroj]

Hg + HgCI2 → Hg2Cl2
Môže byť pripravený tiež pomocou zrážania v metatéznej reakcii vo vodnom roztoku dusičnanu ortutného s použitím rôznych zdrojov chloridového aniónu, vrátane NaCl alebo HCl:[chýba zdroj]

2 HCl + Hg2(NO3)2 → Hg2Cl2 + 2 HNO3
Amoniak reaguje s chloridom ortutným, pričom dochádza k disproporcionácii:[chýba zdroj]

Hg2Cl2 + 2 NH3 → Hg + Hg(NH2)Cl + NH4Cl
### Kalomelová elektróda

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Kalomelová elektróda*
Chlorid ortutný sa používa vo veľkej miere v elektrochémii, s využitím jednoduchosti jeho oxidačno-redukčných reakcií. Kalomelová elektróda býva referenčnou elektródou, a to najmä v starších publikáciách. Počas posledných 50 rokov, bola nahradená argentochloridovou elektródou (Ag/AgCl). Aj keď sa ortuťové elektródy prestali používať vo veľkej miere, kvôli nebezpečnej povahe ortute, mnohý chemici veria, že sú stále lepšie a že nie sú nebezpečné, ak sú používané správne.[chýba zdroj] Rozdiely v experimentálnych potenciáloch sa líšia len minimálne od hodnôt uvádzaných v literatúre. Ostatné typy elektród sa môžu líšiť v závislosti na podmienkach o 70 až 100 milivoltov.[chýba zdroj]

### Fotochémia

Chlorid ortutný sa po vystavení UV žiareniu rozloží na chlorid ortutnatý a elementárnu ortuť:

Hg2Cl2 → HgCI2 + Hg
Proces tvorby ortute môže byť použitý pre výpočet počtu fotónov vo svetelnom zväzku technikou aktinometrie. Využitím svetelnej reakcie v prítomnosti chloridu ortutnatého a šťavelanu amónneho vzniká chlorid ortutný, chlorid amónny a oxid uhličitý:

2 HgCl2 + (NH4)2C2O4 + hν → Hg2Cl2(s) + 2 NH4Cl + 2 CO2
Táto konkrétna reakcia bola objavená J. M. Ederom (odtiaľ názov **Ederova reakcia**) v roku 1880 a opätovne overená W. E. Rosevaereom v roku 1929.

Referencie
----------

1. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1910), „Calomel", *Encyclopædia Britannica (11th ed.)*, 5, Cambridge University Press, str. 59–60
2. ↑  HOUSECROFT, Catherine E.; SHARPE, A. G.. *Inorganic Chemistry*. 3. vyd. [s.l.] : Pearson Education, 2008. Dostupné online. ISBN 978-0-13-175553-6. S. 222. (po anglicky)
3. ↑  SKOOG, Douglas A.; HOLLER, F. James; NIEMAN, Timothy A.. *Principles of Instrumental Analysis*. 5th. vyd. [s.l.] : Saunders College Pub. 1998. ISBN 978-0-03-002078-0. S. 253–271.
4. ↑  Wells A.F. (1984) *Structural Inorganic Chemistry* 5th edition Oxford Science Publications ISBN 0-19-855370-6
5. ↑  ROSEVEARE, W. E.. The X-Ray Photochemical Reaction between Potassium Oxalate and Mercuric Chloride. *J. Am. Chem. Soc.*, 1930, s. 2612–2619. DOI: 10.1021/ja01370a005.

Pozri aj
--------

* Fluorid ortutný
* Bromid ortutný
* Jodid ortutný
* Chlorid ortutnatý

Iný projekt
-----------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chlorid ortutný**

Externé odkazy
--------------

* International Chemical Safety Card 0984
* National Pollutant Inventory - Mercury and compounds Fact Sheet
* NIOSH Pocket Guide to Chemical Hazards

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mercury(I) chloride na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chloridy s prvkom v oxidačnom čísle I. |
| --- |
| 
* Chlorid amónny (NH4Cl)
* Chlorid bórny (BCl)
* Chlorid brómny (BrCl)
* Chlorid cézny (CsCl)
* Chlorid draselný (KCl)
* Chlorid francný (FrCl)
* Chlorid hlinný (AlCl)
* Chlorid indný (InCl)
* Chlorid jódny (ICl)
* Chlorid lítny (LiCl)
* Chlorid meďný (CuCl)
* Chlorid ortutný (HgCl)
* Chlorid rubídny (RbCl)
* Chlorid selénny (SeCl)
* Chlorid sodný (NaCl)
* Chlorid strieborný (AgCl)
* Chlorid tálny (TlCl)
* Chlorid tórny (ThCl)
* Chlorid zlatný (AuCl)
* Chlorovodík (HCl)

 |
| 
* *pozri aj:* Dichlorid disírnatý (S2Cl2)
* Chlórkyán (NCCl)

 |