recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maritime Provinces** (doslova *Prímorské provincie*) alebo **Canadian Maritimes** alebo **The Maritimes** je východokanadský región pozostávajúci z troch provincií New Brunswick, Nové Škótsko a Ostrov princa Eduarda. Vďaka polohe atlantickom pobreží, sú Maritime provinces subregiónom vyššieho celku - Atlantickej Kanady, v ktorej sa okrem Pobrežných provincií nachádza aj provincia Newfoundland a Labrador. Počet obyvateľov v roku 2011 bol 1 813 102.

Galéria
-------

* Mapa Maritime ProvincesMapa Maritime Provinces
* Používané jazyky (2006)Používané jazyky (2006)

Referencie
----------

1. 1 2   *Population and dwelling counts, for Canada, provinces and territories, 2011 and 2006 censuses* [online]. Statistics Canada, 2012-01-24, [cit. 2012-03-17]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Regióny Kanady

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Maritime Provinces**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku The Maritimes na anglickej Wikipédii.*
**Miroslav Zounar** (\* 15. jún 1932, Osečnice – † 28. marec 1998, Praha) bol český herec, ktorý sa preslávil svojou úlohou predsedu JZD v trilógii Zdeňka Trošku, Slunce, seno, jahody, Slunce, seno a pár facek a Slunce, seno, erotika.

Mladosť strávil vo východných Čechách. Po štúdiách na gymnáziu sa prihlásil na pražskú DAMU. Po jej ukončení získal angažmán v divadle v Příbrami a potom v *Divadle Víťazného februára* v Hradci Králové. V 70. rokoch 20. storočia zakotvil v Prahe. Najskôr v Činohernom klube a po dvoch rokoch prešiel do hereckého súboru Filmového štúdia Barrandov.

Spočiatku hereckých príležitostí pred kamerou bolo poskromne. Vždy išlo skôr o vedľajšie úlohy. Viac začal hrať až keď sa politicky angažoval. Väčšinou išlo o filmy s propagandistickou tématikou. V tej dobe získal titul zaslúžilý umelec. Až v neskoršom veku prišli úlohy, ktoré ho viac zviditeľnili a ukázali aj jeho komediálny talent. Úloha predsedu hoštického JZD *Rádla* vo filme Slunce, seno, jahody aj v následnom pokračovaní tejto trilógie ho zapísal v podvedomí divákov. V 1991 odišiel do predčasného dôchodku. Pred kamerou sa naposledy objavil v roku 1994 v rozprávke Princezna ze mlejna, kde stvárnil úlohu kapelníka. Jeho manželka bola lekárka *Marta Zounarová*. Ich syn Martin Zounar je známy český herec.

Na začiatku 90. rokov 20. storočia ochorel na rakovinu, ktorej po dlhom boji v roku 1998 podľahol.

Referencie
----------

1. ↑  Miroslav Zounar - Životopis

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Miroslav Zounar na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Miroslav Zounar v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Miroslav Zounar vo Filmovej databáze
* Miroslav Zounar v Internet Movie Database (po anglicky)
* Kinobox.cz

Autoritné údaje: * abART: 97618
* ISNI: 0000 0000 5568 6995
* LCCN: no97051830
* NK ČR: jk01152801
* VIAF: 73460616
* WorldCat: lccn-no97051830
**Peter Vajcik** (\* 17. apríl 1902, Špania Dolina – † 5. jún 1985, Bratislava) bol vysokoškolský pedagóg. Pseudonym: Patrozalčan, Veršinov.

Rodina
------

* otec Peter Vajcik
* matka Mária rod. Pašková

Životopis
---------

V roku 1913 – 1921 študoval na kat. gymnáziu v Banskej Bystrici, 1921 – 1925 teológiu na Teologickej fakulte KU a 1925 – 1931 diaľkovo filozofiu a dejepis na Filozofickej fakulte KU v Prahe, štúdium dokončil 1936 na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Roku 1925 vysvätený za kňaza, 1933 ThDr. 1937 PhDr. V roku 1925 – 1934 rokuk. kaplán katechéta na Vrútkach a v Banskej Bystrici, neskôr profesor na učiteľskej akadémii v Bratislave a na gymnáziu v Martine, 1944 účastník SNP, pracovník Povereníctva školstva a národnej osvety v Banskej Bystrici, 1945 – 1947 jeho prednosta. Univerzitný profesor na PF Slovenskej univerzity v Bratislave, na VŠPd a na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Zakladateľ moderného historicko-pedagogického bádania na Slovensku. Zaoberal sa všeobecno-historickými otázkami, problematikou dejín školstva a pedagogiky i pedagogickej metodológie. Monograficky spracoval študijné a školské poriadky. V štúdiách sprístupnil odkaz svetových pedagogických osobností. Autor celoštátnych učebníc pedagogiky, dejín českej a slovenskej pedagogiky a ďalších vysokoškolských učebných textov. Publikoval v odborných pedagogických čsp. a zborníkoch. Člen vedeckých rád viacerých inštitúcií. Nositeľ 
viacerých pedagogických vyznamenaní.

Dielo
-----

* Školstvo, študijné a školské poriadky na Slovensku v 16. stor. Bratislava roku 1955
* Pedagogické skúmanie a pedagogický denník, Bratislava roku 1962
* Dejiny pedagogiky, Bratislava roku 1956
* Vybrané kapitoly z dejín školstva a pedagogiky na Slovensku, Bratislava roku 1971

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 12689700X
* NK ČR: mzk2004258555
* SNK: 156662
* VIAF: 84595284
**Peter Weller** (\* 24. jún 1947) je americký herec a režisér.

V detstve sa venoval hudbe, hral na trúbku v jazzovom súbore. Roku 1987 hral hlavnú úlohu vo filme *RoboCop*. Medzi jeho ďalšie filmy patrí *Styx* (2001) alebo *Star Trek: Do temnoty* (2013). Hral tiež v rôznych seriáloch, ako napríklad *Odyssey 5* (2002) a *Dexter* (2010). V roku 2012 to potom bola menšia úloha v epizóde "Post Mortem" seriálu *Dr. House*, ktorú tiež režíroval.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Peter Weller**

Externé odkazy
--------------

* Peter Weller v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Peter Weller v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peter Weller na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 139010878
* GND: 143554514
* ISNI: 0000 0001 1473 8661
* LCCN: n94013885
* NK ČR: xx0146572
* SNK: 150657
* VIAF: 64193413
* WorldCat: lccn-n94013885
**Damón** (starogr. *Δάμων*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. stor. pred Kr.

Damón z Delf si na 162. olympijských hrách v roku 132 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol najstarším a hlavným olympijským pretekom, menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. V starovekom Grécku zostavili zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi v stadiodrome koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní.

Zoznam olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), a to i meno olympionika Damóna, uvádza historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (starogr. *Παντοδαπὴ Ἱστορία* – *Pantodapé Historia*). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2004. ISBN 0-203-49732-5. S. 158.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 425.
5. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Ladislav Protuš** (\* 2. december 1886, Banská Bystrica-Radvaň – † 1953) bol československý politik a poslanec Národného zhromaždenia republiky Československej za Národné zjednotenie.

Biografia
---------

Jeho otec bol Ján Protuš a matka Mária rod. Petríkova. V rokoch 1919 – 1920 pôsobil ako tajomník Slovenského klubu v Revolučnom národnom zhromaždení. Politicky sa angažoval v Československej národnej demokracii (ČND). Za ňu kandidoval v parlamentných voľbách v roku 1929. V rokoch 1932 – 1938 zasadal v bratislavskom mestskom zastupiteľstve za ČND. V parlamentných voľbách v roku 1935 bol zvolený za Národné zjednotenie (formácia, do ktorej sa združilo viacero pravicových a nacionalistických politických subjektov, vrátane ČND) do Národného zhromaždenia. Mandát si oficiálne podržal do 21. marca 1939. Patril do tej časti Národného zjednotenia, ktorá nenadväzovala na Československú národnú demokraciu, ale na formáciu Národná liga.

Profesiou bol vrchným technickým komisárom. Podľa údajov z roku 1935 býval v Bratislave.

Referencie
----------

1. ↑   Inž. Protuš o tajnej klauzule. *Slovák*, 1929-08-28, roč. XI, čís. 194, s. 4.
2. ↑   Na Slovensku kandiduje 15 strán. *Slovenský denník*, 1929-10-13, roč. XII, čís. 236, s. 2.
3. ↑   Bratislavské mestské zastupiteľstvo. *Slovenský denník*, 1932-06-07, roč. XV, čís. 130, s. 2.
4. ↑   *Ladislav Protuš* [online]. Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, [cit. 2011-10-15]. Dostupné online. (česky)
5. ↑   *kol. aut.: Politické strany, 1861-1938*. Brno : Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-178-X. S. 7888. (česky)
6. ↑   *zoznam zvolených poslancov* [online]. Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, [cit. 2011-10-11]. Dostupné online. (česky)

Externé odkazy
--------------

* Prejav Ladislava Protuša v Národnom zhromaždení roku 1936 (po česky)
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 60 - farnosť Radvaň; pokrstený ako Johann Martin Slovenszky
**Danaova klasifikácia minerálov** je systém zadelenia minerálov do skupín, ktorý je založený predovšetkým na chemickom zložení minerálov.

Zakladateľom tejto klasifikácie bol James Dwight Dana, americký geológ a mineralóg. Jeho klasifikáciu neskôr zrevidoval a doplnil jeho syn Edward Salisbury Dana.

Základné delenie
----------------

1 Prírodné prvky a zliatiny
2 Sulfidy
3 Sulfosoli
4 Jednoduché oxidy
5 Oxidy obsahujúce urán a tórium
6 Hydroxidy a oxidy obsahujúce hydroxil
7 Viacnásobné oxidy
8 Viacnásobné oxidy obsahujúce Nb, Ta a Ti
9 Normálne halogenidy
10 Oxohalogenidy a hydrohalogenidy
11 Komplexy halogénov
12 Zlúčeniny halogenidov
13 Hydrogénuhličitany
14 Bezvodé normálne uhličitany
15 Hydratované normálne uhličitany
16a Bezvodé uhličitany obsahujúce hydroxil alebo halogén
16b Hydratované uhličitany obsahujúce hydroxil alebo halogén
17 Zlúčeniny uhličitánov
18 Normálne nitráty (dusičnany)
19 Nitráty obsahujúce hydroxil alebo halogén
20 Zlúčeniny nitrátov
21 Normálne Jodičnany
22 Jodičnany obsahujúce hydroxil alebo halogén
23 Zlúčeniny Jodičnanov
24 Bezvodé boritany
25 Bezvodé boritany obsahujúce hydroxil alebo halogén
26 Hydratované boritany obsahujúce hydroxil alebo halogén
27 Zlúčeniny boritanov
28 Bezvodé kyslé a normálne sírany
29 Hydratované kyslé a normálne sírany
30 Bezvodé sírany obsahujúce hydroxil alebo halogén
31 Hydratované sírany obsahujúce hydroxil alebo halogén
32 Zlúčeniny síranov
33 Selénany a tellurany
34 Seleničitany, telluričitany a síričitany
35 Bezvodé chrómany
36 Zlúčeniny chrómanov
37 Bezvodé kyslé fosfáty, arzeničnany a vanadičnany
38 Bezvodé normálne fosfáty, arzeničnany a vanadičnany
39 Hydratované kyslé fosfáty, arzeničnany a vanadičnany
40 Hydratované normálne fosfáty, arzeničnany a vanadičnany
41 Bezvodé kyslé fosfáty, arzeničnany a vanadičnany obsahujúce hydroxil alebo halogén
42 Hydratované kyslé fosfáty, arzeničnany a vanadičnany obsahujúce hydroxil alebo halogén
43 Zlúčeniny fosfátov, arzeničnanov a vanadičnanov.
44 Antimonitany
45 Kyslé a normálne antimonitany a arzenitany
46 Antimonitany a arzenitany obsahujúce hydroxil alebo halogén
47 Oxosoly vanádu
48 Bezvodé molybdénany a wolfrámany
49 Hydrátované molybdénany a wolfrámany
50 Organické zlúčeniny
51 - 78 Silikáty

Pozri aj
--------

* Strunzova klasifikácia minerálov
* Nickelova-Strunzova klasifikácia minerálov


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
O pápežovi pozri *Inocent V..*

**Peter z Tarentaise** (franc. Pierre de Tarentaise; \* 1102, Saint-Maurice-l’Exil – † 14. september 1174, Cirey) bol francúzsky rímskokatolícky duchovný, opát, biskup a svätec.

Životopis
---------

V roku 1121 vstúpil do cisterciánskeho kláštora Bonnevaux v Lieudieu.

V roku 1132 sa stal opátom kláštora v Plancherine, dcérskeho káštora kláštora Cîteaux. V roku 1142 bol požiadaný, aby sa ujal ako arcibiskup opustenej arcidiecézy Tarentaise. 

Zomrel v roku 1174 a už v roku 1191 bol kanonizovaný

Referencie
----------

1. 1 2  PRIEUR, Jean; VULLIEZ, Hyacinthe. *Saints et saintes de Savoie*. [s.l.] : La Fontaine de Siloé, 1999. ISBN 978-2-8420-6465-5.

Literatúra
----------

* HENRIQUEZ, Chrysostomus, O.Cist.: *Menologium cisterciense*, Anvers 1630
* WILLI, Dominicus, O.Cist. *Päpste, Kardinäle und Bischöfe aus dem Cistercienser-Orden*. Cistercienser Chronik, XXIV (1912)

Pozri aj
--------

* Kláštor Cîteaux
* Cisterciánsky rád

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Pierre de Tarentaise (cisterciák) na českej Wikipédii a Pierre de Tarentaise na francúzskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 165850779
* GND: 1012307727
* ISNI: 0000 0001 1954 1219
* LCCN: no2010040118
* VIAF: 108046441
* WorldCat: lccn-no2010040118
**Miroslav Sura** (\* 3. október 1948, Košice) je slovenský historik umenia a architektúry.

Životopis
---------

Základnú školu navštevoval v Banskej Bystrici, 1968 maturoval na Strednej priemyselnej škole strojníckej vo Zvolene, vysokoškolské štúdium absolvoval na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. V roku 1974 začal pracovať na Mestskej pamiatkovej správe v Bratislave (1976 vedúci odboru pamiatkovej starostlivosti), 1978 – 1983 pôsobil vo funkcii vedúceho výskumu pamiatok v Projektovom ústave kultúry Bratislava, stredisko v Banskej Bystrici. Od roku 1983 je riaditeľom Oblastného reštaurátorského ateliéru v Banskej Bystrici (Pamiatkového ústavu v Bratislave). Bol členom Reštaurátorskej komisie (1988 – 1998) a od roku 2000 je prezidentom občianskeho združenia ITHAKA. V 80. rokoch pracoval na akcii *"Záchrana pokladu"* – projektu záchrany Banskej Štiavnice. Stal sa autorom najlepšieho výskumu roku 1980 za objekt 198/II Banská Bystrica a hrad Vígľaš (1981). Publikoval elaboráty z umelecko-historických architektonických výskumov pamiatkových objektov. Medzi najvýznamnejšie výskumy patrí hrad Vígľaš, Hradný areál Banská Bystrica s návrhom realizácie slohovej rekonštrukcie Matejovho domu, Kostola Nanebovzatie Panny Márie s primárnym dotvorením existencie Románskej Baziliky z 13. storočia. Ako prvý spracoval výskum bloku III. Mestskej pamiatkovej rezervácie Banská Bystrica. Realizoval (v spolupráci s akad. soch. I. Škadlíkom) zhotovenie slohovej vežičky budovy na Námestí SNP č. 23 v Banskej Bystrici (1997). Uskutočnil výskum Mestskej radnice Nám. SNP č. 1 v Banskej Bystrici s významným nálezom gotických nástenných malieb a základov najstaršej meštianskej architektúry z 13. storočia (1998). Je autorom ideového projektu a ojedinelej realizácie transferu gotickej svätyne kostola v obci Koš (6. decembra 2000). Realizoval slohovú rekonštrukciu secesných fasád objektu Matice slovenskej v Báčskom Petrovci (2001).

Literatúra
----------

* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 6135 468X
* LCCN: n83228199
* VIAF: 18608458
* WorldCat: lccn-n83228199
**Londýnska zmluva** z roku 1358 (ang. *Treaty of London*), tiež známa ako **prvá Londýnska zmluva** bola podpísaná počas Storočnej vojny, ktorá prebiehala medzi Anglickom a Francúzskom.

Predohra
--------

Anglický kráľ Eduard III. v roku 1356 zvíťazil nad Francúzmi v bitke pri Poitiers. Počas bitky sa Jánovi III. pánovi Buchu, podarilo uniesť francúzskeho kráľa, Jána II. a niekoľkých jeho šľachticov. Na žiadosť pápeža Inocenta VI. sa v Londýne usporiadalo 13. marca 1357 rokovanie. Eduard III. nechal priniesť Jána II. do Londýna, kde sa v máji roku 1358 podpísala prvá Londýnska zmluva.

Obsah zmluvy
------------

Zmluva stanovila vykúpenie Jána II. ktoré malo Francúzsko stáť 4 miliónov ékusov (francúzska mena) a nemalé územie, ktoré zahŕňalo Normandiu, Maine, Anjou, Calais, Ponthieu a Bretónske vojvodstvo. Francúzi Angličanom nikdy za vykúpenie nezaplatili, ale rokovania pokračovali ďalej, čo viedlo k podpísaniu druhej Londýnskej zmluvy.

Referencie
----------

1. 1 2 3  LE PATOUREL, John. *Feudal Empires:Norman and Plantagenet*. London : Hambledon Continuum, 1984. ISBN 0-907628-22-2. S. 20-21. (po anglicky)
2. ↑  ROBISON, William B; FRITZE, Ronald H. *Historical Dictionary of Late Medieval England, 1272-1485*. [s.l.] : Westport CT: Greenwood Press, 2002. ISBN 0-313-29124-1. S. 325. (po anglicky)

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Politický portál |
Vľavo 17 HM2, vpravo 17 HMR
Vľavo: 17HMR, vpravo: .22 LR
**.17 Hornady Mach 2**, alebo tiež **.17 HM2** je náboj s okrajovým zápalom. Na trh bol uvedený v roku 2004 firmou Hornady, čím sa navádzalo na úspešný náboj .17 HMR uvedený v roku 2002 (.17 HM2 nie je v súčasnej dobe (rok 2007) ani zďaleka tak úspešný).

Konštrukcia a výkon náboja
--------------------------

.17 HM2 vychádza z náboja .22 LR (.17 HMR vychádzal zo silnejšieho náboja .22 WMR). Nábojnica bola trochu predĺžená a zaškrtená na kalibri .17" (4,5 mm) a používa strelu o polovičnej hmotnosti než priemerný náboj .22 LR. Táto ultraľahká strela je kľúčom k dosiahnutiu veľmi vysokých úsťových rýchlostí. To ale nie je na úkor výkonu, ktorý náboj podáva z hľadiska terminálnej balistiky.

.17 HM2 dosahuje dvakrát väčšiu rýchlosť než bežný .22 LR, čo má za následok plochšiu trajektóriu letu až do vzdialenosti 140 m, čo je maximálny efektívny dostrel tohto náboja. To má za následok veľmi dobrú presnosť.

Je veľmi náročné vyrobiť oplášťovanú strelu, ktorá má veľkosť len .17". Tato skutočnosť sa odráža v cene náboja, ktorá je asi 5x vyššia než u veľmi lacného .22 LR. Stále je ale nižšia než niektoré používané náboje zo stredovým zápalom a nižšia než u náboja .17 HMR.

Vzhľadom na to, že tento náboj vychádza z náboja .22 LR, tak nie je príliš náročné prerobiť zbrane komorované na .22 LR na tento náboj.

Špecifikácia
------------

* Priemerná hmotnosť strely: 17 grainov
* Priemerná úsťová rýchlosť: 650 m/s
* Priemerná úsťová energia: 230 J

* Priemer strely: .172 in (4,37 mm)
* Celková dĺžka náboja: 1,00" (25,4 mm)

* Typ zápalky: okrajový zápal

Príklady zbraní používajúcich tento náboj
-----------------------------------------

* CZ 452 American .17 Mach 2
* Ruger K77/17VM2BBZ
* Ruger 77/17RM2

Pozri aj
--------

* Zoznam nábojov do ručných zbraní
* Zoznam nábojov do pušiek
* Typy striel
* Palná zbraň

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **.17 HM2**
**Zichron Josef** (hebr. : זכרון יוסף , doslova *Jozefov pamätník*) je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.

Geografia
---------

Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-ir (*Stred mesta*), ktorý zaberá centrálnu oblasť Západného Jeruzalema. Na severe hraničí so štvrťou Machane Jehuda. Leží v nadmorskej výške cca 800 metrov asi 2 kilometre západne od Starého Mesta. Populácia štvrti je židovská.

Dejiny
------

Vznikla roku 1927 na pozemkoch neďaleko štvrte Machane Jehuda. Pôvodnými obyvateľmi boli židovskí prisťahovalci z Kurdistanu, ktorí predtým žili v Starom Meste v Jeruzaleme. Štvrť bola pomenovaná na pamiatku Jozefa Levyho, ktorého syn predal pozemky pre tunajšiu výstavbu s podmienkou, že meno štvrte pripomenie jeho otca. Hlavnými ulicami sú *ha-Jarmuch*, *Arnon* a *Jarkon*. V 80. rokoch 20. storočia prešla štvrť výraznou renováciou v rámci programu obnovy mesta. Na južnej strane k nej v roku 1937 pribudla štvrť Zichron Jaakov, rovnako budovaná Židmi z Kurdistanu.

Referencie
----------

1. ↑   *Mahane Yehuda, Jerusalem, Israel* [online]. Google Maps, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po anglicky, po hebrejsky)
2. ↑   *amudanan.co.il* [online]. amudanan.co.il, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po hebrejsky)
3. ↑   *Lev Ha'ir (Machane Yehuda and Nachlaot)* [online]. jerusalem.muni.il, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zichron Josef na českej Wikipédii.*

Súradnice: 31°47′4.53″S 35°12′34.97″V﻿ / ﻿31,7845917°S 35,2097139°V﻿ / 31.7845917; 35.2097139
Súradnice: 48°10′09″S 17°04′30″V﻿ / ﻿48,169173°S 17,075007°V﻿ / 48.169173; 17.075007

Sídlo na Lamačskej ceste 3 v Bratislave
**Európska cestovná poisťovňa** je špecializovanou poisťovňou upisujúcou výlučne riziká spojené s cestovaním za oddychom alebo služobne.

Dejiny spoločnosti
------------------

Počiatky Európskej cestovnej poisťovne siahajú do roku 1905. Prvá idea pochádza od obchodníka s drevom Maxa von Engela (1857 – 1933) z Budapešti. Na základe svojich cestovateľských skúseností a pri pozorovania staničného ruchu na stanici v Lucerne vo Švajčiarsku, najmä batožiny ohrozenej padajúcimi iskrami z komína lokomotívy, vypozoroval trhovú medzeru a obchodnú príležitosť.

Keďže neveril v neobmedzenú zodpovednosť železničnej spoločnosti, napadlo ho, ako zdatného obchodníka, batožinu poisťovať. Túto myšlienku ponúkol v roku 1907 pánovi Carlovi von Thieme, zakladateľovi a generálnemu riaditeľovi Mníchovskej zaisťovne. Tomu sa tento nápad tak zapáčil, že 9. mája 1907 spoločne založili prvú (Uhorskú) „Európsku", a to priamo v dome Maxa von Engela v Pešti.

Pri prvom veľkom upisovaní akcii v roku 1910 do spoločnosti vstúpila skupina Generali. V priebehu nasledujúcich rokov a dvoch svetových vojen postupne vznikali ďalšie sesterské a dcérske spoločnosti v Európe a vo svete. Dnes sú jednotlivé Európske poisťovne združené v ETIG (European Travel Insurance Group). Hlavnými akcionármi sú Generali Group, ERGO Group (Mníchovská zaisťovňa) a ďalej v Škandinávii tiež poisťovne If, Pohjola, ASR a Nationale Suisse vo Švajčiarsku.

Po vstupe Slovenska do Európskej Únie a významnom zjednodušení pôsobenia poisťovní z iných členských štátov začala svoju činnosť u nás tiež Europäische Reiseversicherung AG z Rakúska, a to vo forme organizačnej zložky.

Produkty
--------

Europäische Reiseversicherung AG, organizačná zložka je špecializovanou poisťovňou a poskytuje iba produkty kryjúce cestovné riziká a poistenie úpadku v zmysle Zákona č. 281/2001 Z.z. pre organizátorov zájazdov.

V pasívnom cestovnom ruchu sú to:

* ročné cestovné poistenie v 4 úrovniach,
* krátkodobé cestovné poistenie od základného poistenia ličebných nákladov až po koplexné produkty
* poistenie storna zájazdu a prerušenia cesty

V aktívnom cestovnom ruchu:

* krátkodobé poistenie cudzincov prichádzajúcich na Slovensko
* poistenie Slovákov na Slovensku
* poistenie detí v detských táboroch

Poistenie služobných ciest zamestnancov:

* s voliteľným krytím a rizikami
* poistenie vodičov nákladných vozidiel

Špecialne produkty:

* pre študentov na dlhodobých pobytoch

Služby
------

Poisťovňa okrem predaja poistiek prostredníctvom viac ako 400 partnerov ponúka tiež poistenie on-line cez svoju webovu stránku a paušálne poistenie pri organizoaných cestách za oddychom. Všetky informácie a postupy pre likvidáciu poistných udalostí sú k dispozícii na web stránke spoločnosti. Asistenčná služba je dostupná 24 hodín denne z celého sveta na telefónnom čísle v Bratislave. Služby poskytuje v 220 krajinách sveta.
Účastník olympijských hierÚčastník olympijských hier

**Roxana Lucová** (rum. Roxana Luca; \* 23. december 1982, Bukurešť) je rumunská krasokorčuliarka. Zúčastnila sa Zimných olympijských hier 2002 v Salt Lake City a Zimných olympijských hier 2006 v Turíne.

Športová činnosť
----------------

Svoje najlepšie celkové skóre a umiestnenie (15.) získala na Majstrovstvách Európy 2005. V rokoch 2003, 2005, 2006, 2007, 2008 a 2009 sa stala národnou majsterkou.

### Olympijské hry

Na Zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City získala 23. miesto v súťaži jednotlivcov a na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne 26. miesto opäť v súťaži jednotlivcov.

Referencie
----------

1. ↑   *Roxana Luca* [online]. eurosport.com, [cit. 2023-05-26]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Biography* [online]. isuresults.com, [cit. 2023-05-26]. Dostupné online.
3. ↑  IOC. *Roxana LUCA Biography, Olympic Medals, Records and Age* [online]. olympics.com, [cit. 2023-05-26]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Externé odkazy
--------------

* Roxana Luca na stránke Medzinárodného olympijského výboru
**Branislav Viest** (\* 18. november 1894, Myjava – † 25. február 1952, Lučenec) bol obchodník, verejný činiteľ, protifašistický bojovník.

Rodina
------

* otec Karol Viest
* matka Eleonóra rod. Rosiarová

Životopis
---------

Po skončení základnej školskej dochádzky sa vyučil za obchodníka v Rimavskej Sobote. Majiteľ veľkoobchodnej firmy v Lučenci a v Lovinobani. Od 1920 politicky pracoval v Slovenskej národnej a roľníckej strane. Národný pracovník, spoluzakladateľ, majiteľ a vydavateľ, redaktor Národného týždenníka v rokoch 1928 – 1939. Počas Prvej Slovenskej republiky účastník ilegálneho protifašistického odboja, zúčastnil sa príprav SNP, 20. októbra 1943 bola v jeho byte porada reprezentantov občianskeho odboja, ktorá ho poverila nadviazaním spojenia s predstaviteľmi odboja v Banskej Bystrici, neskôr vykonával funkciu spojky medzi odbojovým hnutím v Novohrade a Banskou Bystricou. Po roku 1945 organizátor DS v Lučenci, 1948 z politických príčin prenasledovaný. Prispieval úvodníkmi a článkami o národnostných problémoch, aktuálnych otázkach Lučenca a Novohradu. Člen Slovenskej národnej rady. Činný funkcionár Novohradského evanjelického seniorátu.

Ocenenie
--------

* Roku 1947 vyznamenaný Čs. vojnovým krížom 1939 a Čs. vojenskou medailou Za zásluhy I.st.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 371 - evanjelická farnosť Myjava

Autoritné údaje: * SNK: 204883
*Dramatická krajina*
**Viktor Rolín** (\* 26. december 1887, Varšava – † 31. júl 1942, Mauthausen) bol český maliar a grafik.

Životopis
---------

Narodil sa v roku 1887 poľskej Varšave a zomrel v roku 1942 v koncentračnom tábore Mauthausen v Rakúsku. Maliar a grafik, ktorý študoval na akadémii v Petrohrade a neskôr v Mníchove v ateliéri u profesora Sambergera. Za prvej svetovej vojny slúžil ako vojak rakúsko-uhorskej armády na ruskej fronte. V roku 1920 usporiadal súbornú výstavu vo Vrchlabí, v Prahe vystavoval v troch predných Salónoch tej doby: Topičově, Rubešově a Ročákovom. Ďalšia známa súhrnná výstava jeho diel bola v roku 1928 v kúpeľnom meste Luhačovice.

Štýl
----

Maľoval zátišia s ovocím, rybami, kvetinami a loveckou korisťou, tiež krajiny predovšetkým s dynamickou búrlivou oblohou. V zátišiach sa špecializoval aj na motív maríny a rád pri nich zobrazoval čierne more, prístav Sevastopoľ a Kerč alebo krymský Bachčisaraj.

V portrétoch namaľoval napríklad podnikateľa Koželuha, pani Pokornú, pani Baťovú, pána Smolíka alebo vysokopostaveného sudcu Linharta.

V grafike najčastejšie maľoval motívy starej Prahy.

Inšpirácie
----------

Veľmi známe sú jeho motívy zachytávajúce pohľad na stromy pred a po búrke. Nesú typický rukopis tvorby Viktora Rolína.

Galéria
-------

* Krajina pred búrkou*Krajina pred búrkou*
* Noc pred búrkouNoc pred búrkou
* Znalecký posudok na obraz od Viktora Rolína z roku 1946Znalecký posudok na obraz od Viktora Rolína z roku 1946

Referencie
----------

1. ↑  Kolektív autorov: „Nový slovník československých výtvarných umělců (II. díl; L - Ž)", Praha: 1993
2. ↑  Galéria mesta Bratislavy:
3. ↑  Galéria Dorotheum:
4. ↑
5. ↑  Galéria SOGA:
6. ↑  Galéria Marhold:
7. ↑
**C60 - C63: ZHUBNÉ NÁDORY MUŽSKÝCH POHLAVNÝCH ORGÁNOV** patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).

Zahŕňa kožu mužských pohlavných orgánov.

**C60 - ZHUBNÝ NÁDOR PENISU**

* C60.0 - Predkožka - praeputium
* C60.1 - Žaluď - glans penis
* C60.2 - Telo penisu

Kavernózne teleso - corpus cavernosum
* C60.8 - Presahujúca lézia penisu
* C60.9 - Penis bez špecifikácie

Koža penisu NS
**C61 - ZHUBNÝ NÁDOR PREDSTOJNICE - PROSTATY**

**C62 - ZHUBNÝ NÁDOR SEMENNÍKOV**

* C62.0 - Nezostúpený semenník

Ektoskopický semenník [miesto nádoru]
Retinovaný semenník [miesto nádoru]
* C62.1 - Zostúpený semenník

Mieškový semenník
* C62.9 - Semenník bez špecifikácie

**C63 - ZHUBNÝ NÁDOR INÝCH BLIŽŠIE NEŠPECIFIKOVANÝCH MUŽSKÝCH POHLAVNÝCH ORGÁNOV**

* C63.0 - Nadsemenník - epidydimis
* C63.1 - Semenný povrazec - funiculus spermaticus
* C63.2 - Miešok - scrotum

Koža mieška
* C63.7 - Iné špecifikované mužské pohlavné orgány

Semenný mechúrik
Pošvový obal semenníka
* C63.8 - Presahujúca lézia mužských pohlavných orgánov

Zhubný nádor mužských pohlavných orgánov, ktorého miesto vzniku nemožno zatriediť pod žiadnu z položiek C60 - C63.7.
* C63.9 - Nešpecifikovaný mužský pohlavný orgán

Mužská urogenitálna sústava

Zdroj
-----

* Národné centrum zdravotníckych informácií
**Emil Černý** (\* 21. marec 1840 Banská Bystrica) je pedagóg, publicista.

Pseudonym: Emil Pohronský, Miloš Pohronský, Milko

Jeho otec Václav Černý, jeho matka Františka rod. Pauliková, jeho brat Karol Černý

Životopis
---------

Ľudovú a strednú školu vychodil v Banskej Bystrici. Študoval na Filozofickej fak. viedenskej univerzity. V roku 1862-1867 prof. klasickej filológie a slovenčiny na gymnáziu v Banskej Bystrici, od 1868 žil v Rusku. Autor odborných prác z gréckej a latinskej gramatiky, stredoškolských učebníc gréckeho jazyka, slovníkov, cvičebníc a chrestomatií, zostavovateľ slov. čítanky pre nižšie gymnáziá. Udržiaval styky s významnými rus. slovanofilmi i so slov. dejateľmi. Venoval sa stenografii..

Ocenenie
--------

* Roku 1903 získal cenu Petra Veľkého za Rusko-grécky slovník, nositeľ 5 št. vyznamenaní, št. radca

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: av20181011538
* VIAF: 21154135705215080541
*Palamédes pred Agamemnónom*, autor:Rembrandt van Rijn (1606, Leiden – 1669, Amsterdam)
**Palamédes** alebo **Palamédés** (starogr. Παλαμήδης – Palamédes/Palamédés, lat. *Palamedes*) je v gréckej mytológii syn eubojského kráľa Nauplia a jeho manželky Klymeny, podľa starovekých autorov prvá obeť justičnej vraždy.

Palamédes bol vychovaný a vzdelaný Kentaurom Cheirónom. Antické spravy o ňom hovoria, že bol básnikom a vynálezcom. Medzi jeho vynálezy patria písmená gréckej abecedy, číslice, peniaze, doskové hry, miery a váhy, ohňové znamenia, vojenské hodnosti, miešanie vína s vodou v pomere 2:5. Napriek tomu, že to bol šikovný a vynaliezavý muž do povedomia antického sveta vošiel z iného dôvodu – ako muž ku ktorému sa osud zachoval veľmi nespravodlivo. 

V čase keď sa schyľovalo k trójske vojne, vyslal kráľ Agamemnón Palaméda na Ithaku, aby získal tamojšieho kráľa Odysea k účasti vo vojne. Ten totiž predstieral šialenstvo, aby nemusel na dlhé roky opustiť svoje kráľovstvo a aj svoju manželku Penelopu. Našiel Odysea, ako orie pole a osieva ho soľou. Palamédes aby dokázal, že nie je pomätený, nastrojil mu pascu: pred volské záprahy do brázdy položil jeho malého synčeka Télemacha a Odyseus samozrejme bez váhania zastavil. Palamédes tak jeho predstierané šialenstvo odhalil, ale Odyseus mu to nikdy neodpustil.

Keď sa neskôr trójska vojna nekonečne preťahovala, navrhol Palamédes, aby sa Achájci radšej vrátili domov. Ľstivý Odyseus toho využil a nastražil falošný list, ktorý mal Palaméda usvedčiť, že od Trójanov vzal za túto radu úplatok. Do Palamédovho stanu navyše ukryl zlato, ktoré ho malo usvedčiť, že úplatok prijal. Na základe týchto "dôkazov" rozzúrení bojovníci na nič nečakali a nevinného Palaméda ukameňovali.

Jeho otec sa okamžite vrátil z Tróje domov a vzal so sebou aj mladšieho syna Oiaka. Smrť Palaméda pomstil neskôr Nauplios tak, že rozšíril medzi manželkami Grékov, že ich muži si užívajú so zajatými Trójankami a privedú ich aj s ich deťmi po vojne domov. Tým naviedol mnohé zo žien k nevere, ktorou sa chceli pomstiť svojim mužom.

Navyše Nauplios po skončení vojny zapaľoval na pobreží mora falošné ohne, ktoré Achájcov zmiatli a ich lode potom narážali o skaliská, kde zahynulo mnoho ich mužov.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Palamédés na českej Wikipédii.*
**Emil Vajcík** (Vaitzik) (\* 9. august 1867, Štiavnické Bane – † 1936, Miškovec) bol slovenský lesný inžinier a entomológ.

Jeho otec bol Eduard Vajcík a matka Amália rod. Richterová.

Životopis
---------

Roku 1878 – 1886 študoval na katolíckom gymnáziu, neskôr na evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici, 1886 – 1890 na lesníckom odbore banskoštiavnickej Baníckej a lesníckej akadémie, 1892 Ing. Lesný úradník v Buštyne, asistent katedry deskriptívnej geometrie na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici, 1900 – 1909 pôsobil na riaditeľstve štátnych lesov v Banskej Bystrici, neskôr pôsobil v Liptovskom Hrádku a v Miškovci. Už počas štúdií sa zaoberal entomológiou, neskôr zoológiou. Od 1898 organizoval zalesňovanie rozsiahlych výmoľov v katastrálnom území Banskej Bystrice-Podlavíc. Prispieval do odborných časopisov. Člen krajinského lesníckeho spolku, inžinierskej komory, hospodárskych organizácií a spolkov v Miškolci; hlavný lesný radca. Svoju zbierku motýľov (neznámy počet jedincov) daroval lesníckemu odboru Banskoštiavnickej akadémie a Krajinskému lesníckemu spolku.

Ing. Emil Vajcík zomrel v roku 1936 v Miškolci v Maďarsku.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník
* Herčko, I.: 1995, *Osobnosti Banskej Štiavnice a okolia*, Banská Štiavnica, 294 pp. heslo: Vaitzik, Emil, 263 - 264.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 63; pokrstený ako Emilianus Adalbertus Romanus Waitzik
**Monický potok** je potok v Cerovej vrchovine, v južnej časti okresu Lučenec. Je to pravostranný prítok Beliny a má dĺžku 5,4 km.

Prameň
------

Pramení v podcelku Hajnáčska vrchovina v nadmorskej výške približne 500 m n. m.

Opis toku
---------

Najprv tečie na sever cez osadu Obručná, kde priberá dva prítoky (najprv zľava, potom sprava - 283,5 m n. m.) a stáča sa na severozápad. Na strednom toku priberá dva ľavostranné prítoky, tečie cez osady Monica (Monosa) a Cerovo a v blízkosti obce Radzovce ústi vo Fiľakovskej brázde do Beliny (222,4 m n. m.).

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Suchej |
| --- |
| *Suchá* → *Ipeľ* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* **Belina**
* Biskupický potok
* Bolín
* Čamovský potok
* Čirinec
* Dolina
* Dubový potok
* Kamenistý potok
* Maštinský potok
* Mižerský potok
* Monický potok
* Pavlov potok
* Ploský potok
* Selčiansky potok
* Sladký potok
* Sokolí potok
* Stojná
* **Suchá**
* Šávoľský potok
* Šiatorský potok
* Šťavica
* Vaľkovský potok
* Vatín
* Vidoslavský potok
* Zalužiansky potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Ožďany
* Vodná nádrž Veľké Dravce

 |
**Rhodé** alebo **Rhoda** (starogr. *Ῥόδη* – *Rhodé*) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jednej z jeho manželiek Hamadryád.

Podľa antického autora Apollodora z Atén bola Rhodé jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Hamadryády Foiby, alebo Atlanteie. O dcéry Danaa sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Rhode za manžela vybrali Hippolyta, syna Aigypta a jeho arabskej manželky. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**Bebekova skaza** je historický román odohrávajúci sa v okolí hradu Krásna Hôrka, ktorého autor je Rafael Szabó. 

Rukopis autor dokončil v roku 1993 a koncom roka sa mu podarilo knihu vydať vo vlastnom knižnom vydavateľstve Dolinár, ktoré prevádzkoval do roku 2000. Náklad bol na vtedajšie pomery vysoký, až 1 500 kusov. Odozva na knihu však bola značná a náklad sa kompletne vypredal, pričom jeho značná časť priamo návštevníkom hradu Krásna Hôrka prostredníctvom múzea v Betliari, ktoré expozíciu na hrade spravuje. Druhé vydanie vyšlo v roku 2012, Pričom 2€ z ceny každého predaného výtlačku do konca novembra 2012 autor venoval na obnovu hradu Krásna Hôrka.

Rafael Szabó knihu sám preložil do nemeckého jazyka a už v roku 1994 vychádza v rovnakom vydavateľstve aj nemecká verzia knihy pod názvom "Bebeks Untergang".

Dej
---

Román čerpá z historických udalostí zo 16. storočia. Hlavnými hrdinami sú členovia baníckej rodiny, okolo ktorej sa odvíja celý dej. V historickom diele sa vracia autor do čias, keď v Krásnej Hôrke vládol hradný pán Bebek. Príbeh sa odohráva na Spiši a Gemeri, hovorí o práci baníkov a drancovaní slobodných kráľovských miest. Dejový rámec tvoria prepady Smolníka, Tichej Vody a Gelnice, prebiehajúca reformácia, účasť pri obrane Egerského hradu ako aj obsadenie hradu Krásna Hôrka cisárskym vojskom. Popritom je dej pretkávaný príbehom lásky a hrdinstva.
*Laomedón odmieta dať sľúbenú odmenu Poseidónovi a Apollónovi* autor:Joachim von Sandrart (1606–1688)
**Laomedón** alebo **Láomedón** (starogr. *Λαομέδων* – *Laomedón*), lat. *Laomedon*) je v gréckej mytológii syn zakladateľa Tróje Ila a jeho manželky Leukippy (alebo Eurydiky), predposledný trójsky kráľ. 

Laomedón bol preslávený svojou vierolomnosťou a tým, že nevedel dodržať svoje slovo. Raz sľúbil odmenu bohom Apollónovi a Poseidónovi za to, že mu pomohli na Diov rozkaz postaviť trójske hradby. Keď boli hotoví, odmenu im uprel a navyše ich s urážkami vyhnal. Bohovia preto zoslali na mesto trest: Poseidón zemetrasenie a morskú obludu, ktorá požierala ľudí a Apollón zoslal na krajinu mor. Mesto sa podľa veštby mohlo vykúpiť jedine tým, že morskej oblude obetujú kráľovu dcéru Hésionu.

V tej dobe prišiel do mesta hrdina Herakles, ktorý bol ochotný Hésionu zachrániť, od jej otca však za to žiadal, aby mu dal vzácne kone, ktoré dostal jeho starý otec od samotného Dia. Laomedón to bez meškania sľúbil, keď však obludu Herakles zabil a dcéru mu vyslobodil, svoj sľub opäť nedodržal.

Herakles prisahal pomstu. Keď po nejakej dobe skončila jeho služba u mykénskeho kráľa Eurysthea, vrátil sa k Tróji so šiestimi loďami,mesto dobyl a Laomedonta a všetkých jeho synov zabil. Pred smrťou sa zachránili len Tithón a Podarkes, ktorí už predtým padli do zajatia.

Podarkes bol neskôr Hésionou vykúpený a nazvaný Priamos, čo znamená "vykúpený", a stal sa Laomedontovým následníkom na trójskom tróne. Vládol až do dňa, kým slávnu Tróju nezničili achájske vojská.

Referencie
----------

1. ↑  Hyginus, *Fabulae* 250.
2. 1 2 3 4 5  Hyginus, *Fabulae* 89.
3. ↑  Homér, *Iliada*, 21,434.
4. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 2,5,9.
5. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,32,2.
6. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,32,4.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Láomedón na českej Wikipédii.*
Pivo Starobrno
Hlavná brána pivovaru Starobrno
**Pivovar Starobrno** je brniansky pivovar, ktorý je súčasťou holandskej pivovarskej spoločnosti Heineken. Výstav Starobrna (spoločne so znojemskou filiálkou Hostan) je 914 000 hl ročne. V starobrnianskom pivovare sa varí pivo od roku 1325.

Dejiny
------

Právo variť pivo udelil Brnu kráľ Václav I. roku 1243. Pivovar pri kláštore cisterciačok na Starom Brne existuje od roku 1325. V priebehu storočí menil majiteľov. Názov "Starobrnianský pivovar" sa používa od druhej polovice 19. storočia. Koncom 80. rokov 20. storočia bola postavená plniaca linka a nové prevádzky v svahu „Žlutého kopce" nad pivovarom.

Produkty pivovaru
-----------------

Pivovar vyrába okrem bežných druhov pív (obchodné mena Osma, Tradiční, Černé, Řezák, Medium, Ležák a Fríí) tiež špeciálne piva Baron Trenck (14°), Červený drak (15°) a Black drak (13°). Starobrno licenčne vyrába slovenského Zlatého bažanta, dováža piva značky Heineken, Amstel, Murphy´s a Edelweiss. Portfólio pivných značiek doplňujú ešte vlastné sudové limonády ZULU kola a ZULU citron a pivná pálenka BierBrand.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pivovar Starobrno**

Externé odkazy
--------------

* Stránky pivovaru Starobrno

  

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pivovar Starobrno na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°09′27″S 17°07′34″V﻿ / ﻿48,157365°S 17,126022°V﻿ / 48.157365; 17.126022

Nová tržnica – odkryté potrubia vzduchotechniky
**Nová tržnica** alebo **Tržnica** je budova tržnice v Bratislave na Trnavskom mýte. 

Bola postavená v dôsledku toho, že stará tržnica po vojne stratila svoju pôvodnú funkciu - dlhé roky ju využívala televízia. Nový objekt vyrástol v blízkosti bývalého centrálneho trhoviska, ktoré malo dlhodobú tradíciu. Bolo preto dôležité nájsť správny koncept, ktorý by zodpovedal podmienkam fungovania tržnice na rozhraní storočí.

Projekt
-------

* architekt Ivan Matušík
* spolupracovníci Pavol Čížek, Alena Morávková
* klient Národný výbor mesta Bratislavy
* dodávateľ Hydrostav Bratislava

Idea
----

Ideou boli zastrčené ulice, pasáže a galérie, ktoré sa premietli do projektu. Bol tu navrhnutý progresívny konštrukčný systém, ktorý dodal stavbe osobitosť. Hlavnou myšlienkou bolo vytvoriť objekt v podobe preskleného kontajnera s odkrytými potrubiami vzduchotechniky v duchu ideí high-tech. Celosklený obvodový plášť odráža rušný život tržnice.

Konštrukcia
-----------

Konštrukcia tržnice je tvorená mohutným železobetónovým skeletom, v ktorej sú vložené dva bloky s predajnými a obslužnými priestormi na prízemí aj na poschodí. Na oboch koncoch budovy sú prístupné schodiská. V suteréne bola veľká predajňa potravín a hlavné priestory sú určené pre individuálne stánky na predaj zeleniny, ovocia aj iného sortimentu.

Literatúra
----------

* Ivan Matušík: *Život s architektúrou*
* Matúš Dulla, Henrieta Moravčíková: *Architektúra v 20. storočí*
* Matúš Dulla: *Architektúra od Jurkoviča po dnešok*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nová tržnica (Bratislava)**
**Astatovodík** je chemická zlúčenina, ktorej vzorec je HAt. Skladá sa z atómu astátu kovalentne viazaného na atóm vodíka. Je to teda halogenovodík.

Táto zlúčenina sa rozpúšťa vo vode za vzniku **kyseliny astatovodíkovej**, ktorá má podobné vlastnosti ako ostatné halogenovodíkové kyseliny a je z nich najsilnejšia. Má však obmedzené použitie, pretože sa rozkladá na elementárny vodík a astát, ako aj kvôli krátkym polčasom rozpadu izotopov astátu. Keďže jeho atómy majú podobnú elektronegativitu a keďže bol pozorovaný katión At+, disociácia môže viesť k rozkladu na vodík so záporným nábojom (hydrid). Astatovodík teda môže podliehať reakcii 

{\displaystyle {\ce {2 HAt -> H+ + At- + H- + At+ -> H2 + At2}}},
čo vedie k plynnému vodíku a zrazenine astátu. Astatovodík takisto pokračuje v trende platiacom pre ostatné halogenovodíky, ktorých entalpia vzniku je menej záporná so zvyšujúcim sa protónových číslom. Zatiaľ čo roztoky kyseliny jodovodovíkovej sú stabilné, roztoky s hydróniom a astatidom (aniónom astátu) sú výrazne menej stabilné než zmesi voda-vodík-astát. Okrem toho môže väzbu H–At rozložiť i rádiolýza.

Okrem toho astát nemá žiadne stabilné izotopy. Najstabilnejší je astát-210, ktorého polčas života je asi 8,1 hodiny, čo znamená, že práca s jeho zlúčeninami je veľmi náročná, keďže sa rýchlo rozkladá na iné prvky.

Príprava
--------

Astatovodík sa dá pripraviť reakciou astátu s uhľovodíkmi (napríklad etánom):

{\displaystyle {\ce {C2H6 + At2 -> C2H5At + HAt}}}

Referencie
----------

1. ↑  *Analytical Chemistry of Technetium, Promethium, Astatine and Francium* by Avgusta Konstantinovna. Lavrukhina, Aleksandr Aleksandrovich Pozdnyakov ISBN 0250399237
2. ↑  PubChem, "astatane - Compound Summary", accessed July 3, 2009.
3. ↑  Fairbrother, Peter, "Re: Is hydroastatic acid possible?", accessed July 3, 2009.
4. ↑  Advances in Inorganic Chemistry, Volume 6 by Emeleus, p.219, Academic Press, 1964 ISBN 0-12-023606-0
5. ↑  Gagnon, Steve, "It's Elemental", accessed July 3, 2009.
6. ↑  HAGEN, A. P.. *The formation of bonds to halogens*. [s.l.] : VCH Publishers, 1989. ISBN 978-0-470-14538-8.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hydrogen astatide na anglickej Wikipédii.*
**Letisko Manchester** (angl. *Manchester Airport*; IATA: **MAN**, ICAO: **EGCC**) je hlavné letisko v Manchestri, Anglicko. Pri otvorení letovej dopravy dostalo názov *Letisko Ringway*. Počas druhej svetovej vojny sa oficiálne nazývalo *RAF Ringway* a od roku 1975 do roku 1986 sa používal názov *Medzinárodné letisko Manchester*. Nachádza sa na hranici medzi grófstvom Cheshire a Manchestrom v metropolitnom grófstve Veľký Manchester.

Letisko má dve rovnobežné vzletové a pristávacie dráhy, druhá bola otvorená v roku 2001 a stála £172 miliónov. Letisko má tri priľahlé terminály a železničnú zastávku. Majiteľom letiska je *Manchester Airports Group (MAG)*, ktoré je kontrolované desiatimi metropolitnými okresnými radami Veľkého Manchestru a je to zároveň najväčšia britská letisková spoločnosť.

Letisko v Manchestri je štvrtým najrušnejším letiskom v Spojenom kráľovstve (po letiskách Londýn-Heathrow, Londýn-Gatwick a Londýn-Stansted). V počte prepravených pasažierov kleslo na 48. miesto v roku 2005 zo 45. miesta, na ktorom bolo v roku 2004. V roku 2006 z letiska odletelo a priletelo rekordných 234 845 lietadiel.

V roku 2009 letisko odbavilo 18 724 889 pasažierov a počet pohybov lietadiel bol 172 515, v roku 2015 to bolo 173 165 letov a 23 136 047 pasažierov.

Referencie
----------

1. ↑  100 Busiest Airport - International Passengers only 2004, Pridané: 22. 12. 2007
2. ↑  Manchester Airport movements, Pridané: 22. 12. 2007
3. ↑   *UK Airport Statistics: 2009 - annual* [online]. Caa.co.uk, [cit. 2010-04-04]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka letiska


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |