recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Štátna vlajka Slovenskej republiky
Štátny znak Slovenskej republiky
Štátna pečať Slovenskej republiky
Zápis štátnej hymny v zápisníku Viliama Paulínyho-Tótha
**Štátne symboly Slovenskej republiky** sú symbolmi slovenskej štátnosti.

Štátna vlajka Slovenskej republiky
----------------------------------

Skladá sa z troch pozdĺžnych pruhov - bieleho, modrého a červeného, rovnakej šírky, usporiadaných pod sebou. Na prednej polovici listu štátnej vlajky je umiestnený štátny znak. Štátny znak na štátnej vlajke je rovnako vzdialený od horného, predného a spodného okraja štátnej vlajky a jeho výška sa rovná polovici výšky štátnej vlajky. Na styku štítu s inou ako bielou farbou je biely lem, široký jednu stotinu dĺžky štátnej vlajky. V štátnom znaku na štátnej vlajke sa nepoužíva žiadna obrysová linka. Pomer strán štátnej vlajky je 2:3.

Štátny znak Slovenskej republiky
--------------------------------

Tvorí na červenou ranogotickom štíte dvojitý strieborný kríž, vztýčený na strednom vyvýšenom vŕšku modrého trojvršia. Driek a ramená kríža sú na koncoch rozšírené a vhĺbené, vrchy sú oblé.

Štátna pečať Slovenskej republiky
---------------------------------

Je okrúhla. V jej strede je vyobrazený štátny znak, pričom farby znaku sú vyznačené heraldickým šrafovaním. Okolo štátneho znaku je do kruhu umiestnený nápis (kruhopis) „*Slovenská republika*". V dolnej časti kruhopisu štátnej pečate je lipový lístok. Priemer štátnej pečate je 45 mm.

Štátna pečať sa používa na originál listiny Ústavy a ústavných zákonov Slovenskej republiky, medzinárodných zmlúv, poverovacích listín diplomatických zástupcov a v ďalších prípadoch, v ktorých je jej použitie obvyklé.

Pečatidlo štátnej pečate uschováva prezidentka Slovenskej republiky.

Štátna hymna Slovenskej republiky
---------------------------------

Sú prvé dve slohy piesne Nad Tatrou sa blýska. Melódia pochádza z ľudovej piesne Kopala studienku. Zložil ju štúrovec Janko Matúška v 19. storočí. 

Štátna hymna sa hrá alebo spieva najmä pri príležitosti štátnych sviatkov, pamätných dní, výročí a pri iných významných príležitostiach.

Slovenská hymna znie:

1. \:Nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú.:\
\:Zastavme ich bratia, veď sa ony stratia, Slováci ožijú.:\

  

2. \:To Slovensko naše posiaľ tvrdo spalo.:\
\:Ale blesky hromu vzbudzujú ho k tomu, aby sa prebralo.:\

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štátne symboly Slovenskej republiky**
Letecká fotografia zlomu San Andreas pri planine Carrizo Plain
Súradnice: 35° 07′ 00″ s.š. 119° 39′ 00″ z.d.
**Zlom San Andreas** je kontinentálny tektonický zlom v Kalifornii. Je dôsledkom platňovej tektoniky, teda pohybu a stretu tektonických platní. Vytvorený je posunom Pacifickej platne smerom na sever k Severoamerickej platni. Je dlhý 1 200 km až 1300 km a široký 200 m, je sprevádzaný sústavou menších trhlín a oddeľuje tak časť Kalifornie a Mexika od zvyšku kontinentu.

San Andreas je transformný zlom, s pravostranným (dextrálnym) smerne posuvným až transpresným zmyslom, ktorý sprostredkováva kontakt s Východopacifickým chrbtom a fraktúrnou zónou Mendocino. Posun na zlome je odhadovaný na 300 až 550 km. Súčasný zlom má vek 5 miliónov rokov.

Tento zlom je zložený z viac segmentov: *San Jacinto, San Andrés, Cerro Prieto, Golfo de California*. Pohyb jednotlivých segmentov spôsobuje v oblasti San Andreas zemetrasenia. Ide o poruchu zemskej kôry, zlom sa tiahne 65 km od severu Los Angeles a pretína San Francisco ďalej prechádza do Tichého oceánu. 

Zlom spôsobuje pohyb Los Angeles k San Franciscu ročne asi o 4,5 mm. Nie je to veľa, ale takýto pohyb spôsobuje pri nahromadení škody, napríklad na vodovodoch, cestách či budovách. Pomocou geodetických meraní bolo zistené že v okolí zlomu je zaznamenaný pohyb 4–6 mm/rok v smere rovnobežnom s priebehom zlomu a 3–5 mm/rok v smere kolmom na priebeh zlomu

Výskum
------

Zlom identifikoval geológ z Kalifornskej univerzity v Berkeley Andrew Lawson v roku 1895. Pomenoval ho podľa malého jazera Laguna de San Andreas, ktoré je v údolí formovanom zlomom vyvinuté. Po zemetrasení v San Franciscu roku 1906 Lawson prišiel aj na to, že zlom sa nenachádza len v severnej Kalifornii ako pôvodne predpokladal, ale že pokračuje aj do južnej Kalifornie. V roku 1953 geológovia Mason Hill a Thomas Dibblee na základe svojich pozorovaní publikovali závery, že pozdĺž zlomu muselo v minulých geologických dobách dôjsť k pohybu rádovo v stovkách kilometrov.

Referencie
----------

1. ↑  Titus, S. J. Dyson, M. DeMets, C. Tikoff, B. Rolandone, F. Bürgmann, F. 2011, *Geologic versus geodetic deformation adjacent to the San Andreas fault, central California.*[nefunkčný odkaz] Geological Society of America Bulletin, 123, 5-6, s. 794-820,

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zlom San Andreas**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vied o Zemi |
**Sveržovka** je potok v hornom Šariši, v severozápadnej časti Bardejov. Je to ľavostranný prítok Kamenca a má dĺžku 8,5 km. V oblasti ústia sa výrazne rozvetvuje a spolu s Kamencom vytvárajú výraznú spleť ramien.

*Prameň:* v pohorí Busov na južnom svahu vrchu Staviská (806 m n. m.) v nadmorskej výške cca 670 m n. m. neďaleko slovensko-poľskej štátnej hranice v lokalite Spáleniská

*Smer toku:* na hornom toku severojužný, potom juhozápadný

*Geomorfologické celky:* 1.Busov, 2.Ondavská vrchovina

*Prítoky:* sprava prítok spod Busova (1 002 m n. m.), dva prítoky spod Pivnice (857,6 m n. m.), spod Stavenca (556,4 m n. m.), zľava dva prítoky z oblasti Pohorelej, z oblasti Holubníkov, spod Rúbanísk (534 m n. m.)

*Ústie:* do Kamenca severne od obce Sveržov v nadmorskej výške približne 350 m n. m.

*Obce:* Vyšný Tvarožec a Nižný Tvarožec

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2024-01-30]. Dostupné online.
2. 1 2   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2024-01-30]. Dostupné online.
3. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2024-01-30]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Kamenca (Tarnov) |
| --- |
| *Kamenec* → *Topľa* → *Ondava* → *Bodrog* → *Tisa* → *Dunaj* |
| 
* Beskydský potok
* Busovský potok
* Bystrička
* Cigeľský potok
* Holubnícky potok
* **Kamenec**
* Mostík
* Obšarský potok
* Oľchovec
* Pivničný potok
* Priehybský potok
* Rovienka
* Sveržovka
* Vovčinec

 |
**Komárnický potok** je potok v hornom Šariši, v severovýchodnej časti okresu Svidník. Je to pravostranný prítok Šivarnej, meria 2,8 km a je tokom VII. rádu.

Prameň
------

Tečie v severozápadnom výbežku Laboreckej vrchoviny, pramení neďaleko štátnej hranice s Poľskom v nadmorskej výške približne 495 m n. m.

Opis toku
---------

V pramennej oblasti tečie smerom na západ v blízkosti národnej prírodnej rezervácie Komárnická jedlina na ľavom brehu, ďalej preteká Komárnickou dolinou a sprava priberá krátky prítok prameniaci juhovýchodne od kóty 583,4 m. Ďalej sa stáča smerom na ZJZ a následne východne od vrchu Dranec (583,3 m n. m.) na juh. Pri horárni v Šivarnej doline, východne od obce Nižný Komárnik, sa v nadmorskej výške cca 378 m n. m. vlieva do Šivarnej.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Ladomirky** |
| --- |
| *Ladomirka* → *Ondava* → *Bodrog* → *Tisa* → *Dunaj* |
| Blichov potok · Bodružalík · Černinec · Dlhonec · Duklianka · Hlboký potok · Hrišov potok · Kamenný potok · Kapišovka · Komárnický potok · Kyjovský potok · Kytkaňa · **Ladomirka** · Levkovec · Licová · Lysý potok · Mazgalica · Porúbsky potok · Príkranský potok · Svidničanka · Šivarná · Timofejka · Vagrinčík · Vápenícky potok · Žabí potok |
Pamätník padlým v Mořkove
**František Bartoň** (14. augusta 1914, Mořkov, Rakúsko-Uhorsko – 6. októbra 1939, Chartres, Francúzsko) bol Český vojenský letec s hodnosťou čatára. Narodil sa v Mořkove čp. 79 a počas druhej svetovej vojny pôsobil ako letec vo Francúzsku, kde tiež v roku 1939 pri cvičnom lete na lietadle Curtiss Hawk H-75C.1 neďaleko Chartres tragicky zahynul , keď jeho lietadlo stratilo rýchlosť a zrútilo sa. Je tak prvým československým letcom, ktorý počas vojny vo Francúzsku zomrel. Pochovaný je na vojenskom cintoríne La Targette v hrobe označenom B-02, 143. Po druhej svetovej vojne bol v Mořkove v susedstve evanjelíckej modlitebne odhalený pamätník obetiam tejto svetovej vojny. Meno Františka Bartoňa však z politických dôvodov mohlo byť na pamätníku uvedené až po Nežnej revolúcii v roku 1989.

Odkazy
------

### Referencie

1. 1 2 3 4   *Mořkov a válka* [online]. ReoCities.com, [cit. 2015-01-18]. Kapitola čet. František Bartoň. Dostupné online. Archivované 2015-01-19 z originálu.
2. ↑  ŠIMŮNEK, Michal. *Padlí čs. piloti od mnichovské dohody do konce roku 1945* [online]. Válka.cz, [cit. 2015-01-18]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4  NAVRÁTIL, Jiří. *Zpravodaj obce Mořkov*, 2011, čís. 5, s. 2. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
4. ↑   *Not forgotten* [online]. Free Czechoslovak Air Force Associates ltd. 2010-08-27, [cit. 2012-04-18]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku František Bartoň (voják) na českej Wikipédii.*
Antarktída
Zem kráľovnej Maud v rámci závislých území Nórska
**Zem kráľovnej Maud** (nór. Dronning Maud Land) je zámorské územie Nórskeho kráľovstva v Antarktíde. Územie s rozlohou 2,5 milióna km² prehlásilo Nórsko za svoju kolóniu 14. januára 1939, no nakoľko podlieha Antarktickému zmluvnému systému, nároky neboli nikdy uznané.

Územie bolo pomenované po kráľovnej Maud z Walesu, vnučke kráľovnej Viktórie a prvej panovníčke slobodného Nórska. Nachádza sa medzi 44°38' východnej zemepisnej dĺžky a 20° západnej zemepisnej dĺžky a je rozdelené na 5 regiónov a Plošinu Haakona VII. (Antarktickú plošinu).

Povrch je takmer celý pokrytý ľadovcom. Najvyšším bodom je *Jokulkyrkja* s výškou 3 148 m n. m.

Členenie
--------

| Región | Rozloha | Západná hranica | Východná hranica |
| --- | --- | --- | --- |
| Kronprinsesse Märtha Kyst | 970 000 km² | 20°00' W | 05°00' E |
| Prinsesse Astrid Kyst | 580 000 km² | 05°00' E | 20°00' E |
| Prinsesse Ragnhild Kyst | 540 000 km² | 20°00' E | 34°00' E |
| Prins Harald Kyst | 230 000 km² | 34°00' E | 40°00' E |
| Prins Olav Kyst | 180 000 km² | 40°00' E | 44°38' E |
| Haakon VII's Vidde | Plošina okolo pólu (po 80° južnej zemepisnej šírky) je považovaná za samostatný región. |
| spolu | 2 500 000 km² | 20°00' W | 44°38' E |

Výskumné stanice
----------------

Na území sa nachádza viacero výskumných staníc, medzi nimi nórske (*Troll* a *Tor*), juhoafrické (*SANAE IV*, *SANAE E* a *Sarie Marais*), nemecké (*Kohnen* a *Neumayer Station*) a švédske (*Svea Station* a *Nordenskiöld Base*).

Pozri aj
--------

* územné nároky na Antarktídu

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Země královny Maud na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Územné nároky na Antarktídu |
| --- |
| Súčasné | Francúzsko  Adelina zem · Argentína  Argentínska Antarktída · Austrália Austrálske antarktické teritóriumSpojené kráľovstvo Vlajka Britského antarktického územia Britské antarktické územie · Čile  Čilské antarktické teritóriumNórsko Zem kráľovnej Maud a Ostrov Petra I. · Nový Zéland Rossova dependencia | Územné nároky na Antarktídu |
| Neoficiálne | Brazília Brazílska Antarktída |
| Bývalé | Nacistické Nemecko Nové Švábsko |
**Johan Ludvig Runeberg** (\* 5. február 1804, Jakobstad, Fínsko – † 6. máj 1877, Porvoo) bol fínsko-švédsky básnik. Je považovaný za fínskeho národného básnika.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine námorného kapitána (rodina rozprávala po švédsky) v Jakobstade (fín. *Pietarsaari*) na brehu Botnického zálivu. Študoval na švédskej kráľovskej akadémii v Turku (švéds. *Åbo Kungliga Akademi*), kde sa priatelil s Johanom Vilhelmom Snellmanom a Zachariasom Topeliem.

Neskôr sa stal docentom na Helsinskej univerzite. Po presťahovaní do Porvoo v roku 1837 pôsobil ako gymnaziálny profesor. Posledných 15 rokov života strávil upútaný na lôžko.

Mnoho jeho básní sa zaoberalo životom v poľnohospodárskom Fínsku. Najznámejšou z týchto básní je *Bonden Paavo* o drobnom roľníkovi obrábajúcom pôdu v chudobnom kraji okolo jazera Saarijärvi a jeho odhodlaní a vytrvalosti napriek tvrdému podnebiu a rokom zlej úrody. Každý rok pridáva dvojnásobok kôry stromov do svojho chleba, aby odvrátil hladovanie.

Runebergovou najslávnejšou prácou sú *Príbehy Ensigna Ståla* (švéd. *Fänrik Ståls sägner*), ktoré napísal medzi rokmi 1848 a 1860. Vedľa tradičnej Kalevaly je považovaná za najväčšiu fínsku epickú báseň. Obsahuje príbehy z Fínskej vojny počas rokov 1808 a 1809. V tejto vojne Švédsko hanebne stratilo Fínsko, ktoré sa stalo veľkovojvodstvom ruského impéria. 

Epizodicky spracovaná báseň zdôrazňuje všeobecnú ľudskosť na oboch stranách konfliktu a oslavuje hrdinstvo Fínov. Prvá báseň *Naša zem* (šv. *Vårt land*, fín. *Maamme*) sa stala fínskou hymnou.

Každý rok 5. februára sa vo Fínsku oslavuje Runebergov deň. K tomuto dňu neodmysliteľne patria Runebergove tortičky. Ich tradícia pochádza od Runebergovej ženy Fredriky. Bola tak šetrná, že do svojich tortičiek pridávala chlebovú strúhanku, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou receptu na tieto koláčiky.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Johan Ludvig Runeberg**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fínsky portálLiterárny portálBiografický portál |

Autoritné údaje: * BnF: 120244796
* GND: 118791567
* ISNI: 0000 0001 2128 8128
* LCCN: n79054825
* NK ČR: jn20020619004
* VIAF: 39390739
* WorldCat: lccn-n79054825
Princetonská univerzita - Blair Hall
**Princeton University** alebo po slovensky aj **Princetonská univerzita** je univerzita v mestečku Princeton v štáte New Jersey. Je štvrtou najstaršou univerzitou v USA a zakladateľským členom Asociácie amerických univerzít (Association of American Universities), od roku 1900 existujúcej asociácie vedúcich severoamerických univerzít s vysokým podielom výskumu. Princeton je jedna z najrenomovanejších a najbohatších univerzít sveta.

Fakulty
-------

Výučba študijných odborov s cieľom bakalár je rozdelená na 34 odborných oblastí. Bakalárske štúdium je možné ukončiť s titulom *Bachelor of Arts* alebo *Bachelor of Science in Engineering*. Mimo bakalára je možné na univerzite dosiahnuť vzdelanie s titulmi *Master of Arts*, *Master of Architecture (M.Arch.)*, *Master of Engineering (M.Eng.)*, *Master in Finance (M.Fin.)*, *Master of Science in Engineering (M.S.E.)*, *Master of Science (in Chemie, M.S.)*, *Master in Public Affairs (M.P.A.)*, *Master in Public Policy (M.P.P.)* a *Master in Public Affairs and Urban and Regional Planning (M.P.A.-U.R.P.)*. Titul doktor je možné obdržať vo všetkých študijných odboroch. Každý profesor musí aj vyučovať, nie je možné, aby sa uvoľnil iba pre vedeckú činnosť.

Napriek tomu, že Princetonská univerzita patrí medzi popredné elitné vysoké školy USA, nemá právnickú fakultu. Tento fakt je často neznámy, takže aj vo filmoch a seriáloch sa často spomínajú študenti práva z Princetonskej univerzity, aj keď takíto študenti v skutočnosti vôbec neexistujú.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Princeton University**

Externé odkazy
--------------

* Webová stránka Princetonskej univerzity (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Princeton University na nemeckej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Závislosť rýchlosti enzýmovej reakice (*V*) od koncentrácie substrátu (*[S]*).
**Michaelisova konstanta** alebo **Michaelisova koncentrace** je základní konstantou používanou pri opise kinetiky enzýmovej reakcie. Pomenovaná je podľa nemeckého biochemika Leonora Michaelisa. Označuje sa ***K*M**.

Michaelisova konštanta je definovaná ako taká koncentrácia substrátu, pri ktorej rýchlosť enzýmovej reakcie dosahuje práve polovicu maximálnej rýchlosti:

{\displaystyle v={\frac {V\_{\mathrm {max} }}{2}}}
Vyjadruje sa v jednotkách koncentrácie. Je jedným z členov Michaelisovej–Mentenovej rovnice

{\displaystyle v={\frac {V\_{\mathrm {max} }[S]}{K\_{M}+[S]}}}
Je v podstate mierou afinity medzi enzýmom a substrátom a je disociačnou konštantou pre komplex enzým–substrát (ES):

E + S ↔ ES
Hodnota konštanty je v daných podmienkach (pH, teplota, a pod.) typická pre každú dvojicu enzým – substrát. Vypovedá o kinetických vlastnostiach daného enzýmu:

* nízka *K*M naznačuje, že enzým si vžaduje len nízku koncentráciu substrátu na to, aby sa nasýtil a aby reakcia prebiehala maximálnou rýchlosťou a naopak,
* o substrátoch s nízkou hodnotou *K*M sa predpokladá, že sú prirodzenými substrátmi daného enzýmu, aj keď to nie je všeobecne platné.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* enzým
* Michaelis-Mentenovej rovnica
Rieka svätého Vavrinca na mape
Tisíc ostrovov na Rieke svätého Vavrinca
Rieka svätého Vavrinca v zime pred ústím do Zálivu svätého Vavrinca
**Rieka svätého Vavrinca** (angl. Saint Lawrence River, franc. Fleuve Saint-Laurent) je mohutná severoamerická rieka spájajúca Veľké kanadské jazerá s Atlantickým oceánom.

Rieka svätého Vavrinca v užšom slova zmysle nemá klasický prameň, ale vyteká pri meste Kingston z Ontárijského jazera, posledného zo sústavy Veľkých kanadských jazier. Spočiatku, na krátkom, asi 150 kilometrovom úseku tvorí prirodzenú hranicu medzi Kanadou a USA. V tejto oblasti je rieka posiata mnohými ostrovmi, aj preto sa tento úsek nazýva Tisíc ostrovov. Rieka svätého Vavrinca preteká cez najväčšie mestá kanadskej provincie Quebec Montreal a Quebec a po 1 197 km sa vlieva do Zálivu svätého Vavrinca. Hranice ústia rieky do zálivu sú veľmi postupné a neurčité. Ústie Rieky svätého Vavrinca sa považuje za najväčšie ústie rieky do mora na svete.

Rieka svätého Vavrinca v širšom slova zmysle je chápaná aj ako sústava riek navzájom prepojených Veľkými kanadskými jazerami. Pri takomto chápaní sa za prameň rieky najčastejšie považuje prameň rieky North River v americkom štáte Minnesota. Postupne sa menia mená toku nasledovne: Saint Louis River, Horné jazero, Saint Marys River, Hurónske jazero, Saint Clair River, jazero Saint Clair, Detroit River, Erijské jazero, rieka Niagara, Ontárijské jazero a Rieka svätého Vavrinca. Pri takomto chápaní má rieka dĺžku 3 058 km a odvodňuje územie s rozlohou 1,03 milióna km2. Priemerný prietok pri ústí je 10 400 m³/s. 

Prvý Európan, ktorý sa plavil po rieke bol Jacques Cartier. Dorazil k nej 9. júna 1534 a zabral okolité územie pre francúzskeho kráľa Františka I. Až do začiatku 17. storočia Francúzi označovali Rieku svätého Vavrinca po Montreal a odtiaľ rieku Ottawa názvom Kanadská rieka. Rieka svätého Vavrinca slúžila ako hlavná trasa pre objavovanie severoamerického vnútrozemia Európanmi. Pôvodne bola Rieka svätého Vavrinca splavná iba po kaskády Lachine pri Montreale. Po vybudovaní systému umelých kanálov sa však rieka stala dôležitou dopravnou spojnicou, ktorá umožňuje plavbu námorných lodí až do stredu kontinentu, do Horného jazera.

Pozri aj
--------

* Záliv svätého Vavrinca

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rieka svätého Vavrinca**
***Na brehu priezračnej rieky*** je baladický sociálny román o osude chudobnejších spoločenských vrstiev a biede kysuckých dedín. Dielo slovenského básnika, publicistu a prozaika Rudolfa Jašíka prvýkrát vyšlo v roku 1956.

Ide o debut slovenského spisovateľa Rudolfa Jašíka. Román sa zaoberá osudom charakterovo rôznych postáv z kysuckých lazov „Hrubý pľac". Dej sa avšak odohráva nielen tam, ale aj v okolitých slovenských mestách a jedna dejová línia aj v Ostrave ( dej postavy Koteka). Príbeh je situovaný do obdobia prvej Česko-slovenskej republiky v časoch hospodárskej krízy začiatkom 30. rokov. Dejové línie sú od seba oddelené striktnejšie ako v iných Jašíkových dielach. Autor v tomto románe nevykresľuje rovnako zvrchovane všetkých hrdinov. Centrálnymi témami románu sú bieda obyvateľov kysuckých lazov, hospodárska kríza, boj vtedajších komunistov za lepšie životné podmienky širokých vrstiev obyvateľstva a medziľudské vzťahy obyvateľov lazov. Autorovi sa podarilo najmä lyrickým ladením hlbšie charakterizovať svojich hrdinov ako iným spisovateľom vtedajšieho obdobia. Príbeh lásky dvoch mladých ľudí (Štefana a Márie)je vykreslený taktiež lyricky, javí sa však v kontexte epiky románu skôr ako periférna dejová línia. Medzi ďalšie obsahové línie patrí tiež opis podmienok vtedajšieho väzenstva (dej postavy Barnabáša a Štefana) a jedna dejová línia s odstupom opisuje aj oblasť prostitúcie v časoch hospodárskej krízy. (dej postáv Fana, Kotek, pán Rudolf). Román by sa v dnešných časoch dal hodnotiť ako obohatenie súčasného čitateľa o históriu spoločného štátu Čechov a Slovákov v neľahkom období hospodárskej krízy v Európe.

Obsah
-----

* *Na brehu priezračnej rieky*
* *Povesť o bielych kameňoch*
* *Zrkadlo života a tvorby Rudolfa Jašíka*

Referencie
----------

1. ↑  JAŠÍK, R.: *Na brehu priezračnej rieky*, vydavateľstvo Mladá fronta, 1962
2. ↑  JAŠÍK, R.: *Na brehu priezračnej rieky*, Tatran 1972
**Planckova teplota**, pomenovaná podľa nemeckého fyzika Maxa Plancka, je jednotkou teploty, ktorú označujeme TP, v systéme jednotiek známom ako Planckove jednotky. Planckova teplota je kvantovomechanická horná hranica teploty. Podľa súčasných teórií nie je možné uvažovať o ničom, čoho teplota by prevyšovala Planckovu teplotu. Hocijaká subatomárna častica, ktorá by túto teplotu dosiahla by sa zrútila sama do seba. Podľa súčasnej kozmológie je to teplota vesmíru počas jeho prvého momentu (jeden Planckov čas po Veľkom tresku).

{\displaystyle T\_{P}={\frac {m\_{P}c^{2}}{k}}={\sqrt {\frac {\hbar c^{5}}{Gk^{2}}}}=}
1.41679(11) × 1032 K

kde:

*m*P je Planckova hmotnosť

*c* je rýchlosť svetla vo vákuu

{\displaystyle \hbar } je redukovaná Planckova konštanta (resp. Diracova konštanta)

*k* je Boltzmannova konštanta

*G* je gravitačná konštanta

Dve číslice v zátvorkách udávajú nepresnosť v posledných dvoch platných čísliciach hodnoty.

Referencie
----------

* NIST reference: Planckova teplota (po anglicky)
* Čo je opakom absolútnej nuly? (po anglicky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

| * z
* d
* u
Planckove jednotky |
| --- |
| Základné Planckove jednotky | 

Planckov čas **·** 
Planckova dĺžka **·** 
Planckova hmotnosť **·** 
Planckov náboj **·** 
Planckova teplota
 |
| Odvodené Planckove jednotky | 

Planckova energia **·** 
Planckova sila **·** 
Planckov výkon **·** 
Planckova hustota **·** 
Planckova uhlová frekvencia **·** 
Planckov tlak **·** 
Planckov prúd **·** 
Planckovo napätie **·** 
Planckova impedancia
 |
**Frank Whittle** (\* 1. jún 1907, Coventry, Spojené kráľovstvo – † 9. august 1996, Columbia, Maryland, USA) bol britský vynálezca a strojný dôstojník RAF, ktorý významne rozvinul technológiu prúdového a tryskového motora.

Model prúdového motora si dal patentovať už v roku 1930 v súvislosti so svojou diplomovou prácou. Založil malú firmu *Power Jets* a v roku 1937, bez akejkoľvek podpory a záujmu britskej vlády, zostrojil prvý prototyp prúdového lietadla. Roku 1940 sa nervovo zrútil, druhýkrát sa zrútil po znárodnení svojej firmy v roku 1944. RAF opustil v roku 1948. Potom nastúpil do štátnej leteckej spoločnosti British Overseas Airways Corporation, pracoval u firmy Shell a *Bristol Aeroplane Company*. Britániu opustil v roku 1976 a natrvalo presídlil do USA. Tu pracoval v rokoch 1977 – 1979 v námornej akadémii (United States Naval Academy).

V roku 2002 bol v ankete BBC zvolený 42. najväčším Britom všetkých čias.

Literatúra
----------

* Brooks, David S. (1997). *Vikings at Waterloo: Wartime Work on the Whittle Jet Engine by the Rover Company.* Rolls-Royce Heritage Trust. ISBN 1-872922-08-2.
* Golley, John (1997). *Genesis of the Jet: Frank Whittle and the Invention of the Jet Engine.* Crowood Press. ISBN 1-85310-860-X.
* Hooker, Stanley (2002). *Not much of an engineer. An Autobiography.* Shrewsbury: AirLife Publ .. ISBN 1-85310-285-7.
* Jones, Glyn (1989). *The jet Pioneers. The birth of Jet-Powered Flight.* London: Methuen. ISBN 0-413-50400-X.
* Nahum, Andrew (2004). *Frank Whittle: Invention of the Jet.* Icon Books Ltd. ISBN 1-84046-538-7.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Frank Whittle na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 14652897p
* GND: 119009781
* ISNI: 0000000082360237
* LCCN: n80159795
* NK ČR: stk2008428705
* VIAF: 54948670
* WorldCat: lccn-n80159795
***Drevená dedina*** je román Františka Hečka, ktorý bol slovenský básnik, prozaik, redaktor a publicista. Prvýkrát vyšiel román v Matici slovenskej v roku 1951, strán 541. V roku 1952 vyšiel v Matici v druhom opravenom vydaní, strán 580, v ktorom autor uskutočnil minimálne opravy. Tretie vydanie vyšlo vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ v roku 1953, strán 493. Za ním nasledovalo tamže vydanie štvrté 1955, strán 584 a piate 1956 s 568 stranami. Piate vydanie je posledné za autorovho života. Šieste vydanie Drevenej dediny nasledovalo v roku 1974 vo vydavateľstve Pravda, strán 608. Po siedmy raz vyšiel román opäť vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ v roku 1977 ako tretí zväzok Vybraných spisov Františka Hečku. Rukopis románu sa nachádza v archíve Matice slovenskej.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

V Drevenej dedine sa autor usiluje zachytiť prechod od dediny patriarchálnej a kapitalistickej k dedine socialistickej, ktorá prechádza od primitívnej individuálnej malovýroby k družstevnej veľkovýrobe a spolu s tým premieňa i celý svoj charakter, svoje spoločenské vzťahy, svoj predstavový svet, celé svoje životné zacielenie. Autorovi sa podarilo preniknúť a absorbovať všetky nekonečné podrobnosti tejto zmeny. Téma románu je o združstevňovaní povojnového slovenského vidieka. Dej sa odohráva na Orave, hlavnú tému deja tvoria osudy troch generácií roľníckej rodiny. Dej sa točí hlavne okolo postavy starého Púplavu, ktorý po skončení druhej svetovej vojny začne organizovať nový život v dedine a bojuje za opätovné vybudovanie osady Mrzáčky, ktorú na sklonku vojny vypálili nemeckí vojaci. Kniha má 22 kapitol a končí sa tradične používaným (K o n i e c) v závere.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Referencie
----------

1. ↑  Bibliografické záznamy diela na books.google.com
2. ↑  HEČKO, FRANTIŠEK: *Drevená dedina*; Slovenský spisovateľ, 1977, strana 400, riadok 2 a nasl.
3. ↑  HEČKO, FRANTIŠEK: *Svätá tma* ; Slovenské vydavateľstvo krásnej literatúry, 1963, strana 213 - 214, riadok 42 a nasl.
Presýpacie hodiny v drevenom stojane
**Presýpacie hodiny** sú hodiny, ktoré na meranie času využívajú pohyb piesku spôsobený gravitáciou. Skladajú sa z dvoch sklenených častí umiestnených nad sebou a spojených úzkym hrdlom. Piesok z hornej banky sa postupne presýpa do spodnej banky. Keď uplynie meraný časový úsek (závisí od charakteru presýpacích hodín), je horná časť prázdna a hodiny sa musia obrátiť, aby mohol byť meraný ďalší úsek.

Unicode má pre presýpacie hodiny špeciálny znak ⌛ (U+231B).

Dejiny
------

Presýpacie hodiny boli jednou z mála spoľahlivých metód merania času na mori, takže sa má všeobecne zato, že sa používali už v 11. storočí, kedy pomáhali spoločne s magnetickým kompasom navigovať loď.

Dôkazy o existencii presýpacích hodín však pochádzajú až zo 14. storočia, vďaka obrazu z roku 1328 maliara Ambrogia Lorenzettiho. Najstaršia písaná zmienka pochádza z rovnakého obdobia. Od 15. storočia sa už presýpacie hodiny používali v najrôznejších odvetviach, na mori, v kostole, v priemysle či v gastronómii. Boli prvým spoľahlivým, opakovane použiteľným a pomerne presným meradlom času.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Presýpacie hodiny**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Přesýpací hodiny na českej Wikipédii.*


Presýpacie hodiny sa v minulosti využívali na meranie krátkeho času čiže 1min. a pod.
Teraz sa s nimi môžeme stretnúť v múzeách ale aj pri umývaní zubou podľa času.
**Michal Minka** (\* 2. február 1919, Pitelová – † 20. apríl 1945, Poręba) bol slovenský dôstojník a letec.

Rodina
------

* otec Ján Minka
* matka Mária rod. Štefanková
* manželka Gizela rod. Rychtáriková-Zubová, vydata Pivarciova
* syn MUDr. Michal Minka, chirurg

Životopis
---------

V roku 1939 maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. Od roku 1941 dôstojník-letec z povolania, 1944 veliteľ roty leteckej školy v Banskej Bystrici. Po začatí SNP sa so svojou rotou leteckého dorastu zúčastnil bojov pri Telgárte, neskôr v rámci 4. taktickej skupiny 1.čs. armády bojoval pri Handlovej, Kremnici, Turčeku a Skalke. 12. októbra 1944 bol odvelený do ZSSR ako šturman 1.čs. zmiešanej leteckej divízie. Zúčastnil sa bojov o Ostravu. Tragicky zahynul dňa 20. apríla 1945, keď pri štarte svojho lietadla Lavočkin La-5FN na letisku Poreba narazil v dôsledku silného bočného vetra do zaparkovaného stroja Il-2m3. Jeho telo pochovali v obci Brzeźce. In memoriam povýšený na kpt.

Ocenenia
--------

* Čs. vojnový kríž 1939; Rad SNP I.tr.; Za zásluhy I.st.; Za chrabrosť pred nepriateľom; Za pobedu nad Germanijej

Referencie
----------

1. ↑

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Zdroje
------

* *Michal Minka* [online]. , [cit. 2011-12-17]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Letecký portálSlovenský portálBiografický portál |
**Charles Stewart Rolls** (\* 27. august 1877, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 12. júl 1910, Bournemouth) bol spoločne s F. H. Royceom zakladateľom britskej automobilky Rolls-Royce.

Životopis
---------

Rolls bol synom *1. baróna Llangattock*. Študoval na Eton College a Trinity College v University of Cambridge. Od mladosti sa zaujímal o motory. V roku 1884 v Anglicku založil jedno z prvých zastúpení francúzskych automobiliek. Vďaka tomu, aj svojmu záujmu sa zoznámil s Henrym Roycom, ktorý mal v Manchesteri úspešnú firmu, zaoberajúcu sa mechanickými a elektrickými prístrojmi. V roku 1906 založili firmu Rolls-Royce. Royce do podniku vložil svoje znalosti a vyrábal autá, Rolls poskytol financie a staral sa tiež o obchodné záležitosti.

Rolls bol tiež priekopníkom letectva. Bol zakladajúcim členom britského Kráľovského aeroklubu a tiež druhým Britom, ktorý vlastnil pilotný preukaz. Ako prvý človek v roku 1910 prekonal jediným nonstop letom kanál La Manche tam aj naspäť v rovnakom lietadle. V tom istom roku však prišiel o život pri nehode svojho lietadla pri Bournemouthu, pri ktorej sa zadná časť jeho stroja Wright Flyer odlomila. Tak sa zapísal do dejín ako prvá britská obeť leteckej havárie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Charles Rolls**

Externé odkazy
--------------

* Charles Rolls - stručný životopis Archivované 2012-02-04 na Wayback Machine (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 14977619g
* GND: 119117592
* ISNI: 0000000025691283
* LCCN: n81056682
* NK ČR: xx0219859
* VIAF: 74656171
* WorldCat: lccn-n81056682
**Albertovo jazero** (satelitná snímka)
**Albertovo jazero** (pod písmenom **A**) na mape
**Albertovo jazero** (skôr jazero *Mobutu Sese Seko*) je jazero vo Východnej Afrike na hraniciach Konžskej demokratickej republiky a Ugandy. Nachádza sa v tektonickej prepadline v najsevernejšej časti reťazca jazier Východoafrickej priekopovej prepadliny. Je to jedno z Veľkých afrických jazier. Je siedme najväčšie v Afrike. Má rozlohu 5 600 km². Je 30 km dlhé a približne 160 km široké. Dosahuje maximálnu hĺbku 58 m. Leží v nadmorskej výške 617 m.

Pobrežie je slabo členité. Brehy sú prevažne zrázne. Dno je ploché. Na južnom konci jazera sa nachádza séria bažín v miestach, kde sa do jazera vlieva rieka Semliki.

Vodný režim
-----------

Jazero je časťou systému horného Nílu. Jeho hlavným zdrojom je Viktóriin Níl, ktorý priteká z Viktóriinho jazera a rieka Semliki, ktorá priteká z Edwardovho jazera. Jeho odtok leží v najsevernejšom cípe jazera a nazýva sa Albertov Níl (po vstupe do Sudánu je známy ako Horský Níl). Priemerné ročné zrážky na hladinu činia 4,6 km³ a priemerný prítok z povodia jazera 24,9 km³. Vyparovanie predstavuje 7,5 km³ a odtok 22 km³. Teplota vody na povrchu dosahuje 30 °C.

Jazero je bohaté na ryby (približne 40 druhov, napr. Lates niloticus). Na jazere je rozvinutá miestna lodná doprava. Na brehoch leží niekoľko osídlení (prístavov), najväčšími sú Butiaba a Pakwach v Ugande a Kaseni v Konžskej demokratickej republike.

Dejiny
------

V roku 1864 sa stal cestovateľ Samuel Baker prvým Európanom, ktorý objavil jazero. Pomenoval ho po práve zosnulom princovi Albertovi, manželovi kráľovny Viktórie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Albertovo jazero**
**Samantha Reed Smithová** (\* 29. jún 1972, Houlton, Maine, USA – † 25. august 1985, Auburn, Maine) bola americká školáčka a mierová aktivistka, ktorá napísala list generálnemu tajomníkovi Komunistickej strany Sovietskeho zväzu Jurijovi Andropovovi a potom navštívila ZSSR. Napísala aj knihu a hrala v televíznom seriáli.

Z mierových aktivít Samanthy Smithovej
--------------------------------------

### List Jurijovi Andropovovi a návšteva ZSSR

Americká školáčka z Manchestru v štáte Maine, ktorá sa preslávila v USA aj v bývalom Sovietskom zväze počas studenej vojny napísala v roku 1982 novozvolenému generálnemu tajomníkovi Komunistickej strany Sovietskeho zväzu Jurijovi Andropovovi list, na ktorý dostala odpoveď, obsahujúcu osobné pozvanie k návšteve Sovietskeho zväzu. Toto pozvanie Samantha Smithová prijala. Navštívila Moskvu, Leningrad a známy pioniersky tábor Artek na Kryme. S ťažko chorým Andropovom sa osobne nestretla, počas pobytu v Sovietskom zväze sa s ním porozprávala aspoň po telefóne.

### Návšteva Japonska

Samantha Smithová vzbudila široký záujem médií v oboch krajinách ako "vyslankyňa dobrej vôle" a "najmladší americký veľvyslanec". Ako mierová aktivistka navštívila so svojou matkou aj Japonsko, kde sa stretla s premiérom Yasuhirom Nakasonem a navštívila Medzinárodné sympózium mládeže v Kobe, kde predniesla prejav, v ktorom navrhla, aby si sovietski a americkí predstavitelia dvakrát ročne vymenili svoje vnučky, pretože by to podľa jej slov pomohlo k odvráteniu bombardovania a vojny. *"Prezident by neprikázal bombardovať krajinu, v ktorej sa nachádza jeho vnučka"* - zdôraznila mladučká Samantha Smithová vo svojom prejave.

Tragická smrť v detskom veku
----------------------------

V auguste 1985 vo veku trinástich rokov tragicky zahynula pri leteckom nešťastí v americkom štáte Maine spolu so svojim otcom, keď sa vracali z návštevy Anglicka. Posádka malého dvojmotorového lietadla spoločnosti Bar Harbor Airlines (let číslo 1808) pri slabej viditeľnosti nezvládla pristátie a nikto z ôsmich ľudí nachádzajúcich sa v lietadle tragédiu neprežil.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Samantha Reed Smith na poľskej Wikipédii, Samantha Smith na španielskej Wikipédii a Смит, Саманта na ruskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1231446692
* ISNI: 0000000058016831
* LCCN: n84042730
* VIAF: 64626514
* WorldCat: lccn-n84042730
**Sollal** (po kórejsky 설날) je kórejský lunárny Nový rok.

Spolu so sviatkom Čchusok je to najvýznamnejší (tradičný) sviatok v Kórei. Oslavuje sa v prvom dni prvého mesiaca nového roka podľa lunárneho kalendára, ktorý v roku 2024 pripadne na 10. februára.

Hoci v Kórei už od začiatku 20. storočia platí solárny kalendár, niektoré tradičné sviatky sa oslavujú podľa tradičného lunárneho kalendára používaného prakticky až do 20. storočia v celej východnej Ázii. Kórejčania doteraz okrem Nového roku (1. januára podľa solárneho kalendára) slávia aj Sollal, ktorý je dokonca štátnym sviatkom. V Južnej Kórei je voľno od 30 dňa 12 mesiaca až do 2 dňa 1 mesiaca lunárneho kalendára (v ktorom majú mesiace 29 alebo 30 dní), tj. v roku 2008 od 6. do 8. februára.

Kórejčania sa tradične vracajú na sviatky Sollal do svojho rodného mestečka (dediny). Oblečú si tradičný odev „hanbok" a idú sa pokloniť najstarším predstaviteľom svojej rodiny. Tento novoročný úklon sa v kórejčina nazýva „sebä". Za prejavenie úcty im starí rodičia symbolicky dajú peniaze, nazývané „sebätton". Tradičným pokrmom počas sviatku sollal je tzv. „ttokkuk", polievka s knedlíkmi z ryžovej múky. Hovorí sa, že jedenie ttokkuk na Nový rok znamená byť o rok starší (Kórejčania sa tradične stávajú o rok starší práve na Sollal a nie na narodeniny). Sviatok trávia spoločne v rodinnom prostredí kde hrajú tradičné hry, napr. hru „jut". 

Zaujímavosťou je, že na sviatky Čchusok a Sollal sa veľká časť kórejského národa hlavne zo Soulu a okolia (kde žije až ½ juhokórejskej populácie) presúva lietadlom, loďou, vlakom, autobusom či autom. Preto si túto cestu musia už rok dopredu rezervovať, ináč sa nikam nedostanú. Hlavné mesto Soul je v tomto čase takmer „ľudoprázdne".

Keďže na sviatky Čchusok a Sollal sa stretáva celá rodina a Kórejčania ich tradične slávia už veľa storočí, zohrávajú podobnú funkciu ako u nás Vianoce.
Najznámejšia tmavá hmlovina, hmlovina Konská hlava
**Tmavá hmlovina** alebo **temná hmlovina** je plynovo-prachové medzihviezdne mračno, ktoré sa prejavuje ako oblasť chudobná na hviezdy, ale s koncentráciou medzihviezdnej hmoty.

Tmavé hmloviny sú viditeľné, ak zakrývajú časť žiarenia reflexnej hmloviny (napr. hmlovina Konská hlava) alebo prekrývajú hviezdy v pozadí (napr. hmlovina Uhoľné vrece).

Tvar takýchto temných mrakov je veľmi nepravidelný: nemajú jasne definované vonkajšie hranice a niekedy sa hadia v kŕčovitých tvaroch. Najväčšie tmavé hmloviny sú viditeľné voľným okom – vyzerajú ako tmavé škvrny na svetlejšom pozadí Mliečnej cesty.

Astrofyzika tmavých hmlovín
---------------------------

Vodík týchto tmavých oblakov existuje v molekulárnej forme. Najväčšie hmloviny tohoto typu, tzv. *obrovské molekulárne mraky* (GMC – giant molecular clouds) sú viac ako miliónkrát hmotnejšie ako Slnko. Obsahujú množstvo hmoty medzihviezdneho média, majú priemer okolo 150 svetelných rokov a priemernú hustotu 100 až 300 molekúl na centimeter kubický a vnútornú teplotu iba 7-15 K. Molekulárne mraky pozostávajú prevažne z plynu a prachu, ale obsahujú tiež mnoho hviezd. Jadrá mrakov sú úplne skryté pohľadu a boli by nedetekovateľné nebyť mikrovlnného žiarenia molekúl, z ktorých pozostávajú. Toto žiarenie neabsorbuje prach a zreteľne uniká z mraku. Materiál v mraku sa zhlukuje vo všetkých veľkostiach, niektoré mraky v mierkach hmotností jednotlivých hviezd, malé zhluky môžu mať jeden svetelný rok v priemere. Mraky majú vnútorné magnetické pole poskytujúce podporu v smer opačnom ich gravitácii.

GMC hrajú dôležitú úlohu v dynamike galaxií: keď hviezda prejde v blízkosti GMC, toto značné gravitačné pôsobenie významne naruší orbitu hviezdy. Po opakovaných blízkych stretnutiach stredne stará hviezda nadobudne významné zložky v rýchlosti v každom smere, namiesto takmer kruhovej orbity ako novo narodená hviezda (preto, lebo nová hvieda zdedí kruhovú orbitu GMC, kde sa zrodila). To dáva astronómom ďalší nástroj na odhad veku hviezd a pomáha vysvetliť hrúbku galaktického disku.

Vo vnútorných oblastiach tmavých hmlovín sa dejú dôležité udalosti ako vznik hviezd.

Pozri aj
--------

* temné súhvezdie
* zoznam tmavých hmlovín

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tmavá hmlovina**
Katalogizačný lístok – metadáta o knihe v knižnici
Metadáta z webovej stránky
Metadáta z MP3 súboru
**Metadáta** sú štrukturované dáta nesúce informácie o primárnych dátach alebo zjednodušene dáta, ktoré poskytujú informáciu o iných dátach. Slovo metadáta pochádza z gréckeho meta = medzi, za + latinského data = to, čo je dané.

Príklady
--------

Tradičným príkladom metadát je katalogizačný lístok v knižnici, obsahujúci dáta o pôvode a umiestnení knihy: sú to údaje o údajoch v knihe, uložené na katalogizačnom lístku. Tieto metadáta môžu slúžiť napríklad na ľahké vyhľadanie kníh.

Metadáta môžu obsahovať ako informácie o samotných dátach, napríklad počet strán knihy alebo rozmery obrázku, tak aj informácie o kontexte, napríklad autora, dátum obstarania, prístupové práva alebo druh komprimačnej metódy.

V princípe nezáleží na tom či sú metadáta oddelená od dát, ako v prípade katalogizačných lístkov, spojené s dátami (v jednom súbore) alebo na oddelenom a určenom mieste, ako napr. ID3 tagy alebo premiešaná s dátami, ako sú HTML alebo XML tagy (tag = značka).

Metadáta sú často štruktúrované pomocou tagov (značiek) a niekedy je štruktúra hierarchická. Štruktúra metadát (a formát) je v mnohých oblastiach a aplikáciách dohodnutý až štandardizovaný.

Pre iného užívateľa môžu byť metadáta, dáta, s ktorými pracuje. Napríklad pre správcov siete môžu byť metadáta v logoch o spojeniach vlastné dáta, ktorá analyzuje.

Použitie
--------

Na webe sú metadáta užitočné na vyhľadávanie vo veľkom množstve dostupných informácií popísaných napr. formátom RDF. Príkladom sú informácie v záhlaviach HTML dokumentov.

Hudobné súbory obsahujú v metadatách informáciu o názve skladby, autora skladby a pod. Napríklad vo formáte MP3 sa metadáta ukladajú do tzv. ID3 tagov.

Digitálne fotografie obvykle obsahujú metadáta vo formáte Exif. Sú tu uložené informácie napr. o clone, ohniskovej vzdialenosti, dátume vytvorenia snímky a pod.

Referencie
----------

1. ↑  metadata. In:  *Česká terminologická databáze knihovnictví a informační vědy* [online]. Praha: Národní knihovna ČR, [cit. 2020-12-09]. Dostupné online.
2. ↑  metadata. In:  *Merriam-Webster Dictionary* [online]. Merriam-Webster, [cit. 2020-12-09]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* sémantický web
* mikroformát
* Resource Description Framework
* Dublin Core

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Metadáta**
**Jimmy Donal „Jimbo" Wales** (\* 7. august 1966, Huntsville, Alabama) je jeden zo zakladateľov Wikipédie, wiki nadšenec a internetový podnikateľ.

Wales vyštudoval na Auburnskej univerzite a University of Alabama. Pracoval ako obchodník s opciami a futures v Chicagu. Je obdivovateľom filozofie objektivizmu Ayn Rand; na strednej škole prevádzkoval e-mailovú konferenciu nazvanú „Moderovaná diskusia objektivistickej filozofie". V polovici 90. rokov založil Bomis, internetový portál zameraný na aspekty popkultúry, pomocou ktorého sa tiež predáva pôvodný tovar. Neskôr založil taktiež Wikia, wiki verziu internetového vyhľadávača, a Wikicities, voľný wiki webhosting.

Spolu s Larry Sangerom založil Wales Wikipediu, online encyklopédiu založenú na systéme wiki. Predtým spolu pracovali na dnes už nefungujúcom projekte encyklopédie Nupedia. Wales je dnes riaditeľom nadácie Wikimedia, neziskovej organizácie sídliacej v Tampe, ktorá obhospodaruje Wikipédiu a jej mladšie sesterské projekty. Podľa magazínu *Time* utratil Wales na založenie a prevádzku svojich wiki projektov asi 500 000 USD.

Wales sa dôrazne angažuje v záležitostiach zákonov o strelných zbraniach, zvlášť v súvislosti s ústavou USA.

Wales žije v St. Petersburgu na Floride so svojou ženou Christinou a dcérou Kirou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jimmy Wales**

Externé odkazy
--------------

* Osobná stránka a blog *(po anglicky)*
* Redaktorská stránka Jimbo Walesa na anglickej Wikipédii *(po anglicky)*
* „*Listy od zakladateľa*" – úvodníky v časopise Quarto (vychádza v mnohých jazykoch):
	+ *(po anglicky)*
	+ Archivované 2011-06-29 na Wayback Machine *(po česky)*

Autoritné údaje: * abART: 96057
* GND: 171494229
* ISNI: 0000000070564830
* LCCN: no2009117557
* NK ČR: pna20221169588
* VIAF: 96800423
* WorldCat: lccn-no2009117557
**Veronika alpínska** (lat. *Veronica alpina*) je trváca vysokohorská bylina z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Jej prirodzený areál sa rozprestiera od severovýchodnej Kanady, cez Grónsko a Európu po Sibír a západné Himaláje.

Opis
----

Veronika alpínska je trváca bylina s plazivým podzemkom a s priamymi, riedko chlpatými stonkami, dlhými 5 až 25 cm.

Roztrúsene chlpaté listy sú sediace až krátko stopkaté, v obryse vajcovité až oválne, celistvookrajové a na báze zúžené.

Štvorpočetné kvety s modrofialovými korunami, s priemerom 4 – 7 mm, sú zoskupené po 5 až 12 do skrátených koncových strapcov. Dve tyčinky sú kratšie ako korunné lupienky. Čnelka je dlhá do 2 mm. Štyri diely kalicha sú podlhovasto kopijovité, dlhé 3 – 4 mm. Kvetné stopky, dlhé do 5 mm, sú kratšie ako elipsovité listene.

Rozšírenie
----------

Prirodzený areál veroniky alpínskej sa rozprestiera od severovýchodnej Kanady, cez Grónsko a Európu po Sibír a západné Himaláje. Na Slovensku je hojná vo Vysokých Tatrách, početná v Západných a Belianskych Tatrách a sporadická v Malej Fatre, Chočských vrchoch a v strednej časti Nízkych Tatier. Najvyššie zaznamenaný výskyt bol vo výške 2 632 m n. m. (Lomnický štít) a najnižší vo výške 1 010 m n. m. (Veľká Studená dolina).

Ekológia
--------

Veronika alpínska je vysokohorský druh vlhkých stanovíšť subalpínskeho a alpínskeho stupňa. Vyskytuje sa na horských nivách, holiach, okolo prameňov, v sutinách žľabov, na pôdach dlho pokrytých snehom, bohatých na dusík a s podložím, ktoré tvoria ruly, granity, kremence a menej často aj vápenec. Kvitne v júli až auguste a je to samoopelivý, zriedkavo tiež hmyzoopelivý druh. Značná variabilita druhu sa prejavuje v tvare a odení listovej čepele, súkvetia a farbe kvetov.

Referencie
----------

1. 1 2  >Species Plantarum: 11 (1753)
2. 1 2 3 4 5  Michal Hrabovský at al.. *Veľká kniha rastlín, hornín, minerálov a skamenelín*. Bratislava : IKAR, a.s. - Príroda, 2021. S. 298.
3. 1 2 3   *Veronica alpina* [online]. POWO - Plants of the World Online, Kew, [cit. 2023-12-27]. Dostupné online. (po anglicky)
4. 1 2 3 4 5  Kornélia Goliašová et al .. *Flóra Slovenska V/2*. Bratislava : Veda, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, Bratislava, 1997. S. 258-261.
5. 1 2 3  Josef Dostál, Martin Červenka. *Veľký kľúč na určovanie vyšších rastlín II.*. prvé. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1991. S. 965.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veronika alpínska**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Veronika alpínska**