recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Michael Chabon** (\* 21. máj 1963, Washington, USA) je americký spisovateľ ocenený mnohými prestížnymi cenami.

Životopis
---------

Chabon (podľa jeho vlastných slov sa vyslovuje ako Shea ako Shea Stadium, Bon ako v Bon Jovi",[ˈʃeɪˌbɑn]) sa narodil vo Washingtone v židovskej rodine lekára a právnika Roberta Chabona a právničky Sharon Chabonovej. Keď mal desať rokov, napísal svoju prvú poviedku - bola o Sherlockovi Holmesovi a Chabon vedel, že chce byť spisovateľom. Jeho rodičia sa rozviedli, keď mal 11 rokov a vyrastal v Pittsburghu v Pennsylvánii a v Columbii v Marylande. Navštevoval University of Pittsburgh, kde získal titul Bachelor of Arts v roku 1984. Štúdium ukončil na University of California v Irvine, kde skončil ako Master of Fine Arts v odbore kreatívne písanie.

Chabonov prvý román *The Mysteries of Pittsburgh* vznikol ako dizertačná práca na University of California. Jeho profesor Donald Heiney (známejší pod pseudonymom MacDonald Harris) poslal prácu bez Chabonovho vedomia literárnemu agentovi, ktorý autorovi obratom poskytol nevídanú zálohu 155 000 USD (zvyčajne sa záloha začínajúcim autorom pohybuje na úrovni okolo 5 000 až 7 500 USD). Román *The Mysteries of Pittsburgh* vyšiel v roku 1988, stal sa bestsellerom a Chabona okamžite posunul na pozíciu literárnej celebrity.

Dielo
-----

Prvý román *The Mysteries of Pittsburgh* (1988) vydal, keď mal 25 rokov a okamžite sa z neho stala literárna celebrita. Nasledoval druhý román *Wonder Boys* (1995) a dve zbierky poviedok. V roku 2000 Chabon vydal *The Amazing Adventures of Kavalier & Clay*, ktorý sám nazval veľkým americkým románom a v roku 2001 zaň získal Pulitzerovu cenu. Jeho posledný román *The Yiddish Policemen's Union* vyšiel v roku 2007 a kritika ho prijala veľmi priaznivo.

### Próza

* 1988 - *The Mysteries of Pittsburgh* (*Záhady Pittsburghu*, Praha, Plus 2010)
* 1991 - *A Model World and Other Stories* (*Modelový svět*, Praha, Argo 2006)
* 1995 - *Wonder Boys*
* 1999 - *Werewolves in Their Youth*
* 2000 - *The Amazing Adventures of Kavalier & Clay* (*Úžasná dobrodružství Kavaliera a Claye*, Praha, Odeon 2009)
* 2004 - *The Final Solution* (*Konečné řešení*, Praha, Odeon 2007)
* 2007 - *The Yiddish Policemen's Union* (*Židovský policejní klub*, Praha, Odeon 2008)
* 2007 - *Gentlemen of the Road*
* 2012 - *Telegraph Avenue* (*Telegraph Avenue*, Praha, Odeon 2014)

### Literatúra pre mládež

* 2002 - *Summerland* (2002)
* 2011 - *The Astonishing Secret of Awesome Man*

### Eseje

* 2008 - *Maps and Legends* (*Mapy a legendy*, Praha, Plus 2011)
* 2009 - *Manhood for Amateurs*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Michael Chabon**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Michael Chabon na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 127899
* BnF: 12105261k
* GND: 120518252
* ISNI: 0000 0001 2131 9326
* LCCN: n87915233
* NK ČR: xx0004038
* VIAF: 49255278
* WorldCat: lccn-n87915233
Prof. JUDr. **Július Brychta** (\* 27. november 1901, Račistorf, Bratislava – † 9. október 1968, Trnava) bol slovenský právnik, politický ekonóm a vysokoškolský pedagóg.

Absolvoval štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského (1934 JUDr.) a v roku 1947 bol vymenovaný za profesora školskej správy a administratívy na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského.

Pracoval ako právnik mesta Bratislava, v rokoch 1946 – 1947 ako prednosta legislatívneho a právneho oddelenia Povereníctva školstva a osvety Slovenskej národnej rady, kde sa podieľal napr. na príprave zákona č. 95/1948 Zb. z 21. apríla 1948 o základnej úprave jednotného školstva (školský zákon). Od roku 1947 prednášal politickú ekonómiu a občiansku náuku na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského a Vysokej škole pedagogickej v Bratislave.

Dielo
-----

* *Veda o politike a štáte* (Bratislava, 1951)
* *Ekonómia socializmu* (učebný text)
* *Dejiny politických a ekonomických ideológií* (Bratislava, 1970)

Referencie
----------

1. 1 2 3  Brychta, Július. In:  *Pedagogická encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok 1, A – O. Bratislava : Veda, 1984. 744 s. S. 101.
**SC Rotation Leipzig** alebo celým menom **Sportclub Rotation Leipzig** bol futbalový klub z nemeckého mesta Lipsko. SC Rotation Leipzig FC bol založený v novembri 1954, zanikol v roku 1963. V časoch Východného Nemecka hral najvyššiu domácu futbalovú súťaž.

História
--------

Po druhej svetovej vojne vznikol v Lipsku športový klub **SG Leipzig-Probstheida**, ktorý dostal meno podľa mestskej časti Probstheida, kde sídlil. V roku 1949 sa premenoval na **BSG Erich Zeigner Leipzig** a o rok neskôr na **BSG Einheit Ost Leipzig**. V novembri 1954 sa tento klub spojil s novovzniknutým športovým klubom **SC Rotation**, čím de-facto vznikol nový klub. Od roku 1954 hral SC Rotation iba prvú ligu. V sezónach 1954/55 a 1957 skončil na treťom mieste, čo bolo zároveň najlepšie umiestnenie klubu v jeho histórií. Väčšinou sa však umiestňoval iba v spodnej polovici tabuľky. V roku 1963 bolo rozhodnuté, že SC Rotation sa spojí s miestnym rivalom SC Lokomotive, čím vznikol nový klub **SC Leipzig**, predchodca klubu 1. FC Lokomotive Leipzig. Klub SC Rotation Leipzig týmto rozhodnutím zanikol a ukončil tak svoju existenciu.

Štadión
-------

SC Rotation Leipzig hrával svoje domáce zápasy na Bruno-Plache-Stadion s kapacitou 6 800 miest.

Názvy klubu
-----------

BSG Einheit Ost
* 1946 – **SG Leipzig-Probstheida** (*Sportgemeinschaft Leipzig-Probstheida*)
* 1949 – **BSG Erich Zeigner Leipzig** (*Betriebssportgemeinschaft Erich Zeigner Leipzig*)
* 1950 – **BSG Einheit Ost Leipzig** (*Betriebssportgemeinschaft Einheit Ost Leipzig*)
* 1954 – zánik

SC Rotation
* 1954 – **SC Rotation Leipzig** (*Sportclub Rotation Leipzig*)
* 1963 – fúzia s **SC Lokomotive Leipzig** ⇒ **SC Leipzig**
* 1963 – zánik

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **SC Rotation Leipzig**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku SC Rotation Leipzig na nemeckej Wikipédii.*
**Trópovanie** je prispôsobovanie chorálu novým podmienkam, a to jednak podkladanie textov pod rozsiahle melizmy gregoriánskeho chorálu a jednak tvorbou nových nových melódií aj s textami. Zmena vykonaná trópovaním sa nazýva **trópus**.

Význam trópovania
-----------------

Trópovanie úzko súviselo s cirkevnou politikou. Cirkev mala záujem spoluzúčastňovať sa na hospodárskom a politickom živote krajín. Keď chcela pritiahnuť obyvateľstvo musela sa postarať, aby rozumelo bohoslužbe v chráme. Mala teda záujem na prenikaní domácich prvkov do chorálu.

Charakter trópovania
--------------------

Charakter trópov je odlišný. Bolo to zväčša použitie greforiánskeho štýlu, no mnohokrát išlo aj o úplne „moderné" melodické tvary. Dokonca sa takýmto spôsobom do chorálu dostávali aj ľudové melódie. Po vrcholnom období rozkvetu v 10. až 11. storočí trópy postupne ubúdajú.

Vznik a vývoj trópovania
------------------------

Trópy vznikli z byzantských vzorov. Boli to vlastne vysvetlivky, úvahy, vložky do liturgických spevov omšového ordinária okrem Creda. Ich premnoženie nakoniec spôsobilo, že ich Tridentský koncil (okolo roku 1960) z liturgie vylúčil.

S trópmi úzko súvisí ďalší nový útvar karolínskeho obdobia – skevencie. Z trópov vyšli aj stredoveké hudobné drámy (fr.: *miracles*, *mysteres*; tal.: *rappresentatione albo drama sacro*; sp.: *auros sagramentales*; lat.: *ludus*), ktoré sa predvádzali na každý cirkevný sviatok. Hudba z liturgických drám sa zoskupovala z antifón, trópov, sekvencií, hymnov (aj so svetskej hudby), z piesní trubadúrov i potulných klerikov.

Liturgická dráma znamená začiatok vývoja európskeho dramatického umenia. Hry totiž čoskoro vykročili z chrámov na námestia. Zavádzali sa hovorené dialógy. Miesto popri latinčine zaujali národné jazyky a ľudové prvky začínali nadobúdať prevahu.

Zdroje
------

* Zuzana Grajcárová: *Stredoškolské skriptá z dejín hudby pre 1. ročníky konzervatórií* ; Bratislava, 2004
**SA Tennis Open 2010** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 1. do 7. februára 2010 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Španiel Feliciano López, ktorý vo finále porazil Francúza Stéphane Roberta. Bol to jeho druhý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Ind Rohan Bopanna a Pakistanec A'isám ul-Hak Kuréší, ktorí vo finále porazili slovensko-izraelsky pár Karol Beck, Harel Levy.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na SA Tennis Open 2010*
**Španielsko Feliciano López** vs. Francúzsko Stéphane Robert 7-5, 6-1

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na SA Tennis Open 2010*
**India Rohan Bopanna / Pakistan A'isám ul-Hak Kuréší** vs. Slovensko Karol Beck / Izrael Harel Levy 2-6, 6-3, 10-5

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |
**Ióannes Italos** (iné prepisy: **Ióannés Italos**, **Ioannes Italos**, iné mená: **Ján Italos**, **Johannes Italos**; starogr. Ἰωάννης ὁ Ἰταλός – Ióannes o Italos; \* 1025, južná Itália, Kalábria – † po 1082) bol byzantský filozof, humanista a novoplatonik. Svojím dielom nepriamo ovplyvnil taliansky humanizmus 14. a 15. storočia.

Italos sa narodil v južnej Itálii, v ranom živote však dlhšie žil na Sicílii, odkiaľ neskôr odišiel do Lombardie. V roku 1049 prišiel do Konštantínopola, kde začal študovať na univerzite u Michaela Psella. Obzvlášť vynikal v dialektike a rád viedol učené dišputy, pričom často polemizoval so Psellom. Po odchode svojho učiteľa z univerzity sa vďaka podpore Michala VII. stal hlavným profesorom filozofie (*hypatos tón filosofón*). V roku 1082 upadol do nemilosti cisára Alexia I. Komnéna a spolu so svojimi žiakmi čelil obvineniu z herézy a následnému vyhnanstvu. Za jeho odsúdením však mohli byť aj politické príčiny, pretože Ján bol chránencom Dukovcov. O konci jeho života nemáme zmienky. Jeho žiakom bol mimo inými Eustrátios Nikejský.

Dielo
-----

Italos sa zaoberal dielami Platóna, Aristotela a novoplatonikov. Podobne ako iní byzantskí filozofi aj Italos hľadal syntézu kresťanského zmýšľania a gréckej pohanskej filozofie. Zaoberal sa v nich rétorikou, logikou a dialektikou. Pretože boli jeho diela spálené, zachovali sa iba zlomky. Jeho učenie je čiastočne známe aj z anathemy, ktorá sa zachovala v Synodikone pre Nedeľu ortodoxie. Hlavnými bodmi jeho obžaloby bolo, že chcel rozumom vysvetliť dogmu o vtelení Slova Božieho, a jeho snahy o oživenie pohanských náuk o duši a jej prevtelovaní, ako i popieranie nesmrteľnosti duše a zmŕtvychvstania a za stavanie pohanských filozofov nad cirkevných otcov a svätých. Italos v antických dielach nevidel len priestor pre formálne vzdelávanie, ale vnímal ich i ako prameň skutočného poznania a pravdy. Nevyužíval v Byzancii zaužívanú dvojitú metodológiu, podľa ktorej filozofia skúma otázky stvorenej reality, čo viedlo k tomu, že nerozlišoval vedeckú teológiu od charizmatickej a kresťanskú skúsenosť vymenil za filozofické kategórie.

* komentáre k Aristotelovým Topikám
* Otázky a odpovede (*Aporiai kai lyseis*)
* Rozbory z logiky (*Expositiones logicae*)

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ióannés Italos In:  *Encyclopaedia Beliana* [online]. Bratislava: Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, [cit. 2020-02-03]. Dostupné online. ISBN 978-80-89524-30-3.
2. 1 2 3  ZOZUĽAK, Ján. *Byzantská filozofia*. Plzeň : Aleš Čeněk, 2016. 221 s. ISBN 978-80-7380-640-8. S. 159 – 160.
3. ↑  Ioannes Italos. In: VAVŘÍNEK, Vladimír; BALCÁREK, Petr. *Encyklopedie Byzance*. Praha : Libri; Slovanský ústav AV ČR, 2011. 552 s. (Práce Slovanského ústavu AV ČR. Nová řada; zv. 33.) ISBN 978-80-7277-485-2,  978-80-86420-43-1. S. 222.
4. 1 2  DOSTÁLOVÁ, Růžena. *Byzantská vzdělanost*. Praha : Vyšehrad, 1990. 415 s. ISBN 80-7021-034-6. S. 194 – 196.

Autoritné údaje: * BnF: 14593365k
* GND: 118776258
* ISNI: 0000 0003 9901 106X
* LCCN: n83318685
* VIAF: 109145604555301380007
* WorldCat: lccn-n83318685
**Izraelská strana práce** (hebr. מפלגת העבודה הישראלית, *Mifleget ha-avoda ha-jisraelit*; niekedy v slovenčine skrátene *Strana práce*) je politická strana v Izraeli. Je to stredo-ľavá sociálno-demokratická a sionistická strana. Vznikla v roku 1968 zjednotením niekoľkých politických strán na čele s vtedajšou vládnucou stranou Mapaj a stranami Achdut ha-avoda - poalej Cion a Rapaj. Týmto zjednotením došlo k opätovnému spojeniu strán, ktoré sa oddelili od strany Mapaj založenej v roku 1930.

Izraelská strana práce podporuje mierový proces s Palestínčanmi a arabskými štátmi. Strana má štatút pozorovateľa v Socialistickej internacionále.

Zoznam predsedov
----------------

* 1968–1969: Levi Eškol
* 1969–1974: Golda Meirová
* 1974-1977: Jicchak Rabin
* 1977–1992: Šimon Peres
* 1992-1995: Jicchak Rabin
* 1995–1997: Šimon Peres
* 1997–2001: Ehud Barak
* 2001-2002: Benjamin Ben Eliezer
* 2002-2003: Amram Micna
* 2003-2005: Šimon Peres
* 2005–2007: Amir Perec
* 2007-2011: Ehud Barak
* 2011: Micha Chariš (dočasný predseda)
* 2011-: Šeli Jachimovičová

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku מפלגת העבודה הישראלית na hebrejskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Vstup Slovenskej republiky do EÚ v roku 2004 priniesol, okrem iných dôležitých skutočností, aj zásadné zmeny dotýkajúce sa slovenských podnikateľských subjektov podnikajúcich s tovarmi podliehajúcimi spotrebným daniam (minerálne oleje, lieh, pivo, víno, tabakové výrobky), ako aj zmeny ovplyvňujúce zmenu postavenia štátnych orgánov a celej hospodárskej politiky štátu zahŕňajúcej aj samotný daňový systém SR.

V rámci daňového systému došlo k najväčším zmenám práve v oblasti nepriamych daní (DPH a spotrebných daní), pretože práve táto oblasť patrí k najviac harmonizovaným v rámci EÚ a jednotne sa na ňu aplikuje európsky právny rámec prijatý kompetentnými európskymi orgánmi, ktorý bolo treba prevziať do slovenskej legislatívy. V praxi to znamená, že novovytvorený slovenský právny rámec regulujúci oblasť spotrebných daní, vychádzajúci z európskej legislatívy, spoluvytvára jednotný daňový systém uplatňovaný v rámci celého Spoločenstva.

Harmonizácia legislatívy spotrebných daní bola docielená prijatím nasledujúcich základných slovenských zákonov upravujúcich oblasť spotrebných daní:
- zákon č. 98/2004 Z. z. o spotrebnej dani z minerálneho oleja;
- zákon č. 104/2004 Z. z. o spotrebnej dani z vína;
- zákon č. 105/2004 Z. z. o spotrebnej dani z liehu a o zmene a doplnení zákona č. 467/2002 Z. z. o výrobe a uvádzaní liehu na trh v znení zákona č. 211/2003;
- zákon č. 106/2004 Z. z. o spotrebnej dani z tabakových výrobkov;
- zákon č. 107/2004 Z. z. o spotrebnej dani z piva.

V tejto slovenskej právnej úprave boli viac, či menej úspešne transponované jednotlivé ustanovenia smernice Rady č. 92/12/EHS o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam ako aj ostatných smerníc a iných právnych predpisov Spoločenstva. Keďže v samotnom Spoločenstve (ako na úrovni Európskej Komisie, tak aj na úrovni jednotlivých členských štátov) dochádza k neustálej snahe o zmenu aktuálne platného daňového právneho rámca, je potrebné a užitočné sledovať aj tieto trendy, ktoré následne prispievajú jednak k lepšej aplikácii slovenských právnych predpisov, ako aj k následnej zmene slovenskej daňovej legislatívy upravujúcej oblasť spotrebných daní.

Na Slovensku v roku 2007 existujú tieto:

* spotrebná daň z minerálneho oleja
* spotrebná daň z vína
* spotrebná daň z piva
* spotrebná daň z liehu
* spotrebná daň z tabakových výrobkov

Externé odkazy
--------------

* Portál daňovej správy SR
**Silvester** (z lat. *silvestris* – „lesný", teda „muž z lesa") je slovenské, nemecké, švédske, anglické a latinské mužské prvé (rodné, krstné) meno. Meniny na Slovensku má 31. decembra, pretože 31. decembra 335 zomrel pápež Silvester I.

Ostatné varianty tohto mena zahŕňajú: **Silvestr** (český), Сильвестр *Siľvestr* (ruský), **Silvestre** (francúzsky, španielsky), **Sylvester** (anglický, dánsky), **Sylvest** (dánsky), **Sylvestre** (francúzsky), **Szilveszter** (maďarský). Slovenské domácke podoby mena sú *Silvo*, *Silo* a *Siloš*. Od tohto mena, resp. jeho domáckej podoby vznikli priezviská Vester a Vesteg.

Referencie
----------

1. 1 2  Majtán, Milan; Považaj, Matej (1998), „Silvester", *Vyberte si meno pre svoje dieťa* (1. vyd.), Bratislava: Art Area, str. 225, ISBN  80-88879-48-5
2. ↑   *Oficiálne kalendárium* [PDF online]. Bratislava: Ministerstvo kultúry SR, rev. 2022-02-02. Dostupné online.
3. 1 2  Majtán, Milan (2018), *Naše priezviská* (2. vyd.), Bratislava: VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, str. 52-53, ISBN  978-80-224-1646-7

Pozri aj
--------

* silvestrovské oslavy
Dnes získavame väčšinu železa z nerastov a železných rúd, ktorými sú napríklad krevel a magnetit. Z nich sa železo vyrába vo vysokých peciach. Najvyššia pec má 60 m, produkuje 10 000 ton železa denne a bez prestávky pracuje 10 rokov. Do pece sa striedavo navážajú vrstvy železnej rudy, koksu a struskotvorných prísad – najčastejšie vápenec. Chemické reakcie začínajú vháňaním horúceho vzduchu do pece. Ako sa koks rozžeraví, uhlík v ňom nadobudne dostatok energie, aby mohol reagovať s kyslíkom zo vzduchu za vzniku najprv oxidu uhličitého a potom oxidu uhoľnatého. Oxid uhoľnatý odoberá kyslík z oxidov železa (rudy). Mení sa na oxid uhličitý a zostáva voľné železo. Teplota v peci dosahuje 1900°C, pri ktorej sa železo taví a steká na dno odkiaľ sa vypúšťa do kokíl. Vápenec sa pridáva do pece, pretože sa zlučuje s pieskom, zeminou a kameňmi v rude a vzniká troska, ktorá pláva nad vrstvou roztaveného železa. Troska sa využíva k výrobe stavebných hmôt. K získaniu 100 ton železa je potrebných 190 ton železnej rudy, 100 ton koksu a 50 ton vápenca. Súčasne vznikne 50 ton strusky. Surové železo z vysokej pece je na 90 - 95 % čisté a obsahuje 3 – 4 % uhlíku, ktorý je jeho hlavnou nečistotou a dostal sa tam vo vysokej peci. Uhlík robí železo tvrdé, ale zároveň krehké. Väčšina železa sa spracováva na oceľ. Oceľ je železo ktoré obsahuje menej ako 1,7 % uhlíka. Najlacnejší spôsob výroby ocele spočíva vo vháňaní vzduchu do roztaveného železa, čím väčšina uhlíku vytvorí s kyslíkom nachádzajúcim sa vo vzduchu oxid uhličitý. Dnes sa tento postup nahradzuje spaľovaním uhlíka v martinských peciach alebo kyslíkových konvertoroch. V kyslíkovej peci sa za 40 minút vyrobí až 350 ton ocele. Oceľ je omnoho pevnejšia, kujnejšia a má všestrannejšie využitie ako železo. Pridávaním rôznych prvkov môžeme meniť jej vlastnosti, môžeme tak vyrobiť oceľ ešte pevnejšiu (pridaním mangánu) alebo nehrdzavejúcu (pridaním niklu a chrómu), či oceľ odolnú vysokým teplotám.
**Li Po** alebo **Li Paj** (čín. 李白 – Li Po/Li Paj, pchin-jin: *Lǐ Bó/Lǐ Bái*) (\* asi 701 – † 10. november 762, v Süan-čchengu, provincia An-chuej) bol klasický čínsky básnik obdobia Tchang. V Japonsku je známy ako *Rihaku*.

Krása jeho poézie je odzbrojujúca a obsahuje katarzné prvky. Využíval ako nikto iný svoju unikátnu tvorivú inteligenciu a predstavivosť. Objavoval prekvapujúce riešenia v rámci tradičných poetických foriem, sám je pokladaný za vrcholného básnika klasickej formy, ktorú doviedol k dokonalosti.

Angažoval sa aj politicky a na konci svojho života bol nútený uchýliť sa do ústrania vďaka dvorným pletkám na cisárovom dvore.

Bol veľmi známy svojou náklonnosťou k alkoholu, čo mu však neuberalo na talente a schopnostiach hneď vytvárať majstrovské diela. Existuje o ňom množstvo legiend, vrátane smrti, keď sa vraj opitý pokúšal objať mesiac v rieke.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Li Po**

Externé odkazy
--------------

* Životopis s niekoľkými obrázkami a ukážkami básní

Poznámky
--------

Li Po o zobrazený vo Wu-šuang pchu

Autoritné údaje: * abART: 16721
* BnF: 119129361
* GND: 118934163
* ISNI: 0000 0001 2147 0982
* LCCN: n50062078
* NK ČR: jn20000603747
* VIAF: 108726426
* WorldCat: lccn-n50062078
**Karosa C 934** je model linkového medzimestského autobusu, ktorý vyrábala Karosa Vysoké Mýto v rokoch 1996 až 2003 (od roku 1999 v modifikovanej verzii C 934E). Jedná sa o nástupcu typu C 734.

Konštrukcia
-----------

Vozidlo C 934 je základným a tiež najrozšírenejším modelom typovej rady 900. Je to dvojnápravový autobus s polosamonosnou karosériou panelovej konštrukcie. Motor s mechanickou prevodovkou sú umiestnené za zadnou nápravou v priestore zadného panelu. C 934 konštrukčne vychádza z typu C 734, od neho sa na prvý pohlaď odlišuje zaobleným predným čelom a pomerne mohutným čelom zadným. Sedačky pre cestujúcich sú rozmiestnené 2+2 so strednou uličkou, v zadnej časti autobusu (od druhých dverí) sú umiestnené na vyvýšenej podeste. Batožinový priestor, ktorý sa nachádza pod podlahou medzi nápravami, má objem 3,5 m³. Vstup do vozidla zaisťujú dvoje dvojkrídle výklopné dvere približne rovnakej šírky. Prvé sú umiestnené pred prednou nápravou, druhé pred nápravou zadnou.

Od roku 1999 boli tieto vozidlá vyrábané v inovovanej verzii označenej ako C 934E. Najväčšou zmenou oproti klasickým autobusom C 934 je odlišné zamykanie dverí vozidla a usporiadanie strešných vetracích poklopov.

Výroba a prevádzka
------------------

Prototyp vozu C 934 bol vyrobený už v roku 1995, sériová výroba bola zahájená o rok neskôr. V roku 1999 bol voz mierne modifikovaný a pod označením C 934E bol oficiálne vyrábaný do roku 2001. Na zvláštnu objednávku sa však vyrábal až do roku 2003. Najmä v rokoch 2002 – 2003 boli tieto autobusy vyrábané v takzvanej „severnej" verzii pre ruské ropné a plynárenské spoločnosti. Tieto vozidlá sa vyznačovali absenciou vetracích otvorov a vylepšeným topným systémom. Celkom bolo vyrobených 1396 kusov.

Vozidlá C 934 sú určené predovšetkým pre kratšie medzimestské a regionálne linky. Dopravné podniky tieto autobusy vo veľkom počte nenakupovali. V Česku zostáva v súčasnej dobe v linkovej doprave v prevádzke 7 autobusov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karosa C 934**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Karosa C 934 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Autobusy vyrábané podnikom Karosa (teraz Iveco Czech Republic) vo Vysokom Mýte |
| --- |
| 
* Škoda 706 RO
* Tatra 500 HB
* Karosa SB
* Karosa A 30

 |
| Mestské | 
* 706 RTO MTZ
* 706 RTO MEX
* ŠM 11
* B 731
* B 732
	+ B 732.1670 Legobus
* B 831
* B 832
* B 931
* B 932
* B 951
* B 952
* Citybus 12M
* Citelis 10.5M
* Citelis 12M
* Crossway LE
* Urbanway 12M
* Urbanway 10.5M
* Streetway 12M

 |
| Prímestské | 
* 706 RTO CAR
* ŠL 11
* C 733
* C 734
* C 735
* C 834
* C 835
* C 934
* C 935
* C 954
* C 955
* C 956 (Axer)
* Récréo
* Ares
* Crossway
* Récréo
* Crossway LE

 |
| Diaľkové | 
* 706 RTO LUX
* ŠD 11
* LC 735
* LC 736
* LC 737 (HD 11)
* LC 757 (HD 12)
* LC 936
* LC 937 (GT 11)
* LC 956
* LC 957 (HD 12)
* Arway

 |
| Kĺbové | 
* 706 RTO-K
* ŠM 16,5
* B 741
* C 744
* B 841
* B 941
* B 961
* C 943
* Citybus 18M
* Citelis 18M
* Urbanway 18M
* Streetway 18M

 |
| Karosa radu Š · Karosa radu 700 · Karosa radu 800 · Karosa radu 900 |
**Terry Brooks** (\* 8. január 1944, Sterling, Illinois, USA) je americký spisovateľ fantasy.

Život
-----

Študoval na Hamilton College anglickú literatúru a potom sa dal na práva na Washington and Lee university. Písal už od strednej školy, ale svoju prvú knihu *The Sword of Shannara* (v češtine Shannarov meč) publikoval až v roku 1977. Teraz venuje písaniu kníh väčšinu svojho voľného času. Žije so svojou ženou Judine hlavne na Havajských ostrovoch.

Dielo
-----

### Séria Shannara

#### trilógia *The Sword of Shannara* (doslova "Shannarov meč")

* *The Sword of Shannara* (v češtine "Shannarův meč")
* *The Elfstones of Shannara* (v češtine "Shannarovy magické elfeíny")
* *The Wishsong of Shannara* (v češtine "Shannarova píseň přání")

#### séria *The Heritage of Shannara* (doslova "Shannarovo dedičstvo")

*The Scions of Shannara* (v češtine „Shannarovo dědictví")
*The Druid of Shannara* (v češtine „Shannarův druid")
*The Elf Queen of Shannara* (v češtine „Shannarova Elfí královna")
*The Talismans of Shannara* (v češtine "Shannarovy talismany")
#### predohra k trilógii *Shannara*

*First King of Shannara* (v češtine "Shannarův první král")
#### séria *The Voyage of the Jerle Shannara*

*Ilse Witch*
*Antrax*
*Morgawr*
#### séria *High Druid of Shannara*

*Jarka Ruus*
*Tanequil*
*Straken* (čoskoro)
#### *A Shannara Companion*

*The World of Shannara*
### séria *Magic Kingdom of Landover*

*Magic Kingdom For Sale -- SOLD!* (v češtine „Kouzelné království na prodej/prodáno - Kouzelné království Landover 1")
*The Black Unicorn* (v češtine „Černý jednorožec - Kouzelné království Landover 2")
*Wizard at Large* (v češtine „Čaroděj - Kouzelné království Landover 3")
*The Tangle Box* (v češtine „Magická skřínka - Kouzelné království Landover 4")
*Witches' Brew* (v češtine "Úklady čarodějnic - Kouzelné království Landover 5")
### séria *The Word & the Void*

*Running with the Demon* (v češtine „Závod s démonem")
*A Knight of the Word* (v češtine „Rytíř Slova")
*Angel Fire East*
### Prepisy filmov

*Hook*
*Star Wars Episode I: The Phantom Menace*
### Iné

*Sometimes the Magic Works: Lessons from a Writing Life*

Externé odkazy
--------------

* Gymnázium P. Horova Michalovce – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Oficiálna stránka

Autoritné údaje: * BnF: 12261335r
* GND: 120191806
* ISNI: 0000 0001 2139 481X
* LCCN: n81119593
* NK ČR: jn20000807023
* VIAF: 73911214
* WorldCat: lccn-n81119593
*Galatia je aj grécky názov Galie, pozri Galia.*
poloha rímskej provincie Galatia
**Galatia** alebo zriedkavo **Galacia** je historické územie v strednej časti Malej Ázie. Názov sa používa na obdobie od 274 pred Kr. do byzantského obdobia.

Pomenované je podľa keltských Galatov, ktorí (najprv) do západnej Malej Ázie prišli cez Hellespont roku 278 pred Kr. na výzvu bitýnskeho kráľa Nikomeda I. Čoskoro sa stali postrachom západnej Malej Ázie. Roku 274 pred Kr. ich porazil Antiochos I. a donútil ich usadiť sa v severnej Frýgii, zhruba odvtedy nazývanej Galatia. 

Galatia bola rozdelená na územia troch kmeňov a každé toto územie zas na štyri „tetrarchie". Koncom 60. rokov 1. storočia pred Kr. jeden z týchto tetrarchov, Deiotarus, stal s pomocou Pompeia vládcom celej Galatie. 

Roku 25 pred Kr. sa Galatia stala rímskou provinciou. Mala galatsko-grécke obyvateľstvo (po latinsky tzv. Gallograeci), takéto zmiešané obyvateľstvo si zachovala až do čias rímskeho cisárstva. Významné centrá boli Ankyra (dnes Ankara), Kybely, Antiochia a Tavium. 

Územie bolo v 1. storočí pokresťančené apoštolmi Barnabášom a Pavlom. Nový zákon preto obsahuje aj List Galaťanom.
Dom VI
**Dom VI** (**House VI**) je dom navrhnutý americkým architektom z New Yorku Petrom Eisenmanom. Dom bol postavený v rokoch 1972 - 1975 v Cornwall, Connecticut (USA) a je známy ako príklad svojvoľnej snahy o nájdenie geometrickej transformácie, premeny ktorá je postavená nad všetko ostatné: účelovosť, technológiu, kontext, symbolizmus a dokonca estetiku. 

Eisenman sa v začiatkoch svojej tvorby venoval stavbe domov, ktoré vždy pomenoval číslom (House I, House II, House III, …) Jeho prvé práce boli vnímané ako série priamočiarych a kubických domov, ako autonómne a odkazujúce na seba, nezávislé od ľudského okolia alebo od svojej funkcie. Štruktúry týchto domov sú čisto racionálne. House VI je z týchto domov najznámejši. Je zároveň tak isto ako ostatné domy z jeho tvorby príkladom toho, že architekt sa vo svojej tvorbe inklinoval k dekonštruktivizmu.

Dom je typickým Eisenmanovým snažením vytvoriť narušenie a provokovať neistotu. Škára medzi posteľami na dlážke, stenách a strope je toho najlepším príkladom. To je aj dôkazom konfliktu medzi formou a použitím. Stôl v kuchyni mal vo svojom strede stĺp, čo obedujúcich od seba jednoznačne oddeľovalo. V dome sa nachádza opačné schodisko (*upside down stairs*) a kúpeľňa bola prístupná iba zo spálne.

Dom s rozlohou 460 metrov štvorcových má drevenú rámovú konštrukciu. Napriek tomu trvalo 3 roky kým stavbu postavili. Jej konštrukcia mala veľké nedostatky, s nedostatnočým a neadekvátným tesnením trhlín. Ani pracovné materiály neobsahovali detaily tesnení. Od začiatku boli problémy so zatekaním, a v roku 1980 boli čím daľej tým serióznejšie. V roku 1987 sa dom nachádzal v dezolátnom stave. Hlavná konštrukcia vrátane 2 hlavných nosných stien bola v rozklade a muselo dôjsť k náročnej a drahej rekonštrukcii. Došlo k zatesneniu a premosteniu trhlín v dome.

Eisenman sám povedal: „Dom nie je objektom v tradičnom vnímaní, je to konečný výsledok procesu, alebo presnejšie záznam procesu. Zjednodušovanie architektonickej výzvy do jednoduchej formy je často podstatou pre kreativitu a prieskumné zámery, zložitosť výzvy architektúry nie je vo vylučovaní, ale v hľadaní, kde umenie je podporované silnou prítomnosťou formy, pokiaľ sú pokusy uspokojiť veľa iných požiadaviek."[chýba zdroj]
AMD Geode je x86 kompatibilný systém na čipe
**Systém na čipe** (**SoC** alebo **SOC**) je integrovaný obvod, ktorý integruje všetky komponenty počítača alebo iného elektronického systému do jediného čipu. Môže obsahovať digitálne, analógové, zmiešané a často rádiofrekvenčné funkcie na jednom substráte čipu. Systémy na čipe sú veľmi bežné v oblasti mobilnej elektroniky kvôli svojej nízkej spotrebe. Typické použitie je v oblasti vstavaných systémov.

Na rozdiel od mikrokontrolérov, ktoré často majú menej ako 100 kB RAM (často iba niekoľko kilobajtov) a často sú to systémy na jednom čipe, systémy na čipe používajú silnejšie procesory, schopné behu softvéru ako sú desktopové verzie systémov Windows a Linux, ktoré potrebujú externé pamäťové čipy (flash, RAM), a ktoré sa používajú s rôznymi externými perifériami. V skratke, pre väčšie systémy je termín systém na čipe iba hyperbola, odkazujúca skôr na technické riešenie ako na realitu, teda vysoký stupeň integrácie čipu, vedúci k zníženým výrobným nákladom a produkcia menších systémov. Veľa systémov je príliš zložitých na to, aby ich bolo možné integrovať na jeden čip s procesorom optimalizovaným na jeden účel.

Ak nie je uskutočniteľné vytvoriť systém na čipe pre danú aplikáciu, alternatívou je systém v balíku (SiP) zahŕňajúci množstvo čipov v jednom balíčku. Vo veľkom objeme sa predpokladá, že systém na čipe je viac cenovo efektívny ako systém v balíku, pretože zvyšuje výnosy z výroby a jeho skladanie je jednoduchšie.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku System on a chip na anglickej Wikipédii.*
Dvojkríž na vrchole Ďumbiera
**Vrchol** je topografický termín, označujúci bod na povrchu, ktorého všetky susedné body sú nižšie a majú teda menšiu nadmorskú výšku.

Po matematickej stránke sa teda jedná o lokálne maximum nadmorskej výšky. Definíciu možno ľahko rozšíriť na ďalšie objekty vo vesmíre, ak u nich možno definovať nejakú referenčnú výškovú hladinu.

Pojem „vrchol" sa zvyčajne používa len pre vyvýšeniny s určitou významnosťou. Väčšinou sa za vrcholy nepovažujú miesta, ktoré sú najvyššie len pre svoje najbližšie okolie - napr. vežičky tatranských vrcholov.

Referencie
----------

1. ↑  vrchol. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka 4* [online]. Bratislava: Jazykovedný ústav Ľ. Štúra SAV. [cit. 2018-07-03]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* nadmorská výška
* pohorie

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vrchol vrchu**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vrchol (topografie) na českej Wikipédii.*
**Vreckaté huby** (iné názvy: **huby vreckaté**, **askomycéty**, **vreckatovýtrusné (huby)**, **huby vreckatovýtrusné**, staršie **vreckovýtrusné (huby)**, staršie **huby vreckovýtrusné**; lat. *Ascomycota*, staršie *Ascomycotina*, staršie *Ascomycetes*) sú druhovo najpočetnejší veľký taxón (v závislosti od autora konkrétne: oddelenie, kmeň, trieda a pod.) húb (*Fungi*). 

Obsahuje asi 32 000 známych druhov, čo je 50-60 % známych taxónov húb. Ich spoločným znakom je tvorba tzv. vreciek (*ascus*), v ktorých sa vytvárajú spóry askospóry, obvykle 8 v jednom vrecku. Ďalším charakteristickým znakom sú perforované priehradky medzi bunkami mycélia, umožňujúce migráciu cytoplazmy a cytoplazmatických štruktúr, vrátane jadier.

Niektoré vreckaté huby majú formu kvasiniek, u väčšiny druhov je však stielka tvorená hýfami. Bičíkaté štádiá u tohto oddelenia už nie sú a mnoho druhov tvorí plodnice. Plodnice sa nazývajú *askokarpy* alebo *askomatá*. Rozmnožovanie môže byť pohlavné a nepohlavné, pričom nepohlavný spôsob rozmnožovania prevláda. Vreckaté huby môžu byť saprofytické, môžu žiť v symbióze s drevinami, alebo parazitovať na rastlinách a živočíchoch. Ich využitie je rôznorodé, sú dôležité napríklad pre pekárenský a potravinársky priemysel. Rod *Penicilium* sa využíva vo farmaceutickom priemysle, pretože vytvára antibiotiká.

Askospóry sú haploidné (obsahujú len 1 chromozómovú sadu) a ich vzniku predchádza meióza a následne mitóza. Spóry sú z vreciek buď vymrštené, alebo sa uvoľnia pasívne. Neskôr vyklíčia a utvoria vlákno - hýfu, ktorá sa rozkonáruje a vzniká väčšinou haploidné mycélium. Mycélium sa môže rozmnožovať nepohlavne fragmentáciou. Za vhodných podmienok sa na mycéliu vytvárajú samčie (*antherídium*) a samičie (*ascogon*) gametangiá. Ascogon má výbežok zvaný *trichogýn*, ktorým prejde obsah anterídia do askogónu. Na konci askogénnych hýf sa utvoria askokarpy. V ich vnútri prebehne karyogamia a následné meiotické a mitotické delenie, čím vzniknú askospóry a celý proces sa začína odznova. Dĺžka tohto cyklu je individuálna a záleží na konkrétnom druhu.

Väčšina známych lichenizovaných húb patrí práve do tohto oddelenia.

Zdroje
------

1. ↑  huby. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2010. 686 s. ISBN 978-80-970350-0-6. Zväzok 6. (His – Im), s. 268.
2. ↑  rastlina. In:  *Encyklopédia Zeme*. Ed. Juraj Činčura. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1983. 720 s. (Encyklopédie Obzoru.) S. 509.
3. ↑  rastlina. In: Encyklopédia medicíny
4. ↑   *Slovenské knihy*. [s.l.] : [s.n.], 1954. 252 s. S. 42.
5. ↑   unipo.sk, [cit. 2020-08-26]. Dostupné online.
6. 1 2  NOVACKÝ, A. Jozef Vido: Huby našich hôr a lúk, Štátne telovýchovné nakladateľstvo, Bratislava 1955, str. 110, Kčs 39,50. In: Slovenské odborné názvoslovie 1956, č. 3  S. 94-95
7. ↑  VIDO, Jozef. *Huby našich hôr a lúk*. [s.l.] : Štátne telovýchovné nakladateľstvo, 1955. 110 s. S. 7.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vreckaté huby**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Vreckaté huby**
Súradnice: 42°08′55″S 24°44′34″V﻿ / ﻿42,14861°S 24,74278°V﻿ / 42.14861; 24.74278

**Dom Dragana Mančova** (bulh. Къщата на Драган Манчов – *Кăštata na Dragan Mančov*), je meštiansky dom z druhej polovice 19. storočia nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Lokalita
--------

Dom Dragana Mančova leží v centrálnej časti mesta Plovdiv na ulici „Christo G. Danov" (bulh. улица „Христо Г. Данов", doslova *ulica Christa G. Danova*) č. 39.

Dejiny
------

Dom si nechal postaviť plovdivský vydavateľ kníh Dragan Mančov. Výstavba prebiehala v rokoch 1881 – 1882. Projekt pripravil architekt Josef Schnitter, ktorý bol osobný priateľ Dragana Mančova.

Niekedy po roku 1890 bol Dragan Mančov prinútený svoj dom predať z dôvodu vydania prvého dielu prvej bulharskej encyklopédie, ktorú napísal Luka Kasărov, keďže po tomto počine mu neostal dostatok finančných prostriedkov.

V budove neskôr sídlili Okružná správa (bulh. Къщата на Драган Манчов – *Кăštata na Dragan Mančov*), Oblastná správa (bulh. Къщата на Драган Манчов – *Кăštata na Dragan Mančov*) a neskôr niektoré oddelenie plovdivského magistrátu. Po roku 1990 boli v budove krátky čas premiestnení bývalí stranícki funkcionári, neskôr v nej pôsobil úrad práce, ako aj niektoré súkromné firmy.

V súčasnosti sa v budove nachádza sídlo administratívy radnice plovdivského rajónu Centralen.

Charakteristika
---------------

Autorom projektu budovy je významný architekt Josef Schnitter. Budova má dve priestranné obytné poschodia. Je považovaná za jednu z najkrajších plovdivských domov z konca 19. storočia.

Druhý Mančovov dom
------------------

Dragan Mančov vlastnil ešte jeden menší dom, ktorý sa nachádzal na rohu ulíc „Christo G. Danov" a „Betoven". túto budovu si kúpil a presťahoval sa do nej po predaji svojho domu na ulici „Christo G. Danov" č. 39. V súčasnosti táto budova už neexistuje.

Zaujímavosť
-----------

* V budove pôsobil Ivan Vazov, ktorý v nej mal redakciu, kde pripravoval vydania svojho časopisu *Nauka* (bulh. Наука, doslova *Veda*).

Galéria
-------

* pohľad na prednú fasádu budovypohľad na prednú fasádu budovy
* ohľad na vchod do areáluohľad na vchod do areálu

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  TOTEV, Božidar. Enciklopedija na Plovdiv. Sofia : Božidar Totev/Bulged OOD. 2017. 608 s. ISBN 9786191881383. S. 272. (po bulharsky)
2. 1 2 3   *Книгоиздател продава къщата си заради първата българска енциклопедия* [online]. desant.net, [cit. 2023-04-15]. Dostupné online.
3. 1 2  KALINKOVA, Penka. Poznatijat nepoznat Plovdiv. Plovdiv : Obština Plovdiv – Rakursi OOD. 2018. 272 s. ISBN 9789548852845. S. 41. (po bulharsky)
4. 1 2 3 4 5   *Lost in Plovdiv* [online]. lostinplovdiv.com, [cit. 2023-04-16]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dom Dragana Mančova**
**G10 - G13: SYSTÉMOVÉ ATROFIE PRVOTNE POSTIHUJÚCE CENTRÁLNY NERVOVÝ SYSTÉM** patria do VI. kapitoly MKCH-10 - Choroby nervového systému.

**G10 - HUNTINGTONOVA CHOROBA**

Huntingtonova chorea
**G11 - HEREDITÁRNA ATAXIA**

Nezahŕňa:

* dedičnú a idiopatickú neuropatiu (G60.-)
* detské mozgové ochrnutie (G80.-)
* metabolické poruchy (E70 - E90)

G11.0 - Vrodená neprogredujúca ataxia
G11.1 - Cerebelárna ataxia so skorým začiatkom
Poznámka: začiatok zvyčajne pred 20. rokom
Cerebelárna ataxia so skorým začiatkom
* s esenciálnym tremorom
* myoklóniami [Huntova ataxia]
* so zachovanými šľachovými reflexami

Friedreichova ataxia (autozomálne recesívna)
Na chromozóm X viazaná recesívna spinocerebelárna ataxia
G11.2 - Cerebelárna ataxia s neskorým začiatkom
Poznámka: začiatok zvyčajne po 20. roku
G11.3 - Cerebelárna ataxia s poruchou regenerácie DNA
Ataxia telangiektázia [Louisova-Barova]
Nezahŕňa:
* Cockaynov syndróm (Q87.1)
* xeroderma pigmentosum (Q82.1)

G11.4 - Hereditárna spastická paraplégia
G11.8 - Iné hereditárne ataxie
G11.9 - Nešpecifikovaná hereditárna ataxia
Dedičná mozočková
* ataxia NS
* degenerácia
* choroba
* syndróm

**G12 - SPINÁLNA SVALOVÁ ATROFIA A PRÍBUZNÉ SYNDRÓMY**

G12.0 - Infantilná spinálna svalová atrofia I. typu [Werdnigova-Hoffmanova]
G12.1 - Iná vrodená spinálna svalová atrofia
Progresívna bulbárna paralýza detského veku [Faziova-Londeova]
Spinálna svalová atrofia
* forma dospelých
* detská forma, II. typ
* distálna
* juvenilná forma, III. typ [Kugelbergova-Welanderova]
* skapuloperoneálna forma

G12.2 - Choroba motorického neurónu
Familiárna choroba motorického neurónu
Laterálna skleróza
* amyotrofická
* primárna

Progresívna
* bulbárna paralýza
* spinálna svalová atrofia

G12.8 - Iné spinálne svalové atrofie a príbuzné syndrómy
G12.9 - Nešpecifikovaná spinálna svalová atrofia
**G13\* - SYSTÉMOVÉ ATROFIE PRVOTNE POSTIHUJÚCE CENTRÁLNY NERVOVÝ SYSTÉM PRI CHOROBÁCH ZATRIEDENÝCH INDE**

G13.0\* - Paraneoplastická neuromyopatia a neuropatia
Karcinómová neuromyopatia (C00 - C97†)
Senzorická paraneoplastická neuropatia (Dennyova Brownova) (C00 - D48†)
G13.1\* - Iná systémová atrofia postihujúca najmä centrálny nervový systém pri
nádorovej chorobe

Paraneoplastická limbická encefalopatia (C00 - D48†)
G13.2\* - Systémová atrofia postihujúca najmä centrálny nervový systém pri myxedéme
(E00.1†, E03.-†)

G13.8\* - Systémová atrofia postihujúca najmä centrálny nervový systém pri iných
chorobách zatriedených inde

Zdroje
------

* Národné centrum zdravotníckych informácií
**Vrchol** alebo staršie **uzol** ako pojem teórie grafov znamená akýsi bod v grafe, ktorý obvykle znázorňuje uzol či sídlo. Všetky vrcholy grafu *G = (V, H)* sú zoskupené v množine *V*.

**Okolím vrcholu *u*** nazývame graf (resp. digraf) *O(u)*, ktorého množina vrcholov pozostáva z druhých koncov hrán incidentných s vrcholom *u* a samotného vrchola *u*. Hranová množina okolia vrcholu pozostáva zo všetkých hrán incidentných s týmto vrcholom.

Ak je *G = (V, H)* digraf, potom **doprednou hviezdou vrcholu *u*** je graf *F(u)*, ktorý je podgrafom okolia *O(u)* obsahujúcim iba hrany, v ktorých je *u* začiatočným vrcholom a ich konečné vrcholy. Analogicky definícia **spätnej hviezdy vrcholu *u*** znie, že je to graf *B(u)*, ktorý je podgrafom okolia *O(u)*, obsahujúcim iba hrany, v ktorých je *u* koncovým vrcholom a ich začiatočné vrcholy.

**Stupeň vrchola *deg(u)*** v grafe *G = (V, H)* je rovný počtu hrán incidentných s vrcholom *u*. Vstupným (resp. výstupným) stupňom sa potom rozumie počet hrán, ktoré do vrchola v vstupujú (resp. z neho vychádzajú).

Vlastnosti
----------

* Súčet stupňov všetkých vrcholov grafu sa rovná dvojnásobku počtu hrán.

{\displaystyle \sum \_{u\in V}deg(u)=2.|H|}
### Dôkaz vety

Budeme postupovať indukciou vzhľadom na číslo {\displaystyle q} (počet hrán). Ak {\displaystyle q=0}, tak v {\displaystyle G} neexistuje hrana, preto všetky vrcholy sú izolované. V tomto prípade tvrdenie vety je zrejme pravdivé. Teraz predpokladajme, že tvrdenie je pravdivé pre všetky grafy, v ktorých {\displaystyle q=n-1}. Zoberme ľubovolný graf {\displaystyle G} o {\displaystyle n} hranách. Vynechajme z {\displaystyle G} jednu hranu {\displaystyle ab}; dostaneme graf {\displaystyle G'} o {\displaystyle n-1} hranách, ktorého súčet stupňov vrcholov je (podľa indukčného predpokladu) rovný {\displaystyle 2(n-1)}. Ak však pridáme naspäť hranu {\displaystyle ab}, zväčší sa o jednotku stupeň vrchola {\displaystyle a} aj {\displaystyle b}, teda celkový súčet vrcholov sa zväčší o 2 a bude sa rovnať {\displaystyle 2n}. Tým je dôkaz ukončený.

### Dôsledok vety

Z uvedenej vety a jej dôkazu bezprostredne vyplýva, že v konečnom neorientovanom grafe je počet vrcholov nepárneho stupňa párne číslo. Špeciálny prípad tohto dôsledku je fakt, že neexistuje graf, ktorý by obsahoval jediný vrchol nepárneho stupňa). Dôkaz je založený na fakte, že súčet nepárneho počtu nepárnych čísel je nepárne číslo. 

  

* Počet vrcholov nepárneho stupňa v ľubovoľnom grafe je párny.
* Ak *G = (V, H)* je netriviálny graf, potom obsahuje aspoň dva vrcholy rovnakého stupňa.

Literatúra
----------

* Znám, Š: Kombinatorika a teória grafov. Bratislava, Matematicko-fyzikálna fakulta Univerzity Komenského. 1982, s. 37
**Fanas** (starogr. Φάνας – *Fanas*) bol trojnásobný olympijský víťaz v roku 512 pred Kr.

Fanas z achájskej Pellény si na 67. olympijských hrách v roku 512 pred Kr. vybojoval víťazstvá v troch bežeckých disciplínach, a to v behu na jedno stadion, v behu na dve stadiá a v behu ťažkoodencov a stal sa tak prvým olympionikom, ktorému sa podaril taký veľkolepý triumf.

Záznam o olympijských víťazstvách Fana je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2 3  Iulius Africanus, *Iulius Africanus Chronographiae: The Extant Fragments*, str. 203
3. 1 2  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 131.
4. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Širokopásmová letecká rádiostanica pozostávajúca z prijímača R1155 a vysielača T1154 (dolu), využívaná aj pri systéme Tinsel
**Tinsel** a **Special Tinsel** boli krycie mená rušiaceho systému rádiovej komunikácie, ktorý používala britská RAF proti rádiom navádzaným nočným stíhačom Luftwaffe počas druhej svetovej vojny. Spočívala vo vysielaní hluku na frekvenciách používaných na hlasovú komunikáciu medzi pozemným strediskom riadenia a nemeckými stíhačmi.

Situácia
--------

Nemecká obrana proti nočnému bombardovaniu spočívala počas celej vojny najmä na využívaní pozemných radarových staníc. Každá stanica mala pridelenú skupinu lietadiel vo svojom sektore, ktoré po zameraní cieľa rádiovo navádzala. Rádiová komunikácia prebiehala v pásme 3 – 6 MHz. Na narušenie systému bolo potrebné buď rušiť radary, alebo prebiehajúcu hlasovú komunikáciu.

Tinsel
------

Systém *Tinsel* bol určený pre rušenie hlasovej komunikácie medzi pozemným strediskom riadenia a nemeckými stíhačmi. V každom bombardéri RAF boli upravené vysokofrekvenčné rádiové vysielače a pod kapotou motora bol namontovaný mikrofón. Radista počas náletu prechádzal pridelené frekvencie a ak na nich zachytil nemčinu, nastavil vysielač na túto frekvenciu a spustil na nej vysielanie hluku motora snímaného mikrofónom.

Nasadenie a protiopatrenia
--------------------------

Systém *Tinsel* sa používal spoločne so systémom Mandrel,ktorý bol určený pre rušene radarov. Prvýkrát boli oba použité pri nálete na Mannheim 6. decembra 1942. Z náletu sa nevrátilo iba 9 z 272 lietadiel (3,3 %), čo boli veľmi nízke straty. Účinok systému *Tinsel* trval niekoľko mesiacov, dlhšie ako účinok rušenia Mandrel. Prvou reakciou Luftwaffe bolo zvýšenie výkonu pozemných vysielačov tak, aby sa pokyny leteckých navádzačov dali rozumieť aj napriek rušeniu. Ďalším krokom bolo zabudovanie dodatočných prijímačov do nočných stíhačiek. Tieto pracovali vo frekvenčnom pásme 28 – 42 MHz, ktoré nebolo systémom Tinsel rušené. Aj naďalej sa však v nočných stíhačkách používali aj pôvodné prístroje, preto rušenie systémom Tinsel vydržalo až do konca vojny.

Special Tinsel
--------------

Nevýhodou systému *Tinsel* bolo, že radarový operátor v každom bombardéri musel počas letu aktívne vyhľadávať používanú frekvenciu. Inovácia Special Tinsel túto nevýhodu odstránila. O vyhľadanie práve používanej frekvencie sa postarala pozemná monitorovacia stanica. Po zachytení komunikácie odvysielala používanú frekvenciu a všetci radaroví operátori v lietadlách zúčastňujúcich sa náletu ju naladili a zapli vysielanie hluku motorov.

Referencie
----------

1. ↑  Price (2006, s. 101)
2. ↑  Price (2006, s. 102)
3. ↑  Price (2006, s. 161)

Zdroje
------

* PRICE, Alfred. *Nástroje temnot. Historie elektronické války 1939 – 1945*. Praha : Mladá fronta, 2006. 272 + 16 s. ISBN 80-204-1373-1. (česky)

Pozri aj
--------

* Operácia Corona
Plody
**Trachykarp konopný** (*Trachycarpus fortunei*) je palma z čeľade arekovité (*Arecaceae*). Je aj najčastejšie pestovaným zástupcom rodu Trachykarp, ktorý zahrňuje 9 druhov pochádzajúcich prevažne z Číny a je najsevernejšie rastúcou palmou na svete. Pod názvom "*Trachycarpus wagnerianus*" sa pestuje jeho forma, ktorá nie je známa z prírody.

Výzor
-----

Trachykarp konopný dorastá do výšky 6-12 m, niekedy 15 m. Má štíhly kmeň s priemerom 20 - 25 cm, ktorý sa smerom nahor rozširuje a je obalený jemnými, šedými alebo hnedými vláknami, ktoré v staršom veku odpadávajú. Vejárovité, svetlozelené až tmavozelené listy dlhé 140-190 cm, s priemerom 90 cm, sú na spodnej strane strieborné. Na konci lístočkov sú ostne. Niektoré rastliny majú listy (vrátane lístočkov) rovné, iné ohnuté. Listy rastú súmerne a vytvárajú kompaktnú, 2,5 - 3 m širokú korunu. Jedince, ktoré rastú v horších podmienkach, môžu mať menšiu, kompaktnejšiu korunu a vzrast.

Rozšírenie a použitie
---------------------

Palma konopná pochádza z teplých a subtropických hornatých oblastí Ázie zahrňajúc juhovýchod Číny, Taiwan a Chusanské ostrovy. Bola kultivovaná po stáročia v Číne a Japonsku pre svoje vlákna používané na výrobu lán, vriec a iných výrobkov, kde je dôležitá pevnosť. 

Do Európy bola privezená v roku 1830 nemeckým lekárom Filipom Franz von Sieboldom.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Trachykarp konopný**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Trachykarp konopný**