recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Obraznosť frazémy** alebo **prenesenosť významu** alebo **metaforickosť frazémy** alebo **figuratívnosť frazémy** je jedna z vlastností významu frazémy, ktorá sa najčastejšie radí medzi podstatné vlastnosti, niekedy sa pokladá priamo za východisko každej frazeologizácie (takto napr. F. Miko) a inokedy sa zaraďuje medzi fakultatívne, nie univerzálne ani obligátne znaky frazémy (takto napr. V. M. Mokijenko). Pri hocijakom z uvedených hodnotení je to jedna z najpregnantnejších vlastností frazémy, ktorá vzniká ako dôsledok desémantizácie slov, ktoré sa stávajú komponentmi frazémy. Keďže desémantizácia komponentov býva úplná aj čiastočne (a v dôsledku toho aj frazeologizácia spojenia môže byť úplná aj čiastočná), treba aj pri obraznosti vydeľovať celú skupinu prípadov, od výrazov s úplnou obraznosťou (p. frazeologické zrasty a celky) až po spojenia s minimálnymi významovými zmenami. Práve takýto dynamický pohľad na obraznosť prekleňuje spomínané rozdielne hodnotenie tejto vlastnosti pri vymedzovaní frazémy. Predovšetkým pre nevýraznosť obraznosti istých frazém niektoré teórie nepoužívajú ani jeden z uvedených názvov tejto vlastnosti a hovoria o sémantickej transpozícii frazémy. Prípady s veľmi výraznou obraznosťou, ktorá sa najčastejšie uplatnila ustálením aktuálnych básnických metafor, sa označuje ako poetická obraznosť frazémy. Význam frazémy, ktorý vznikol uplatnením obraznosti, resp. spomínanou sémantickou transpozíciou, sa nazýva prenesený význam frazémy. 

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
Dr. **Chajim Azriel Weizmann**, hebr. חיים ויצמן‎ (\* 27. november 1874, Motoľ, Bielorusko – † 9. november 1952, Rechovot, Izrael) bol chemik, sionista a prvý izraelský prezident.

Životopis
---------

Narodil sa v Bielorusku (vtedy Rusku) ako tretie z pätnástich detí. V detstve získal tradičné židovské náboženské vzdelanie a absolvoval strednú školu v meste Pinsk. V roku 1892 odišiel do Nemecka, kde absolvoval vysokoškolské štúdium chémie v Darmstadte a Berlíne. Tam nadviazal kontakty so skupinou židovských študentov-sionistov z Ruska. Weizmann sa síce nezúčastnil na Prvom sionistickom kongrese, ktorý zorganizoval Theodor Herzl v Bazileji v roku 1897, ale od roku 1898 bol prítomný takmer na každom sionistickom zhromaždení. V roku 1899 získal doktorát z chémie vo Freiburgu. 

V roku 1901 získal prácu v Ženeve, tam aj spoznal medičku Veru Kacmanovú, s ktorou sa v roku 1904 oženil. V tom istom roku dostal prácu na univerzite v anglickom Manchesteri. V roku 1910 dostal britské občianstvo. 

V roku 1915, začiatkom prvej svetovej vojny, zavládla núdza o acetón (propanón, CH3COCH3), ktorý sa používal na výrobu výbušnín. Dovtedy sa acetón získaval z hornín. Chajima Weizmanna britské námorníctvo poverilo úlohou nájsť alternatívny spôsob výroby acetónu. Weizmannovi sa to podarilo za pomoci baktérie, ktorá bola neskôr na jeho počesť pomenovaná *Clostridium acetobutylicum Weizmann*.

Na Šiestom sionistickom kongrese v roku 1903 Weizmann tvrdo kritizoval Herzlov plán na založenie židovského štátu v Ugande. Na Ôsmom kongrese v roku 1907 prišiel s myšlienkou tzv. *„syntetického sionizmu"*, ktorý by spájal politické aktivity, ako aj osídľovanie územia Palestíny. V tom istom roku ju aj po prvýkrát navštívil.

V roku 1948 sa už starý a chorý Chajim Weizmann stal prvým izraelským prezidentom. V roku 1952 zomrel a na vlastnú žiadosť bol pochovaný na záhrade svojho domu, ktorý stojí v areáli Weizmannovho inštitútu vied. Jeho synovec Ezer Weizmann bol v rokoch 1993-2000 siedmym prezidentom Izraela.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chajim Weizmann**

| * z
* d
* u
Prezidenti Izraela |
| --- |
| 
* Chajim Weizmann (1948 – 1952)
* Jicchak Ben-Cvi (1952 – 1963)
* Zalman Šazar (1963 – 1973)
* Efraim Kazir (1973 – 1978)
* Jicchak Navon (1978 – 1983)
* Chaim Herzog (1983 – 1993)
* Ezer Weizmann (1993 – 2000)
* Moše Kacav (2000 – 2007)
* Šimon Peres (2007 – 2014)
* Reuven Rivlin (2014 – 2021)
* Jicchak Herzog (2021 – súčasnosť)
 |
| Prezident Izraela |

Autoritné údaje: * BnF: 14509036r
* GND: 118630709
* ISNI: 0000 0001 0907 8777
* LCCN: n50003498
* NK ČR: ola2002157572
* VIAF: 61778920
* WorldCat: lccn-n50003498
**Obraz** je vo filozofii je materiálny alebo ideálny výtvor zobrazovacej alebo obrazotvornej činnosti v najširšom zmysle slova. V dejinách sa vytvorili rôzne predstavy o obraze alebo pojmy obrazu, pričom tieto významové útvary možno deliť podľa rôznych kritérií, napr. podľa toho, či vznikli v špeciálnovednej alebo filozofickej oblasti (na jednej strane napr. optický pojem obrazu, literárnovevdný pojem obrazu, matematický pojem obrazu a pod. na druej strane napr. gnozeologický pojem obrazu, estetický pojem obrazu a pod.), podľa toho, v ktorej filozofickej disciplíne vznikli, ktorý filozofický smer alebo filozof vytvoril pojem obrazu (napr. Platónov pojem obrazu, Demokritov pojem obrazu, marxistický pojem obrazu, naivorealistický pojem obrazu atď.), podľa toho, o obraz čoho ide (napr. obraz sveta, obraz človeka) a pod.

Názory na obraz
---------------

Obraz je podľa Kanta výtvor empirickej schopnosti produktívnej obrazotvornosti.[1]

Obraz je podľa Platona všetko, čo je prístupné zmyslovému vnímaniu, "videný rod" súcien proti rodu "pomyselnému". Napr. tiene, odrazy na lesklých plochách, hmotné predmety prirodné (zvieratá, rastliny, nebeské telesá), umelé (geometrické modely a kresby), stavy a konania, ktorými sa prejavuje istá idea (napr. spravodlivé konanie je viditeľným obrazom idez spravodlivosti). Sám svet je obrazom boha pomyselného. Obraz veci je jednou zo základnych podmienok, prostriedkov poznania veci.[2]

Zdroje
------

1. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. *obraz kant*
2. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. *obraz platon*
**Chvost kométy** je prachovo-plynový útvar vybiehajúci z hlavy kométy tvarom pripomínajúci chvost. Vzniká pôsobením slnečného vetra a smeruje smerom od Slnka.

Anomálny chvost
---------------

Anomálny chvost kométy alebo protichvost, na rozdiel od normálneho chvosta, zdanlivo smeruje z hlavy kométy k Slnku. Prúd väčších prachových čiastočiek, na ktoré tlak slnečného žiarenia pôsobí tak slabo, že sa veľmi odchyľujú od radiálneho smeru, je viditeľný v čase, keď Zem prechádza obežnou rovinou kométy, a pri určitých polohách Zeme sa môže premietať medzi kométu a Slnko. Výrazný anomálny chvost mala napríklad kométa Arend-Roland.

Klasifikácia
------------

Podľa prevažujúceho zloženia
* plazmový chvost
* prachový chvost

Podľa tvaru
* priamy chvost
* zakrivený chvost
* vejárovitý chvost
* viacnásobný chvost – zložený z dvoch alebo viacerých približne rovnako veľkých častí
	+ hlavný chvost – je v ňom sústredená prevažná časť materiálu unikajúceho z hlavy kométy

Pozri aj
--------

* Plynová zložka kométy

Zdroje
------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

* Slovenská terminologická databáza

* Slovenská terminologická databáza


*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
**Chrysler Voyager** alebo **Chrysler Grand Voyager** je minivan automobilky Chrysler. Takmer počas celej jeho existencie sa predával okrem USA predovšetkým v Európe a Mexiku.

Voyager bol predstavený v Európe v roku 1988 ako európska verzia modelu Dodge Caravan a Plymouth Voyager ktoré sa predávali v Spojených štátoch. Európsky Voyager bol takmer totožný s americkými modelmi, rozdiel bol vo svetlách a v mriežke chladiča. Okrem týchto rozdielov boli európske Voyagery predávané s rôznymi motormi vrátane dieselového a s manuálnymi prevodovkami.

Generácia I
-----------

1988 Chrysler Voyager bol totožný s vozom Plymouth Voyager s tým, že Plymouth mal k dispozícii aj motor 3,8L V6. Základné modely boli ponúkané vo väčšine štátov s motorom 2,4L alebo motorom Mitsubishi 3,0L V6 okrem Kalifornie a niekoľkých severovýchodných štátov kde motor od Mitsubishi nespĺňal emisné normy, tak sa dostal k dispozícii aj motor 3,3L V6.

### Motory

* 2.4 L - motor z vozidla Chrysler Neon
* 3.3 L
* 3.0 L - Mitsubishi V6

Generácia II
------------

Od roku 1994 bol Voyager pre európsky trh k dispozícii s motorom 2,5 TD od talianskej VM Motori používaný napríklad aj vo vozidle Jeep Cherokee.

### Motory

* 2.4 L
* 2.5 L
* 3.0 L
* 3.3 L
Sapfó
**Aioli** alebo **Aiolovia** (starogr. Αιολείς - Aiolis) bol jeden zo starogréckych kmeňov. Svoj pôvod odvodzovali od Aiola, syna Helléna, otca gréckeho národa.

Dejiny
------

Aioli začali na grécku pevninu zostupovať približne medzi rokmi 2000 až 1900 pred Kristom. Prešli cez Epirus, Macedóniu a usadili sa v severnej časti Tesálie. Tu splynuli s pôvodnými obyvateľmi - Pelasgami. Je možné, že Achájci boli jeden z kmeňov Aiolov, čo by potvrdzovali aj niektoré jazykové podobnosti. Medzi aiolskými kmeňmi v Tesálii boli aj Grékovia, podľa ktorých neskôr Rimania nazývali všetkých Grékov (Graeci). Aiolského pôvodu boli pravdepodobne aj obyvatelia Boiótie. Počas dórskej invázie sa časť Aiolov z Tesálie vysťahovala na ostrov Lesbos a Tenedos (dnes Bozkada v Turecku) a na priľahlé anatólske pobrežia krajov Lýdia a Troas. Toto anatólske historické územie sa podľa nich nazýva Aiolida (gr. Aiolis).

V neskoršom období boli Aiolovia známi svojou poéziou. Najznámejší umelci bola poetka Sapfó z Lesbu a Hesiodos z Kýmé.

Jazyk
-----

Aiolovia hovorili aiolskou gréčtinou, jazykom najviac podobným gréckej arkádocyperčine, ktorou rozprávali potomkovia Achájcov. Oba jazyky teda pochádzali zo starej achájčiny mykénskeho obdobia (3000-1450 pred Kr.). Jazyk sa ďalej delil na viac dialektov (tesálsky, boiótsky, anatólsky). Jazyk Aiolov zanikol medzi 3.-1. stor. pred Kr. kedy grécke dialekty boli nahradené zjednocujúcim jazykom iónskeho, aténskeho dialektu-koiné. Lingvisti našli dnes pozostatok staroaiolského dialektu vo viacerých dedinách modernej východnej Tesálie, ktorým hovoria miestni dedinčania.

Zdroje
------

* Ιστορία του Ελληνικού έθνους, Τόμοι Α και Β, Εκδοτική Αθηνών Α.Ε.
* Grécky zázrak - Vojtech Zamarovský
**Chrysogonos** (starogr. Χρυσόγονος – *Chrysogonos*) bol dvojnásobný olympijský víťaz v 2. stor.

Chrysogonos z bitýnskej Nikaie si na 166. a na 167. olympijských hrách v rokoch 116 a 112 pred Kr. vybojoval víťazstvá v behu na jedno stadion. V Olympii bol tento beh najstaršou súťažnou disciplínou, zavedenou už na počiatku hier, podľa tradície v roku 776 pred Kr. a na hrách zostal aj po zavedení ďalších súťažných disciplín hlavným pretekom, menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.

Záznam o olympijských víťazstvách Chrysogona je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2 3  Iulius Africanus, *Iulius Africanus Chronographiae: The Extant Fragments*, str. 211
3. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 38.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 377.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
7. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**SYMA Váci NKSE** je maďarský ženský hádzanársky klub z Vácu. Vznikol v roku 1949 pod názvom *Váci FORTE*. Najlepší výsledok na domácej hádzanárskej scéne je jeden bronz a z medzinárodných súťaží štvrťfinálová účasť v Pohári EHF a takisto aj v Pohári víťazov pohárov. Momentálne hrá najvyššiu domácu súťaž, Magyar női kézilabda-bajnokság. 

V klube pôsobia aj 2 slovenky, Katarína Péntek Dózsa a Lucia Uhráková.

Predchádzajúce názvy klubu
--------------------------

* Váci FORTE
* Váci Hajós DSE
* Váci TERRA
* Synergon SE Vác
* Váci NKSE

Úspechy
-------

Maďarská najvyššia súťaž:

* 1 x bronz – 2009/10

Európske súťaže
---------------

**Pohár víťazov pohárov EHF**:

* 2003/04: štvrťfinále
* 2004/05: 4. kolo
* 2005/06: 4. kolo

**Pohár EHF**:

* 2010/11: štvrťfinále
* 2011/12: 16-finále

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka klubu (po maďarsky)
* Váci NKSE na stránke Európskej hádzanárskej federácie (po anglicky)
**Violončelový koncert** je dielo z oblasti klasickej hudby. Tak ako každý koncert, je určený pre sólový nástroj (v tomto prípade violončelo) a orchester (symfonický, sláčikový, prípadne menšie zoskupenie hudobných nástrojov). Hranica medzi úlohou violončela a orchestra môže byť rôzne posunutá v závislosti na zámere skladateľa. Koncert má spravidla oddelené tri vety, ale výnimkou nemusia byť ani vety štyri, tri vety hrané bez prerušenia, či jednovetý koncert.

História
--------

História violončelového koncertu siaha už do baroka. Vyvinul sa prirodzene ako ako snaha o predvedenie sa vynikajúceho orchestrálneho hráča. Z tohto obdobia pochádza napríklad množstvo koncertov Vivaldiho a Tartiniho. Z obdobia klasicizmu zanechali violončelové koncerty napríklad Haydn a Boccherini. Skutočné ocenenie violončela ako plnohodnotného sólového nástroja priniesol až romantizmus. Violončelo si ako sólový nástroj postupne vydobylo rovnocenné postavenie s husľami a klavírom. To malo za následok, že množstvo koncertov pre tento nástroj bolo napísaných v 20. storočí, najmä v období 2. svetovej vojny.

Najvýznamnejšie violončelové koncerty
-------------------------------------

Pre podrobnejší zoznam pozri Zoznam skladieb pre violončelo

### Klasicizmus

* Josef Mysliveček - Violončelový koncert C dur
* Joseph Haydn
	+ Violončelový koncert č. 1 C-dur
	+ Violončelový koncert č. 2 D-dur

### Romantizmus

* Robert Schumann
	+ Violončelový koncert a-mol, Op. 129
* Camille Saint-Saëns
	+ Violončelový koncert č. 1 a-mol, Op.33
* Antonín Dvořák
	+ Violončelový koncert h-mol, Op. 104

### 20. storočie

* Edward Elgar:
	+ Violončelový koncert e mol, Op. 85
* Paul Hindemith
	+ Violončelový koncert Es-Dur
* Dmitrij Kabalevskij
	+ Violončelový koncert č. 1 g-mol, Op. 49 (1949)
* Dmitrij Šostakovič
	+ Violončelový koncert č.1 Es dur, Op. 107
* Witold Lutosławski
	+ Violončelový koncert (1969 - 70)

Ďalšie významné diela pre violončelo a orchester
------------------------------------------------

* Max Bruch
	+ Kol Nidrei
* Piotr Iljič Čajkovskij
	+ Variácie na rokokovú tému
* Johannes Brahms
	+ Dvojkoncert pre husle a violončelo a-mol
* Benjamin Britten
	+ Cello Symphony
Saab 99
Saab Catherina
**SAAB AB** (**Svenska Aeroplan Aktiebolaget**) je známa švédska spoločnosť založená v roku 1937 v meste Trollhättan. V roku 1939 sa zlúčila s firmou ABSJ a sídlo sa tak premiestnilo do mesta Linköping. Pôvodne vyrábala lietadlá, ale roku 1949 sa zaradila medzi automobilky predstavením modelu 92. Sídlo pre výrobu áut bolo v meste Trollhättan. V roku 1969 sa Saab zlúčil s firmou Scania a do roku 1995 sa spoločnosť nazývala Saab-Scania. V roku 1990 spoločnosť General Motors kúpila 51% divízie pre automobily. Dnes sa firma nazýva **SAAB AB**.

Najslávnejšie produkty: Saab Sonett (roadster, resp. coupé s dvojdobým trojvalcom), model 99 a kabriolet verzia 900, ktorý bol v USA veľmi populárny, a jeho výroba zďaleka nestačila uspokojovať vysoký dopyt - v 80. rokoch bola čakajúca lehota na tento model cez 2 roky.

Firma patrila medzi priekopníkov vo vývoji preplňovaných benzínových motorov. Povestná bola však vysoká úroveň aktívnej a pasívnej bezpečnosti vozidiel tejto značky.

V r. 1990 kúpil automobilovú divíziu SAAB americký koncern General Motors, a vyrábané automobily používajú od tej doby spoločné podvozkové platformy s firmou Opel.

**Modelová ponuka v súčasnej dobe:**

* Saab 9-3
	+ sedan
	+ kombi
	+ kabriolet
	+ crossover plánovaný na rok 2009
* Saab 9-5
	+ sedan
	+ kombi
* Saab 9-7.
	+ SUV

Staršie modely:

* Saab 600
* Saab 90
* Saab 92
* Saab 93
* Saab 94 (Sonett I)
* Saab 95
* Saab 96
* Saab 97 (Sonett II)
* Saab 99
* Saab 900
* Saab 900 NG
* Saab 9000
* Saab 9-2X
* Saab Sonett
* /Saab Aero 99/

Výrobca ďalej predstavil na autosalónu v Detroite koncept Aero-X - dvojmiestne kupé s odklapajúcou strechou a motorom, schopným spaľovať 100% bioethanol.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Saab**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky
* www.saabmuseum.com, história značky

| Saab 1950–1979 |
| --- |
| **Typ** | 1950- | 1960- | 1970- |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Nižšia stredná trieda | 92 | 93 | 95/96 |
|  |  | 99 |
| Stredná trieda |  |  |  | 900 |
| GT |  | GT |  | Sport |  |  |
| Športové |  | 94 |  |  | 97/Sonett |  |

| Saab 1980–súčasnosť |
| --- |
| **Typ** | 1980s | 1990s | 2000s | 2010s |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 |
| Nižšia stredná trieda | 600\* |  |  |  |  |
| 99 | 90 |  |  |  | 9-2X |  |  |
| Stredná trieda | 900 | 900 | 9-3 | 9-3 |
| Convertible |  | 900 | 900 | 9-3 | 9-3 |
| Vyššia stredná trieda |  | 9000 | 9-5 | 9-5 |
| SUV |  |  |  | 9-7X | 9-4X |
| \*Rebadžovaný Lancia model |
**Violončelový koncert č. 1 C-dur, H. 7b/1** je dielo hudobného skladateľa Josepha Haydna.

Podľa dostupných údajov Haydn napísal asi šesť violončelových koncertov, pričom dodnes boli objavené štyri z nich a koncerty s priradenými poradovými číslami 1. a 2. sa i dnes často hrávajú. Violončelový koncert č. 1 má zaujímavú históriu. Nebyť šťastnej zhody okolností, mohol sa ocitnúť v zabudnutí. Partitúra koncertu bola objavená až v roku 1961 v hudobnom oddelení Národného múzea v Prahe v materiáloch pochádzajúcich z Radenínskeho zámku. Po odbornej diskusii podporenej expertízou Inštitútu Josepha Haydna v Rakúsku bola skladba uznaná ako autentické dielo Josepha Haydna. Premiéra novoobjaveného diela sa uskutočnila 19.5. 1962 v Prahe v prevedení Miloša Sádla a Symfonického orchestru Československého rozhlasu pod taktovkou Charlesa Mackerrasa. Premiéra nedopadla ideálne, dôležité však bolo že priviedla k životu dielo, ktoré sa okamžite stálo súčasťou violončelového repertoáru. 

Udáva sa že Haydn dielo zložil v rozmedzí rokov 1761 - 1765, teda v ranej fáze svojej tvorby. Dielo pravdepodobne napísal rovnako ako svoj druhý violončelový koncert pre svojho priateľa Franz WeiglFranza Weigla, ktorý bol hráčom u kniežaťa Esterházyho. Haydn v diele uplatnil svoj veľký cit pre charakter a možnosti jednotlivých nástrojov orchestra, v tomto prípade violončela. Práve to spôsobilo, že sa jeho violončelové koncerty udržali v základnom violončelovom repertoári i po boku romantických koncertov. Dielo nepožaduje od hráča takú virtuozitu ako niektoré koncerty neskorších hudobných období, rozhodne je však technicky náročné, hlavne v rýchlych pasážach. Skladateľ k dielu nezložil kadenciu. Hráč môže v prvej vete zahrať kadenciu od anonymného autora z 18. storočia, niektorú z kadencií napísaných po roku 1962, alebo si vytvoriť svoju vlastnú.

Koncert má tri vety:

1. *Moderato*
2. *Adagio*
3. *Allegro molto*

Prvá veta sa nesie v zmierlivom duchu. Je napísaná v sonátovej forme. Hlavnú a vedľajšiu tému uvedie orchester a potom ich v sprievode orchestra prednesie a rozvinie violončelo, ktoré často využíva triolové a sextolové figúry. Témy sú zreprízované a nasleduje kadencia. Dielo je zakončené krátkou kódou, ktorá sa odvíja od úvodných taktov diela. Druhá veta *Adagio* je spevná a hrejivá, bohato sa v nej uplatňuje sólový nástroj a orchester poskytuje len jemný sprievod. Záverečná veta *Allegro molto* otvára orchester brilantnou sviežou melódiou. Violončelo vstupuje dlhým tónom z ktorého sa odrazí do rýchleho behu. Tento prvok sa vyskytuje počas vety často. Je to technicky najobtiažnejšia časť koncertu, čo je podporené i rýchlym tempom udržiavaným až do konca skladby. 

Haydnov prvý violončelový koncert je pre svoju sviežosť a melodickosť bezpečnou voľbou pre interpreta i publikum. Zvlášť cenená je jeho interpretácia violončelistom Mstislavom Rostropovičom.
**Helena Húsková** (vyd. Grečnerová; \* 6. február 1944, Brezno) je slovenská herečka.

Životopis
---------

Roku 1967 absolvovala štúdium herectva na VŠMU v Bratislave. V rokoch 1967-1968 a 1969-1983 členka DAB v Nitre, v rokoch 1968-1969 Činoherného súboru Divadelného štúdia, od roku 1983 PS NS v Bratislave. 
Obdobie pôsobenia v DAB bolo závažnosťou hereckých príležitostí a ich realizáciou umelecky najproduktívnejšie. Vytvorila tu rad postáv, ktorými presvedčila o svojom výraznom charakterizačnom talente. Zaujala predovšetkým ako interpretka výrazných typov a temperamentných, ostro kreslených postáv. Jej doménou sa stali tragikomické hrdinky a postavy s komickým dôrazom - Duňaška (Ženba, 1969). Neskôr sa sústreďovala na dramatické hrdinky s akcentovanou tragickou líniou: Fima (Deti slnka 1972), Margita (Aristokrati 1972); Smrť (Jánošík alebo na Skle maľované 1973), Gina (Margaret zo zámku 1974) a i.

Filmografia
-----------

* 1972: Letokruhy (Homolová)
* 1977: Advokátka (Horváthová)
* 1981: Vták nociar (lekárka)
* 1982: Soľ nad zlato (kráľovská krajčírka)
* 1997: Tábor padlých žien (dozorkyňa)

Literatúra
----------

* *Encyklopédia dramatických umení Slovenska*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Harmonické číslo** alebo presnejšie **{\displaystyle n}-té harmonické číslo** je hodnota súčtu obrátených hodnôt všetkých prirodzených čisel menších alebo rovných {\displaystyle n}. Bežne sa označuje symbolom {\displaystyle H\_{n}}. Presne je definované vzťahom

{\displaystyle H\_{n}={\frac {1}{1}}+{\frac {1}{2}}+{\frac {1}{3}}+\cdots +{\frac {1}{n-1}}+{\frac {1}{n}}=\sum \limits \_{i=1}^{n}{\frac {1}{i}}}.
Harmonické čísla a ich vlastnosti študovali už antickí matematici. Dnes zohrávajú dôležitú úlohu v rozmanitých odvetviach teórie čísel. O harmonických číslach sa niekedy nesprávne hovorí ako o harmonickom rade. V skutočnosti sú iba čiastkovými súčtami harmonického radu. Tesne súvisia s Riemannovou zeta funkciou a vyskytujú sa v predpisoch niektorých špeciálnych funkcií.

Vlastnosti
----------

* Hodnoty harmonických čísel rastú asymptoticky rovnako rýchlo ako hodnota prirodzeného logaritmu.
* Platí {\displaystyle \lim \_{n\to \infty }H\_{n}-\ln(n)=\gamma } kde {\displaystyle \gamma } je Eulerova-Mascheroniova konštanta.

Vytvárajúca funkcia
-------------------

Vytvárajúca funkcia harmonických čísel je

{\displaystyle \sum \_{n=1}^{\infty }z^{n}H\_{n}={\frac {-\ln(1-z)}{1-z}}}

Referencie
----------

* Donald Knuth. *The Art of Computer Programming*, Volume 1: *Fundamental Algorithms*, Third Edition. Addison-Wesley, 1997. ISBN 0-201-89683-4. Section 1.2.7: Harmonic Numbers, pp.75–79.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Harmonic\_divisor\_number na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).* (harmonic divisor number, Ore's harmonic number)
Kostol Najsvätejšej Trojice, Tvrdošín
**Kostol Najsvätejšej Trojice** je rímskokatolícky kostol v Tvrdošíne, Slovensko.

Dejiny
------

Pôvodný drevený kostol bol postavený v prvej polovici 17. storočia. V roku 1638 kostol vyhorel. Zachovala sa len veža  a časť obvodných múrov. Stavba súčasného murovaného začala dňa 24. mája 1766. Z pôvodného kostola ponechali vežu, svätyňu a oratórium. Kostol bol vysvätený 2. júna 1770 na deň Svätej Trojice. Kostol je trojloďový s monumentálnym neskorobarokovým oltárom. Kostol bol vymaľovaný miestnym maliarom Karolom Mayerom. Okolo roku 1900 bola reštaurovaná aj veža kostola, ktorá bola poškodená masívnym požiarom. Pôvodná veža bola cibuľovitého tvaru. Bola pokrytá vrstvou medeného plechu, ktorý bol rekvirovaný počas prvej svetovej vojny. Počas druhej svetovej vojny bol kostol zasiahnutý mínou. Mína poškodila východnú časť strechy, klenbu kostola a oltár. Oltár obnovil akademický maliar Ctibor Belan spoločne so stolárskym majstrom Jánom Rakytom.

V kostole sa nachádza niekoľko významných historických pamiatok. Medzi najvýznamnejšie patria: mariánsky stĺp (z konca 18. storočia) umiestnený pred vchodom do kostola, socha svätého Jána Nepomuckého (z konca 18. storočia) umiestnená na severnej strane nádvoria, ľudová plastika svätého Floriána (druhá polovica 18. storočia) umiestnená vo výklenku nad vchodom do sakristie kostola.

UPG Project
-----------

Tento kostol bol modelovaný v 3D grafickom programe trueSpace.

* 
* 
* 
*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kostol Najsvätejšej Trojice (Tvrdošín)**

Externé odkazy
--------------

* Článok na oficiálnom webe mesta Tvrdošín
* Panoramio

Súradnice: 49°20′02″S 19°33′17″V﻿ / ﻿49,3339°S 19,5548°V﻿ / 49.3339; 19.5548
**Ferenc Münnich** (\* 18. november 1886, Seregélyes – † 29. november 1967, Budapešť) bol maďarský komunistický politik, ktorý pôsobil ako Predseda rady ministrov Maďarskej ľudovej republiky v rokoch 1958 – 1961. Slúžil v rakúsko-uhorskej armáde počas I. svetovej vojny a bojoval na východnom fronte. V roku 1915 bol zajatý a deportovaný do mesta Tomsk na Sibíri (dnes Rusko). V roku 1918 mu bolo povolené vrátiť sa späť do Maďarska. Podieľal sa vo vláde v Maďarskej republike rád v roku 1919. Bojoval v španielskej občianskej vojne a bol komisárom práporu Rakosi, XIII. medzinárodnej brigády.

V októbri 1945 vstúpil do Komunistickej strany Maďarska. Po druhej svetovej vojne sa vrátil z exilu a stal sa hlavným policajným superintendentom v Budapešti. V roku 1956 prebehla maďarská revolúcia, po prvýkrát bol súčasťou vlády Imreho Nagya, kde slúžil ako minister vnútra od 27. do 31. októbra, potom ušiel do Sovietskeho zväzu.

Referencie
----------

1. ↑  HUGH, Thomas. *The Spanish Civil War*. [s.l.] : [s.n.], 2001. ISBN 978-0375755156. S. 927.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ferenc Münnich**

Autoritné údaje: * BnF: 122900657
* GND: 137490119
* ISNI: 0000 0000 8151 1048
* LCCN: n97017595
* PIM: PIM65840
* VIAF: 71454273
* WorldCat: lccn-n97017595
**Sylvain Sylvain**, rodným menom **Sylvain Mizrahi** (\* 14. február 1951, Káhira, Egypt – † 13. január 2021, USA) bol americký rockový gitarista, najviac známy ako člen skupiny New York Dolls.

Život
-----

Narodil sa v Káhire do židovskej rodiny a roku 1956 spolu s rodinou odišiel do Spojených štátov amerických. V šesťdesiatych rokoch chodil na rovnakú strednú školu ako Billy Murcia, ktorý bol tiež prisťahovalec. Roku 1971 spolu s Murciom, Johnnym Thundersom, Davidom Johansenom a Arthurom Kanom založil skupinu New York Dolls. So skupinou vystupoval až do jej rozpadu v roku 1976 a následne sa vydal na sólovú dráhu, počas ktorej však vydal iba jeden album nazvaný „Sylvain Sylvain".

Taktiež spolupracoval s Davidom Johansenom na jeho sólových albumoch a neskôr založil skupinu *The Criminals*. Neskôr vystupoval s niekoľkými rôznymi skupinami a od roku 2004 opäť vystupoval so skupinou *New York Dolls*. V roku 2010 založil skupinu *The Batusis*, v ktorej spolu sním hral Cheetah Chrome zo skupiny The Dead Boys. V rokoch 2013 až 2014 odohral turné nazvané Sex Doll Tour spolu s Glenom Matlockom z kapely Sex Pistols.

Referencie
----------

1. ↑  MCNEIL, Legs; MCCAIN, Gillian. *Zab mě, prosím: Necenzurovaná historie punku*. Praha : Volvox Globator, 1999. ISBN 80-7207-302-8. S. 123.
2. ↑  PETKOVIC, John. *Cheetah Chrome and Sylvain Sylvain are Batusis at Beachland Ballroom* [online]. Cleveland.com, 2010-07-15, [cit. 2014-04-27]. Dostupné online. (anglicky)
3. ↑   *Richard Hell being interviewed in NYC this week; Glen Matlock & Sylvain Sylvain touring; Deniz Tek too, & more* [online]. Brooklyn Vegan, 2014-03-19, [cit. 2014-04-27]. Dostupné online. (anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Sylvain Sylvain na Allmusic

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sylvain Sylvain na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 14016776j
* ISNI: 0000 0000 3619 7192
* VIAF: 54344960
**Sün kchaj kuo-ťi ku-fen jou-sien kung-s’** (číns. 訊凱國際股份有限公司, medzinárodne vystupuje pod menom **Cooler Master**) je taiwanská firma zaoberajúca sa výrobou počítačového hardvéru, ktorá sa preslávila predovšetkým výrobou počítačových skríň a vzduchových chladičov.

Produkty
--------

Spoločnosť Cooler Master vyrába počítačové skrine, napájacie zdroje, počítačové ventilátory, vzduchové chladiče procesorov a chladiace podložky pre notebooky.

### Počítačová skriňa

Základom portfólia Cooler Master je výroba počítačových skríň a jednoduchších súčiastok (napájacie zdroje a ventilátory).

#### Počítačové skrine

##### Elite

Modelový rad Elite patrí do lacnej až stredne drahej cenovej kategórie (< 50 €). Za svoju cenu ponúka primeranú kvalitu. Nevýhodou je slabé odhlučnenie a možnosť upratania kabeláže tak, aby nebránila prietoku vzduchu. Následkom toho sú vyššie teploty komponentov (operačnej pamäte, procesoru, grafickej karty a čipsetu). Teplotný rozdiel oproti kvalitným skriniam môže byť až 10 °C. Skrine Elite sa vyrábajú vo veľkostiach Mid Tower, Mini Tower a Mini ITX, v čiernom alebo čierno-šedom prevedení s obyčajnou alebo priehľadnou bočnicou.

##### 690

Modelovým radom 690 vytvoril Cooler Master veľmi výhodnú skriňu. So svojou cenou 80 – 110 € ponúkol Cooler Master zákazníkom možnosti, ktoré ponúkajú najdrahšie skrine. Cooler Master modelom 690 urobil príjemný kompromis – zlúčil výhody drahých skríň s výhodami lacných skríň. Výsledkom je skriňa, ktorá je mierne väčšia než štandardné Mid Tower skrine, zdroj nachádzajúci sa pod základnou doskou a možnosť vedenia kabeláže poza panel, ku ktorému sa pripevňuje základná doska. Aj napriek svojim rozmerom ponúka 690 možnosť osadenia až 7 ventilátorov, ktoré zabezpečujú prietok vzduchu, ktorému nezavadzajú káble vedené poza základnú dosku. 

##### HAF

Modelový rad HAF (High Air Flow; slov. Veľký prietok vzduchu) je high-end z ponuky Cooler Master. Táto skriňa je určená pre najnáročnejších používateľov.
**Maxx** bola nemecká eurodance hudobná skupina pôsobiaca v rokoch 1993 až 1995. Celosvetový úspech získala najmä vďaka skladbám „Get-A-Way" a „No More (I Can’t Stand It)".

Skupina zaznamenala veľký úspech ich prvým singlom „Get-A-Way" z roku 1993 ktorý dosiahol viac ako 400 000 predaných kusov v Nemecku kde zároveň získala zlaté ocenenie. Celkovo skladba v Európe zaznamenala vysoký predaj okolo 1 100 000 kusov a umiestnila sa taktiež na vysokých rebríčkoch v hitparádach ako napríklad na 11. mieste v Nemecku, na 5. mieste v Spojenom kráľovstve, Rakúsku, Švédsku a Holandsku a na 10. mieste v Švajčiarsku a Nórsku. Po úspechu tejto skladby bol vydaný album *To the Maxximum* z roku 1994, ktorý obsahoval skladby ako „No More (I Can’t Stand It)" alebo „You Can Get It" ale ich predaj nebol natoľko úspešný. Posledným vydaným singlom bola skladba „Move Your Body" v roku 1995.

Diskografia
-----------

### Albumy

* 1994 *To the Maxximum* – Blow Up Records, CD, MC, LP

### Single

* 1993 „Get-A-Way"
* 1994 „No More (I Can’t Stand It)"
* 1994 „You Can Get It"
* 1995 „I Can Make You Feel Like"
* 1995 „Move Your Body"

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Maxx (band) na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 48°09′01″S 17°07′34″V﻿ / ﻿48,150354°S 17,12598°V﻿ / 48.150354; 17.12598

Logo spoločnosti Sygic
**Sygic** je slovenská spoločnosť, ktorá vyvíja rovnomenný navigačný systém pre mobilné zariadenia.

Navigácia Sygic
---------------

Je dostupná vo viac ako 30 jazykoch, vrátane čínštiny, arabčiny, perzštiny, malajčiny, gréčtiny, ruštiny a európskych jazykov. Spolupracuje s poskytovateľmi máp Tom Tom Tele Atlas.

Podporuje nasledovné operačné systémy: Microsoft Windows, iOS, Windows CE, Symbian, Android, Samsung Bada.

Spoločnosť tvrdí, že najväčšie výhody jej systému sú: intuitívne používateľské rozhranie, rýchle vykresľovanie a výpočet trasy, nízka záťaž procesora a pamäte, automatická adaptácia na otočenie obrazovky, inteligentné rozoznanie a nastavenie klávesnice alebo dotykovej obrazovky a multiplatformový engine umožňujúci beh na akomkoľvek zariadení.

Spoločnosť bola založená v roku 2004.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sygic na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Ialmenos** (starogr. *Ἰάλμενος* – *Ialmenos*) je v gréckej mytológii syn boha Area a Astyochy, so svojim bratom Askalafom kráľ minyjského Orchomena.

Homér v druhom speve epického diela Iliada uvádza, že jeho matku Astyochu, cnostnú pannu, pripravil o panenstvo boh vojny Ares, keď vošiel jednej noci potajomky do jej spálne. Plodom tohto spojenia bol potom Ialmenos a Askalafos.

Ialmenos bol jeden z mnohých urodzených mladíkov uchádzajúcich sa v Sparte o ruku krásnej Heleny. Helena si nakoniec za manžela vybrala Menelaa, syna mykénskeho kráľa Atrea, ktorý potom po Tyndareovi nastúpil na spartský trón.

O desať rokov neskôr, zavítal do Sparty Paris, syn trójskeho kráľa Priama a počas Menelaovej neprítomnosti Helenu uniesol. Napriek početným vyslancom, ktorých Menelaos posielal za Priamom, Trójania odmietli najkrajšiu zo žien vrátiť. Menelaov brat mykénsky kráľ Agamemnón nato vyzval všetkých achájskych kráľov, aby im pomohli pomstiť túto urážku a vyhlásili Priamovi vojnu. Pod velením Ialmena a Askalafa potom Minyjci vypravili proti Tróji tridsať vyhĺbených korábov. Homér neuvádza informácie týkajúce sa osudu Ialmena v závere trójskej vojny. Avšak neskorší antický autor Quintus zo Smyrny píše, že Ialmenos nechýbal medzi vybranými achájskymi hrdinami, ktorí sa v bruchu trójskeho koňa dostali za hradby Tróje a po krvavom boji ju dobyli. Strabón uvádza, že po páde Tróje sa so svojimi spolubojovníkmi z Orchomena usadil v Ponte. Podľa iného antického zdroja ho v desiatom roku vojny zabil Priamov syn Hektor.

Antický autor Apollodoros z Atén zaznamenal, že Ialmenos a Askalafos boli tiež učastníci výpravy Argonautov, ktorí sa na lodi Argó plavili po zlaté rúno do Kolchidy. Podľa Hygina, bratia Askalafos a Ialmenos pochádzali z Argu a ich rodičia boli Lykos a jeho manželka Pernis.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Homér, *Iliada*, 2, 512-516.
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 9,37,7.
3. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 3,10,8.
4. ↑  Hyginus, *Fabulae* 81.
5. 1 2   *Atlas mytológie*. Bratislava : Ikar, 2001. ISBN 80-551-0152-3. S. 36.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 293.
7. ↑  Quintus, *Posthomerica* 12, 337.
8. ↑  Strabón, *Geographica* 9,2,42.
9. ↑  Dares Phrygius, *Acta diurna belli Troiani* 21.
10. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 1,9,16.
11. ↑  Hyginus, *Fabulae* 97.
**Plaketa profesora MUDr. Jana Janského** alebo hovorovo **Janského plaketa** (v Česku aj **Janského medaila**) je ocenenie odovzdávané bezpríspevkovým darcom krvi. Ocenenie je pomenované po Jánovi Janskom, českom lekárovi a psychiatrovi, objaviteľovi štvrtej krvnej skupiny.

Janského plakety sa udeľujú v Česku a na Slovensku. Udeľuje ich organizácia Červeného kríža.

Udeľované plakety
-----------------

* *Bronzová **Janského plaketa***: 10 bezplatných odberov krvi
* *Strieborná **Janského plaketa***: 20 bezplatných odberov krvi
* *Zlatá **Janského plaketa***: ženy 30/muži 40 bezplatných odberov krvi
* *Diamantová **Janského plaketa***: ženy 60/muži 80 bezplatných odberov krvi

Pozri aj
--------

* Krv
* Darovanie krvi
* Krvné skupiny

Galéria
-------

Bronzová Janského plaketaBronzová Janského plaketa

Externé odkazy
--------------

* Slovenský Červený kríž - Oceňovanie darcov krvi (Plakety a medaily)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Medaile prof. MUDr. Jana Janského na českej Wikipédii.*
**Americká šiška** (po angl. *donut*, *doughnut*) je druh pečiva z kysnutého cesta v tvare splošteného prstenca, veľmi podobný stredoeurópskej šiške, na rozdiel od ktorej má však uprostred otvor. Tepelne sa upravuje pražením vo vysokej vrstve oleja do tmavo zlatej farby. Na rozdiel od stredoeurópskej šišky sa však nedáva sladká náplň dovnútra, ale na hornú stranu, ktorá sa môže posypať prakticky akýmkoľvek sladkým dochucovadlom od orechov, pudingu až napr. po škoricu. Existujú však varianty, pri ktorých je stred šišky plnený – vanilkovým či čokoládovým krémom, pudingom, marmeládou a podobne. Americké šišky sa rozšírili do rôznych krajín sveta, v ktorých sa dnes vyskytujú rôzne verzie produktu.

História a etymológia
---------------------

Anglické pomenovanie pravdepodobne pochádza zo slovného spojenia *doughknots* = „zauzlované cesto", prípadne *doughnuts* = „cesto s orieškami".

Podľa niektorých zdrojov pochádza tento typ šišky z Holandska 19. stor. podľa iných už zo 17. storočia, pričom do Ameriky mal byť privezený v súvislosti s jej osídlovaním. Americký odborník na židovskú kuchyňu Gil Marks uvádza, že americkej šiške vzdialene podobná sladkosť sa nachádza už v prvej tlačenej kuchárke z roku 1485.

Referencie
----------

1. ↑
2. 1 2  HRABICA, Pavel. Donuty, „americké koblihy". Původně zřejmě americké vůbec nebyly.... *Rozhlas.cz*, 2015-07-31. Dostupné online [cit. 2018-10-20].

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Americká kobliha na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Urbura** bol v stredovekom banskom práve podiel panovníka z ťažby rúd resp. kovov. Podiel sa odvádzal vo forme naturálií, teda časti vyťaženého kovu, ktorý bol potom väčšinou použitý na výrobu mincí.

Na slovenskom území zaviedol urburu Karol Róbert z Anjou 17. mája 1327. Dovtedy sa pozemky, na ktorých boli objavené rudy drahých kovov, museli odovzdať kráľovi. Zavedenie urbury súviselo so zavedením zemepanskej banskej slobody, ktorá znamenala, že majiteľ si mohol nálezisko ponechať. Karol Róbert si súčasne začal uplatňovať monopol drahých kovov, čo znamenalo, že nakupovať a predávať drahé kovy mohli iba kráľovskí komorskí úradníci. O výber urbury sa starali poverení kráľovskí úradníci, resp. kráľovská komora (pokladnica). V dobe Karola Róberta urbura predstavovala 1/10 zlatej rudy a 1/8 iných rúd. Po zistení obsahu zlata a striebra vo vyťaženej rude nevydala kráľovská komora majiteľom rudy ich podiel, ale zaplatila ho striebornými alebo zlatými mincami. Pri tomto spôsobe výkupu získala dodatočne kráľovská komora 35 % z ceny vykupovaného striebra a 40 % z ceny vykupovaného zlata.

Poznámky
--------

1. ↑  Zo staršieho nemeckého výrazu Urbühr/Urbur/Urbor/Urbör = odvod, výnos, úžitok, poplatok, právo na úžitok, urbura.

Referencie
----------

1. ↑  urbura. In: Elektronický slovník staré češtiny
2. ↑  Adelung, Grammatisch-kritisches Wörterbuch der Hochdeutschen Mundart, Band 4. Leipzig 1801, S. 959-960
3. ↑   *Deutsches Wörterbuch (¹DWB)* [online]. dwds.de, [cit. 2020-04-14]. Dostupné online.
4. ↑  Urbura. In:  *Ottův slovník naučný*. Zväzok 26. U – Vusín. V Praze : J. Otto, 1907. 1077 s. Dostupné online. S. 225.
5. ↑  urbura. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 2. rev. a dopl. vyd. Veľký Šariš : SAMO-AAMM, 2000. 1328 s. ISBN 80-967524-6-4. S. 1279.
6. 1 2  HORÁK, Ján. *Kremnické dukáty*. 1. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1968. 107 s. (Knižnica všeobecného vzdelania.) S. 21.
Súradnice: 48°54′43″S 22°22′44″V﻿ / ﻿48,912°S 22,379°V﻿ / 48.912; 22.379

**Ublianska pahorkatina** je geomorfologický podcelok Beskydského predhoria. Nachádza sa východne od Sniny a zaberá takmer celé povodie Ublianky. Najvyšší vrch Hôrka dosahuje 661 m n. m.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá východnú časť Beskydského predhoria a z východnej strany ho vymedzuje štátna hranica s Ukrajinou. Severným smerom ležia Bukovské vrchy s podcelkom Nastaz, severozápadne nadväzuje Laborecká vrchovina. Západným smerom pokračuje Beskydské predhorie Humenským podolím, južný okraj vymedzujú Vihorlatské vrchy a ich podcelky Vihorlat a Popriečny.

Osídlenie
---------

Pahorkatina zaberá takmer celé údolie Ublianky, západný okraj vymedzuje údolie Cirochy. Práve údolia riek a potokov sú osídlené, no zväčša ide o osady a dedinky s pár desiatkami či stovkami obyvateľmi. Najväčším sídlom je na západnom okraji ležiaci Stakčín a vo východnej časti ležiaca Ubľa.

Doprava
-------

Územím podcelku vedie zo Sniny na ukrajinskú hranicu cesta I/74. Od Sobraniec do Uble vedie cesta II/566, ktorá pokračuje po Ruskú Volovú.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-06-19]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-08-19]. Dostupné online.
**Ubytovacie zariadenie** je na Slovensku podľa vyhlášky č. 277/2008 Z.z. budova, priestor alebo plocha, kde sa verejnosti celoročne za úhradu poskytuje prechodné ubytovanie a s ním spojené služby. Ubytovacie zariadenie poskytujúce ubytovacie služby najviac 9 mesiacov v roku je sezónne ubytovacie zariadenie.

Ubytovacie zariadenia sa podľa spomenutej vyhlášky členia podľa druhu na kategórie, a podľa vybavenia, úrovne a rozsahu poskytovaných služieb na triedy. 

Rozlišujú sa tieto hlavné kategórie ubytovacích zariadení:

* hotel (hotel, garni hotel, horský hotel, kongresový hotel, wellness hotel, kúpeľný hotel, boutique hotel, apartmánový hotel, motel )
* botel
* penzión
* apartmánový dom
* turistická ubytovňa
* chatová osada
* kemping ( minikemp )
* táborisko
* ubytovanie v súkromí (izba, objekt, prázdninový byt)

Ubytovacie zariadenia ( okrem táboriska ), v závislosti od kategórie, sa na základe klasifikačných znakov a fakultatívnych znakov zaraďujú do piatich tried (od najnižšej triedy (\*) po najvyššiu triedu (\*\*\*\*\*).

Podrobnosti ustanovuje spomenutá vyhláška.
**Kallias** (starogr. *Kαλλιας* – *Kallias*) bol aténsky politik, dvojnásobný olympijský víťaz v 6. stor. pred Kr.

Kallias, syna Fainippa z Atén, na 54. olympijských hrách v roku 564 pred Kr. korunovali olivovým vencom za víťazstvá v tethrippe a v jazde na koni. Podľa starovekého historika Herodota dosiahol Kallias okrem dvoch olympijských triumfov ešte skôr aj víťazstvo v niektorej jazdeckej disciplíne na pýtických hrách v Delfách. Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaviedli v Olympii na 25. hrách v roku 680 pred Kr. a dostihy (kelés) na 33. hrách v roku 648 pred Kr.

Jazdecký šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v preteku váčšinou súťažil jazdec alebo vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza a koní. Kallias bol tiež jedným z najbohatších občanov, ako uvádza Herodotos, povestný svojou pýchou a márnivosťou, ale aj ako politik, ktorý vykonal v prospech Atén mnohé záslužné činy. Jeho syn Hipponikos, známy politik a vojvodca, sa tiež zúčastňoval na súťažiach v jazdeckých pretekoch. Svojim trom milovaným dcéram daroval mimoriadne bohaté vená a slobodnú vôľu vybrať si budúceho manžela.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Herodotos, *História*, 6,122.
2. 1 2 3 4  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 30.
3. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246-247.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 156.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 49°02′30″S 19°43′31″V﻿ / ﻿49,04163°S 19,72531°V﻿ / 49.04163; 19.72531

**Hrádocké arborétum** je arborétum v Liptovskom Hrádku.

Základné informácie
-------------------

Je najvyššie položeným arborétom v Strednej Európe (650 m n. m.) a napriek malej rozlohe / 7,24 ha / obsahuje tretie najrozsiahlejšie dendrologické zbierky na Slovensku /Približne 800 taxónov/. V arboréte sa nachádzajú jedinečné taxóny z našej a svetovej dendroflóry / Severná Amerika, Ázia, Eurázia /, ktoré sú v Červených knihách viacerých štátov, a ktoré sú v rámci Európy na severnom okraji svojho prirodzeného areálu rozšírenia (klokoč, mechúrnik, chvojník a pod.).

Dejiny arboréta
---------------

Arborétum bolo založené roku 1886 Rudolfom Benkom, riaditeľom novozaloženej Horárskej školy v Liptovskom Hrádku o pôvodnej výmere 27,17 ha. Dnešná lesnícka škola je jej pokračovateľkou. Prvé cudzokrajné dreviny boli tu dovezené z botanickej záhrady v Banskej Štiavnici. Úpadok arboréta sa začal výrazne prejavovať v druhej polovici 20. storočia, kedy bolo časť porastov vyrúbaných a na ich mieste sa začali rozvíjať bytové sídliská na ulici Fraňa Kráľa a v Belianskej štvrti.

Súčasnosť
---------

V súčasnosti sa o arborétum starajú študenti Strednej lesníckej školy, ktorí tu vykonávajú prax. Pre nedostatok financií však nemá zamestnancov, ktorí by sa oň starali v takej miere, ako sa to dialo v minulosti. V reportáži istej súkromnej televízie dokonca odvysielali reportáž o probléme s krádežou mladých rastlín, ako napríklad ginko.
Arborétum je od roku 1982 vyhlásené za Chránený areál a Národnú kultúrnu pamiatku.

Referencie
----------

1. ↑  Hrádocké arborétum. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrádocké arborétum**

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

Zdroje
------

* www.mojliptov.sk
* Oficiálne stránky mesta Liptovský Hrádok
Pohľad z pakistanskej časti **Chajbarského priesmyku** späť do Pakistanu
**Chajbarský priesmyk** (urdsky درہ خیبر) je najvýznamnejší priesmyk, spájajúci Afganistan s Pakistanom. Nachádza sa v nadmorskej výške 1 070 m.

Poloha a význam
---------------

Priesmyk vedie cez juhovýchodný výbežok Hindúkuša. Vrchol priesmyku je 5 kilometrov v Pakistane. Cesta vedúca priesmykom a spojujúca afganský Torcham s pakistanským Péšávarom bola vybudovaná Britmi v roku 1879.

Dejiny
------

Cez Chajbarský priesmyk viedla dôležitá obchodná cesta zo Strednej Ázie na Indický subkontinent. Pre jeho strategickú polohu priesmykom prechádzali početné vojenské výpravy, začínajúc Alexandrom Veľkým, cez vpády moslimov na Indický subkontinent až po vpády Britov do Afganistanu za anglo-afganských vojen.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chajbarský priesmyk**

Externé odkazy
--------------

* Pondelok 31. máj 2004 v Chajbarskom priesmyku - cestopis na stránke eCesty