**Vetroplaš** je fikívna postava vystupujúca vo viacerých knihách odohrávajúcich sa na Plochozemi napísaných Terrym Pratchettom. Je skrachovaným čarodejníkom, ktorého najväčším prianím je viesť nudný a nezáživný život, no napriek tomu sa často ocitá v situáciách, kedy musí zachrániť svet na úkor vlastného bezpečia.

Charakteristika
---------------

Vetroplaš je neúspešným študentom Neviditeľnej univerzity. Ako mladý študent uzavrel stávku, po ktorej mu v hlave zakotvilo jedno z ôsmich prastarých zaklínadiel. To malo za následok to, že mu všetky ostatné zaklínadlá odmietajú ostať v hlave, aj keď ako čarodejník bol neschopný aj predtým. Titul mága nakoniec dostal, aj keď do testov nikdy nedokázal napísať správne viac ako svoje meno, dostal ho za vykonanie Veľkého činu v službách mágie. Na univerzite pôsobil ako profesor mnohých nezmyselných predmetov, o ktoré nikto nemal záujem, takisto chvíľu pracoval ako asistent knihovníka.

Napriek tomu že Vetroplaš nemá žiaden talent pre mágiu, stále trvá na tom, že je čarodejníkom. Čarovať sa mu podarilo len raz, a to počas jeho dobrodružstva v Klači. Napriek tomu, že je ako čarodejník nepoužiteľný, dokáže rozoznať rôzne kúzla a má rôzne teoretické znalosti mágie.
Jeho jediný talent je jeho schopnosť naučiť sa jazyky, živí sa ako prekladateľ a lingvista. Kričať o pomoc vie v štyridsiatich jazykoch, prosiť o zľutovanie v devätnástich.
Vetroplašovou hlavnou charakteristikou je jeho zbabelosť, s väčšinou jeho problémov a nepriateľov sa vysporadúva tak, že pred nimi uteká. Nie je dôležité kam utekáte, ale pred čím – to je Vetroplašova hlavná životná filozofia. To, že je ešte stále nažive aj po všetkom, čím prešiel, je vysvetlené tak, že zatiaľ čo má dušu čarodejníka, jeho telo je telom šprintéra na dlhé vzdialenosti. Ďalším dôvodom je sčasti to, že si ho za svojho šampióna vybrala Dáma, ktorá je niečo ako bohyňa šťastia – Štastena.

V knihách je často opisovaný ako jediný, ktorý ma v sebe štipku zdravého rozumu a uvedomuje si, v akých absurdných alebo nebezpečných situáciách sa nachádzajú. Často je veľmi sarkastický a uštipačný.

Smrť
----

Počas svojich dobrodružstiev sa často stretáva so Smrťom, ktorého na Plochozemi môžu vidieť len čarodejníci. Každý čarodejník má okrem toho právo na to, aby si poňho v čase jeho smrti prišiel Smrť osobne. Každá živá bytosť na Plochozemi má vlastné presýpacie hodiny, ktoré odsýpajú ich zostávajúci čas. Smrť opísal Vetroplašove hodiny ako niečo, čo vytvoril fúkač skla, ktorý mal štikútku, a to vďaka Vetroplašovým častým nehodám zahrňujúcich mágiu.

V knihách
---------

Prvýkrát sa objavuje v knihe Farba Mágie, ktorá je zároveň aj prvou knihou odohrávajúcou sa na Plochozemi. Stretáva sa s Dvojkvietkom, prvým turistom v meste Ankh – Morporku, a proti jeho vôli sa stáva Dvojkvietkovým sprievodcom a prekladateľom. Jeho jedinou úlohou je zariadiť, aby sa Dvojkvietok dostal naspäť domov zdravý a spokojný. Dvojkvietok ale chce vidieť slávne Ankh – Morporské krčmové bitky, zažiť dobrodružstvá, odfotiť sa so známymi hrdinami. Spolu s Vetroplašom sa snažia vyhnúť všetkým problémom a nešťastným náhodám, ktoré sa im pletú do cesty.

Ich príbeh pokračuje v knihe Ľahká Fantastika, kde sa s pomocou Barbara Cohena snažia zabrániť koncu sveta. Na konci daruje Dvojkvietok Vetroplašovi jeho truhlicu vyrobenú z dreva inteligentnej hrušky, ktorá sa bude neskôr často objavovať po jeho boku.

S Dvojkvietkom a Cohenom sa opäť stretáva počas jeho nedobrovoľnej návštevy na Vyvažujúcom kontinente v knihe Zaujímavé časy. Tu sa proti jeho vôli spolu s dvoma dcérami Dvojkvietka ocitne v čele revolučného hnutia, takzvanej Červenej armády.

Vystupuje v mnoho ďalších Plochozemských príbehoch. V Čaroborcoch sa snaží zachrániť svet skôr, ako ho mocný čaroborec roztrhá na kusy. Ďalej sa objavuje ak hlavná postava v knihách Erik, Posledný kontinent, Posledný hrdina.

Vo filmoch
----------

Vetroplaš vystupuje aj vo filmovej adaptácii knihy Farba mágie, kde ho hrá David Jason.

Referencie
----------

1. 1 2  PRATCHETT, Terry. Zajímavé časy. 1. vyd. Praha: Talpress, 1998, 431 s. ISBN 80-7197-158-8
2. ↑  PRATCHETT, Terry a Jan KANTŮREK. Barva kouzel. 1. vyd. Praha: Talpress, 1993, 225 s. ISBN 80-85609-28-2
3. ↑  PRATCHETT, Terry a Jan KANTŮREK. Lehké fantastično. 1. vyd. Praha: Talpress, 1993, 232 s. ISBN 80-85609-29-0
4. ↑