recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Prof. RNDr. **Sergej Usačev**, DrSc. (\* 15. december 1926, Brno – † 8. december 1996, Bratislava) bol slovenský fyzik českého pôvodu.

Narodil sa 15. decembra 1926 v Brne. Maturoval na gymnáziu v Martine v roku 1946. Prírodovedeckú fakultu vtedajšej Slovenskej univerzity ukončil v roku 1951. Od roku 1953 pôsobil ako pedagóg na Prírodovedeckej a neskôr Matematicko-fyzikálnej fakulte UK. Prešiel cestou od asistenta až po dekana fakulty (1976 – 1980) a prorektora UK (1980 – 1983). Ako dekan Prírodovedeckej fakulty stál v roku 1980 pri zrode Matematicko-fyzikálnej fakulty UK. Dlhé roky bol riaditeľom Ústavu fyziky a biofyziky Univerzity Komenského. 

Meno prof. Usačeva zostane navždy spojené s katedrou jadrovej fyziky, ktorej vznik v roku 1961 je z veľkej časti jeho dielom. Na jej čele stál plných 20 rokov a prispel k započatiu výchovy jadrových fyzikov na Slovensku. Plodná je jeho vedeckovýskumná činnosť. Bibliografia prof. Usačeva obsahuje 200 záznamov, sú medzi nimi vysokoškolské učebnice, skriptá, množstvo vedeckých prác, výskumných správ i popularizačných článkov. Spočiatku sa venoval štúdiu vlastností halogénových plynových GM počítačov, najvýznamnejší je však jeho prínos k rozvoju fyziky nízkych aktivít. Z tejto oblasti je i jeho doktorská dizertácia, ktorú obhájil v roku 1977. Viedol mnoho výskumných úloh, orientovaných hlavne na výskum znečistenia životného prostredia rádionuklidmi.

Prof. Usačev dosiahol takmer všetky ocenenia vedeckej i pedagogickej práce. Bol členom vedeckých rád a kolégií na fakulte, Univerzite Komenského, v Slovenskej i Československej akadémii vied, predsedom a členom komisií pre obhajoby kandidátskych a doktorských dizertačných prác. Je držiteľom Pamätnej zlatej medaily Matematicko-fyzikálnej fakulty UK, Zlatej plakety SAV D. Štúra Za zásluhy o rozvoj prírodných vied, Zlatej čestnej plakety SAV D. Ilkoviča a medaily J. A. Komenského. Dostalo sa mu i medzinárodného uznania: pamätné medaily Akadémie vied ZSSR – Interkozmos a Spojeného ústavu jadrových výskumov Dubna. Zomrel 8. decembra 1996 v Bratislave.

Referencie
----------

1. ↑  Sergej Usačev In:  *Osoby, ktoré získali titul na UK* [online]. Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2019-09-11]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * GND: 1081227338
* ISNI: 0000 0000 5784 1178
* NK ČR: ola2003182133
* SNK: 159890
* VIAF: 306142317
Square du Temple
**Square du Temple** je square v Paríži v 3. obvode. Je jedným z 24 námestí, ktoré realizoval Jean-Charles Alphand počas prestavby Paríža za prefekta baróna Haussmanna. Námestie bolo pomenované po sídle templárov na ktorého mieste sa rozkladá. Jeho rozloha je 7 700 m².

Poloha
------

Square, ktoré sa nachádza v priestore bývalé templárskej komendy, vymedzujú ulice Rue de Bretagne na jihu, Rue Eugène Spuller na východe, Rue Perrée na severe a Rue du Temple na západe.

Vybavenie
---------

V záhrade rastie 71 stromov a celkovo 191 druhov rastlín vrátane mnohých exotických druhov, ako napríklad lieska turecká, ginko dvojlaločné, sofora japonská, gledíčia trojtŕňová, lapina jasanolistá, jaseňovec metlinatý, céder.

V záhrade stojí hudobný altánok postavený v roku 1900, detské ihrisko, fontány a jazierko s umelým vodopádom. Mreža okolo parku navrhol architekt Gabriel-Jean-Antoine Davioud.

K výzdobe patria i dve sochy. Prvá je básnika Pierra Jeana de Bérangera, ktorý žil v neďalekej ulici, neskôr pomenovanej po ňom (Rue Béranger). Ide už o druhú jeho sochu. Pôvodná bronzová z roku 1855 bola zničená v roku 1942. Tá bola nahradená v roku 1953 dnešnou kamennou sochou. Ďalšia socha je busta na podstavci venovaná skladateľovi B. Wilhelmovi (1781 – 1842).

26. októbra 2007 bol uprostred trávnika odhalený pomník, na ktorom sú mená a vek židovských detí od 2 mesiacov do šesť rokov z 3. okresu, ktoré boli v rokoch 1942 – 1944 deportované a usmrtené v Osvienčime.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Square du Temple**

Externé odkazy
--------------

* Square na stránkach Paríža Archivované 2011-11-01 na Wayback Machine

Súradnice: 48°51′52″S 2°21′39″V﻿ / ﻿48,864472°S 2,360778°V﻿ / 48.864472; 2.360778

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Square du Temple na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
**Squeeze** je anglická rocková hudobná skupina, založená v roku 1974 v Londýne. Svoj názov skupina prevzala z albumu *Squeeze* americkej skupiny The Velvet Underground. Najznámejšie skladby tejto skupiny sú „Labelled with Love", „Black Coffee in Bed", „Pulling Mussels (From the Shell)" a ďalšie. V pôvodnej zostave figuroval aj neskorší televízny moderátor Jools Holland, ktorý tu hral na klávesové nástroje. Svoj prvý album v podobe EP *Packet of Three* skupina vydala v roku 1977. Prvý radový album *Squeeze* nasledoval v nasledujúcom roku. Producentom týchto nahrávok bol waleský hudobník a člen kapely The Velvet Underground John Cale. Medzi producentov ďalších nahrávok patrili popri iných Elvis Costello a John Wood. Skupinou prešlo cez dvadsať hudobníkov, roku 2015 v skupine pôsobili gitarista Chris Difford, spevák a gitarista Glenn Tilbrook, basgitarista John Bentley, klávesista Stephen Large a bubeník Simon Hanson.

Diskografia
-----------

* *Squeeze* (1978)
* *Cool for Cats* (1979)
* *Argybargy* (1980)
* *East Side Story* (1981)
* *Sweets from a Stranger* (1982)
* *Cosi Fan Tutti Frutti* (1985)
* *Babylon and On* (1987)
* *Frank* (1989)
* *Play* (1991)
* *Some Fantastic Place* (1993)
* *Ridiculous* (1995)
* *Domino* (1998)
* *Spot the Difference* (2010)

Referencie
----------

1. ↑  WOODBURY, Jason P.. *Squeeze's Chris Difford on England, John Cale, and the Paul McCartney-Produced Record That Never Came to Be* [online]. Phoenix New Times, 2012-04-11, [cit. 2015-01-29]. Dostupné online. Archivované 2015-01-19 z originálu. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Squeeze (skupina) na českej Wikipédii.*
Súradnice: 31°35′06″S 130°39′25″V﻿ / ﻿31,58500°S 130,65694°V﻿ / 31.58500; 130.65694

**Sakura-džima** alebo **Sakuradžima** je názov aktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa na ostrove (bývalom, od erupcie v roku 1914 je spojený s pevninou) rovnakého mena v severnej časti zálivu Kagošima na japonskom ostrove Kjúšu. Jej vrchol je tvorený troma štítmi: *Kitadake*, *Nakadake* a *Minamidake*, najvyšší je Kitadake (1 117 m nad hladinou mora).

Sopka je jedna z najaktívnejších v Japonsku. Od roku 1955 prakticky bez prestávky chrlí sopečné plyny a popol, s niekoľkými menšími explozívnymi erupciami ročne. Keďže oblasť je husto osídlená, Sakura-džima je jedna z najlepšie sledovaných sopiek sveta (vulkanické observatórium na monitorovanie aktivity bolo zriadené v roku 1960). Oblasť Sakura-džimy je známa výskytom viacerých horúcich prameňov a je súčasťou národného parku Kirošima-Jaku.

Geologický vývoj
----------------

Satelitná snímka oblasti Sakura-džimy.
Sakura-džima je postkalderová vulkanická štruktúra, leží na staršej, pleistocénnej kaldere *Aira* s rozmermi 17 × 23 km, ktorej vek sa odhaduje na 22 000 rokov. Vývoj samotnej sopky sa začal pred 13 000 rokmi, najskôr ako ostrov na južnom okraji kaldery, ktorý sa spojil s pevninou počas erupcie v roku 1914.

Historicky aktívny kráter je Kitadake, doložené záznamy o erupciách pochádzajú z 8. storočia. Prevládajúca forma erupcií je strombolského typu (len s lokálnym dosahom), v nepravidelných intervaloch striedané s väčšími, plínijskými erupciami (1471 – 1476, 1779 – 1782 a 1914).

### Erupcia v roku 1914

Pred rokom 1914 bola sopka považovaná za vyhasnutú, viac ako storočie nejavila žiadne známky aktivity. 11. januára 1914 sa nečakane prebudila, našťastie väčšina obyvateľov ostrova opustila svoje domovy deň pred erupciou kvôli stredne silnému zemetraseniu, ktoré predchádzalo výbuchu. Počiatočné štádium erupcie bolo veľmi explozívne s produkciou veľkého množstva pyroklastík a sopečného popola, no ďalšie zmetrasenie, ktoré sa odohralo 13. januára (a vyžiadalo si 35 obetí na životoch), zmenilo formu erupcie na efuzívnu.

Výlevy láv trvali vyše mesiaca (čo je na japonské pomery nezvyčajné – vďaka veľkému obsahu oxidu kremičitého a tým aj veľkej viskozite magiem). Ostrov sa postupne zväčšoval, až sa nakoniec spojil s pevninou. V finálnom štádiu, keď došlo k vyprázdneniu magmatického rezervoára, celá oblasť kaldery poklesla o 60 cm. To poukazuje na to, že hlavný rezervoár je súčasťou staršieho kalderového komplexu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Sakura-džima**.

Externé odkazy
--------------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sakurajima na anglickej Wikipédii.*

* www.volcano.si.edu – stratovulkán Sakura-džima na Global Volcanism Program (po anglicky)
Ilustrácia salaky s jedlými plodmi 
**Salaka** je tropické ovocie, plod salaky jedlej *(Salacca zalacca),* palmy pochádzajúce pôvodne z juhozápadnej Jávy a južnej Sumatry. Vplyvom pestovania je rozšírená aj v iných častiach juhovýchodnej Ázie. Plody sú v zahraničí známe tiež pod názvami **snakefruit,** **hadie ovocie,** **hadie vajcia alebo hadie figy.** V súčasnosti je pestovaná predovšetkým v Indonézii, Malajzii a Thajsku. 

Listy dorastajú do dĺžky šiestich metrov, stopky s dĺžkou až dva metre sú opatrené tŕňmi s dĺžkou do 15 cm. Rastline vyhovuje polotieň, bývajú teda vysadené pod vysokými stromami. Salaka vyžaduje celoročnú teplotu nad 20 °C, pri teplote pod 16 °C rastliny hynú. 

Plody o veľkosti figy rastú pri zemi, ich šupka pripomína hadiu kožu. Majú škridlicovito usporiadané šupiny z oplodia. Koža sa lúpe od špičky, jemné výstupky môžu byť trochu ostré. Existujú odrody s rozličnou konzistenciou, plody chuťovo pripomínajú banán, jahody, alebo ananás. Salaka sa vyznačuje svojou trvanlivosťou, preto býval obľúbeným jedlom napr. na pútnických cestách.

Galéria
-------

* SalakaSalaka
* SalakaSalaka
* Pestovanie salaky jedlejPestovanie salaky jedlej
* Zrejúce plodyZrejúce plody
* Salaka na trhu v IndonéziiSalaka na trhu v Indonézii
* Salaka na poštovej známkeSalaka na poštovej známke

Referencie
----------

1. ↑  HUDEC, Andrej. *imbrikátny* [online]. kbg.fpv.ukf.sk, [cit. 2019-03-05]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* 
* 
* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Salak na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Ovocie |
| --- |
| 
* ananás
* arónia
* ásimina (paw-paw)
* avokádo
* banán
* broskyňa
* brusnica
* citrón
* curuba
* čerešňa
* čerimoja
* čučoriedka
* datľa
* dula
* durian
* egreš
* etrog
* figa
* granátové jablko
* grapefruit
* graviola
* guave
* hrozno
* hruška
* hurma
* jablko
* jackfruit
* jahoda
* karambola
* kivi
* kiwano
* kumkvat
* liči
* limetka
* malina
* mandarínka
* mango
* marakuja
* marhuľa
* mišpuľa
* mineola
* moravská jarabina
* moruša
* muchovník
* nashi
* oliva
* oskoruša
* ostružina
* papája
* pitahaya
* pomaranč
* pumelo
* paradajka
* rakytník
* ríbezľa (biela, červená, čierna)
* ringlota
* slivka
* salaka
* tamarillo
* trnka
* višňa

 |
**Stade Louis II** je futbalový štadión vo Fontvieille v Monaku. Hráva tu domáce zápasy účastník Ligue 1 AS Monaco FC. Uskutočnil sa tu v roku 1986 finále UEFA Super pohára.

História
--------

Prvý Stade Louis II bol postavený v roku 1939 ako domovský stánok AS Monaca. Nový štadión bol postavený v osemdesiatych rokoch 20. storočia blízko starého štadióna, ďalej od mora. Bol otvorený 11. mája 1985. Dnes má kapacitu až 18 500 čo je na 32 000 obyvateľstvo Monaka príliš veľa. Zmestí sa tu 60% obyvateľov. Pod celým ihriskom sa nachádza veľké podzemné parkovisko. 

Štadión je pomenovaný po Ľudovít II. kvôli tomu, že panoval pri stavaní originálu.

Explózia a poškodenie štadióna
------------------------------

31. mája 2004 výbuch poškodil Stade Louis II a susednú budovu La Ruche Fontvieille. Nikto nebol zranený a príčina výbuchu je nejasná. Výbuch spôsobil len okrajové škody. 1. júna vláda Monaka že prevezme zodpovednosť za opravy štadióna. Po tejto explózii sa sprístnili bezpečnostné opatrenia v Monaku.

IUM
---

V tomto štadióne sa nachádzajú kancelárske priestory kde sídli firma na obchodné vzdelanie International University Monako (IUM).

Pozri aj
--------

* AS Monaco FC
* Stade Louis II (1939)

Externé odkazy
--------------

* o explózii Archivované 2007-01-13 na Wayback Machine
* webstránka IUM
**Stadionova ústava** alebo **(marcová) oktrojovaná ústava** alebo **oktrojovaná ríšska ústava**
bola „Ríšska ústava", ktorej tvorcom bol gróf Stadion, vydaná v Olomouci 7. marca 1849 (súčasne s rozohnaním Kroměřížského snemu). Bola prvou ústavou platnou na území dnešného Slovenska.

Išlo o prvú skutočnú - výrazne centralistickú - celorakúsku ústavu. Zákonodarnú moc mal podľa nej vykonávať cisár spoločne s dvojkomorovým ríšskym snemom. Dolná komora bola voliteľná priamo s vysokým daňovým cenzom a v hornej komore zasadali hlavne virilisti a zástupcovia volení zemskými snemami. Výkonná moc mala byť sústredená výhradne v rukách cisára, ríšska rada, ktorú menoval, bola len poradným orgánom. Ústava poznala iba spoločné rakúske štátne občianstvo (ríšske) a predpokladala jednotné colné a obchodné územie. Jednotlivé korunné krajiny pre ňu boli obyčajnými provinciami. 

Súčasne bol zvláštnym patentom publikovaný i katalóg základných občianskych práv (tie boli však silne obmedzené a praktická cena všetkých 13 článkov tým teda bola výrazne spochybnená). Stadionova ústava v skutočnosti nenadobudla platnosť v celom rozsahu účinnosti a 31. decembra 1851 bola s návratom absolutizmu zrušená.

Externé odkazy
--------------

* Český preklad kompletného znenia Stadionovej Ústavy
* F. Čapka: Dějiny zemí Koruny české v datech (Rok 1849) Archivované 2016-03-05 na Wayback Machine
Salk Institute, La Jolla, Kalifornia USA, pohľad na monumentálne vstupné schodisko s kaskádami
**Salk Institute for Biological Studies** je nezávislá a nezisková organizácia pracujúca na vedeckých výskumoch v laboratóriach situovaných v kalifornskom mestečku La Jolla. Ich základy položil Dr. Jonas Salk v roku 1960.

Architektúra
------------

### Základné údaje

* Architekt: Louis Kahn
* Adresa: 10010 North Torrey Pines Road, La Jolla, USA
* Realizácia: 1959 až 1965
* Arch. štýl: brutalizmus
* Klient: Dr. Jonas Salk

### Budova laboratórií

Stavba týchto laboratórií bola navrhnutá Louisom Kahnom v rokoch 1959 až 1965. Budova v brutalistickom štýle neskorej moderny je komponovaná na základe kontrastov troch elementov – prírody, vody a oblohy. Budova sa skladá s dvoch pozdĺžnych hmôt komponovaných okolo dlhého holého nádvoria. Samotné hmoty sú prevádzkovo rozdelené nielen v interiéri ale aj architektonickým výrazom, čím dosiahol architekt zreteľné oddelenie servisných priestorov od ústredného objemu laboratórií.

#### Materiál a kompozícia

Materiál budovy je holý betón, ktorý sa vyskytuje v zmenenej forme na celom obvodovom plášti budovy, doplnený dreveným obkladom okolo otvorov, ako aj na úplne prázdnom nádvorí. Nádvorie je osovo rozdelené umelým kanálom ústiacim do pravouhlého jazierka na jeho konci. To ústi do kaskád, okolo ktorých je komponované nástupné schodisko do areálu.

Budova je striktne osovo komponovaná a svojou strohosťou pracuje s piatou fasádou, oblohou, ktorá v kontraste s bledým betónom pôsobí veľmi impozantne a budova dostáva iný rozmer. Vystihuje to aj rozhovor architekta Kahna s doktorom Salkom, ktorý na otázku aké kvetiny majú byť na nádvorí inštitútu odpovedal: 

"Do toho priestoru by som nedal žiadny strom, ani steblo trávy. Ten by mal zostať kamenným námestím a nie záhradou. Pokiaľ to z neho spravíte vydláždený priestor zíkate fasádu – a tou bude obloha."

### Galéria

* Pohľad po osi námestia plynúceho až na horizont a vizuálne doplneného umelým kanálom.Pohľad po osi námestia plynúceho až na horizont a vizuálne doplneného umelým kanálom.
* Záber na fasády servisných priestorov, kde vidieť kontrast holého betónu a dreveného obkladu.Záber na fasády servisných priestorov, kde vidieť kontrast holého betónu a dreveného obkladu.

### Zameranie inštitútu Dr. Salka

Stavba pozostáva z 56 laboratórí rozdelených na tri oblasti: Neurologické výskumy, biologické a molekulárne. Oblasti výskumu zahrňujú mimo iného aj rakovinu, AIDS, cukrovku a iné populačné choroby.

Zdroje a linky
--------------

### Iné stránky

* Fotogaléria inštitútu dr .Salka Archivované 2007-09-28 na Wayback Machine

### Zdroje

* Dulla, M.: Dejiny architektúry 20. storočia, STU v Bratislave, 2002
* Zdroje a recenzie na českom portáli archiweb.cz
**Severná štátna železnica** (čes. *Severní státní dráha*) bola prvá rakúskym štátom vlastnená železničná trať v Česku. Viedla z Olomouca cez Prahu do Drážďan.

História
--------

Súhlas so stavbou potvrdil cisár Ferdinand I. 26. novembra 1842 a do konca roka bola podpísaná medzištátna dohoda medzi Rakúskom a Saskom. Kancelár Metternich údajne vyjadril obavu, že nové spojenie do Drážďan využijú predovšetkým darebáci a revolucionári k šíreniu podvratnej činnosti.

Negrelliho viadukt
Trať viedla z Olomouca do Prahy a Drážďan. V Olomouci sa napájala na Severnú dráhu cisára Ferdinanda, ktorá bola do mesta privedená v roku 1841, čím mesto napojila na Viedeň.

Úsek z Drážďan po hranicu pri stanici Dolní Žleb stavala a prevádzkovala spoločnosť *Sasko-česká státní dráha*. Keď v roku 1854 dosiahol rakúsky štátny deficit výšku niekoľkých stoviek miliónov zlatých, bola Severná štátna železnica predaná novoutvorenej Rakúskej spoločnosti štátnej dráhy, ovládanej francúzskym kapitálom.

Stručná chronológia výstavby
----------------------------

* 1841: rozhodnutie o prevzatí výstavby hlavných tratí štátom
* 1842: zriadenie generálneho riaditeľstva štátnych dráh
* 1842: uzavretá rakúsko-saská zmluva
* 1842 – 1845: vybudovaná trať z Olomouca cez Zábřeh a Českú Třebovú do Prahy
* 1845 – 1851: vybudovaná trať z Prahy do Drážďan

Literatúra
----------

* FIALA, Ctibor. *Železnice v republice Československé: Historie a vývoj železnice v zemích československých*. Praha: Státní nakladatelství, 1932, s. 43 - 45.

Pozri aj
--------

* Severná železnica cisára Ferdinanda
* História železničnej dopravy v Česku

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Severná štátna železnica**

Externé odkazy
--------------

* Stručná história parnej prevádzky
* Úryvky z kroniky Kralupskej stanice
* Stavba Pražsko-drážďanskej trate

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Severní státní dráha na českej Wikipédii.*
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Starosta* pozri *Starosta (rozlišovacia stránka)*.
**Starosta** je najvyšší predstaviteľ obce, výkonný orgán volený občanmi v priamych voľbách. Vykonáva obecnú správu a zastupuje obec navonok. V Košiciach a v Bratislave je starosta najvyšším predstaviteľom mestskej časti, primátor celého mesta. V minulosti sa najvyšší predstaviteľ obce nazýval **richtár**.

Legislatívne normy
------------------

Podrobnosti o funkcii starostu stanovuje 4. Hlava Ústavy Slovenskej republiky o územnej samospráve a zákon SNR č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení. Podľa tohto zákona je funkcia starostu nezlučiteľná s funkciou:

* poslanca obecného zastupiteľstva,
* zamestnanca obce, v ktorej bol zvolený,
* štatutárneho orgánu rozpočtovej organizácie alebo príspevkovej organizácie zriadenej obcou, v ktorej bol zvolený,
* predsedu samosprávneho kraja,
* vedúceho zamestnanca orgánu štátnej správy,
* podľa osobitného zákona (napr. zákona č. 154/2001 Z.z. o prokurátoroch a právnych čakateľoch)

Platové podmienky
-----------------

Platy starostov sa určujú podľa priemerného zárobku v slovenskom hospodárstve. Tento údaj sa násobí koeficientom 1,49 až 3,58 v závislosti od veľkosti obce. Podľa zákona číslo 154/2011 Z. z platného od 1. júna 2011 sa základné platy primátorov a starostov znížili o 10%, ale obecné zastupiteľstvá ich môžu zvýšiť o 70%. Bratislavské noviny uvádzajú porovnanie mestskej časti Nové Mesto a Staré Mesto. V oboch majú zákonom stanovený základný plat 2223€, v Novom Meste je zvýšený o 34%, v Starom až o 66%. Celkom tak starosta Rudolf Kusý zarába ako starosta 2979€, starostka Starého Mesta Tatiana Rosová 3691€ ako jeden z najvyšších platov v bratislavskej samospráve. Keďže však už uvedený zákon umožňuje starostom vykonávať súčasne funkciu poslanca NRSR, môže T. Rosová poberať aj poslanecký plat 7106€ a patriť medzi najlepšie platených verejných činiteľov Slovenska. Pre porovnanie v meste Vysoké Tatry má starosta základný plat zvýšený o 40% a bude teda dostávať 2337 €.

Referencie
----------

1. ↑  LIPŠIC, Daniel. *Platy starostov a primátorov budú nižšie* [online]. Bratislava: Daniel Lipšic, 4. februára 2011, [cit. 2011-06-30]. Dostupné online. Archivované 2011-08-24 z originálu.
2. ↑  pol. Zákon znížil plat, niektorým však opäť vzrástol. *Bratislavské noviny*, jún 2011, roč. XIV, čís. 25, s. 1. ISSN 1335-5228.
3. ↑   *V Tatrách budú šetriť aj na plate primátora* [online]. Poprad: Podtatranské noviny, 24.6.2011, [cit. 2011-06-30]. Dostupné online. Archivované 2013-12-03 z originálu.

Pozri aj
--------

* Primátor

Iné projekty
------------

WikizdrojeCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Starosta**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Starosta** – 4. Hlava Ústavy slovenskej republiky

Externé odkazy
--------------

* Zákon SNR č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení
Steblá pšenice s nevyzretými klasmi
**Steblo** (lat. *culmus*) je dutá zriedka plná stonka tráv a obilnín, teda rastlín z čeľade lipnicovitých.

Je rozdelená spevňujúcimi kolienkami s priľahlými dlho pošvovými listami so súbežnou žilnatinou. Pri niektorých rastlinách, napr. bambusoch, býva steblo drevnaté alebo nie je duté a je vyplnené dužinou. 

Uschnuté steblá obilnín, t.j. slama, sa odpradávna používali na výrobu úžitkových predmetov, a to na rôzne slamienky alebo slamené košíky. Využívali sa aj ich tepelno-izolačné vlastností. V súčasnosti sa z nich vyrábajú predovšetkým dekoračné predmety.

Pre človeka bola slama dôležitá aj na „výrobu" maštaľného hnoja, ktorý bol pred obdobím priemyselných hnojív pre svoj obsah, hlavne dusíka, ceneným hnojivom.

Referencie
----------

1. ↑  www.biolib.cz
2. ↑  www.garten.cz
3. ↑   *tvorilka.mypage.cz* [online]. [Cit. 2012-10-20]. Dostupné online. Archivované 2010-11-12 z originálu.

Pozri aj
--------

* Lipnicovité
* Internódium
* Stonka

Iné projekty
------------

Wikislovník
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Steblo****

Externé odkazy
--------------

* Terminologický slovník biológie rastlín

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stéblo na českej Wikipédii.*
Druhy mexickej salsy
**Salsa** je špan. tal. a ar. slovo označujúce omáčku vo všeobecnosti. V mexickej kuchyni označuje špecifickú pikantnú omáčku, vyrobenú z rôznych druhov zeleniny a ovocia (najčastejšie z rajčín alebo kukurice), ktorá je určená na namáčanie tortilla chipsov a/alebo na plnenie mnohých druhov jedál. Jej konzistencia sa pohybuje od hutnej až po úplne hladkú.

Recept na salsu je známy už zo spisov z obdobia aztéckej kultúry. Recept sa v nespočetných obmenách používa dodnes. Čo sa týka pikantnosti, mexická salsa sa pripravuje a predáva v prevedení od "mild" cez "medium" až po "hot".

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **omáčka salsa**.

WikiknihyCommons
* Spolupracuj na Wikiknihách Wikiknihy ponúkajú texty a príručky na tému **recept(y) na prípravu salsy**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **recept(y) na prípravu salsy**.

Externé odkazy
--------------

* http://diskuse.gastronews.cz Archivované 2008-09-15 na Wayback Machine prístup 18.7.2008
* http://magazin.atlas.sk prístup 18.7.2008
**Salva Kiir Mayardit** (\* 13. september 1951) je prezident republiky Južný Sudán.

Pochádza z kmeňa Dinka. V mladosti vstúpil do milície Anyanya, bojujúcej za práva černošského a kresťanského obyvateľstva v južnej časti Sudánu. Po podpísaní prímeria s centrálnou vládou v roku 1972 slúžil v sudánskej armáde. V roku 1983 sa stal bojovníkom Sudánskej ľudovo-oslobodzovacej armády, ktorú založil John Garang na protest proti porušovaniu dohôd zo strany chartúmskych politikov. Keď bola v roku 2005 uzatvorená dohoda o federalizácii Sudánu, stal sa Garang prezidentom autonómneho juhosudánskeho štátu a Kiira menoval svojim zástupcom. Po Garangovej smrti pri leteckom nešťastí Kiir získal funkciu juhosudánskeho prezidenta a sudánskeho viceprezidenta. Bol zástancom úplnej nezávislosti juhu: vyhlásil, že je lepšie žiť vo vlastnom štáte než byť v Sudáne občanmi druhej kategórie. Jeho sen sa naplnil po referende v januári 2011, v ktorom hlasovalo pre odtrhnutie cez 98% juhosudánskych voličov. 9. júla 2011 tak vznikol nový štát a Salva Kiir Mayardit sa stal jeho hlavou.

Vo funkcii musel čeliť hospodárskym problémom vojnou zničenej krajiny, pohraničním sporom so Sudánom i opozícii zo strany viceprezidenta Rieka Machara, ktorého podporovali menšinoví Nuerovia. Spory vyvrcholili v júli 2013 rozpustením vlády, po ktorých nasledovali vážne násilnosti, ktoré mohli prerásť do občianskej vojny.

Označuje sa za veriaceho katolíka, abstinenta a nefajčiara. Zaujímavý je jeho zvyk nosiť pri slávnostných príležitostiach kovbojský klobúk, ktorý údajne dostal od Georgea W. Busha.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  http://www.combonisouthsudan.org/index.php/545-speech-of-president-salva-kiir-for-the-2nd-anniversary-of -independence
3. ↑  http://www.pressexpress.eu/2013/07/24/prezident-jizniho-sudanu-vymenil-cely-kabinet -po-spore-viceprezidentom / 70955
4. ↑  http://www.ceskatelevize.cz/ct24/svet/272514-primeri-v-jiznim -sudanu-je-po-par-hodinach-zrejme-u-konca /
5. ↑  http://www.goss-online.org/ magnoliaPublic / en / president / president.html
6. ↑  http://www.ibtimes.com/why-does-president-south-sudan- always-wear-cowboy-hat-739113

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Salva Kiir Mayardit**

Externé odkazy
--------------

* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Salva Kiir Mayardit na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1195451261
* ISNI: 0000 0004 2366 810X
* LCCN: no2012130522
* VIAF: 305817266
* WorldCat: lccn-no2012130522
Súradnice: 25°26′S 101°0′Z﻿ / ﻿25,433°S 101,000°Z﻿ / 25.433; -101.000

**Saltillo** je hlavné mesto mexického federatívneho štátu Coahuilla. Nachádza sa v severnom Mexiku, približne 400 km južne od hraníc USA a 90 km na východ od Monterrey. Aglomerácia mesta bola v roku 2010 devätnástou najväčšou aglomeráciou krajiny.

Dejiny
------

Mesto bolo založené v roku 1577 a je najstarším mestom, založeným v krajine po jej dobytí španielskym kráľom. V roku 1824 sa stalo hlavným mestom štátu Coahuilla y Tejas, ktorá zahŕňala tiež približne územie dnešného Texasu. V roku 1840 pri meste prebiehali boje Texaskej vojny za nezávislosť. 
Na začiatku 20. storočia bolo Saltillo známe ako Atény Mexika z dôvodu vysokého počtu slávnych osobností, usadených v meste, najmä z Veľkej Británie a Írska.

Ekonomika
---------

Najznámejším vývozným artiklom mesta sú kachličky a pletené farebné šály, *sarapes*. Spoločnosti Mercedes-Benz a General Motors tu majú svoje montážne závody a Chrysler tu má závody na montáž nákladných automobilov, sedačiek, a dve motorárne. 37.4% všetkých osobných a 62.6% všetkých nákladných áut vyrábaných v Mexiku sa vyrába v Saltille. V Saltille má tiež sídlo výrobný konglomerát Grupo Industrial Saltillo, ktorý vyrába domáce spotrebiče a automobilové súčiastky. 
Podľa mexického magazínu Inversionista malo mesto v roku 2006 druhú najlepšiu kvalitu života v Mexiku.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Saltillo na anglickej Wikipédii.*

1. ↑   *COAHUILA, PRIMER LUGAR NACIONAL EN PRODUCCIÓN AUTOMOTRIZ* [online]. [Cit. 2007-12-01]. Dostupné online.
2. ↑  AGUILAR, Rodolfo. *LAS 15 MEJORES CIUDADES MEXICANAS PARA VIVIR* [online]. Universitarios 25 Ote. Col. T. Blanca, [cit. 2012-05-13]. Dostupné online. (španielsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Saltillo**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Salvamont** alebo plným názvom **Asociația Națională a Salvatorilor Montani din România** – **ANSMR** (*Národná asociácia rumunských horských záchranárov*) je horská záchranná služba, pôsobiaca na rumunskom území – teda predovšetkým v horskom masíve Karpát. Je to verejná organizácia zjednocujúca horských záchranárov s cieľom záchraňovať a cvičiť ďalších záchranárov. Medzi hlavné úlohy záchranárov patrí záchrana a ošetrovanie zranených, pátranie po nezvestných osobách a pod.

Telefónne číslo na národný dispečing Salvamontu je 0-SALVAMONT (na mobilnom telefóne zapísané číslo 0725 826 668). Služba je zabezpečovaná telefónnym operátorom Vodafone.

Poznámky
--------

1. ↑  Názov je skratkové slovo z rumunských slov *salva* – zachrániť a *munți* – hory.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2014-11-05]. Dostupné online. Archivované 2014-09-15 z originálu.
2. ↑

Pozri aj
--------

* Horská služba

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky (po rumunsky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Salvamont na českej Wikipédii.*
**Stephen Roy Albert Neale** (\* 9. január 1958) je britský filozof, od roku profesor filozofie na Rutgers University, New Jersey.

Dielo
-----

Neale je odborník na filozofiu jazyka, ktorú chápe široko ako „zmysluplný prienik s generatívnou lingvistikou, filozofiou mysle, kognitívnej vedy, filozofickej logiky, metafyziky, teórie právnej interpretácie a literárnej teórie". Je jednou z hlavných autorít na prakové argumenty, pragmatické teórie interpretácie a Russellovu teóriu deskripcií.Jeho najznámejšími dielami sú knihy *Descriptions* a *Facing Facts*. 
V prípade interpretácie jazyka (vrátane literárnych aj právnych textov) je Neale "intencionalista" aj "pragmatista" a argumentoval v prospech eliminácie formálnych indexov a redukcie úlohy tradičnej kompozičnej sémantiky pri vysvetľovaní toho, ako ľudia používajú jazyk na reprezentácie sveta a komunikáciu. Na Nealovo dielo mali najvýznamnejší vplyv Noam Chomsky, Jerry Fodor, Paul Grice, Bertrand Russell, Dan Sperber and Deirdre Wilson.

Akademická kariéra
------------------

Neale sa stal profesorom filozofie na Rutgers University v roku 1999. Predtým pôsobil ako profesor filozofie na University of California, Berkeley (1990 – 1999), na Birkbeck College, University of London (1996 – 1997), a ako docent filozofie na Princeton University (1988 – 1990). Doktorát z filozofie získa na Stanford University (1988), kde bol jeho školiteľom John Perry. Ako hosťujúci profesor pôsobil na Stanfordskej univerzite, Oxfordskej univerzite, Londýnskej univerzite, Univerzite v Oslo, Stockholmskej univerzite a Islandskej univerzite.

Výberová bibliografia
---------------------

### Knihy

* *Descriptions* MIT Press, 1993. (Pôvodne vydané v roku 1990.) ISBN 0-262-64031-7
* *Facing Facts* Oxford University Press, 2002. (Pôvodne vydané v roku 2001.) ISBN 0-19-924715-3
* *Mind* (ed.) Špeciálne číslo k 100. výročiu Russellovej state „On Denoting" Oxford University Press, 2005

### State

* A Century Later. In *Mind* 114, 2005, pp. 809-871.
* This, That, and the Other. In *Descriptions and Beyond*. Oxford University Press, 2004, pp. 68–182.
* On Location. In *Situating Semantics: Essays in Honour of John Perry*. MIT Press 2007, pp. 251–393
* Pragmatism and Binding. In *Semantics versus Pragmatics*. Oxford University Press, 2005, pp. 165–286.
* No Plagiarism Here. *Times Literary Supplement*. February 9, 2001, pp. 12–13.
* Logical Form and LF. In *Noam Chomsky: Critical Assessments* Routledge and Kegan Paul, 1993, pp. 788–838.
* Term Limits. *Philosophical Perspectives* 7, 1993, pp. 89-124.
* Paul Grice and the Philosophy of Language. *Linguistics and Philosophy*15, 5, 1992, pp. 509–59.
* Meaning, Grammar, and Indeterminacy. *Dialectica* 41, 4, 1987, pp. 301–19.

### O Nealovom diele

* *Facts, Slingshots and Anti-Representationalism: On Stephen Neale’s Facing Facts* Zostavili Gerhard Preyer a Georg Peter, *Protosociology*, zv. 23

Externé odkazy
--------------

* Neale's CUNY home page
* Volume on Neale's Work
* Rev.*Facing Facts* Archivované 2006-05-09 na Wayback Machine, Notre Dame Philosophical Review
**Stereometria** je geometria priestorových útvarov. Patrila medzi základné disciplíny pri vzdelávaní filozofov v Platonovej Akadémii.

História
--------

Prvé zachované znaky stereometrického myslenia pochádzajú od Sumerov z 3. storočia pred Kr. ktorí merali objem počtom tehál a na základe takto získaných skúseností, vytvárali vzorce. V tom istom tisícročí objavujú Egypťania pri stavbe pyramíd vzorec na výpočet objemu zrezanej pyramídy a vedia vypočítať jej výšku pri danom sklone.

Zmenu vo vnímaní stereometrie priniesli starovekí Gréci. Kým Sumeri a Egypťania sa zaujímali len o praktické využitie pri reálnych telesách ako napríklad budovy, zikkuraty, pyramídy, lode, sýpky, nábytok a podobne, grécki matematici geometrické tvary zovšeobecnili a hľadali spoločné riešenia pre podobné typy úloh. Podrobnejšie a systematickejšie sa stereometriou ako prvý zaoberá Euklides v posledných troch knihách svojich Základov. V 11. knihe zovšeobecňuje planitmetrické zákonitosti na priestor, opisuje podobnosť a vzorce na výpočet objemov rovnobežnostenov. Vzťahy na výpočet povrchov a objemov kužeľov, valcov, pyramíd a gúľ sú v 12. knihe. V poslednej knihe okrem zlatého rezu analyzuje všetkých päť platónskych telies: tetraéder, hexaéder, oktaéder, dodekaéder a ikosaéder, ktoré boli v 4. storočí pred Kr. najnovšími geometrickými objavmi.

Ani v ďalších rokoch nedošlo k plynulému rozvoju stereometrie. Spomína sa napríklad v prácach Leonarda da Vinci, Albrechta Dürera, či Johannesa Keplera, no za zakladateľa stereometrie sa považuje Gaspard Monge. Dovtedy sa všetky zložitejšie stavby vyhotovovali v modeloch a na základe ich rozmerov sa odvodzovali rozmery reálnej stavby. Zobrazovanie priestoru pomocou dvoch alebo troch priemetní znamenalo významnú zmenu v geometrii a staviteľstve.

Referencie
----------

1. ↑  ŠEDIVÝ, Ondrej; PAVLOVIČOVÁ, Gabriela; RUMANOVÁ, Lucia; VALLO, Dušan. *STEREOMETRIA Umenie vidieť a predstavovať si priestor* [online]. Nitra: Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre, Fakulta prírodných vied, 2007, [cit. 2019-08-04]. Dostupné online. ISBN 978-80-8094-180-2.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Sampler Radio Show** (neskôr Sampler Radio Show\_FM) bola rozhlasová relácia o hip-hope vysielaná každý štvrtok na Rádiu \_FM (predtým na Rock FM Rádiu). Reláciu moderovala dvojica Viktor Hazard a Lyrik.

Bola to jedna z najpočúvanejších relácii na Rádiu \_FM, a v tej dobe jediná relácia o hip-hope v slovenskom rozhlasovom éteri.[chýba zdroj]

O relácii
---------

Relácia bola pokračovateľom programu StreetBox, ktorý moderovala Vera Wisterová, a ktorý sa vysielal na Rock FM Rádiu od júla 2003.

Prvá časť Sampleru bola odvysielaná 26. augusta 2004 ešte na Rock FM Rádiu. Prvými hosťami boli rapper Čistychov a speváčka Tina.

Sampler často menil svoj vysielací čas, aj keď sa až do poslednej časti vysielal vždy vo štvrtok. Od prvej časti do konca decembra 2004 sa vysielal iba hodinu od 21:00 do 22:00. Od januára 2005 bol vysielací čas predĺžený na 2 hodiny (tak to zostalo až do poslednej časti) a vysielal sa od 20:00 do 22:00. Od januára 2007 sa Sampler posunul o hodinu skôr, a vysielal sa od 19:00 do 21:00. V septembri 2007 sa Sampler opäť posunul a vysielal sa od 21:00 do 23:00. Vo februári 2008 sa vysielací čas opäť zmenil, a Sampler sa vysielal až do poslednej časti od 22:00 do polnoci.

Posledná časť Sampleru bola odvysielaná 27. novembra 2008 a jej hosťom bol DJ Simple Sample.

Dôvody pre ukončenie Sampleru boli rôzne. Podnet prišiel zo strany tvorcov, presnejšie zo strany Viktora Hazarda, ktorý už naďalej na relácii nevládal pracovať.

Sampler sa za štyri roky svojej existencie stal súčasťou viacerých mixtapeov, klipov a široko sa zapísal do povedomia ľudí ovplyvnených hip-hopovou kultúrou. Mal aj vlastnú párty, teda sériu úspešných akcii v bratislavskom Unique Clube. Navštívil ho každý, čo v domácom, ale i českom hip-hope niečo znamená. Nechýbali ani zaujímaví zahraniční hostia, vtipné hlášky, atď.

Cirkus\_FM
----------

Rádio\_FM ale bez hip-hopovej relácie dlho neostalo. Presne 1. januára 2009 o 22:00 bola odvysielaná prvá časť relácie Cirkus\_FM, ktorú moderoval už len sám Lyrik. Relácia už ale nezožala taký úspech, ako Sampler.

Posledná časť Cirkusu bola odvysielaná 30. decembra 2010.

Bez pózy\_FM
------------

Od 6. januára 2011 sa na Rádiu \_FM vysiela relácia Bez pózy\_FM, ktorú moderuje Idaina, známa z relácie 4 elementy, ktorá sa vysielala na Rádiu Tlis v časoch Sampleru.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online. Archivované 2014-05-12 z originálu.
2. ↑  . Dostupné online. Archivované 2008-06-23 z originálu.
3. ↑  . Dostupné online. Archivované 2014-05-12 z originálu.
4. ↑  . Dostupné online. Archivované 2014-05-12 z originálu.
5. ↑  . Dostupné online. Archivované 2013-06-05 z originálu.
6. ↑  . Dostupné online. Archivované 2013-05-24 z originálu.
7. ↑  . Dostupné online.
**Samuel P. Harn Museum of Art** je umelecké múzeum University of Florida v meste Gainesville.

Jedno z najväčších umeleckých univerzitných múzeí na juhovýchode USA uchováva viac ako 6200 diel v stálej kolekcii a organizuje množstvo prechodných výstav. Stála zbierka je zameraná na africké, ázijské, moderné a súčasné umenie a tiež na fotografiu. Múzeum sponzoruje medzinárodné aj lokálne výstavy. Univerzitné výukové programy zahŕňajú filmy, kurzy, interaktívne aktivity a programy zamerané na školu a rodinu.

V roku 2005 bola plocha múzea rozšírená na viac ako 1700 m² otvorením *Mary Ann Harn Cofrin Pavilion*.

Múzeum bolo akreditované American Alliance of Museums.

Dejiny
------

The Harn Museum of Art je pomenované na počesť Samuela Peeblesa Harna (1893–1957), ktorého rodina dala univerzite dar určený na konštrukciu múzea. V roku 1983 venovali jeho dedičia viac ako 3 milióny dolárov. Múzeum bolo otvorené 30. septembra 1990.

V roku 2005 venovala rodina Davida A. Cofrina prostriedky na rozšírenie múzea. Bol postavený *Mary Ann Harn Cofrin Pavilion*.

V roku 2008 venovali Cofrinovi 10 miliónov dolárov na rozšírenie zbierky ázijského umenia. Vďaka tomuto daru vznikol v severozápadnej časti múzea veľkorysý výstavný priestor aj so záhradou v ázijskom štýle.

Zbierky
-------

V zbierkach sú zastúpené diela nasledujúcich umelcov:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * Ansel Adams
* El Anatsui
* George Bellows
* Ross Bleckner
* Maria Magdalena Campos-Pons
* Carlos Alberto Estevez Carasa
* Honoré Daumier
* Rineke Dijkstra
* Friedel Dzubas
* Lazaro Saavedra Gonzalez
* Hermann Herzog
* Candida Hofer
 |  | * William Hogarth
* Manuel Mendive Hoyo
* William Morris Hunt
* Robert Hutter
* Ken Josephson
* Yayoi Kusama
* Nikki S Lee
* Sol LeWitt
* Armando Marino
* Claude Monet
* Elsa Mora
* Zwelethu Mthethwa
 |  | * Ingrid Mwangi
* Timothy H. O'Sullivan
* Salvator Rosa
* Stephen de Staebler
* Evon Streetman
* George Sugarman
* Maggie Taylor
* Jerry Uelsmann
* Sergio Vega
* Minor White
* Betty Woodman
 |

Referencie
----------

1. ↑  Harn Museum of Art: About

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Samuel P. Harn Museum of Art na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Samuel P. Harn Museum of Art**

Súradnice: 29°38′13″S 82°22′12″Z﻿ / ﻿29,636944°S 82,37°Z﻿ / 29.636944; -82.37

Externé odkazy
--------------

* Digitalizované kolekcie
* Virtual Tour
Traja hrdinovia románu
***San-kuo jen-i*** (čín. 三国演义, pchin-jin: *sānguó yǎnyì* - slovenský prepis: san-kuo jen-i - doslova *výklad/historický príbeh Troch ríš*) resp. staršie ***San-kuo-č' tchung-su jen-i*** ( pchin-jin: *sānguózhì tōngsú yǎnyì*- slovenský prepis: san-kuo-č' tchung-su jen-i - doslova *populárny/bežný výklad/historický príbeh Kroniky/Dejín Troch ríš*) je jeden zo štyroch klasických románov čínskej literatúry. Historický román napísal Luo Kuan-čung v druhej polovici 14. storočia.

Román voľne interpretuje udalosti z konca dynastie Chan a obdobia Troch ríš, vymedzené rokmi 169 a 280 po Kr. Luo Kuan-čung naväzuje na historické pramene z tejto doby, konkrétne na *Kroniku troch ríš*, do románu pridáva didaktický rys - snahu o šírenie morálky, dielo je aj skrytým protestom proti dynastii Jüan.

Hlavnou postavou románu je Liou Pej, potomok dynastie Chan, ktorý pomocou konfuciánskych cností získa moc a založí dynastiu Wej. Negatívnym hrdinom a Liou Pejovým protivníkom je cisár Cchao Cchao. V románe vystupuje veľké množstvo historických, ako aj vymyslených postáv. Skladá sa zo 120 kapitol, ktoré na seba voľne naväzujú. Dielo je napísané v hovorovom jazyku, ale výrazný je aj podiel klasickej čínštiny. Hojne využíva naratívne techniky a stal sa inšpiráciou pre ďalších rozprávačov. Stal sa zdrojom mnohých čínskych prísloví.

Román sa stal námetom mnohých kníh, divadelných predstavení a filmov. Najvýznamnejšie súčasné filmové spracovania predstavujú *Krvavé pobrežie* (zobrazujúce bitku pri červených skalách, ústrednú udalosť románu) a *Tri kráľovstvá: Vzkriesenie draka*.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
**Melissanthi** (novogr. Μελισσάνθη, orig. Eve Kougia-Skandalaki, novogr. Ήβη Κούγια - Σκανδαλάκη; (\* 7. apríl 1907 –  † 9. november 1991) bola grécka učiteľka, novinárka a spisovateľka. Niektoré zdroje uvádzajú, že zomrela v roku 1990. Jej vlastné meno sa niekedy používa v tvare Ivi alebo Hebe, jej priezvisko metamorfujú na Koúyia alebo Koúgia.

Život a dielo
-------------

Narodila sa ako Eve Kougia v Aténach a študovala hudbu, kreslenie, balet a klasický tanec. Od 1923 do 1924 sa liečila vo švajčiarskom sanatóriu na tuberkulózu. Študovala aj francúzštinu, nemčinu a angličtinu na inštitútoch v Aténach. Potom začala vyučovať francúzštinu na aténskych vysokých školách. Tiež prispievala kritickými esejami do novín a literárnych žurnálov. V roku 1932 sa vydala za Ioánniho Skandalákisa (grec: Ιωάννη Σκανδαλάκη) gréckeho právnika a autora filozofických diel, pôvodom z Lakónie.

Jej prvá básnická zbierka „Hlasy hmyzu" (gréc. *Phōnes entomou*) bola publikovaná v roku 1930. 

Jej skoré poetické výtvarné kresby sú inšpirované náboženskými témami. Neskoršie básne sú ovplyvnené konceptom existencializmu.

Zbierka básní „Melissanthine básne" (gréc. *Ta poiimata tis Melissanthis*), ktoré písala medzi rokmi 1930-1974, publikovali v roku 1976. Tiež napísala detskú hru „Malý braček" (gréc. *O mikros adhelfos*), ktorá dostala grécku cenu *Sikiaridio Prize*. Prekladala aj práce európskych básnikov ako sú Robert Frost, Emily Dickinsonová a Rainer Maria Rilke do gréčtiny.

Medzi rokmi 1930 - 1986 vydala 15 kníh básní, jednu knihu kritík a dve knihy prekladov poézie Pierra Garniera a Emily Dickinson. Zaoberala sa filozofiou Carla Junga a metafyzickým rozmerom existencie človeka.Vo svojej neskoršej korešpondencii ľutuje stratu zmyslu pre posvätnosť a mystiku v prospech utilitárskeho pragmatizmu.

Prekladala diela Claudela, Péguyho a Paula Verlaina z francúzštiny, Rainer Maria Rilkeho a Nelly Sachs z nemčiny, Durrella, Wildeho, Yeatsa a Mary Anne Evans Eliotovú z angličtiny.

Ocenenia za dielo
-----------------

* Cena Aténskej akadémie v roku 1936 za „Návrat k rozmarnosti" (*O gyrismos tou asotou*)
* Čestná zmienka Palamas v roku 1945 za „Lyrické priznanie" (*Lyriki Exomologioi*)
* Štátna cena za poéziu v 1965
* Zlatý kríž Rádu za Čestné činy v 1965

Ďalšie básnické zbierky
-----------------------

* Veštby (Profiteies) (1931, 1940)
* Návrat k rozmarnosti (*O gyrismos tou asotou*) (1935)
* Lyrické vyznania (Λυρική εξομολόγηση*) (Lyriki exomologioi) (1945)*
* Ľudský tvar (To Anthropino Schima) (1961)
* Bariéra ticha (To fragma tis Siopis/1965)

Referencie
----------

1. 1 2
2. 1 2 3  Google.ca/books
3. 1 2 3  Encyclopedia.com
4. 1 2  Google knihy
5. ↑  Google books Lyrické priznanie
6. ↑  Google knihy - Návrat k rozmarnosti
7. ↑  Google knihy Lyrické vyznania
8. ↑  Google knihy Ľudský tvar
9. ↑  Google knihy Bariéra ticha

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Melissanthi na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

Autoritné údaje: * GND: 1054108110
* ISNI: 0000 0003 8191 2919
* LCCN: n85229903
* VIAF: 262686887
* WorldCat: lccn-n85229903
**Miloš Karásek** (\* 23. november 1960, Přerov) je slovenský postmoderný divadelník, dramatik, výtvarník, sochár a experimentátor ovplyvnený filozofiou a estetikou postmoderny.

Život
-----

Miloš Karásek sa narodil v Přerove na Morave. Najvyššie vzdelanie dosiahol na *Inštitúte architektúry v Moskve*, kde absolvoval v roku 1984 diplomovou prácou „Projekt experimentálneho divadelného priestoru". Miloš Karásek zostal verný divadlu aj po príchode na Slovensko, kde sa usídlil v Bratislave. Po príchode pracoval rok v SND. V období 1985-90 pôsobil ako scénograf v *Ukrajinskom národnom divadle v Prešove* (dnes Divadlo Alexandra Duchnoviča). V rokoch 1990 - 1991 bol vládny zmocnenec pre slovenskú časť Všeobecnej československej výstavy v Prahe. Od 1992 tvorí v slobodnom povolaní sochárske práce, literárne a dramatické opusy a multimediálne projekty. Je autorom a spoluautorom divadelných hier. Je v slobodnom povolaní, venuje sa architektúre, sochárskej tvorbe, multimediálnym projektom, divadlu a literatúre. Je autor a spoluautor divadelných hier. Karásek bol spoluzakladateľom divadla Stoka. Činil sa v divadelnej branži - zakladal divadlá Problém 1993, Corpus - asociáciu alternatívnych umeleckých programov 2000, vydával divadelné manifesty (napr. *Manifest Recyklizmu* a *Manifest hypomanického divadla*). Po roku 1993 písal a inscenoval hry, napríklad *Skrat, Rez,* *Apatia, Utrpenie Sv. Antonína, Motto, Peron, Život na mieru, Záverečná, Hodinový hotel a Štvrté želanie*, ktoré prezentoval v divadlách A. Duchnoviča v Prešove, v Prešovskom Divadle na Háku, v divadle Problém a v Divadle ASTORKA Korzo ´90 v Bratislave. Písal hry spolu s Blahom Uhlárom, v roku 2003 napísal libreto k novej opere *Óper*, scenáre hier *Caspar Ester: Diera* a v roku 2004 *Ester Caspar: Go-Go tanečnica*. 
Tvorí výtvarné práce: maľby, kresby, grafiky, bronzové plastiky, kostýmy, masky, scénické výpravy. Jeho diela majú expresionistický výraz, expresívnu štylizáciu, prvky groteskna, dynamické výjavy, realistické aj absurdné štylizácie.

Dielo
-----

### Dráma

* Skrat (1993)
* Apatia (1994)
* Utrpenie svätého Antonína (1994)
* Motto (1994)
* Život na mieru (2003)
* Záverečná (2004)
* Hodinový hotel (2004)
* Päť projektov ( 2004)
* Šesť scenárov (2006)
* Perón, (2002), divadelná hra

### Knižné publikácie

* Samovrava, poézia, ISBN 9788099904133
* Bez seba, poézia, ISBN 9788099904065
* Extrakt, dráma, ISBN 8088987563
* Proti srsti, experimentálna próza, ISBN 9788097132903

Referencie
----------

1. ↑   *Karásek Miloš* [online]. beliana.sav.sk, [cit. 2022-04-19]. Dostupné online.
2. ↑   *Miloš Karásek* [online]. ČSnS - archív článkov, [cit. 2022-04-19]. Dostupné online.
3. ↑   *Miloš Karásek* [online]. Literárne informačné centrum Bratislava, [cit. 2022-04-19]. Dostupné online.
4. ↑  ULIČIANSKA, Zuzana. *Perón - hľadanie identity* [online]. [Cit. 2022-04-19]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* E-Theatre.sk/
* Diela autora v katalógu Web umenia Slovenskej národnej galérie
* Karasek.sk Archivované 2018-04-19 na Wayback Machine
* cejsh.icm.edu
* Cesi.sk

Autoritné údaje: * GND: 139274685
* VIAF: 311222273
* Web umenia: 4724