**Hutta** je priezvisko najčastejšie sa vyskytujúce v Nemecku, Česku, Poľsku a na Slovensku. Pochádza zo starohornonemeckého slova „*hutta*", ktoré v prenesenom zmysle znamená aj chata, skrývať sa, chrániť. Od koreňa vyššie uvedených slov je možné odvodiť aj nasledujúce významy ako zakrytie, skrývanie alebo ochrana, ako je tomu aj v koreni staronemeckého slova „*huotan*". V angličtine je príbuzné slovo „*hide*" - schovať.

Podľa niektorých prameňov vznikol termín Hutta nielen odvodením z prastarého slova „*hutta*" alebo „*hutten*", ktoré znamenalo kryť sa a chrániť, ale aj zo slova „*Hutte*", ktoré znamená stráž, strážny post. Z koreňov slova „*huete*", „*huot*" si odvodil šľachtic a humanista Ulrich von Hutten svoje rodinné meno a zdôrazňoval jeho význam v zmysle ochrancu hraníc.

Heraldický základ priezviska
----------------------------

Za zmienku stojí, že *Huttast, hodast, huttost* bol nielen v heraldike nahrádzaný symbolom klobúka. Klobúk znamenal symbol slobody a panstva spojeného s prenosom majetku a léna. V heraldickom vyobrazení, najmä na náhrobných kameňoch franských kmeňov (región v dnešnom Nemecku), sa symbol klobúka používal veľmi často ako rodinný symbol.

Príbuzné priezviská prameniace z rovnakého slovného základu
-----------------------------------------------------------

V nemecky hovoriacom priestore je časté príbuzné priezvisko Hutten alebo Hutter. V anglicky hovoriacom svete sa možno stretnúť s variáciou v podobe priezviska Hutton alebo Hatton. Tieto priezviská majú podobný koreň a základ ako priezvisko Hutta. Tento typ priezviska sa rozšíril pravdepodobne v dôsledku komplikovaného osídlenia európskych krajín.

Najčastejšie geografické rozšírenie výskytu priezviska
------------------------------------------------------

V súčasnosti je priezvisko Hutta svojim výskytom najrozšírenejšie v Nemecku, Rakúsku, Česku, Slovensku a Poľsku. V dôsledku emigrácie z Európy do Ameriky je možné nájsť nositeľov tohto priezviska aj v Spojených štátoch.

Historická zmienka o pôvode priezviska Hutta
--------------------------------------------

O pôvode a príbuznosti tohto priezviska existuje najviac prameňov z historických dokumentov a moderných monografií zaoberajúcich sa známym nemeckým šľachticom a reformátorom Ulrichom von Hutten.

„Nemalo zostať bez povšimnutia, že v Braunau am Inn existovala rodina z radov Reichsministerialen s podobne znejúcim menom Hutta."

„V roku 1157 sa stal svedkom darovania kláštora Ranshofen istý Albert von Hutta."

„Konrad von Hutta je v roku 1150 Eigenmann z Arbingenu."

„Wichero von Hutta sa stal okolo roku 1220 Ministerialis ducis Bawarie, tzn. služný vojvoda z Bavorska."

Nositelia priezviska z radov šľachty
------------------------------------

* Wichero von Hutta
* Albert von Hutta
* Adelhard von Hutta
* Konrad von Hutta
* Gertrude de Hutta

List adresovaný do obce Hutta v Západnom Prusku.

Obec s názvom Hutta
-------------------

Historickým vývojom vzniklo z tohto priezviska aj geografické označenie malej obce s názvom Hutta, ktorá sa v priebehu dejín vyvinula z bývalého rytierskeho dvora, a ktorá sa nachádzala v Západnom Prusku (nem. Westpreußen) a organizačne spadala pod Landkreis Graudenz a Regierungsbezirk Marienwerder.

Referencie
----------

1. 1 2  Ferguson, Egbert. "The Teutonic name-system applied to the family names of France, England, and Germany", London: Williams k Norgate. 1864.
2. ↑  CRECELIUS, Wilhelm, Oberhessisches Wörterbuch, 1897-1899, ND Wiesbaden 1966.
3. ↑  Dr. Eduard Brinckmeier: Glossarium diplomaticum zur Erläuterung schwieriger, einer diplomatischen, historischen, sachlichen, oder Worterklärung bedürftiger lateinischer, hoch- und besonders niederdeutscher Wörter und Formeln, welche sich in öffentlichen und Privaturkunden, Capitularien, Gesetzen, Verordnungen, Zuchtbriefen, Willküren, Weisthümern, Traditions- und Flurbüchern, Heberollen, Chroniken, Rechnungen, Inschriften, Siegeln u. s. f. des gesammten deutschen Mittelalters finden.Ausgabe 1856: Friedrich Andreas Perthes, Hamburg und Gotha 1856.
4. 1 2 3 4 5  Hanna, Georg-Wilhelm. "Die Ritteradligen von Hutten, ihre soziale Stellung in Kirche und Staat bis zum Ende des Alten Reiches." Martin Hoppe Verlag. 2007.
5. 1 2 3 4  "Monumenta Boica. Volumen Tertium", Edidit Academ. Scient. Maximilianea, München: 1764.
6. ↑  "Archaeologické a místopisné", Praha: Museum království českého nákladem Matice české. Díl IV. , 1860.
7. ↑  "Urkunden-Buch des Landes ob der Enns", Wien: K.u.K. Hof- und Staatsdruckerei. 1852.
8. ↑  Kurz, Ulrike. "Doppelklöster und ähnliche Klostergemeinschaften im mittelalterlichen Österreich (Diözese Passau in den Ausdehnungen des 13. Jahrhunderts)" Universität Wien: 2010.
9. ↑  Degefack, A.C. Freiherr von. "Westpreussisches Provinzialrecht" Verlag Fam. Gerhard, Danzig: 1845.