recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Podplukovník **Adolf Adámek** (\* 5. jún 1903, Plzeň, Česko – † 19. október 1949, Plzeň, Česko) bol menej známy český dôstojník, podplukovník čs. letectva, entomológ, hlavne lepidopterológ.

Život
-----

Narodil sa v roku 1903 v Plzni. Národnosti bol českej. Po skončení základnej školy pôsobil ako vojak z povolania - dôstojník čs. letectva a za okupácie vrchný tajomník v Plzni. Zapojil sa do odboja počas druhej svetovej vojny. Neskôr bol nacistami zatknutý. Zomrel po vojne roku 1949 v Plzni na následky útrap počas väznenia.

Dielo
-----

Patril medzi entomológov, ktorí boli aktívni aj publikačne. Písal články, ktoré zverejňoval v Časopise Čs. spol. entomologické a v brnianskych Entomologických listoch. Pre slovenskú entomológiu má význam hlavne jeho práca: *"Druhy rodu Parnassius v povodí Moravy"*, z roku 1944, ktorá boli publikovaná v brnianskych Entomologických listoch. Tento článok bol zrejme jednou z prvých prác, ktorá sa komlexnejšie zaoberala rodom Parnassius na uzemí nášho štátu.

Zdroje informácií o autorovi
----------------------------

* Kudla, M.: 1950, † Pplk. Adolf Adámek. Časopis československé společnosti entomologické, XLVII (1 – 2), 72 – 73.
* Hrubý, K.: 1964, Prodromus Lepidopter Slovenska, SAV Bratislava, 80, 82.
* Koleška, Z.: 1979, Adámek Adolf. In: Zprávy Čs. spol. ent. při ČSAV, Praha, 15: 3.
* Gaedike, R. & Groll, E. K. eds. 2001, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Adámek Adolf".

Bibliografia
------------

* Adámek, A.: 1938, Několik poznatků k fauně lepidopter Moravy, se zřetelem na Olomouc a okolí. Čas. Čsl. spol. entomologické (Praha), XXXV. 49.
* Adámek, A.: 1938, Některé zajímavé nálezy motýlů z Moravy. Čas. Čsl. spol. entomologické (Praha), XXXV. 68.
* Adámek, A.: 1939, Výskyt *Poecilopsis isabellae* Harrison na Olomoucku. Entomologické listy, 2, 8 – 9, Brno.
* Adámek, A.: 1939, Zajímavé úlovky motýlů z Olomoucka. Entomologické listy, 2, 64, Brno.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5612 9330
* NK ČR: jk01010054
* VIAF: 83654798
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Kursk* pozri *Kursk (rozlišovacia stránka)*.
Súradnice: 51°43′47″S 36°11′33″V﻿ / ﻿51,72982°S 36,19259°V﻿ / 51.72982; 36.19259

**Kursk** je mesto v Rusku, centrum Kurskej oblasti. V roku 1998 malo 445 500 obyvateľov. Známe je od roku 1032 ako pevnosť Kyjevskej Rusi. Nachádza sa na sútoku riečky Kur s riekou Tuskar.

Názov mesta
-----------

Názov mesta sa odvodzuje buď od mena riečky Kur, na ktorej leží, alebo od ruského pomenovania jarabica (po rusky *kuropatka*).

História
--------

V 14. storočí mesto ovládali Litovci. Od roku 1508 je súčasťou Ruska. Kursk je významným železničným uzlom. Nachádzajú sa v ňom podniky strojárenského, elektrotechnického, chemického, farmaceutického a potravinárského priemyslu.Bola tu aj najväčšia tanková bitka v histórii ľudstva. 

V meste sú 4 vysoké školy, 2 divadlá, obrazová galéria a dve múzeá. Jedno z nich sa venuje miestnej histórii, druhé je vojensko historické múzeum Kurskej bitky. Medzi architektonické pamiatky patria kostol Svätej trojice a paláce rodu Romodanovských.

Na počesť mesta Kursk, okolo ktorého sa cez druhú svetovú vojnu odohrávala rozsiahla pozemná bitka, bola pomenovaná aj ponorka Ruského námorníctva K-141 Kursk, ktorá sa potopila 12. augusta 2000. Mnoho členov jej posádky tvorili branci z Kurskej oblasti. 27. apríla 2007 bol Kursk vyhlásený za mesto vojenskej slávy.

Prírodné pomery
---------------

### Poloha

Mesto leží v západnej časti Ruskej federácie, asi 120 až 150 km od hranice s Ukrajinou. Južne od mesta tečie rieka Seim, do ktorej sa vlieva Kur a Tuskar. Seim je najväčším prítokom Desny. 35 km západne od mesta leží mesto Kurčatov s atómovou elektrárňou. V kurskej oblasti sa nachádza aj významná kurská magnetická anomália.

### Podnebie

Kursk sa nachádza v oblasti s miernym kontinentálnym podnebím. Z geobotanického hľadiska leží mesto v oblasti lesostepi. Zimy sú stredne chladné, s občasnými otepleniami. Silné mrazy nebývajú časté. V lete býva nestabilné počasie striedajúceho sa horúceho a chladnejšieho počasia, s častými búrkami.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kursk**
**Adolf Horváth** (\* 8. máj 1879, Banská Hodruša - † 10. jún 1934, Bratislava) bol robotník, politik.

Rodina
------

* otec Jozef Horváth
* matka Julianna rod. Keloučiková

Životopis
---------

Vyučil sa za kovoobrábača, pracoval ako robotník, majster rúrovne, tajomník Zväzu kovorobotníkov v Podbrezovej, banský podúradník v Pezinku. V sociálno demokratickom hnutí sa začal angažovať v Podbrezovej, účastník mimoriadneho zjazdu Sociálno demokratickej strany Uhorska v Budapešti, martinského zhromaždenia 30. októbra 1918, signatár Deklarácie slovenského národa, člen SNR. Od zač. 1918 organizoval robotnícke a národné hnutie v Podbrezovej a na jej okolí, 1919 splnomocnenec Ministerstva s plnou mocou pre správu Slovenska v Podbrezovej. Roku 1919 poslanec Národného zhromaždenia.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 24 - ako Ǎdolphus Josephus Horvath
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Mapa zobrazujúca krajiny, v ktorých je verejné ukameňovanie súdnou alebo mimosúdnou formou trestu.
Ukameňovanie svätého Štefana – detail vitráže katedrály v Bourges
**Ukameňovanie** je jeden zo spôsobov vykonania trestu smrti, pri ktorom dav ľudí hádže kamene do spútaného odsúdeného vinníka. Používal sa najmä v staroveku a v stredoveku, dnes sa však stále používa najmä v islamských krajinách. V týchto krajinách dokonca existuje nariadenie, ktoré určuje veľkosť kameňov, aby vinník neumrel priskoro a dlhšie trpel. Jeho výhodou je, že nikto v dave nemôže byť označený za vraha, pretože nie je jasné, kto vinníka usmrtil.

Krajiny, kde sa používa poprava ukameňovaním
--------------------------------------------

* Irán
* Jemen
* Nigéria (len v niektorých štátoch)
* Pakistan
* Saudská Arábia
* Spojené arabské emiráty
* Sudán

Referencie
----------

1. ↑  HANDLEY, Paul. Islamic countries under pressure over stoning. *AFP*, 11 Sep 2010. Dostupné online [cit. 2011-04-22].

Pozri aj
--------

* Trest smrti
* Palicovanie
* Decimácia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ukameňovanie**
**Kursalón** je kultúrno-historická stavebná pamiatka v Sklených Tepliciach.

História
--------

### Výstavba

V júni 1836 prišiel nový nájomca kúpeľov v Sklených Tepliciach Jozef Lentz (niekde sa uvádza aj Lenz) s návrhom vybudovať „konverzačnú sálu" z dreva, kde by sa mohli zhromažďovať kúpeľní hostia. Jej výstavba mala začať na nasledujúcu jar roku 1837. Lentz sa ponúkol čiastočne hradiť stavbu ročným zvýšením jeho nájmu. Návrh nájomcu Lentza poslala banská komora Dvorskej komore v Budíne. Navrhnutý rozpočet preskúmal Ferdinand Divald a náklady vyrátal na 540 zlatých 51 ½ groša v hotovosti a 130 zlatých 28 grošov „v robotách". V novembri požiadala Dvorská komora aj o zaslanie priečneho rezu stavby (nákresy ani plány stavebného objektu sa nezachovali) a potvrdenie stavebného materiálu a dennej mzdy pre robotníkov prostredníctvom banského súdu. Dvorská komora 18. apríla 1837 definitívne povolila výstavbu sály.

Prípravy na výstavbu sály sa začali v roku 1837 a stavba sa začala realizovať na jar 1838. Pri samotnej výstavbe sa ukázalo viacero nedostatkov, ako napríklad príliš šíroká okrúhla strecha, z ktorej pri daždivom počasí padali celé prúdy vody do okolia. Taktiež nevhodne použité stavebné drevo spôsobilo, že dosky vyskakovali a viackrát museli stavbu opravovať tesár a stolár, čím sa stavba len predražila. Zo spomenutých dôvodov bola stavba opatrená medenými rínami a natretá fermežou.

V júli 1839 oznámil hlavnému komorskému grófovi polesný Emil Rombauer ukončenie na „konverzačnom salóne" do konca mesiaca. Dňa 31. júna 1839 ho mal prevziať do svojej správy nájomca Lentz a úradníci komorského panstva Šašov.

### Rekonštrukcia

Kursalon i termálne Kúpeľny Dom Goetheho, 2011
Po dlhých rokoch chátrania stavbu zrekonštruovali v roku 2007. Zrekonštruovaný *Kursalón* sa teraz nachádza o 15 metrov ďalej ako pred opravou. Spôsobila to narušená statika, ktorá neumožnila zrekonštruovať ho na jeho pôvodnom mieste. Z pôvodnej budovy sa zachovali vonkajšie stĺpy a okná. Niekdajšie základy Kursalónu teraz zdobia stĺpy so sochami znázorňujúce štyri ročné obdobia. Rekonštrukciu projektoval Ing. Arch. Peter Podoba.

Pozri aj
--------

* Kursalón (občianske združenie)

Zdroje
------

* *Život v Sklených Tepliciach*, ročník IV.; december 2007; číslo 2
* Archívne dokumenty v Štátnom ústrednom banskom archíve v Banskej Štiavnici vo fonde Hlavného komorskogrófskeho úradu
**Aktívne riadenie portfólia** (iné názvy: **aktívny manažment portfólia**, **aktívny portfóliový manažment**, **aktívne manažérstvo portfólia**, **aktívna správa portfólia** - angl. *active portfolio management*; **aktívne riadenie**, **aktívny manažment**, **aktívne manažérstvo**, **aktívna správa** - angl. *active management*; **aktívne investovanie** - angl. *active investing*) je stratégia manažmentu portfólia, kde správca či správcovia robia konkrétne rozhodnutia kam a ako investovať. Správcovia sa pri tomto riadení spoliehajú najmä na ich analytické štúdie, predpovede a ich vlastné uváženie, ktoré aktíva nakúpiť, predať, či naďalej držať.

Aktívne riadenie portfólia je jeden z dvoch hlavných prístupom k riadeniu investičného portfólia. Na rozdiel od pasívneho riadenia sa pokúša dosiahnuť lepšie výsledky ako konkrétne indexy, ktoré majú štandardný rast (ako napríklad S&P 500 či Russell 1000 index). Úspešnosť takýchto portfólií je založená na komplexnom študovaní trhu a konzistentne správnych predpokladoch ako sa trh bude správať a reagovať na rôzne globálne trendy, ako napríklad politické zmeny, kroky konkrétnych firiem, či novú legislatívu. Následne sa tieto predpovede využijú pri načasovaní kúpy/predaja akcií alebo dlhopisov, za pokusom využiť tieto výchylky od pôvodne predpokladaného vývoja. V dnešných dňoch používajú rôzni manažéri kombináciu pasívne a aktívne riadeného portfólia, čo znamená, že niektoré časti trhu sa snažia pasívne kopírovať vývoj daného segmentu a niektoré sú aktívne riadené.

Pozri aj
--------

* Investičný manažment
* Indexový fond
* Pasívne riadenie portfólia

Referencie
----------

1. ↑  Active Management, investopedia.com
2. ↑  Passive vs. Active Portfolio Management, investopedia.com
3. ↑  SCHULTZ, Abby. *Future Returns: Why Active Management Makes Sense* [online]. www.barrons.com, [cit. 2019-04-02]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Aktívne verzus pasívne investovanie, indexfunds.sk
* Vráti sa aktívna správa portfólia opäť do módy?, investujeme.sk
* To najlepšie z oboch svetov, Michal Májek, ass.sk
**Epistrofos** (starogr. *Ἐπίστροφος* – *Epistrofos*) je v gréckej mytológii syn fóckeho kráľa Ifita.

Epistrofos sa so svojim bratom Schediom ako mnohí iní achájski urodzení mladíci uchádzali o ruku krásnej Heleny, ktorá sa nakoniec vydala za spartského kráľa Menelaa. Keď neskôr trójsky princ Paris vyvolal únosom Heleny trójsku vojnu, bratia sa do vojenskej výpravy Achájcov zapojili a k brehom Tróje priviedli z Fókie vojsko na štyridsiatich lodiach. Schedios trójsku vojnu neprežil, zomrel na trójskej pláni, keď ho zasiahol oštep Priamovho syna Hektora.

Keď antický autor Pausanias navštívil v druhom storočí Antikyru vo Fókii, uvidel kamennú hrobku, o ktorej sa od miestnych ľudí dozvedel, že sú v nej pochovaní synovia Ifita, ktorí bojovali v trójskej vojne. Epistrofos sa podľa nich z Tróje vrátil a zomrel vo svojej rodnej krajine a Schedios zomrel v Tróade a jeho kosti priniesli domov, kde ich pochovali.

Referencie
----------

1. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,10,8.
2. ↑  Lucius Septimius, *Dictys Cretensis,* 1,13.
3. ↑  Homér, *Iliada*, 2,517-524.
4. ↑  Homér, *Iliada*, 17,304-311.
5. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 10,36,10.
Severná a južná strana námestia - vpravo Arcibiskupský, vľavo Salmovský a Schwarzenberský palác
Severná a východná strana námestia - vľavo Mariánsky morový stĺp, uprostred Arcibiskupský palác, vpravo pohľad na Pražský hrad
Južná strana námestia - vľavo krídlo Pražského hradu, uprostred vyhliadková terasa a socha T. G. Masaryka, vpravo Salmovský palác
Toskánsky palác na západnej strane námestia
**Hradčanské náměstí** je verejné priestranstvo v centre Hradčian v mestskej časti Praha 1 v bezprostrednej blízkosti Pražského hradu. Ide o hlavné námestie Hradčian, ktoré z východnej strany nadväzuje na I. hradné nádvorie a západnú vstupnú bránu a západné priečelie Pražského hradu. Na južnej strane vyúsťuje Kráľovská cesta ulicou *Ke hradu* (smerom od horného konca Nerudovej ulice). Tu sa nachádza vyhliadková terasa, resp. Hradná rampa s výhľadom na Prahu, neďaleko odtiaľto bola umiestnená aj socha prvého česko-slovenského prezidenta Tomáša Garrigue Masaryka pri príležitosti 150. výročia jeho narodenia.

Prístupové cesty
----------------

* z východu
	+ Pražský hrad - západná Matyášova brána (I. hradné nádvorie)
* z juhu
	+ Nové zámecké schody
	+ ulica Ke hradu (Kráľovská cesta z Nerudovej ulice a z Úvozu)
	+ Radnické schody (Loretánska ulica)
* zo západu
	+ Loretánska ulica
	+ Kanovnická ulica

Pamiatky
--------

### Východná strana

* Pražský hrad (prvé hradné nádvorie za Matyášovou bránou, ktorú zdobí súsošie Súboj Titánov)

### Južná strana

* Salmovský palác (Národní galerie)
* Schwarzenberský palác (Národní galerie)
* Kláštor Bosých karmelitiek
* Kostol sv. Benedikta

### Západná strana

* Toskánsky palác

### Severná strana

* Martinický palác
* Šternberský palác (Národní galerie)
* Arcibiskupský palác

Pozri aj
--------

* Pražská Loreta
* Loretánske námestie
* Hradčanská radnice
* Hrzánsky palác

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hradčanské náměstí**
* Virtuálná prehliadka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hradčanské náměstí na českej Wikipédii.*
**Adolf Benš** (\* 18. máj 1894, Pardubice – † 8. marec 1982, Praha) bol český architekt, pôsobiaci aj na území Slovenska.

Životopis
---------

Narodil sa 18. mája 1894 v Pardubiciach. Študoval architektúru na ČVUT v Prahe (1913-14, 1918-23) a na Akadémii výtvarných umení v Praze (1921-24) (žiak J. Kotěru a J. Gočára). V rokoch 1924-25 pracoval v ateliéri Josefa Gočára, v roku 1925 už zakladá vlastný ateliér. 1940-43 pracuje v Plánovacej komisii pre hl. m. Prahu, 1943-45 opäť vo vlastnom ateliéri. Po vojne pôsobí ako profesor Vysokej školy uměleckoprůmyslové v Prahe (do 1965), v rokoch 1947-48 ako jej rektor. V roku 1955 je menovaný dopisujúcim členom Akadémie architektúry v Paríži. Zomrel 8. marca 1982 v Prahe.

Adolf Benš je jedným z najvýznamnejších českých funkcionalistických architektov. Bol inšpirovaný francúzskou medzivojnovou tvorbou, najmä ideami Le Corbusiera. K jeho najvýznamnejším projektom patrí Budova Elektrických podniků hl. města Prahy z roku 1935. Na Slovensku zrealizoval napr. gymnázium v Ružomberku, alebo niekoľko víl v Bratislave.

Dielo
-----

Vila ing. Novotného v Bratislave
* 1930 – Praha: Divišova vila
* 1930 – Bratislava: Vila ing. Novotného
* 1935 – Praha: Budova Elektrických podniků hl. města Prahy
* 1937 – Praha: Odbavovacia hala mezinárodného letiska Praha-Ruzyně
* 1940 – Ružomberok: Gymnázium v Ružomberku

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Adolf Benš**

Zdroje
------

* Bahna, J. M. ; Berka, T.: *Vily nad Bratislavou*, Marenčin PT, Bratislava, 2013
* Dulla, M. ; Moravčíková, H.: *Architektúra Slovenska v 20. Storočí*, Slovart, Bratislava, 2002

Externé odkazy
--------------

* Adolf Benš na stránke archiweb.cz

Autoritné údaje: * abART: 2747
* GND: 1064908837
* ISNI: 0000 0000 6708 6604
* LCCN: nr96030327
* NK ČR: jk01011690
* ULAN: 500097499
* VIAF: 73754627
* WorldCat: lccn-nr96030327
Ruiny v Národnom parku Tikal 
**Tikal** (súdobý názov znel **Mutul**) bolo - popri Dzibilchaltúne – najväčším mayským mestom v klasickom období (pozri Dejiny Mayov). Nachádza sa v guatemalskom departmente Petén pri prameňoch rieky Holmul.

Charakteristika
---------------

Pozostáva z 9 oddelených skupín námestí a dvorov (akýchsi mestských buniek), často spojených vyvýšenými cestami. Celková plocha: 64 km², z toho jadro osídlenia 16 km², úplné jadro 2,5 km². V klasickom období tu žilo asi 50 000 ľudí, v úplnom jadre 10 000.

Hlavné štruktúry sú:

* 5 pyramídových chrámov (Pyramída I – V)
* 3 komplexy chrámov a palácov pre vrchnú vrstvu, nazývaných akropoly (severná, stredná a južná):
* loptové ihrisko
* 10 veľkých umelých a poloumelých nádrží na pitnú vodu
* Chrám nápisov (Tikal) (juhovýchodná časť)

Pod strednou akropolou sa našli zvyšky starých chrámov, stavieb a bohatých hrobiek. Na pyramíde I (45 m výška) stojí Chrám jaguára, na pyramíde II (42 m) Chrám masiek. Pyramída I a II spolu so severnou a strednou akropolou vytýčujú tzv. Veľké námestie/nádvorie (Great Plaza). Toto námestie sa stavalo 1000 rokov a potom sa ho ostatné „mestské bunky" Tikalu snažili v miniaturizovanej podobe napodobniť (tzv. dvojpyramídy) – každých dvadsať rokov medzi rokmi 692 a 790 vzniklo nové nádvorie so stélami. Pyramída V spolu s južnou akropolou stoja trocha južnejšie od Veľkého námestia.

Najvyššia v Tikale aj v celých dejinách Mezoameriky je Pyramída IV vysoká 79 m (alebo 65 m), na ktorej stojí Chrám dvojhlavého hada.

Dejiny
------

Miesto bolo osídlené asi od roku 800 pred Kr. prvá architektúra pochádza zo 4. stor. pred Kr. V neskorom predklasickom období (300 pred Kr. – 250 po Kr.) boli postavené hlavné pyramídy a chrámy. V roku 219
založil Yax Moch Xok tikalskú dynastiu. Do vyľudnenia mesta vládlo v meste celkovo 39 vládcov. Vo včasnom klasickom období bol Tikal dôležitým mestom v obchodnej sieti Teotihuacánu. Teotihuacán tu dokonca dosadil novú dynastiu. 

Vrcholom lokality bola neskorá klasika, kedy Tikal ovládal veľkú časť južných nížin (tzv. Tikalské kráľovstvo). O vládu v Peténe bojoval s mestami ako Uaxactún, Naranjo, Caracol a Calakmul. V tomto období sa stavali veľké námestia, pyramídy, paláce a objavili sa mayské hieroglyfické a kalendárne nápisy, monumentálne sochy a podobne. Stély s dátumami sa stavali od roku 3. storočia (prvá známa 292) až do 9. storočia (869 posledný dátum z Tikalu). Stéla s vročením 292 sa považuje za najstaršiu datovanú mayskú pamiatku.

Umelecko-architektonický vrchol mesto dosiahlo medzi rokmi 600 a 800, potom prišiel úpadok – vyľudnenie a umelecká degenerácie. Tikal bol opustený v roku 899 (spolu s ostatnými mestami južných nížin).

Ako prvý európsky návštevník Tikal videl roku 1695 Avendaňo. Výskumy tu robila Pensylvánska univerzita v rokoch 1956 – 1971 pod vedením J. Dimicka a E. Schooka.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tikal (mesto)**

Súradnice: 17°13′15″S 89°37′30″V﻿ / ﻿17,22094°S 89,62494°V﻿ / 17.22094; 89.62494
**Gustáv Pavlovič** (\* 22. marec 1907, Stará Turá – † 15. február 1990, Bratislava) bol slovenský vysokoškolský pedagóg.

Životopis
---------

Spolutvorca socialistického školského systému a zákonodarstva. Vysokoškolský pedagóg FF UK v Bratislave. Riaditeľ vedeckých pracovísk a člen vedeckých spoločností. Zakladateľ časopisu *Jednotná škola*. Autor kníh, vedeckých prác, odborných štúdií a článkov. V roku 1934 – 1939 pôsobil ako učiteľ cvičnej školy a Učiteľského ústavu v Banskej Bystrici. Účastník protifašistického odboja, počas SNP pracovník Povereníctva SNR pre školstvo v Banskej Bystrici (1944). Nositeľ viacerých vyznamenaní.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1038088070
* ISNI: 0000 0000 6152 8459
* LCCN: n90682684
* NK ČR: mzk2002144664
* SNK: 155830
* VIAF: 42253274
* WorldCat: lccn-n90682684
**Frico Kafenda** (\* 2. november 1883, Mošovce – † 3. september 1963, Bratislava) bol slovenský hudobný skladateľ a pedagóg. Medzi jeho žiakov klavírnej hry a skladby patril aj slávny skladateľ Eugen Suchoň. Ďalšími významnými žiakmi v klavírnej hre boli Michal Karin, Eva Fischerová–Martvoňová, Jela Hodžová−Medvecká.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Fridricha Kafendu a jeho manželky Cecílie rodenej Jergovej. Po štúdiách Kafenda pôsobil v Nemecku ako dirigent, no po prvej svetovej vojne sa vrátil na Slovensko. Pokúsil sa napísať slovenskú národnú operu, ale kvôli vypuknutiu druhej svetovej vojny zostalo jeho dielo nedokončené. Narukoval a padol do ruského zajatia, kde skicoval budúce Sláčikové kvarteto G dur, ktoré je zobrazením jeho osobných zážitkov zo zajateckého života. Po prvej svetovej vojne sa vrátil na Slovensko a stal sa jednou z vedúcich osobností hudobného života. Bol riaditeľom a pedagógom klavírnej hry i kompozície na Hudobnej a dramatickej akadémii pre Slovensko v Bratislave, neskôr Štátneho konzervatória vymenovali ho za lektora hudby na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Vyučoval aj na Vysokej škole múzických umení. Zložil cyklus Tri mužské zbory (Išli hudci horou, Sedemdesiat sukieň mala. Posledná z jeho piesní je Pieseň vďaky na slová Plávku, kde vyjadruje pocity radosti nad víťazným skončením vojny. Zomrel v roku 1963 v Bratislave. Pochovaný je na cintoríne Slávičie údolie.

Už asanovaný rodný dom Frica Kafendu na Krčméryho ulici

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Frico Kafenda**

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike - indexovaný záznam; pokrstený ako Fredericus Karolus Emericus Kaffenda

Autoritné údaje: * GND: 135639182
* ISNI: 0000 0000 5558 2766
* LCCN: n95045968
* NK ČR: ola2002113967
* SNK: 170110
* VIAF: 55368645
* WorldCat: lccn-n95045968
**Fridrich Dohnány** z Dohnian (staršie: *Fridrich Dohnányi*; latinsko-maďarská podoba prídomku: *de Dohnány*; \* 13. jún 1843, Sobotište – † 10. november 1909, Bratislava) bol slovenský pedagóg, prírodovedec a stenograf.

Rodina
------

* Štefan Dohnány z Dohnian
* Leopoldína Hesselová
* manželka Otília, rod. Slabeyová
* syn Ernest Dohnány

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Bratislave, matematiku a fyziku na univerzite vo Viedni. Roku 1868 profesor gymnázia v Kremnici, roku 1969 v Banskej Bystrici, 1873 – 1905 v Bratislave. Významný pedagóg matematiky a fyziky, venoval sa prevažne elektrine, zriadil prvé školské röntgenologické laboratórium v Uhorsku. Účinkoval aj v stenografii, vydával príručky. od roku 1888 v Bratislave stenografický mesačník *Panstenographia*. Venoval sa aj hudbe, vynikajúco hral na čele, roku 1874 v Bratislave koncertoval s Franzom Lisztom, prvý učiteľ svojho syna Ernesta, zúčastnil sa na vydaní náboženského spevníka pre mládež.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Sobotište; pokrstený ako Fridrik Dohnányi

Autoritné údaje: * GND: 1066884412
* VIAF: 313482449
**Ivan Trebichavský** (\* 23. apríl 1910, Trenčín, Slovensko – † 16. september 1973, Montreal, Kanada) bol slovenský právnik a protifašistický bojovník.

Životopis
---------

Jeho otec bol Ján Trebichavský a matka Mária rod. Pavlíková. Študoval na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, JUDr. 1936 zložil vojenskú sudcovskú skúšku na Najvyššom vojenskom súde v Prahe. V roku 1939 – 1940 prednosta vojenského súdu v Bratislave, 1940 – 1944 justičný poradca a zástupca veliteľa na Veliteľstve pozemného vojska v Banskej Bystrici, predseda hlavného vojenského súdu a zástupca prednostu justičného oddelenia veliteľstva 1. česko-slovenskej armády na Slovensku v Banskej Bystrici a na Donovaloch (od 29. augusta 1944). Od 1939 účastník protifašistického odboja, vo funkcii predsedu vojenského a poľného súdu zachránil životy mnohým odbojovým pracovníkom. Po prechode SNP do hôr veliteľ jednotky justičných dôstojníkov. Väznený v Banskej Bystrici, Bratislave a v zajateckých táboroch v Nemecku. Po oslobodený zbavený funkcií, emigroval do Kanady.

Ocenenie
--------

* Roku 1945 vyznamenaný Radom SNP II. triedy, 1946 Radom SNP I. triedy.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Friderika Bayerová** (\* 4. október 1971, Budapešť, Maďarsko) je maďarská speváčka. Svoj prvý album vydala 30. apríla 1994. V priebehu 2 mesiacov získal titul "zlatý".

Životopis a kariéra
-------------------

V roku 1994 sa stala víťazkou Hudobného festivalu a bola ocenená Maďarskou televíziou. Názov jej víťaznej piesne bol *Kinek mondjam el vétkeimet?* (*Komu poviem svoje hriechy?*). Neskôr získala štvrté miesto v Dubline v roku 1994 na Veľkej cene Eurovízie, a bola prvým maďarským interpretom, ktorý sa prebojoval do finále tejto súťaže. 

Maďarský rozhlas jej pre úspech na Veľkej cene Eurovízie odovzdal cenu EMERTON. V roku 1994 prevzala cenu Zlatého jeleňa od vydavateľstva Axel Springer v kategórii popový spevák roka, na základe spoločného hlasovania odborníkov a verejnosti. Ešte v tom istom roku ju zvolili za popovú speváčku roka aj čitatelia Mládežníckeho magazínu. 25. januára 1995 prevzala druhé ocenenie EMERTON ako objav roka. Ako objav roka ešte prevzala cenu Zlatej žirafy založenú MAHASOM.

V auguste roku 1995 získala druhé miesto na 32. Festivale v Sopote (Poľsko).

Od roku 1996 je členom Zboru Viery.

V roku 1998 vydala tretie CD, pričom pieseň *Feltárcsáztad a szívemet* (*Zavolal si moje srdce*) a stala sa najhranejšou skladbou rádií roka v Maďarsku.

Diskografia
-----------

* *Friderika* (1994)
* *Friderika II* (1996)
* *Boldog vagyok* (Som šťastná) (1998)
* *Kincs, ami van* (Poklad, ktorý mám) (1999)
* *Hazatalálsz* (Trafíš domov) (2001)
* *Gospel* (2003)
* *Sáron rózsája* (Ruža Sárona) (2006)

Albumy určené deťom
* *Bölcsődalok* (Uspávanky)
* *Az álmok tengerén* (Bölcsődalok 2) (Na vlnách spánku (Uspávanky 2)) (2003)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka
* Chystám sa na dobrý život každý deň – interview

Autoritné údaje: * PIM: PIM126853
**Hockeyallsvenskan** je druhá najvyššia liga ľadového hokeja vo Švédsku. Do sezóny 2004/05 bola nazývaná *Allsvenskan* alebo *Superallsvenskan*. Od sezóny 2009/10 má liga 14 členských tímov.

Systém súťaže
-------------

Liga je hraná dvojkolovo. Počas jednej sezóny spolu všetky tímy hrajú 4-krát. Po základnej časti hrajú 4 najúspešnejšie tímy Hockeyallsvenskan s dvoma najhoršími tímami Svenska hockeyligan takzvanú Kvalserien, čo je kvalifikácia o účasť v ďalšom ročníku Svenska hockeyligan, do ktorej postúpia 2 najlepšie tímy Kvalserien a zvyšné 4 tímy sa v nasledujúcej sezóne zúčastňujú Hockeyallsvenskan. Tri najlepšie tímy základnej časti Hockeyallsvenskan sa Kvalserien zúčastňuje priamo a tímy, ktoré sa umiestnia na 4. – 7. mieste, hrajú play-off o posledné 4. miesto v Kvalserien. Od sezóny 2010/11 sa play-off o miesto v Kvalserien prestalo hrať a hrá sa spôsobom každý s každým doma-vonku. Posledné dva tímy Hockeyallsvenskan musia hrať s najlepšími 4 tímami z nižšej ligy Division 1 skupinu o záchranu. Pred sezónou 2009/10 klesol počet tímov v lige zo 16 na 14. Kvôli tomu posledný tím sezóny 2008/09 priamo zostúpil a 14. a 15. tím spolu hrali o záchranu.

Účastníci v sezóne 2012/13
--------------------------

| Tím | Mesto | Aréna | Kapacita |
| --- | --- | --- | --- |
| **Almtuna IS** | Uppsala | Gränbyhallen | 2 562 |
| **Asplöven HC** | Haparanda | Arena Polarica | 800 |
| **BIK Karlskoga** | Karlskoga | Nobelhallen | 6 300 |
| **Djurgårdens IF** | Stockholm | Hovet | 8 094 |
| **Karlskrona HK** | Karlskrona | Telenor Arena Karlskrona | 3 400 |
| **Leksands IF** | Leksand | Tegera Arena | 7 650 |
| **Malmö Redhawks** | Malmö | Malmö Arena | 13 000 |
| **Mora IK** | Mora | FM Mattsson Arena | 4 514 |
| **IK Oskarshamn** | Oskarshamn | Arena Oskarshamn | 3 346 |
| **Södertälje SK** | Södertälje | AXA Sports Center | 6 130 |
| **Tingsryds AIF** | Tingsryd | Nelson Garden Arena | 3 400 |
| **Troja/Ljungby** | Ljungby | Sunnerbohov | 3 700 |
| **Västerås HK** | Västerås | ABB Arena | 5 800 |
| **Örebro HK** | Örebro | Behrn Arena | 4 400 |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hockeyallsvenskan**
**Alexander III.**  (\* 870 – † 913) bol bratom byzantského cisára Leva VI. Od roku 879 bol spolucisárom svojho otca a brata. Keď Lev v roku 912 zomrel, stal sa Alexander jeho nástupcom a súčasne regentom neplnoletého Levovho syna Konštantína.

K vláde nemal najmenšie predpoklady, pretože to bol ľahkovážny pôžitkár a o štátne záležitosti neprejavoval najmenší záujem. Po smrti svojho brata poslal cisárovnú do kláštora a Levových radcov zbavil úradov. Počas jeho krátkej vlády sa Bulhari začali pripravovať k masívnemu úderu proti ríši. Alexander zomrel v roku 913. Na smrteľnej posteli vymenoval synovca za svojho nástupcu. Ten potom nastúpil na trón pod menom Konštantín VII.

Bibliografia
------------

* ZÁSTĚROVÁ, Bohumila, et al. *Dějiny Byzance*. Vyd. 1. Praha : Academia, 1992. 529 s. ISBN 80-200-0454-8.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alexander III. (Byzantská ríša)**

Externé odkazy
--------------

* Biografia cisára Alexandra (po nemecky)

  


|  |
| --- |
| Alexander III.**Macedónska dynastia** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Lev VI.** | **cisár**912 – 913 | Nástupca**Konštantín VII.** |

Autoritné údaje: * GND: 1082778060
* ISNI: 0000 0000 8066 7307
* LCCN: nb2010016426
* VIAF: 122232666
* WorldCat: lccn-nb2010016426
**Alexander Kardoss** (\* 15. august 1861, Bátovce – † 24. február 1931, Banská Bystrica-Majer) bol slovenský vlastivedný pracovník. Pseudonym: Drahotína Kardossová, Stráňan.

Jeho otec bol Adam Kardoss, matka Hermína rod. Glósová a manželka Drahotína rod. Križková.

Životopis
---------

Študoval v Banskej Bystrici, Nagykőrösi, maturoval v Banskej Bystrici, prírodné vedy v Uherskom Hradišti a vo Viedni, 1898 zložil účtovnícku skúšku v Budapešti. Finančný úradník sirotskej stolice, podúčtovník a účtovník v Dolnom Kubíne, 1908 žil s rodinou v Kroměříži a v Kremnici, po vzniku ČSR pracovník finančného riaditeľstva v Banskej Bystrici, od 1919 žil Banskej Bystrici-Majeri. Zakladateľ putovných knižníc, šíriteľ česko-slovenskej vzájomnosti, dopisovateľ slovenských a českých novín. Popularizoval moderné formy lúkarstva a zaoberal sa slovenským miestopisom. V rukopisoch sa zachovalo 6 kopiárov jeho korešpondencie a článkov.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 155270
* VIAF: 1143156565686123500000
**Hodina anatómie u doktora Tulpa** (hol. *De anatomische les van Dr. Nicolaes Tulp*) je názov obrazu holandského barokového maliara Rembrandta z roku 1632.

V roku 1632 sa mladý a talentovaný umelec presťahoval z rodného Leidenu do Amsterdamu, ktorý mu poskytol oveľa väčšie možnosti umeleckého vyžitia. Už v tomto období bol uznávaným a vyhľadávaným maliarom. Ešte v tom istom roku dostal prvú významnejšiu objednávku. Predstaviteľ lekárskeho cechu, doktor Nicolaes Tulp, objednal u Rembrandta skupinový portrét. 

Začiatok 17. storočia priniesol zmenu v pohľade na ľudské telo a anatómiu všeobecne. Ľudské telo už nebolo považované iba ako za dielo Stvoriteľa, ale skúmalo sa jeho zloženie a funkcie. Medzi poslucháčmi boli obľúbené najmä verejné anatomické lekcie a prednášky. Lekári, ktorí ich predvádzali, medzi nimi i Nicolaes Tulp, boli váženými ľuďmi. 

Umelec v tomto vôbec prvom svojom skupinovom portréte narúša zaužívanú formu, keď zúčastnené osoby nezobrazuje v jednom rade vedľa seba, ale zhromaždené do kruhu okolo pitevného stola (táto kompozičná schéma sa v budúcnosti stala pre Rembrandta povestná – dôkazom sú napr. obrazy *Nočná hliadka* či *Predstavenstvo súkeníckeho cechu*). 

Na stole leží telo (ide o popraveného zločinca), ktoré ma odhalené šľachy ľavého predlaktia. Skúmaná ruka je zobrazená na úrovni zodpovedajúcej anatomickým znalostiam vtedajšej doby. Umelec kladie dôraz na hlavnú postavu obrazu tým, že ako jediná má na hlave široký klobúk. Poslucháčstvo tvorí sedem vážených členov cechu, pričom sú tu živo zachytené rôznorodé prejavy chovania každého jednotlivca. O ich zaujatí prednáškou hovorí výraz ich tvárí. Jeden z prítomných sústredene sleduje chirurgov výklad, iný skepticky skúma predmetné telo, ďalší poslucháč zasa porovnáva obsah prednášky s textom v otvorenej knihe. Zvláštnu pozornosť umelec upriamuje na postavu lekára, ktorého hlava vyčnieva nad všetkými ostatnými a ktorého pohľad smeruje von z obrazu. Díva sa priamo na diváka, čím ho vyzýva, aby sa tiež podieľal na činnosti postáv. Pozorovateľ obrazu sa tak nevdojak dostáva do pozície odborného publika.

Ak predpokladáme, že obraz skutočne verne zachytáva podobu portrétovaných osôb, je pravdepodobné, že visel zrejme v prednáškovej či schôdzovej miestnosti cechu. Realisticky podanou scénou si Rembrandt získal hlboký rešpekt a uznanie.

Zdroje
------

* M. Bockemühl, *Rembrandt - tajemství odhalené formy*, Slovart, Praha, 2003, ISBN 978-80-7391-240-6
* Fr. Dvořák, *Rembrandt*, Slovenské vydavateľstvo krásnej literatúry, Bratislava 1957
**Theodota** (starogr. *Θεοδότα* – *Theodota*) bola olympijská víťazka v tethrippe žrebcov v roku 84 pred Kr.

Theodota, dcéra Antifana z Élidy, bola na 174. olympijských hrách korunovaná olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe žrebcov (v pretekoch na voze so štvorzáprahom žrebcov). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 99. hrách v roku 384 pred Kr. Ženy boli vylúčené z účasti na olympijských hrách pokiaľ sa to týkalo atletických disciplín. V jazdeckých disciplínach to však bolo iné. Tam si olympijský veniec odniesol vždy majiteľ koňa alebo záprahu (v tomto prípade majitelia), a preto nebolo prekážkou, aby tým majiteľom bola aj žena. Vozataj, ktorý pretekal, ostával zväčša anonymný.

Olympijské víťazstvo Theodoty je uvedené na kamennom podstavci objavenom severozápadne od olympijského Pelopiona. Je to jeden z nápisov (*IvO 198 až IvO 206*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na spoločnom podstavci (nezachovaného sochárskeho diela) detí a vnukov élidského chovateľa koní Filista (Theodota, Strogién, Télemachos, Praxagoras, Timareta, Filistos a Filonikos), ktorí dosiahli olympijské víťazstvá v jazdeckých disciplínach v rokoch 84 až 76 pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Inscriptiones Graecae, *IvO 203*
2. 1 2 3  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 166.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 122.
6. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 438.
7. ↑  Macmillan Company, 1912, *American Journal of Archaeology*, str. 225.
8. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 134.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Tepelný obeh**, presnejšie **tepelný termodynamický obeh** alebo **tepelný cyklus** je séria termodynamických procesov ktoré menia systém z počiatočného stavu spojito do iných stavov, pričom posledný stav je totožný s počiatočným. Vlastnosti systému závisia iba od jeho termodynamického stavu, pričom počas obehu môžeme do systému privádzať alebo odvádzať teplo, alebo prácu. Táto výmena energie s okolím však vždy rešpektuje prvý termodynamický zákon.

Všeobecný tepelný obeh v T-s diagrame. Biela uzavretá plocha je úmerná práci cyklu, červená plocha je úmerná odvedenému teplu, ich súčet je úmerný privedenému teplu.

Tepelný obeh v stavovom diagrame
--------------------------------

Obrazom tepelného cyklu v stavovom diagrame (napríklad p-V, alebo T-S) je vždy uzavretá krivka. Tepelné cykly sa delia na:

1. **cykly motorov** alebo **priame cykly** - v ktorých sa premieňa teplo dodávané so zásobníka s vyššou teplotou na prácu pri vzniku zostatkového tepla, ktoré je potrebné odviesť do zásobníka s nižšou teplotou. Pracovný cyklus takéhoto stroja v stavovom diagrame prebieha **v smere hodinových ručičiek**.
2. **cykly chladiacich strojov**alebo **obrátené cykly** - v ktorých sa spotrebováva privedená mechanická práca na prenos tepla zo zásobníka s nižšou teplotou do zásobníka s vyššou teplotou. Pracovný cyklus takéhoto stroja v stavovom diagrame prebieha **proti smeru hodinových ručičiek**.

Vratné a nevratné obehy
-----------------------

Vratný tepelný obeh je obeh zložený iba z vratných termodynamických procesov. Ak je aspoň jeden proces nevratný, celý obeh je nevratný. Vratné procesy a obehy nie sú v prírode alebo technických zariadeniach dosiahnuteľné. Sú však užitočné pre teoretické skúmanie, slúžia ako ideálne modely reálnych procesov a obehov.

Teoretické tepelné obehy
------------------------

Pre modelovú analýzu a výpočet parametrov tepelných obehov sa používajú zjednodušené cykly zložené zo základných termodynamických dejov. Sú to napríklad:

* Carnotov cyklus
* Ottov cyklus
* Dieselov cyklus
* Seiligerov cyklus
* Humphreyov cyklus
* Eriksonov-Braytonov cyklus
* Jouleov-Braytonov cyklus

Realizácia tepelného obehu
--------------------------

Praktickú realizáciu tepelného obehu predstavuje tepelný stroj.

Referencie
----------

1. 1 2   ANTAL, Štefan. *Termodynamika*. Bratislava : Edičné stredisko STU, 1992. 317 s.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |
NGC 1427A, príklad nepravidelnej galaxie.
**Nepravidelná galaxia** je galaxia, ktorá nevyhovuje žiadnemu typu Hubblovej klasifikácie galaxií, nepodobá sa ani špirálovej galaxii, ani eliptickej galaxii. Tvar týchto galaxií je rôzny, často chaotický, chýba im jadro a špirálovitá štruktúra ramien. Väčšina týchto galaxií boli kedysi špirálovými alebo eliptickými galaxiami, ktoré sa vďaka gravitačným silám zdeformovali. Nepravidelné galaxie obsahujú veľké množstvo plynu a prachu. 

Existujú dva hlavné typy nepravidelných galaxií:

* **Irr-I galaxia** (Irr-I) je nepravidelná galaxia, ktorá obsahuje niektoré typy štruktúr, ktoré ale nie sú dostatočné na to aby bola zaradená k niektorému typu galaxií Hubblovej schémy. Často obsahuje niektoré špirálové štruktúry **Sm**.
* **Irr-II galaxia** (Irr-II) je nepravidelná galaxia, ktorá neobsahuje žiadne typy štruktúr.

Treťou klasifikáciou nepravidelných galaxií sú nepravidelní trpaslíci, označovaní ako **dl** alebo **dlrrs**. Tento typ galaxií je dôležitý pri chápaní celkového vývoja galaxií, pretože často majú nízku metalicitu a relatívne nízke množstvo plynu. Sú veľmi podobné galaxiám z počiatku Vesmíru. 

Niektoré nepravidelné galaxie sú špirálové galaxie zničené gravitáciou väčšieho suseda.

Magellanove mraky boli kedysi klasifikované ako nepravidelné galaxie, ale odkedy boli u nich objavené špirálové štruktúry, boli preklasifikované ako **SBm**, štvrtý typ špirálovej galaxie s priečkou.

Pozri aj
--------

* Trpasličia galaxia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nepravidelná galaxia**

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Irregular galaxy na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Galaxia |
| --- |
| Hubblova schéma | Eliptická galaxia  ·  Šošovková galaxia  ·  Špirálová galaxia  ·  Špirálová galaxia s priečkou  ·  Nepravidelná galaxia  ·  Trpasličia galaxia |  |
| Štruktúra | Supermasívna čierna diera ·  Jadro galaxie ·  Priečka ·  Galaktický disk ·  Špirálové rameno ·  Galaktické halo |
| Aktívna galaxia | Relativistický jet ·  LINER ·  Rádiová galaxia ·  Seyfertova galaxia ·  Blazar ·  Kvazar |
| Interakcia | Hviezdny prúd ·  Interagujúca galaxia ·  Starburst galaxia ·  Satelitná galaxia ·  Skupina galaxií ·  Superhviezdokopa ·  Vlákna galaxie ·  Prázdnota |
| Zoznam galaxií | Najbližšie ·  Kvazary ·  Špirálové galaxie |
**Nepotizmus** (z lat. *nepos* = *synovec*) alebo **rodinkárstvo** označuje systém obsadzovania funkcií, v ktorom sú preferovaní príbuzní (prípadne priatelia či iné – napríklad obchodne spriaznené osoby) oproti ostatným, nezriedka lepšie kvalifikovaným kandidátom.

Táto prax sa rozšírila v cirkevných kruhoch počas stredoveku, kedy významní činitelia (biskupi, pápeži) nominovali svojich blízkych príbuzných – či už synovcov alebo vlastné nemanželské deti vychovávané ako „synovci" (odtiaľ názov) – do významných hodností, často v útlom veku a bez dostatočnej kvalifikácie. Najznámejším prípadom nepotismu je nominácia dvoch synovcov pápežom Kalixtom III. za kardinálov, z ktorých sa jeden tiež stal pápežom pod menom Alexander VI.. Ten potom nominoval za kardinála brata svojej milenky, ktorý následne nastúpil na pápežský stolec ako Pavol III. a tiež nominoval dvoch zo svojich synovcov za kardinálov – fakticky tak bola utvorená cirkevná kvázidynastia.

V súčasnosti sa termín používa predovšetkým v súvislosti s politikou pri neočakávanom nominovaní určitej osoby do vyššej funkcie, ktorého príčinou je iba politické postavenie niektorého z jej príbuzných. Nepotizmus má svoju širšiu obdobu v klientelizme, ktorý sa orientuje aj na iné, ako len pokrvné príbuzenské vzťahy a okrem obsadzovania funkcií pozná aj iné spôsoby profitovania.

  


| * z
* d
* u
Diskriminácia |
| --- |
| Základná | 
* Ageizmus
* Kasta
* Ableizmus
* Rasizmus
* Sexizmus
* Speciesizmus

 |
| Sociálna | 
* Adultizmus
* Antisemitizmus
* Elitárstvo
* Heteronormativita
* Homofóbia
* Mizogýnia
* Nepotizmus
* Pedofóbia
* Transfóbia

 |
**Service pack** (skrátene **SP**) alebo **opravný balík** je súbor aktualizácií, opráv a/alebo vylepšení počítačového programu, ktorý je dodávaný vo forme jedného inštalačného balíka. Veľa spoločností ako napr. Microsoft alebo Autodesk obvykle vydáva service pack vtedy, keď počet individuálnych záplat pre konkrétny program presiahne určitý (ľubovoľne stanovený) limit. Inštalácia service packu je jednoduchšia a menej náchylná na chyby ako inštalácia veľkého množstva individuálnych záplat, toto platí ešte viac pri aktualizácií viacerých počítačov cez sieť.

Service packy sú obvykle číslované a odkazuje sa ne skrátene ako na SP1, SP2, atď.[1] Je potrebné však spomenúť, že niekedy môžu okrem oprav chýb priniesť úplne nové vlastnosti, ako to bolo v prípade SP2 pre Windows XP.

Inkrementálne a kumulatívne SP
------------------------------

Service pack môže byť *inkrementálny*, čo znamená, že obsahuje aktualizácie, ktoré neboli súčasťou predchádzajúcich service packov alebo, čo býva častejšie, *kumulatívny*, čo znamená, že jeho súčasťou je obsah jeho predchodcov. V prípade produktov Microsoftu sa inkrementálne aktualizácie označujú ako *service release*. Napríklad, Office 2000 musí byť upgradovaný na service release 1 (SR1) pred inštaláciou SP2.

Pre konkrétny program je bežné, že jeho service packy sú buď inkrementálne alebo kumulatívne. Z tohto dôvodu sa často označujú ako *celý súbor* programových service packov ako napr. *Service packy pre Microsoft Windows sú kumulatívne*.

Pozri aj
--------

* Adaptation Kit Update
* Hotfix
* Slipstream
* Windows Update

Poznámky
--------

1. ↑  Opačným príkladom je Microsoft SQL Server 2000 Service Pack 3a

Externé odkazy
--------------

* Microsoft Support Lifecycle (obsahuje aj politiku pre service packy od Microsoftu)
* Microsoft Service Packy
* Stiahnutie Microsoft Windows XP SP2
* The Software Patch: features Service Packs for Windows, Office, WordPerfect
***Pezinčan*** sú mestské noviny mesta Pezinok, ktoré vydáva Mestský úrad v Pezinku s mesačnou periodicitou v náklade 10 200 kusov, v rozsahu 12 až 16 strán, čo je vo formáte tabloit. Súčasťou novín je inzercia.

Noviny obsahujú príspevky o dôležitých udalostiach, aktivitách orgánov miestnej územnej samosprávy a iných inštitúcií v meste, programy kultúrnych, športových, spoločenských a iných zariadení v meste, názory a podnety obyvateľov mesta.

História
--------

Prvé číslo bolo publikované v roku 1966, neskôr sa vydávanie prerušilo. V roku 1971 začalo periodikum znovu vychádzať, významne sa o to zaslúžil Miroslav Stojkovič. Od roku 1972 vychádzalo viacfarebne a od roku 1979 vychádzal vo formáte A4. Dovtedy ho vydávali formáte A5. V roku 1984 periodikum predstavilo novú hlavičku, ktorej autorkou bola výtvarníčka Svetluša Noskovičová, vychádzalo s jednou doplnkovou farbou a v auguste 1989 vyšlo jeho posledné číslo. Vtedy ho tlačili Západoslovenské tlačiarne v Bratislave a Piešťanoch. V roku 1991 bola obnovená jeho tlač, vydavateľom sa stal Mestský úrad v Pezinku, ktorý ho do apríla 1992 vydával prostredníctvom Praktik-Vako. Odvtedy ho vydával len mestský úrad.

V januári 2022 boli noviny zmodernizované a logo z roku 1984 nahradil názov v bezpätkovom písme.

Šéfredaktori a zodpovední/vedúci redaktori
------------------------------------------

* Miloslav Strojkovič (1971 – 1982)
* Darina Demková (1982 – 1983)
* Milan Oravec (1983 – 1989, 1999 – 2012)
* Oliver Solga (1991 – 1999)
* Peter Brunovský (2012 – 2019)
* Nina Bednáriková (2020 – súčasnosť)

Referencie
----------

1. ↑  „Pezinčan", *Zoznam periodickej tlače*, [Bratislava]: Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky, c2010
2. ↑  „Redakcia", *Pezinčan* (Pezinok: Mestský úrad Pezinok), 2016, Január 2016, dost. 2019-02-08
3. ↑   *Pezinok 05 - História mesta do konca roku 2000 :)* [online]. encyklopediapoznania.sk, [cit. 2021-12-02]. Dostupné online.
4. ↑  „40 rokov Pezinčana", *Pezinčan* (Pezinok: Mestský úrad Pezinok), 2007, október 2007, dost. 2021-12-02

Externé odkazy
--------------

* oficiálny web
***Assassin's Creed Valhalla*** je akčná RPG videohra od vývojárov Ubisoft Montreal a od vydavateľa Ubisoft. Je to dvanásta hlavná časť série *Assassin's Creed*, a nasleduje po hre *Assassin's Creed Odyssey* z roku 2018. Príbeh sa odohráva v roku 873 a hovorí o invázii vikingov do Británie. Hlavná postava sa volá Eivor.

Hra vyšla 10.novembra.2020 na Microsoft Windows, Xbox One, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox Series X a Google Stadia.

Hrateľnosť
----------

*Assassin's Creed Valhalla* je akčno-adventúrna hra založená na veľkom otvorenom svete, štruktúrovaná okolo niekoľkých hlavných príbehových úloh a početných vedľajších misií. Hráči sa budú hrať v roli Eivora, vikingského nájazdníka, ktorý vedie ich skupinu Vikingov proti anglo-saskému kráľovstvu. Hráč si môže vybrať, či bude hrať za Eivora ako muža (hlas prepožičia Magnus Bruun) alebo ženu (hlas prepožičia Cecillie Stenspilová) a je možné im upravovať ich vlasy, zbroj, oblečenie a tetovania. Rôznorodosť zbraní, ktoré má hráč k dispozícii, sa rozšírila tak, aby zahŕňala také zbrane, ako sú cepy a grotesky.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *GameSpot* [online]. [Cit. 2020-05-09]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Assassin’s Creed Valhalla has gender options because "women are equally formidable in battle"* [online]. PCGamesN, [cit. 2020-05-09]. Dostupné online. (po anglicky)