**Della Cruscans** boli účastníci krúžku európskych sentimentálnych básnikov na konci 18. storočia, ktorý založil Robert Merry (1755–1798).

História a vplyv
----------------

Robert Merry odcestoval do Florencie, kde editoval dva diely „The Arno Miscellany" (slov. preklad Zborník Arno - 1784) a „The Florence Miscellany" (slov. preklad Florentský zborník - 1785), z ktorých neskôr, mohlo by sa povedať, vyštartoval fenomén Della Cruscans. Bola tu spolupráca medzi anglickými a talianskymi básnikmi a táto obsahovala básne v angličtine, taliančine a francúzštine. Názov je inšpirovaný florentskou Accademia della Crusca, organizáciou založenou v roku 1583, aby očistila taliansky jazyk. 

Hester Thrale Piozziová - anglická poetka, autorka predhovoru k zbierke básní Della Cruscans
Zbierku otvára predhovor „The Dream" od Bertieho Greatheeda s obžalobou súdobého poľutovaniahodného stavu poézie a volaním po návrate štýlu básnika Johna Miltona. Toto volanie do minulosti sa vykryštalizovalo prekladom básní od Danteho a Petrarcu. Predhovor Hester Thrale Piozziovej je skromnejší: "napísali sme [tieto básne] aby sme sa zabavili, a rozprávali o milých veciach jeden druhému; zozbierali sme ich, aby sa nestratili naše recipročné vyjadrenia a vytlačili ich, aby sme nemali dôvod byť zahanbení našou vzájomnou predpojatosťou". 

Hannah Cowleyová - anglická poetka, členka školy Della Cruscans
William Parsons, cestujúci Brit, bol tiež v krúžku. Merry sa vrátil do Spojeného kráľovstva v roku 1787 a publikoval "Adieu and Recall to Love in The World" pod menom "Della Crusca". Odpovedala mu z "The Pen" Hannah Cowleyová, keď o dva týždne neskôr zverejnila pod menom „Anna Matilda" svoj literárny flirt odohrávajúci sa na stránkach novín a fenomén Della Cruscan sa šíril po Anglicku. Vysoko úspešná "The Poetry of the World (1788)", zbierka poetických dialógov medzi Annou Matildou a Della Crusca nasledovala krátko nato a dosiahla viacero reedícií. Iní členovia anglického krúžku Della Cruscan boli „Laura Maria" (Mary Robinsonová (poetka)), „Benedict" (Edward Jerningham), „Reuben" (Greatheed), Frederick Pilon a iní.

Subjekt vtedajšej kritiky vývoja školy boli hlavne satirické verše Williama Gifforda The Baviad (1791) a The Maeviad (1795). Literárni historici sa zdali byť neschopní písať o skupine bez toho, aby používali slová „exces" (výstrednosť), „nonsens" (nezmysel), „affected" (afektovaný) alebo „copious" (plodný). Predošlá generácia bola nemilosrdnejšia: *"Táto epidémia* dellacruscanizmu *rozširovala názov od blázna k bláznovi."* Škola bola vraj krátkodobá, no prežila až do súčasnosti ako emblém prehnanej citovosti. 

Niektorí súčasní kritici prehodnotili týchto básnikov a posudzujú ich zhovievavo. Podľa Davida Hilla Radcliffa *"zatiaľčo škola Della Cruscan zabávala ale krátko panovala, vytvorila efekt popularizácie veľkej literárnej módy, vtedy široko prepojenej s univerzitnými básnikmi."* Okrem toho, *"Pretože hoci Della Cruscans nevymysleli novinovú konverzáciu vo verši, vyvinuli však silný vplyv na prispievateľov britskej a americkej periodickej tlače, ktorý trval dekády."* Silvia Bordoni vyslovila obvinenie, že táto poézia bola umelá a prehnane prepracovaná. "Manierizmus poézie Della Cruscan, špeciálne v jeho počiatočnej fáze, je prepojený s talianskou poéziou 17. storočia a začiatku 18. storočia. Propagoval „Accademia della Crusca" ako príklad čistoty a rôznorodosti talianskeho jazyka, a bol proti rozširovaniu zahraničných terminológií a dialektov." Nakoniec, škola by nemohla byť bezvýznamnou tak, ako sa kedysi myslelo: "Zatiaľčo vplyv Della Cruscans na britský romantizmus je stále široko nespoznaný, ich poézia prispela k ukovaniu mediteránnych poetík, improvizačnému štýlu, satiricko-erotickej žilke a k politicko-liberálnemu zámeru, ktorý prevládol v britskej poézii počas prvých desaťročí 19. storočia.

Bibliografia
------------

* Drabble, Margaret, ed. "Della Cruscans"; "Gifford, William.The Oxford Companion to English Literature. OUP, 1985. 265-266; 390-391.
* Hargreaves-Mawdsley, W.N. The English Della Cruscans and Their Time, 1783-1828. International Archives of the History of Ideas #22. The Hague: Martinus Nijhoff, 1967.
* Longaker, John Mark. The Della Cruscans and William Gifford: The History of a Minor Movement in an Age of Literary Transition. University of Pennsylvania, 1924.
* Ousby, Ian. "Della Cruscans." The Cambridge Guide to Literature in English. Cambridge UP, 2000. str.249, Radcliffe, David Hill, compiler. English Poetry 1579-1830: Spenser and the Tradition

Referencie
----------

1. ↑  Kniha Google - Gifford William
2. ↑  Kniha Google - Mark Longaker
3. ↑  The Cambridge Guide to Litterature...

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Della Cruscans na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

| * z
* d
* u
Západné básnické školy |
| --- |
| 
* Achmatovské siroty
* Akméizmus
* Audenova skupina
* Beat generation
* Black Mountain poets
* Black Arts movement
* British Poetry Revival
* Cairo poets
* Castalian band
* Cavalier poets
* Churchyard poets
* Confessional poetry
* Créolité
* Deep Image
* Della Cruscans
* Devětsil
* Dolce stil novo
* Dymock poets
* Ecopoetry
* The poets of Elan
* Flarf
* Fugitives
* Garip
* Gay saber
* Generation of '98
* Generation of '27
* Georgian poets
* Goliardi
* The Group
* Harlemská renesancia
* Harvardskí estéti
* Hungry generation
* Imagizmus
* Informationist poetry
* Jindyworobak
* Jazerní básnici
* Katolícka moderna
* Kulteranizmus
* Language poets
* Lumírovci
* Martian poetry
* Metaphysical poets
* Modernist poetry
* The Movement
* Négritude
* Neoterici
* Newyorská škola
* New American Poetry
* New Apocalyptics
* New Formalism
* Objectivists
* Others
* Parnasizmus
* Pléiade
* Rhymers' Club
* San Francisco Renaissance
* Scriblerus Club
* Škótska renesancia
* Skupina RA
* Skupina 42
* Skupina surrealistov v ČSR
* Sicílska škola
* Sliezska básnická škola
* Sons of Ben
* Southern Agrarians
* Spasmodic poets
* Spievaná poézia
* Uranistická poézia

 |