recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**MADI** (z anglického Multichannel Audio Digital Interference), alebo **AES10** podľa AES je štandard definujúci dátový formát a elektrické charakteristiky rozhrania, používaného na prenos viacerých kanálov digitálneho zvuku. Podporuje sériový digitálny prenos cez koaxiálny kábel alebo optické linky s 28, 56 alebo 64 kanálmi; a vzorkovacie frekvencie až 96 kHz s rozlíšením až 24 bitov na kanál. 

Toto rozhranie bolo navrhnuté tak, aby zjednodušilo kabeláž vo veľkých inštaláciách, najmä medzi viackanálovými rekordérmi a mixérmi, a má veľa podobností s formátom dvojkanálového rozhrania AES3. Ďalším zámerom návrhu MADI bola transparentnosť pre štandardné dvojkanálové dáta, vďaka čomu je začlenenie dvojkanálových signálov do MADI multiplexu pomerne jednoduché. Pôvodný stav kanála, používateľské a pomocné dáta zostávajú v rámci viackanálového formátu nedotknuté. Kópia špecifikácie je dostupná vo formáte PDF na webovej stránke AES .

Vývoj
-----

Vývoj rozhrania MADI iniciovali v roku 1988 štyria profesionálni výrobcovia audio zariadení: Solid State Logic, AMS-Neve, Sony a Mitsubishi. Štandard dokončila Audio Engineering Society, a zverejnila ho v roku 1991 pod názvom AES10. Odvtedy bol dvakrát aktualizovaný, a to v rokoch 2003 a 2008  . V pôvodnej verzii (AES10 – 1991)  bola najvyššia rýchlosť prenosu dát 96.768 Mbit/s, a to pri najvyššej vzorkovacej frekvencii (54 kHz) a najväčšom počte kanálov (56). Výpočet rýchlosti je násobok týchto dvoch hodnôt s počtom bitov na čiastkový rámec (32). AES10 – 2003 doplňuje pôvodnú verziu možnosťou 64 kanálov odstránením tolerancie varispeedu. 

Štandard MADI neprenáša informácie o časovaní vzoriek. Synchronizácia s pripojeným zariadením je riadená nezávisle distribuovaným signálom, tzv. Digital Audio Reference Signal, alebo wordclock.

Optické MADI
------------

Optické MADI využíva vláknové rozhranie, ktoré prenáša viacero svetelných lúčov súčasne. Uhol odrazu v jadre vlákien sa v prenose každého režimu jemne líši. Využitie je skôr v prenose na kratšie vzdialenosti (do 2000 m) z dôvodu častého rozptylu režimov pri vačších dĺžkach. Vlnová dĺžka svetla je 1300 nm, teda svetlo neviditeľné pre ľudské oko.

1. 1 2 3  BRANDON, Sam. *Soundcraft Vi Series MADI Fundamentals* [online]. March 2014, [cit. 2022-12-01]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *4.11 The Standard Multichannel Interface (MADI) | Digital Interface Handbook, Third Edition* [online]. flylib.com, [cit. 2022-12-01]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4   *Sydec Audio Engineering - Soundscape | Users & Applications | Soundscape | Soundscape MADI product range* [online]. web.archive.org, 2011-07-18, [cit. 2022-12-01]. Dostupné online.
Súradnice: 48°08′25″S 17°07′18″V﻿ / ﻿48,140407°S 17,121779°V﻿ / 48.140407; 17.121779

Sídlo banky na Pribinovej 10
**mBank, S.A. pobočka zahraničnej banky** (v bežnom používaní **mBank**) je banka so sídlom v Bratislave, ktorá poskytuje bankové služby pre fyzické aj právnické osoby. Materskou spoločnosťou je mBank Spólka Akcyjna so sídlom vo Varšave. V súčasnosti má na Slovensku viac ako 200 000 klientov.

História
--------

Materská spoločnosť vznikla v roku 1986 pod názvom BRE Bank S.A. so zameraním na poskytovanie služieb veľkým podnikom, stredným aj malým spoločnostiam. V roku 2000 spustila BRE Bank S.A. prvú internetovú banku v Poľsku pod názvom mBank.

Na slovenskom trhu mBank poskytuje svoje služby od 25. novembra 2007. Pod obchodným menom mBank S.A. pobočka zahraničnej banky pôsobí od 1. januára 2014, predtým pôsobila pod názvom BRE Bank S.A. pobočka zahraničnej banky v Slovenskej republike.

Súčasnosť
---------

mBank má v súčasnosti na Slovensku viac ako 200 000 klientov, prevažne fyzických osôb, no svoje služby poskytuje aj pre živnostníkov.

Pre fyzické osoby ponúka:

* bežný účet *mKonto*
* sporiace účty *eMax*, *eMax Plus* a *mSporenie*
* termínovaný vklad *mVklad*
* úver na bývanie *mHypotéka*
* spotrebný úver *mPôžička Plus*
* kreditná karta *mKreditka*
* investičné fondy *mFondy*

Pre živnostníkov ponúka:

* bežný účet *mKonto Biznis*
* sporiaci účet *eMax Biznis*
* platobný systém *mTransfer*

mBank poskytuje svoje služby aj prostredníctvom siete 4 finančných centier (2x v Bratislave, v Košiciach a v Žiline) a 4 mKioskov (2x v Bratislave, v Nitre, Prešove a Banskej Bystrici). Štandardným prístupovým kanálom do internet bankingu mBank je webový prehliadač. Okrem toho je možné využiť tiež mobilnú aplikáciu pre Android alebo iOS.

Korporátna identita
-------------------

Korporátna identita celej skupiny mBank je rovnaká. Základom je obdĺžnikové logo tvorené farebnými pruhmi, v ktorom je umiestnený nápis mBank. Na Slovensku sa používa logo v dvoch farebných variantoch – jedna pre fyzické osoby a druhá verzia pre živnostníkov. Pre nápis mBank je použitý font FS Lola. Nová korporátna identita bola uvedená 10. februára 2014, do uvedeného dátumu sa používalo staré logo.

Referencie
----------

1. 1 2  mBank Slovensko má 200 000 zákazníkov. Dostupné online
2. ↑  Na návštěvě u mBank. Dostupné online
3. ↑  Informácie na webovej stránke spoločnosti. Dostupné online
4. ↑  Informácia zverejnená na webovej stránke spoločnosti. Dostupné online Archivované 2014-12-18 na Wayback Machine

Externé odkazy
--------------

* mBank.sk
**Kornianka** je potok na horných Kysuciach, preteká územím okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Predmieranky, má dĺžku 8,7 km a je tokom V. rádu. 

Preteká Turzovskou vrchovinou, podcelkom Zadné vrchy, pramení pod hlavným hrebeňom, pod vrchom Lukavice (898,0 m) v nadmorskej výške cca 790 m n. m. neďaleko slovensko-českej štátnej hranice. Od prameňa tečie juhovýchodným smerom k osade Zátoka, sprava priberá prítok spod Kelčova (829,8 m), stáča sa na východ a preteká osadou Ďurkáčovci, kde zľava priberá prítok (592,8 m n. m.) z východného svahu vrchu Bobek (871,2 m n. m.). Ďalej priberá z pravej strany prítok od osady Zlámaná a potom prítok z osady Komaníková. Následne preteká ústredím obce Korňa, z ľavej strany priberá Sobčákov potok (544,1 m n. m.), ďalej sprava prítok spod Okrúhlej (801,7 m n. m.) a zľava z osady Srničkovci. Pokračuje časťou Nižná Korňa, tu priberá ľavostranný Dáždený potok a dva pravostranné prítoky, najprv z osady Zelenkovci, potom z osady Živčáková. Na území mesta Turzovka, v časti Predmier, ústi v nadmorskej výške približne 485 m n. m. do Predmieranky.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-03-13]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-03-13]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Predmieranky** |
| --- |
| *Predmieranka* → *Kysuca* → *Váh* → *Dunaj* |
| Banský potôčik · Dáždený potok · Chajdov potok · Klokočovanka · Korduliakov potok · Kornianka · Kornica · Marcovský potok · Polkovský potok · **Predmieranka** · Riečanský potok · Sobčákov potok · Srubáňov potok · Sučíkovský potok · Škorov potok · Študentov potok · V Dolinách · Zelienkovský potok · Žihľavná ráztoka · Živčák |
**Gravitačná potenciálna energia** je jeden z druhov mechanickej energie, ktorú má teleso v gravitačnom poli Zeme zdvihnuté do určitej *výšky*.

Veľkosť gravitačnej potenciálnej energie závisí od hmotnosti telesa, od výšky do ktorej bolo zdvihnuté a od gravitačného zrýchlenia. Veľkosť sa rovná mechanickej práci, ktorá je na teleso vykonávaná pri jeho zdvíhaní.

Symbol veličiny a jednotky
--------------------------

**Symbol veličiny:** Ep (príp. Ug)

**Základná jednotka:** joule, značka jednotky: *J*

**Ďalšie jednotky:** 

* {\displaystyle kJ=(10^{3}J)\,} kilojoule
* {\displaystyle MJ=(10^{6}J)\,} Megajoule
* {\displaystyle GJ=(10^{9}J)\,} Gigajoule

Výpočet gravitačnej potenciálnej energie v homogénnom poli
----------------------------------------------------------

{\displaystyle E\_{p}=m\cdot g\cdot h\,}
kde:

* {\displaystyle m\,} je hmotnosť telesa
* {\displaystyle g\,} je gravitačné zrýchlenie
* {\displaystyle h\,} je výška telesa nad podložkou

Výpočet gravitačnej potenciálnej energie v radiálnom poli
---------------------------------------------------------

Vo všeobecnosti majú potenciálnu energiu všetky telesá, ktoré na seba pôsobia gravitačnou silou. Hladinu *nulovej* potenciálnej energie môžeme zadať v nekonečne - kde je gravitačná sila nulová. Približovaním telies sa táto energia znižuje, a naopak, pri odďaľovaní telies (zdvíhanie telesa do výšky od zemského povrchu) sa veľkosť tejto energie zvyšuje.

Radiálne gravitačné pole.
Podľa gravitačného zákona

{\displaystyle F=G{\frac {mM}{r^{2}}}}

Potom gravitačná potenciálna energia Ep

{\displaystyle E\_{p}=-G{\frac {mM}{r}}}

* G- gravitačná konštanta
* m, M - hmotnosť telies
* r - vzdialenosť

  

a potenciál gravitačného pola

{\displaystyle \Phi =-G{\frac {M}{r}}}
**Tommaso Morosini** (iné mená: **Thomasso Morosini**, **Thomas Morosini**, **Tomáš Morosini**; \* pred 1175 – † jún/júl 1211) bol prvý latinský konštantínopolský patriarcha v rokoch 1204 – 1211. Pochádzal z talianskych Benátok. Svojou politikou znížil rešpekt Latinskej cirkvi na Východe. Podľa dobových správ (Niketas Choniates) bol veľmi tučným vyholeným klerikom v tesnom odeve.

Životopis
---------

Morosini sa narodil do bohatej benátskej rodiny. V mladosti sa stal subdiakonom pápeža Inocenta III. a odišiel študoval do Ravenny. Po páde Konštantínopola do rúk križiakom IV. križiackej výpravy v roku 1204 bol novou (benátskou) kapitulou chrámu Hagia Sofia zvolený za patriarchu. Výber patriarchu bol v rukách Benátčanov vďaka pred tým spísanej dohode *Partitio Romaniae*. Proti nekánonickému sväteniu protestoval vtedajší pápež Inocent III. no nakoniec Morosiniho uznal a v marci 1205 mu boli udelené potrebné svätenia. V lete roku 1205 prišiel do Konštantínopola a ujal sa úradu. Postupne si svojimi aktivitami znepriatelil už pred tým nepriateľsky naladený pôvodný grécky klér. Po tom, čo miestny klér odmietol uvádzať jeho meno v modlitbách zakázal slúženie bohoslužieb v gréčtine, čo sa však nedodržiavalo. Nepriateľsky sa voči nemu chovali aj západní feudáli na čele s latinským cisárom Henrichom Flámskym, ktorí sa na území bývalej Byzantskej ríše usídlili. Nakoniec bol dokonca západnými pánmi obžalovaný z defraudácie chrámového pokladu Hagie Sofie (v cene asi 100 000 mariek). Zomrel v roku 1211. Po jeho smrti zostal post patriarchu uvoľnený (sede vacante) až do roku 1215, keď sa patriarchom stal Gervasios.

Referencie
----------

1. ↑  ZÁSTĚROVÁ, Bohumila. *Dějiny Byzance*. Vyd. 1. Praha : Academia, 1992. 529 s. ISBN 80-200-0454-8. S. 284.
2. 1 2  Thomas Morosini In: VAVŘÍNEK, Vladimír; BALCÁREK, Petr. *Encyklopedie Byzance*. 1. vyd. Praha : Libri; Slovanský ústav AV ČR, 2011. 552 s. (Práce Slovanského ústavu AV ČR. Nová řada; zv. 33.) ISBN 978-80-7277-485-2,  978-80-86420-43-1. S. 485.
3. ↑  ŠEMBERA, František. *Dějepis všeobecný: Dějiny středověké I*. Praha : J. Otto, 1891. S. 883. (po česky)
4. ↑   *Časopis Matice Moravské*. Zväzok 4. Brno : Matice moravská, 1872. S. 179. (po česky)
5. 1 2 3 4  THOMAS MOROSINI In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. 1. vyd. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 2077. (po anglicky)
6. ↑  THOMAS MOROSINI. In:  *Historical Dictionary of Byzantium*. Ed. John R. Rosser. 1. vyd. New York : Oxford University Press, 2001. 536 s. ISBN 978-0810839793,  0810839792. S. 396. (po anglicky)
Označenie cyklotrás na Slovensku
**Cyklistická trasa** alebo **cyklotrasa** je trasa pre cyklistov označená orientačným dopravným alebo turistickým značením. Cyklotrasa by mala účelne spájať miesta, medzi ktorými možno predpokladať cyklistickú dopravu, a to komunikáciami, ktoré sú vhodné pre jazdu na cestnom bicykli.

Cyklistická trasa môže byť vedená miestami po cestičke pre cyklistov, miestami po vozovke alebo vyhradenom vyhradenom jazdnom pruhu. Bežné cyklotrasy by mali byť vedené len po pozemných komunikáciách s povrchom cestnej kvality, niektoré sú vedené aj po nespevnených cestách v teréne.

Pre cyklistické trasy s prevažujúcim turistickým účelom sa používa aj označenie **cykloturistická trasa**. To sa niekedy používa aj v zúženom význame iba pre necestné trasy v náročnejšom teréne: v praxi sa náročnejšie trasy nevhodné pre cestné bicykle označujú skratkou MTB (mountain bike, horský bicykel).

Pozri aj
--------

* Cestička pre cyklistov
* Turistická značka
* Dopravná značka
* EuroVelo
* Cyklistické trasy na Slovensku

Externé odkazy
--------------

* Cykloportal.sk - zoznam cyklotrás na Slovensku
* Freemap.sk - outdoorová mapa (vrátane cyklotrás) strednej európy, založená na dátach OpenStreetMap
* Eurovelo - stránky európskej siete cyklotrás
* NaKole.cz - cyklistický web v Česku

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cyklistická trasa na českej Wikipédii.*
**MJXtoys** (*Meijiaxin Toys Co. Ltd*) je výrobca RC modelov a členom skupiny *International Council of Toy Industries*.

MJXtoys
-------

Firma MJXtoys sa zaoberá najmä výrobou RC helikoptér a RC automobilov na diaľkové ovládanie. Na Slovensku je populárna najmä vďaka RC helikoptére MJX F45 a oficiálnou sériou RC automobilov značky Ferrari.

RC vrtuľníky MJXtoys
--------------------

RC vrtuľníky ma firma MJXtoys rozdelené do troch skupín:

* Séria T, stredná trieda, zväčša sa jedná o dvoj-rotorové RC vrtuľníky s možnosťou pripojenia kamery.
* Séria F, vyššia trieda, zväčša sa jedná o jedno-rotorové RC vrtuľníky.
* Séria X, kvadrokoptéry (4 rotory)

RC automobily MJXtoys
---------------------

Firma MJXtoys vyrába modely RC automobilov na diaľkové ovládanie oficiálne licencovanej značky Ferrari, ďalej BMW, Mini, Mercedes, Audi, Nissan, Lamborghini a Porsche v mierkach 1:10, 1:14 alebo 1:20.

Referencie
----------

1. ↑   *About MJXtoys* [online]. MJXtoys, [cit. 2008-10-06]. Dostupné online. Archivované 2013-12-30 z originálu.
Gyroskop
Rotujúci gyroskop, zotrvačník (žltý disk) si udržiava stále rovnakú orientáciu, bez ohľadu na vonkajší pohyb vonkajšieho rámu
**Gyroskop** je zariadenie na meranie, alebo udržiavanie rovnakej orientácie, resp. rovnakého smeru. Prístroj využíva zákon zachovania momentu hybnosti.

Hlavnou súčasťou gyroskopu je zotrvačník (rotor) diskového tvaru, ktorý je upevnený na oske, a oska je zase upevnená na otočných kĺboch v ďalšom vonkajšom ráme (pozri obrázok). Teleso zotrvačníka sa môže voľne pohybovať okolo svojej osi všetkými smermi. Po roztočení zotrvačníka, dostáva zvláštnu vlastnosť, zotrvačník si udržiava stále rovnaký smer, aj keď puzdro, v ktorom je uložený zotrvačník, budeme otáčať ľubovoľným smerom. Tento jav sa volá gyroskopická zotrvačnosť alebo moment zotrvačnosti. Ak zotrvačník nerotuje veľkou rýchlosťou, uvedená vlastnosť sa neprejaví. Ak zotrvačník nastavíme do zvislej polohy (jeho os prechádza vodorovne) tak, že jeden koniec smeruje na sever a druhý na juh a následne zotrvačník roztočíme, po dlhšom čase sa nám smer zotrvačníka začne vychyľovať voči pôvodnému smeru sever – juh. V skutočnosti sa neodchýlilo smerovanie zotrvačníka ale otočenie Zeme. Ak tento pokus uskutočníme na rovníku, odchýlka bude presne 360 stupňov za 24 hodín. Na severnom póle by nebola žiadna odchýlka.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gyroskop**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Gyroskop****

Externé odkazy
--------------

* www.gyroscopes.org Podrobná webstránka o gyroskopoch (anglicky)
MUDr. **Ján Dřímal**, DrSc. (\* 30. júl 1938, Bratislava) je slovenský vedec, lekár – farmakológ.

Život
-----

Od roku 1971 až do odchodu na zaslúžilý odpočinok pracoval v Ústave experimentálnej farmakológie a toxikológie SAV. V rokoch 1974 – 1978 zastával funkciu zástupcu riaditeľa. V rokoch 1956 – 1962 absolvoval štúdium medicíny v odbore všeobecné lekárstvo na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Po ukončení štúdia nastúpil na Chemický ústav ČSAV v Bratislave na Oddelenie farmakobiodynamiky. Postgraduálne štúdium absolvoval v rokoch 1964 – 1969 v Prahe, sčasti v klinickom výskume, vo Výskumnom ústave pre ochorenia krvného obehu, kde skúmal účinky emocionálneho stresu na celkovú a koronárnu hemodynamiku, a sčasti v základnom výskume, vo Farmakologickom ústave ČSAV.

Po získaní vedeckej hodnosti CSc. absolvoval v rokoch 1969 – 1970 študijný pobyt na Department of Pharmacology, University of Pennsylvania, School of Medicine vo Philadelphii. 

V roku 1991 obhájil na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe vedeckú hodnosť DrSc. a stal sa vedúcim vedeckým pracovníkom ústavu a vedúcim Oddelenia kardiovaskulárnej farmakológie.

Najvýznamnejšie výsledky dosiahol Dr. Dřímal v oblasti štúdia kardiovaskulárnych účinkov beta-adrenolytík, blokátorov kalciovéhu vstupu, zápalových cytokínov, chemoatraktantov a patologických mediátorov v srdci. Intenzívne sa tiež venoval predklinickému štúdiu nových látok, napr. metipranololu. Významné výsledky dosiahol aj v štúdiu beta-adrenergických receptorov, uvoľňovania mitogénnych peptidov v srdci, antagonistov hyperproliferatívnych peptidov, ako aj v štúdiu expresie a uvoľňovania proinflamatórnych cytokínov na zvieracích modeloch poškodenia srdca.

Dr. Dřímal viedol a vychoval 6 vedeckých pracovníkov, publikoval vyše 250 vedeckých článkov a jeho práce boli citované viac ako 300-krát. Pôsobil niekoľko volebných období vo Vedeckom kolégiu pre lekárske vedy, z toho dve funkčné obdobia ako tajomník. Počas svojho pobytu v USA získal Cenu Pfizer University of Pennsylvania. SAV ho ocenila Medailou za podporu vedy a ako člena riešiteľského kolektívu trikrát Cenou SAV. Získal tiež Cenu Slovenskej lekárskej spoločnosti za najlepšiu publikáciu roka.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  
ŠMIHULA, V.. *Medaily pre farmakológov* [online]. sav.sk, 14.9.2008, [cit. 2017-10-09]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0076782
* SNK: 150619
* VIAF: 85803616
**Pavol Bilík** (\* 17. november 1916, Makov – † 8. september 1944, Kežmarok) bol slovenský príslušník finančnej stráže, kapitán in memoriam, účastník SNP, protifašistický bojovník a aktívny lyžiar-bežec.

Životopis
---------

Narodený 17. novembra 1916, v obci Makov. V rokoch 2. svetovej vojny člen finančnej stráže v Starom Smokovci. Aktívny lyžiar – bežec, získal mnoho víťazstiev a cien, počas Slovenského národného povstania pôsobil ako partizánska spojka. 7. septembra 1944 bol nemeckými vojakmi zajatý a uväznený gestapom na Kežmarskom hrade. Po vypočúvaní a mučení gestapom, ho 8. septembra 1944 na nádvorí hradu zastrelili. Pochovaný je na cintoríne v Novom Smokovci. V roku 1946 bol povýšený do hodnosti kapitána a inšpektora 1. triedy finančnej stráže a vyznamenaný Radom SNP 1. triedy, in memoriam. Jeho meno nesie Bilíkova chata na Hrebienku vo Vysokých Tatrách. Tabuľka s jeho menom je umiestnená v sektore G15, na Symbolickom cintoríne pri Popradskom plese. Je po ňom pomenovaná aj Bilíkova ulica v bratislavskej Dúbravke.

Ocenenie
--------

* inšpektor I. triedy
* kapitán, in memoriam
* Rad Slovenského národného povstania I. stupňa, in memoriam

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑

Literatúra
----------

* BILÍK, Pavol. In: *Slovenský biografický slovník* 1. A-D. Martin : Matica slovenská, 1986. s. 251-252.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pavol Bilík**

Autoritné údaje: * SNK: 165622
* VIAF: 2215156565689323500004
Rebarborovo-jablkový kompót
Kompót zo sušených sliviek
**Kompót** označuje ovocie, ktoré je žiadúcim spôsobom tepelne spracované.

Delenie
-------

Kompóty bývajú čerstvé alebo uskladnené v pohároch či plechovkách. Vo veľkovýrobniach sú spravidla kompóty vyrábané v plechovkách, do pohárov sa ovocie zavára v domácej výrobe. Čerstvý kompót nie je konzervovaný a je určený pre rýchlu konzumáciu.

Výroba kompótu
--------------

Ovocie sa podľa druhu očistí a upraví. Ak ide o väčšie ovocie, je potrebné ho rozrezať. Umiestni sa do hrnca, zaleje sa vodou s pridaným cukrom či umelými sladidlami (je možné pridať i niektoré korenie ako napr. škorica alebo klinčeky) a varí sa až do doby požadovanej konzistencie.

Postup zavárania kompótu
------------------------

Ovocie sa očistí a naukladá do pohára, kde sa zaleje vodou. Je možné pridať požadované množstvo cukru alebo umelého sladidla pre diabetikov. Pohár sa pevne uzavrie kovovým viečkom. Umiestni sa do do vhodného hrnca, najlepšie špeciálneho hrnca na zaváranie, kde sa ohrieva na teplotu minimálne 85 °C a pri tejto teplote sa drží aspoň 20 minút. Po tejto dobe by ovocie malo byť konzervované (pasterizované) a dobre chránené i niekoľko rokov pred faktormi ohrozujúcimi jeho kvalitu. Takto zavarené ovocie sa označuje ako zaváranina.

Či je zaváranina správne zavarená sa zistí tak, že viečkom nemožno pootočiť, v pohári nie je pena (po spätnom nasatí vzduchu) a viečko nie je vypučené (v pohári je podtlak).

Konzumácia
----------

Čerstvý kompót sa konzumuje teplý pre zahriatie alebo studený pre osvieženie. Je možné ho naďalej spracovávať napríklad do dezertov alebo miešaných nápojov.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kompot na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kompót**
**Pavol Herman** (\* 4. január 1862, Zvolen – † 13. september 1936, Zvolen) bol náboženský publicista a rímskokatolícky kňaz. Pseudonym: Pustohradský

Rodina
------

* otec Pavol Herman
* matka Anna rod. Knoppová

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu vo Zvolene a v Banskej Bystrici, kde absolvoval aj teológiu, 1885 vysvätený za kňaza. Rokuk. kaplán vo Veľkom Poli, v Šimovanoch, v Handlovej a i. 1889 v Brezne, 1890 v Banskej Bystrici, 1892 farár v Motyčkách, 1901 – 1926 duchovný slov. vysťahovalcov v USA, neskôr na Starých Horách, v Slovenskej Ľupči, v Detve a i. od 1929 duchovný v kláštore v Sládečkovciach, 1936 žil vo Zvolene. Ako farár na Motyčkách sa pod vplyvom A. Hlinku angažoval v slov. klerikálnom hnutí. Prispieval do jeho tlače, v jeho duchu organizoval nár.-kult. podujatia, ľudovýchovu, družstvá. Pre nár.-kult. prácu bol prinútený emigrovať. V USA pracoval v krajanskom hnutí, podporoval boj za vytvorenie spoločného štátu Čechov a Slovákov. Po návrate z USA sa už verejne neangažoval. V publicistike sa zameral najmä na nábožensky motivované články, publicisticky pôsobil i v USA.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Súradnice: 39°35′39″S 8°38′41″Z﻿ / ﻿39,59417°S 8,64472°Z﻿ / 39.59417; -8.64472

**Fátima** je mesto v Portugalsku. V jej severnej časti leží rovnomenné mesto (cidade), ktoré má okolo 7 500 obyvateľov. Je to jedno z najznámejších katolíckych pútnických miest na svete. Leží v dištrikte Santarém v strednom Portugalsku, 187 km južne od mesta Porto a 123 km severne od Lisabonu. 

Mesto Fátima priťahuje veriacich z celého sveta. Stala sa známym pútnickým miestom potom, ako sa tu v roku 1917 zjavila trom malým deťom - pastierikom nadprirodzená bytosť, ktorá sa neskôr predstavila ako "Pani Posvätného ruženca". K prvému zjaveniu došlo počas prvej svetovej vojny 13. mája 1917, keď súrodenci Francisco a Jacinta Marto spolu s Lúciou dos Santos pásli dobytok v Cova da Iria, kde ich rodičia vlastnili pastviny. Cova da Iria vytvára prirodzený amfiteáter s priemerom približne 500 m. Podľa svedectiev detí stála postava nad dubom zaliata slnečnou žiarou. Predpovedala koniec vojny a pomoc všetkým, ktorí sa k nej obrátia v modlitbách. Zjavenia pokračovali až do októbra, vždy trinásteho v mesiaci, v tú istú hodinu. Katolícka cirkev uznala pravosť zjavení vo Fátime v roku 1930. Jedným z veľkých uctievateľov Fatimskej Panny Márie bol aj sv. Ján Pavol II. pápež. 

Fátimu navštevuje denne množstvo pútnikov. Pútnici sa zhromažďujú v Cova da Iria, na veľkom priestranstve na ktorom je vybudovaná malá kaplnka na mieste zjavenia. Okolo priestranstva je veľké množstvo obchodíkov ponúkajúcich na predaj náboženské predmety. Na vzdialenejšej časti priestranstva je vybudovaná gigantická bazilika v neoklasicistickom štýle s centrálnou vežou vysokou 65 metrov, ktorá sa začala stavať v roku 1928. V bazilike sú hrobky Francisca a Jacinty, dvoch z troch detí, ktorým sa zjavila Panna Mária. Obaja zomreli čoskoro po zjaveniach, Francisco v roku 1919 a Jacinta v roku 1920. V roku 2000 boli vyhlásení za blahoslavených pápežom Jánom Pavlom II. Tretia z nich, Lúcia dos Santos, zomrela v roku 2005.

Referencie
----------

1. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fátima (Portugalsko)**

Externé odkazy
--------------

* oficiálna stránka (po anglicky)
* Pilgrims of Fatima (po anglicky)

Panoráma mesta
--------------


Panoráma baziliky
Pamätník Víťazstva v Bratislave (1946)
Figurálne súsošie na bratislavskom Slavíne
Súsošie „Vďaky" na bratislavskom Slavíne
**Jozef Kostka** (\* 29. január 1912, Stupava – † 30. september 1996, Bratislava) bol slovenský sochár, zakladateľ slovenského moderného sochárstva.

Životopis
---------

### Školské roky

Vyučil sa v džbánkárskej dielni svojho strýka Ferdiša Kostku. V rokoch 1932 – 37 študoval na Vysokej škole umeleckého priemyslu v Prahe u prof. Karola Dvořáka. V rokoch 1938 – 39 študoval na École des Beaux-Arts v Paríži.

### Pedagogická činnosť

V rokoch 1940 – 49 pôsobil na Slovenskej vysokej škole technickej, odbor modelovanie. Táto škola bola akousi predchodkyňou Vysokej školy výtvarných umení.

V roku 1949 spoluzakladal Vysokú školu výtvarných umení v Bratislave. Spolu s Rudolfom Pribišom vychovali množstvo vynikajúcich slovenských sochárov (Jankovič, Meliš, Huba, Roller, Brezany). V jeho ateliéri pôsobil dva roky ako asistent slovenský sochár Justín Hrčka. Až na nátlak normalizátorov školu opustil.

### Tvorba

Kostkova tvorba je z väčšej časti figurálna, vyrovnáva sa s princípmi figurácie ako ju formuloval ešte Auguste Rodin. Ale najmä v šesťdesiatych rokoch 20. storočia inklinoval aj k archetypálnejším formám abstrakcie nadväzujúc na odkaz Constantina Brâncuşiho. V tejto časti tvorby sa u Kostku naplno prejavil zmysel pre materiál a citlivé až lyrické skúmanie procesu tvorby plastiky.

Je tvorcom mnohých pamätníkov napr. pomník Víťazstva pre Bratislavu 1946 – 49. Pomník SNP pre Partizánske 1946 – 50 patrí medzi najlepšie pamätníky na tému SNP. V roku 1957 sa zúčastnil na medzinárodnom bienále v São Paulo. Na svetovej výstave v Bruseli roku 1958 bol odmenený za reliéf „Na brehu rieky" striebornou medailou, v tom istom roku sa zúčastňuje bienále v Benátkach. Je taktiež autorom súsoší Vďaka na bratislavskom Slavíne 1963, či plastiky Slovenská jar – pomník Ľudovíta Štúra v Modre 1964. V rokoch 1966 – 68 podnikol študijné cesty do Anglicka, Francúzska a Talianska. Patrí aj k laureátom ceny Cypriána Majerníka 1963, či k nositeľom titulu národný umelec 1967.

Napriek ťažkému obdobiu v ktorom žil dokázal si zachovať svoj ľudský morálny kredit.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jozef Kostka**

Externé odkazy
--------------

* Diela Jozefa Kostku v SNG
* 

Autoritné údaje: * abART: 3010
* GND: 119214393
* ISNI: 0000 0000 5539 7907
* LCCN: n82152971
* NK ČR: jn20000603498
* SNK: 172007
* ULAN: 500194283
* VIAF: 69734023
* Web umenia: 5187
* WorldCat: lccn-n82152971
Annuario Pontificio (2008)
**Annuario Pontificio** (AnPont, AnnPont) je oficiálna pápežská ročenka, ktorú v talianskom jazyku vydáva Svätá stolica. Vychádza ročne, od roku 1860; v období 1872-1911 vychádzala pod menom *La gerarchia cattolica* resp. *La gerarchia cattolica e la famiglia pontificia*.

Obsah
-----

V *Annuario* sa okrem iného uvádza:

* aktuálny zoznam pápežov
* stav Kardinálskeho kolégia a Rímskej kúrie
* úplný zoznam všetkých diecéz a iných teritoriálnych jednotiek Katolíckej cirkvi
* zoznam rehoľných spoločenstiev
* register osôb
	+ všetkých osôb uvedených v predchádzajúcich častiach
	+ všetkých nositeľov pápežských čestných titulov

Kniha v typickej červenej plátennej väzba máva okolo 1000 strán a dá sa zakúpiť vo vatikánskom knihkupectve.

Externé odkazy
--------------

* Libreria Editrice Vaticana s prehľadom expedovateľných zväzkov Annuaria
* *catholic-hierarchy.org* neoficiálne stránky, ktoré udávajú údaje z Annuaria na internete

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Annuario Pontificio na nemeckej Wikipédii.*
Hrobka Rudolfa a Jakobíny Zičiovej v Haniske
**Rudolf Ziči** (celým menom *gróf Rudolf Emil Miksa Kálmán Zichy de Zich et Vásonkeö*; \* 11. jún 1833, Pešť – † 16. január 1893, Haniska) bol gróf, statkár a verejný činiteľ, ktorý pôsobil a žil v Haniske pri Košiciach a v Košiciach.

Životopis
---------

Rudolf Ziči sa narodil vo významnej rodine Zičiovcov v Budapešti. Jeho otec bol gróf Karol Antonín Ziči (\* 1779 – † 1834) a matka Mária Krescencia grófka zo Seilernu a Aspangu (\* 1799 – † 1875). Rudolf mal spolu devätnásť súrodencov, z toho sedem vlastných a dvanásť nevlastných pochádzajúcich z otcových dvoch predošlých manželstiev a matkinho manželstva so Štefanom Sečénim, ktoré uzavrela po smrti svojho manžela Karola.

Rudolf slúžil v rokoch 1854 – 1863 ako vojak v cisárskej armáde a neskôr si vzal za manželku Jakobínu Péchyovú, čím získal Hanisku s kaštieľom a jej majetkami. Tak sa do Hanisky dostali Zičiovci, ktorí mali v 19. a 20. storočí významný vplyv na ekonomický a duchovný rozvoj obce. Keďže Rudolf s manželkou bývali v kaštieli priamo v Haniske, prejavovali záujem o každodenné starosti a potreby ľudí. Ekonomicky a hospodársky podporovali miestnych ľudí, výstavbu, rekonštrukciu, školské a cirkevné zariadenia v obci. Rudolf na svojich majetkoch zamestnával výhradne obyvateľov Hanisky. Aj takýmto spôsobom ich podporoval. So svojou manželkou Jakobínou vychovali sedem detí, no starali sa aj o siroty. Spolu s manželkou dali postaviť v Haniske internátnu školu pre dievčatá a finančne ju podporovali.

V rokoch 1871 – 1872 zastával funkciu hlavného župana v Košiciach a angažoval sa v rôznych kultúrnych a dobročinných spolkoch. Podporoval vznik múzea v Košiciach, Hasičský spolok a Spolok na podporu chudobných študentov.

Rudolf zomrel 16. januára 1893 v Haniske, kde je pochovaný v rodinnej hrobke v kostole svätého Jána Nepomuckého.

Referencie
----------

1. ↑  ZIČI, Rudolf. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok VI T – Ž. Martin : Matica slovenská, 1994. 692 s. ISBN 80-7090-111-X. S. 446.
2. ↑   *Geni.com - Rudolf Ziči* [online]. [Cit. 2023-08-03]. Dostupné online.
3. ↑   *Crescence üzenete: Virulj!* [online]. Szerelmem, Budapest, [cit. 2023-08-03]. Dostupné online.
4. ↑  KOLIVOŠKO, Štefan. *Haniska. Kapitoly z dejín*. Haniska : Obecný úrad, 2007. ISBN 978-80-969693-5-7. S. 103.

Externé odkazy
--------------

* Geni.com
**Geraldo Majella Agnelo** (\* 19. október 1933, Juiz de Fora, Brazília – † 26. august 2023, Londrina, Brazília) bol brazílsky rímskokatolícky kňaz, emeritný arcibiskup v meste Salvador de Bahia a kardinál.

Kňaz
----

Kňazské svätenie prijal 27. júna 1957 v São Paulo. Viac ako dvadsať rokov pôsobil vo farnosti svätého Antona v Barra Funda, koordinoval činnosť združenia katolíckej mládeže, prednášal v niekoľkých seminároch, od roku 1964 bol kanonikom katedrálnej kapituly v São Paulo.

Biskup
------

14. mája 1978 bol menovaný biskupom brazílskej diecézy Toledo, biskupské svätenie prijal 6. augusta toho istého roku, jeho svätiteľom bol arcibiskup São Paula, kardinál Paulo Evaristo Arms. V októbri 1982 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval arcibiskupom arcidiecézy Londrina. V rokoch 1991 až 1999 pracoval v pápežskej kúrii ako sekretár Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí. V roku 1995 bol menovaný do komisie pripravujúcej Veľké jubileum roku 2000. V januári 1999 sa vrátil do Brazílie a nastúpil na arcibiskupský stolec v meste San Salvador de Bahia, ktoré je tiež sídlom brazílskeho prímasa.

Kardinál
--------

Pri konzistóriu vo februári 2001 ho pápež Ján Pavol II. menoval za kardinála. 5. mája 2003 bol zvolený na päťročné obdobie za predsedu Brazílskej biskupskej konferencie. V januári 2011 prijal pápež Benedikt XVI. jeho rezignáciu na funkciu arcibiskupa vzhľadom k dovŕšeniu kanonického veku.

Smrť
----

Agnelo utrpel mozgovú príhodu v decembri 2022 a bol v zlom zdravotnom stave. 25. augusta 2023 sa jeho stav rapídne zhoršil a bol na jednotke intenzívnej starostlivosti. 26. augusta 2023 Agnelo zomrel v Londrine. Mal 89 rokov.

Referencie
----------

1. ↑   *Morre arcebispo emérito de Salvador que participou da cerimônia de beatificação de Santa Dulce* [online]. g1.globo.com, 2023-08-26, [cit. 2023-09-11]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Geraldo Majella Agnelo**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Geraldo Majella Agnelo na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1117120848
* ISNI: 0000 0001 0923 3941
* VIAF: 89728841
**Kúr** je potok na Hornom Považí, vo východnej časti okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Varínky, meria 7,3 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Fatra, v časti Krivánske Veterné hole, pod sedlom Priehyb (1 462,1 m n. m.), na severnom svahu Stratenca v nadmorskej výške približne 1 300 m n. m. V pramennej oblasti tečie severozápadným smerom cez Kukurišovu dolinu v rámci územia národnej prírodnej rezervácie Suchý, zľava priberá tri krátke prítoky zo severných svahov Stratenca, sprava dva prítoky z juhovýchodných svahov vrchu Príslopok (1 141,4 m n. m.) a na krátkom úseku tečie na západ. Opúšťa územie rezervácie, v blízkosti Kukurišovej jaskyne priberá zľava krátky prítok, esovito sa stáča a z ľavej strany priberá významný prítok z Haviarskej doliny (2,4 km). Následne priberá sprava prítok z juhojuhovýchodného svahu Prostej (1 144 m n. m.), z tej istej strany prítok z lokality Ondrejová a potok pokračuje severozápadným smerom rovnomennou dolinou. Ďalej priberá štyri ľavostranné prítoky; zo severovýchodného svahu Kopy (1 139,8 m n. m.), prítok (574 m n. m.) spod sedla Brestov (970 m n. m.), ďalší zo severovýchodného svahu Jedľoviny (1 035,2 m n. m.) a tiež prítok zo severného úpätia Jedľoviny. Ďalej opúšťa územie Národného parku Malá Fatra, vstupuje do Žilinskej kotliny, do podcelku Varínske podolie, kde sa rozvetvuje na dve ramená. Pravé rameno tečie severoseverozápadným smerom západne od obce Dolná Tižina a v blízkosti obce Stráža sa v nadmorskej výške cca 399 m n. m. vlieva do vedľajšieho ramena Varínky. Ľavé rameno (cca 750 m) tečie sprvu súbežne s pravým ramenom na severozápad, následne sa stáča na západ a juhovýchodne od obce Krasňany sa v nadmorskej výške cca 430 m n. m. vlieva do Jedľoviny.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-09-12]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Varínky |
| --- |
| *Varínka* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Bačínsky jarok
* Beliansky potok
* Biely potok
* Boboty
* Bránica
* Čertov potok
* Črchľový potok
* Hlboký potok (prítok Bieleho potoka)
* Hlboký potok (prítok Varínky)
* Jedľovina
* Koňhorský potok
* Kremenný potok
* Kúr
* Lysica
* Malá Bránica
* Nigrob
* Príslopská
* Račnica
* Rúbaniskový potok
* Rybárka
* Stohový potok
* Struháreň
* Šípková
* Tižinský potok (prítok Kúru)
* Tižinský potok (prítok Struhárne)
* **Varínka**
* Záhrbie
* Záizbičný potok
* Zliensky potok
* Želehosť

 |
| Vodné plochy | 
* Krasnianske rybníky

 |
Mesiac v prvej štvrti
**Prvá štvrť** je fáza Mesiaca. Nastáva sedem dní aj pár hodín po nove. Pri prvej štvrti je osvetlená západná pologuľa Mesiaca, ktorá sa rozprestiera z polovice na privrátenej a z polovice na odvrátenej strane Mesiaca. Z pohľadu pozorovateľa zo Zeme je preto osvetlená polovica mesačného disku, čiže vidieť štvrtinu celého mesačného povrchu. Pri pohľade zhruba od obratníka Raka a severnejšie je osvetlená pravá strana Mesiaca. Tá má tvar písmena D. Pretože prvá štvrť nastáva počas tzv. *dorastania* (zhruba dvojtýždňového obdobia od novu po spln), Mesiac v tvare písmena D sa používa ako pomôcka na jeho odlíšenie od poslednej štvrte. 

Prvej štvrti predchádza fáza kosáčika. Po prvej štvrti nastáva obdobie dorastajúceho neúplného Mesiaca. Sedem dní aj niekoľko hodín po prvej štvrti nastáva spln.

Mesiac v prvej štvrti sa nachádza 90° východne od Slnka. Vychádza, keď Slnko kulminuje (v zimnom čase okolo 12:00, v letnom čase okolo 13:00). Mesiac kulminuje, keď Slnko zapadá. Mesiac zapadá v okamihu pravej polnoci (v zimnom čase okolo 24:00, v letnom čase okolo 1:00). Najvyššie je počas prvej štvrte na oblohe kulminujúci Mesiac v jarnom období, najnižšie v jesennom období.

Keď je Mesiac v prvej alebo poslednej štvrti, nedochádza k zatmeniam. Pri Mesiaci v prvej aj poslednej štvrti nastáva tzv. hluchý príliv.

Pri pohľade z mesačného povrchu je počas prvej štvrte Zem vo fáze posledná štvrť.

Do fázy ekvivalentnej prvej štvrti sa okrem Mesiaca dostávajú aj planéty počas kvadratúry.

Zdroj
-----

* KLEZCEK, Josip. *Velká encyklopedie vesmíru*. Redakcia Jitka Zykánová. prvé. vyd. Praha : Academia, © 2002. (2480.) ISBN 80-200-0906-X. S. 392. (česky)
**Pamätná minca** je obežná minca vydávaná oficiálnou mincovňou, ktorá pripomína určitú osobnosť, miesto alebo udalosť. Väčšinou sa pamätné mince vydávajú na jeden rok. Na Slovensku má výhradné právo na vydávanie mincí len Národná banka Slovenska.

Pamätné mince majú vždy uvedenú nominálnu hodnotu, za ktorú sa dajú od emitenta zohnať. Je však možné, že časom hodnota týchto mincí mnohonásobne narastie.

História pamätných mincí
------------------------

Už v antike mali mince okrem ekonomickej funkcie tiež funkciu estetickú a pamätnú. Už Rimania na svojich minciach okrem hláv panovníkov vyobrazovali vojnové scenérie pripomínajúce hrdinské víťazstvo. V stredoveku na nich boli hojne zobrazované korunovácie panovníkov. Pamätné mince z obdobia pred druhou svetovou vojnou obsahujú veľké množstvo drahých kovov. 2. svetová vojna však spôsobila, že drahé kovy boli nahradzované lacnejšími variantmi.

Neobežné pamätné mince
----------------------

Aj pamätné mince sú oficiálne platidlo, ale nie vždy sú akceptované ako prostriedok výmeny. Výnimku tvorí len emitent pamätnej mince, teda na Slovensku NBS, ktorý má povinnosť mince za nominálnu hodnotu odkúpiť. Historicky sú neobežné pamätné mince medzi numizmatikmi viac cenené než obežné, už len z toho dôvodu, že sa s nimi nemohli stretnúť v každodennom živote.

Pamätné obežné mince
--------------------

Typickým príkladom pamätných mincí, s ktorými sa stretnete v obehu, sú dvojeurové pamätné mince, respektíve s nominálnou hodnotou 2 eurá. Zobrazujú motívy z krajiny emitenta, a sú platné vo všetkých členských štátoch Európskej menovej Únie. Každá krajina môže vydať 2 takéto mince ročne. 
Prvú pamätnú dvojeurovú mincu vydalo Grécko v roku 2004 pri príležitosti Letných olympijských hier. Objem týchto mincí, ktoré môžu jednotlivé krajiny vydať, schvaľuje Európska centrálna banka.

Rozdiel medzi pamätnou mincou a pamätnou medailou
-------------------------------------------------

Pojmy pamätná medaila a pamätná minca môžu byť často zamieňané. Základným rozdielom je, že pamätná medaila nikdy nie je platidlom. Minca (aj pamätná) musí mať nominálnu hodnotu, rok emisie a názov emitenta.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Externé odkazy
--------------

* 
* 
*
**Základy** sú spodná, často podzemná časť stavby, ktorá prenáša zaťaženie budovy do základovej škáry. Základová škára je plocha, kde sa stretáva základ a podzákladie. Skladajú sa z monolitického a prefabrikovaného betónu, alebo betónových debniacich tvárnic. Pri návrhu berieme do úvahy zaťaženie, únosnosť, podzákladie a hladinu podzemnej vody.

Rozmery
-------

Hĺbka základovej škáry je v rozpätí od 800 do 1 200 mm. Pod nosnými stenami 800 až 900 mm od upraveného terénu a pod priečkami minimálne 400. Pod obvodovým múrom budovy sa vonkajšie základové pásy rozširujú o 200 mm dovnútra a pod priečkou 100 mm na každú stranu.

Rozdelenie
----------

Základy rozdeľujeme podľa únosnosti základovej pôdy na plošné (základové pásy, pätky, rošty a dosky) a hlbinné (pilóty, kesóny, studne, šachtové piliere) a podľa materiálu na základy z lomového kameňa a z prostého železobetónu. Podľa umiestnenia môžu byť horizontálne (základové pásy, základová doska) alebo vertikálne (pilótakesóny). Väčšinou sú zložené z betónu priemernej triedy a bez výstuže. Základová škára pre základové pásy musí byť dostatočne hlboká a to z hľadiska únosnosti zeminy a nezamŕzajúcej hĺbky. Opakom môže byť zakladanie budovy v horších podmienkach ako slabá únosnosť zeminy, svah a vysoké zaťaženie.

Plošné základy
--------------

### Základový pás

Je konštrukcia, ktorá je umiestnená pod hlavné nosné múry budovy. Umiestňuje sa aj pod miesta s väčším zaťažením, napríklad pod komín alebo schodisko.

### Základová päta

Navrhuje sa na založenie skeletových konštrukcií. Pôdorys pätky môže byť obdĺžnikový, štvorcový alebo kruhový. Môžu byť jednostupňovité alebo viacstupňovité. Používa sa prostý betón alebo železobetón. 

### Rošty

Je to sústava navzájom kolmých základových pásov, ktorá sa navrhuje pre skeletové konštrukcie. 

### Základové dosky

Zaberajú rozsah celej stavby. Navrhujú sa v miestach, kde je základová škára trvalo pod hladinou spodnej vody.

Hlbinné základy
---------------

Navrhujú sa pre atypické objekty vo veľmi zlých základových podmienkach s prítomnosťou podzemnej vody. 

### Mikropilóty

Je špeciálny druh zakladania. Vytvárajú sa vŕtaním alebo baranením. Pri vŕtaní sa do vrtu vloží výstuž tzv. armovací kôš a vyplní cementovým mliekom alebo betónom. Stavby sa zakladajú na pilóty hlavne pri slabej úložnosti a únosnosti zeminy alebo pri veľkej horizontálnej ploche.

### Pilóty

Rozdeľujeme ich na opreté a plávajúce. Podľa materiálu ich delíme na drevené, betónové, železobetónové a oceľové. 

spôsob zakladania pilótami
### Kesóny

Kesóny sú duté konštrukcie bez dna, ktoré sa využívajú pri zakladaní pod vodou, napríklad pri stavbe mostov.

Zdroj
-----

* Hájek V. a kol: *Pozemné staviteľstvo I pre 1. roč. SPŠ stavebných* , Alfa, Bratislava, 1989

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Základy (stavba)**
**Ladislav Hecht** (\* 31. august 1909, Žilina – † 27. máj 2004, New York, New York, USA) bol slovenský tenista židovského pôvodu. V medzivojnovom období patril medzi najúspešnejších európskych tenistov, v roku 1941 sa dostal do svetovej desiatky najlepších tenistov.

Kariéra
-------

S tenisom začal ako jedenásťročný, učil sa najmä z kníh. Denne trénoval o stenu.

V rokoch 1931 – 1938 reprezentoval Česko-Slovensko v Davisovom pohári. Pri svojej premiére v Davisovom pohári síce prehral, no hneď druhý zápas zvíťazil a pomohol Česko-Slovensku poraziť Španielsko v pomere 3 – 2 a postúpiť do druhého kola. V druhom kole zaznamenal jednu výhru a jednu prehru a Česko-Slovensko porazilo Grécko v pomere 4 – 1 a postúpilo do štvrťfinále. Proti Taliansku zaznamenal iba jednu výhru, druhý zápas sa nekonal. Česko-Slovensko postúpilo do semifinále, kde porazilo Dánsko jednoznačne v pomere 5 – 0, o čo sa zaslúžil aj Ladislav Hecht, keď porazil oboch svojich súperov. Vo finále síce Česko-Slovensko prehralo s Veľkou Britániou, Hecht však zaznamenal víťazstvo nad Bunnym Austinom, ktorý vo svojej dobe patril medzi najlepších hráčov na svete. 

V ďalších ročníkov Davisovho pohára sa mu striedavo darilo a nedarilo. Celkovo reprezentoval Česko Slovensko 37-krát, z toho 29-krát v dvojhre (14 výhier, 15 prehier) a 8-krát v štvorhre (4 výhry, 4 prehry).

V roku 1931 sa stal národnou tenisovou jednotkou, v Európe bol v roku 1934 ôsmy, v roku 1938 deviaty. Zvíťazil na prvej makabiáde v Tel Avive v roku 1932. V roku 1937 sa spolu s Roderichom Menzelom dostal do semifinále štvorhry na Wimbledone. V roku 1938 sa pred okupáciou Česko-Slovenska odsťahoval do USA, kde počas druhej svetovej vojny pracoval v muničnej fabrike.

V roku 2005 bol in memoriam zapísaný do siene slávy židovského športu a v roku 2007 bol zapísaný do novootvorenej Siene slávy slovenského tenisu.

Externé odkazy
--------------

* Zdroj, z ktorého primárne čerpal tento článok
* Ladislav Hecht na stránkach ITF (po anglicky)
* Ladislav Hecht na stránkach DAVIS CUP (po anglicky)

Autoritné údaje: * SNK: 157018
* VIAF: 6010156565700423500007
**Devon Aokiová** (\* 10. august 1982, New York, New York, USA) je americká modelka a herečka japonského pôvodu.

Detstvo a mladosť
-----------------

Aokiová sa narodila v roku 1982 v New Yorku a vyrastala v Malibu v Kalifornii.

Jej otec bol bývalý wrestler a reštauračný magnát reštaurácie Benihana, Hiroaki Aoki a jej matka je Pamela Hilburger, návrhárka šperkov. Jej otec bol Japonec a jej matka má nemecký a anglický pôvod. S modelingom začala ako 13-ročná, v tom istom roku ju krstná mama zoznámila s Kate Moss. Má staršiu sestru a mladšieho brata, ako aj štyroch nevlastných súrodencov.

Kariéra
-------

### Modeling

V roku 1997 predstavovala šaty pre rôzne značky vrátane Balenciaga, Comme des Garçons a Chanel. V roku 1998, nahradila tvár Naomi Campbell pre značku Versace. Objavila sa aj v rôznych reklamných kampaniach pre Chanel, Yves Saint Laurent, Kenzo, Hugo Boss, L'Oreal, Lancome a Tiffany & Co. Objavila sa aj na titulných stranách mnohých medzinárodných módnych časopisov. 

V roku 2017 sa objavila v reklamných kampaniach pre "Sephora x Moschino" a Hugo Boss. O rok neskôr, Aokiová predstavovala rovnomennú značku Jeremyho Scotta. V septembri 2019 sa objavila vo vydaní Harper's Bazaar „Bazaar Icons 2019", nafotil ju Mario Sorrenti.

Models.com ju považuje za ikonu v módnom priemysle. V roku 2017 Dominic Cadogan z Dazed nazval Aokiovp „kultovou modelkou" a „jednu z najznámejších alternatívnych tvárí 90. rokov". V apríli 2019 ju Marie Claire zaradila medzi 15 supermodeliek roku 2000, ktoré zmenili tvár módy. Časopis I-D ju nazval „jednou z mála tvárí, ktoré definovali prelom tisícročí". 

### Herectvo

Ako herečka sa objavila vo filmoch ako *Rýchlo a zbesilo 2*, *Agentky D.E.B.S.*, *Sin City*, *DOA: Na život a na smrť*, či *Kronika mutantov*.

Súkromný život
--------------

Devon Aokiová je vydatá za Jamesa Baileyho a majú jedného syna a tri dcéry. V roku 2009 odišla z filmového herectva na plný úväzok, aby sa mohla sústrediť na materské povinnosti. Jej dcéra Alessandra sa objavila v reklamnej kampani Guess Kids na jar 2018. Modelka a speváčka a skladateľka Yumi Nu je Aokiovej neter.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Devon Aokiová**

Externé odkazy
--------------

* Devon Aokiová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Devon Aokiová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Devon Aoki na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 15116994b
* GND: 1062205820
* ISNI: 0000 0001 0893 7242
* LCCN: no2010182488
* VIAF: 44601021
* WorldCat: lccn-no2010182488
Prof. **Gabriel Corsan-Avendano**, uvádzaný aj ako *Corzan-Avendano*, *Corsano-Avendano* (\* 18. august 1827, Smolník – † 14. jún 1903, Budapešť, Maďarsko) bol slovenský matematik.

Životopis
---------

Gabriel Corsan-Avendano sa narodil v Smolníku v šľachtickej rodine Ľudovíta Corsan-Avendano, ktorý bol správcom kráľovských soľných baní a jeho manželky Jozefíny rodenej Gastberovej. S manželkou Vandou Sacher von Kronenthal mali 6 detí. Študoval na Kráľovskej akadémii v Košiciach, právo na evanjelickom kolégiu v Prešove, banské vedy na Banskej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici a napokon matematicko-fyzikálne a technické disciplíny na viedenskej technike. Spočiatku pôsobil ako gymnaziálny profesor v Košiciach a v Pešti, v roku 1872 získal súkromnú docentúru z fyziky na budapeštianskej univerzite. V rokoch 1872–1897 bol profesorom matematiky na vojenskej akadémii (Academia Ludovica) v Budapešti, od roku 1864 pôsobil ako člen korešpondent Maďarskej akadémie vied. Bol autorom celého radu stredoškolských učebníc a zbierok príkladov z matematiky.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
* Záznam o narodení a krste v matrike; pokrstený ako Gabriel Stephanus Raimundus de Corzan et Avendano

Autoritné údaje: * PIM: PIM97515