**Abdülhamid I.** (osm. tur. عبد الحميد اول, *`Abdü’l-Ḥamīd-i evvel*, mod. tur. *Birinci Abdülhamit*; \* 20. marec 1725, Istanbul, Osmanská ríša – † 7. apríl 1789, tamže) bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1774 až 1789.

Mladosť
-------

Narodil sa 20. marca 1725 v Konštantínopole. Bol mladším synom sultána Ahmeda III. (vládol 1703-1730) a jeho konkubíny Şermi Kadın. Ahmed III. abdikoval v prospech jeho synovca Mahmuda I. ktorého nástupcom bol jeho brat Osman III. a Osmanov nástupca bol Ahmedov starší syn Mustafa III. Ako potenciálny nástupca trón bol Abdülhamid spolu so svojimi bratrancami a staršími bratmi uväznený, ako bolo zvykom. Počas tohto obdobia získal vzdelanie od svojej matky Rabie Şermi, ktorá ho učila históriu a kaligrafiu.

Vláda
-----

### Nástup na trón

V deň Mustafovej smrti 21. januára 1774 nastúpil Abdülhamid na trón. Nasledujúci deň sa konal pohrebný sprievod Mustafu III. Nový sultán poslal veľkovezírovi a Serdar-ı Ekrem Muhsinzade Mehmedovi Pašovi list na front, v ktorom ich informoval, aby pokračovali vo svojej práci.

### Vláda

Abdülhamidové dlhé uväznenie ho nechalo ľahostajným k štátnym záležitostiam a k poddaným. Napriek tomu bol svojou povahou veľmi náboženský a pacifistický. Pri jeho nástupe na trón bol finančný stav štátnej pokladnice taký, že zvyčajne nebolo možné zaplatiť odmeny janičiarským spolkom.

Abdülhamid sa teda snažil reformovať ozbrojené sily ríše. Vymenoval janičiarský zbor a pokúsil sa ho zreformovať, tak ako aj námorníctvo. Založil nový delostrelecký zbor.

Abdülhamid sa pokúsil posilniť osmanskú vládu nad Sýriou, Egyptom a Irakom. Mierne úspechy proti povstaniam v Sýrii a v Morei však nemohli kompenzovať stratu krymského polostrova, ktorý sa v roku 1774 stal nominálne nezávislým, avšak v skutočnosti ho teraz ovládalo Rusko.

Rusko opakovane využívalo svoju pozíciu ochrancu východných kresťanov, aby napádalo Osmanskú ríšu. Nakoniec Osmani vyhlásili Rusku vojnu v roku 1787. Rakúsko sa čoskoro pripojilo k Rusku. V tejto vojne nakoniec vyhralo Rusko. Hovorí sa, že táto smutná porážka Abdülhamida zlomila, keďže zomrel o štyri mesiace neskôr.

Napriek jeho neúspechom bol považovaný za najláskavejšieho osmanského sultána. Osobne riadil hasičský zbor pri požiari v Istanbule v roku 1782. Ľudia ho obdivovali pre jeho náboženskú oddanosť a bol dokonca nazývaný *Veli* („svätý"). Taktiež načrtol reformnú politiku, dohliadal na vládu a spolupracoval so štátnikmi.

Osobný život
------------

Bol skromným a náboženským sultánom. Je známe, že Abdülhamid I. mal rád svoje deti, zaujímal sa o rodinný život, strávil letné mesiace v Karaağaçi, Beşiktaşi so svojimi manželkami, dcérami a synmi.

### Architektúra

Medzi dielami, ktoré boli v Istanbule vybudované za vlády Abdülhamida I. bol napríklad Hamidiye İrem. Fontána, ktorá komplex dopĺňala, bola presunutá do Sogukcesrne.

Smrť
----

Abdülhamid zomrel 7. apríla 1789 ako šesťdesiatštyri ročný v Istanbule. Bol pochovaný v Bahcekapi, hrobke, ktorú si postavil pre seba.

Arabské kone choval s veľkou vášňou. Jedno plemeno bolo pomenované „Küheylan Abdülhamid", podľa neho.

Rodina
------

Abdülhamid I.
Hrobka Abdülhamida I.
**Konkubíny**

Abdülhamid mal deväť konkubín:

* Ayşe Kadın
* Ruhşah Kadın
* Hümaşah Kadın
* Sineperver Sultán
* Binnaz Kadın
* Mehtabe Kadın
* Mutebere Kadın
* Şebsefa Kadın
* Nakşidil Sultán

**Synovia**

Abdülhamid mal desať synov:

* Mustafa IV. (vládol 1807 - 1808), s Sineperver
* Mahmud II. (vládol 1808 - 1839), s Nakşidil
* Şehzade Sultan Abdullah (\* 10. január 1776 – † 10. január 1776)
* Şehzade Sultan Mehmed (\* 22. august 1776 – † 3. február 1781), s Hümaşah
* Şehzade Sultan Ahmed (\* 12. december 1776 – † 18. december 1778), s Sineperver
* Şehzade Sultan Abdurrahman (\* 31. júl 1777 – † 2. august 1777)
* Şehzade Sultan Süleyman (\* 13. marec 1779 – † 19. január 1786), s Mutebere
* Şehzade Sultan Abdülaziz (\* 19. august 1779 – † 19. august 1779), s Ruhşah
* Şehzade Sultan Mehmed Nusret (\* 20. september 1782 – † 23. október 1785), s Şebsafa
* Şehzade Sultan Seyfullah Murad (\* 22. október 1783 – † 21. január 1786), s Nakşidil

**Dcéry**

Abdülhamid mal dvanásť dcér:

* Hatice Sultán
* Ayşe Sultán
* Esma Sultán
* Rabia Sultán
* Aynişah Sultán
* Melikşah Sultán
* Rabia Sultán
* Fatma Sultán
* Alemşah Sultán
* Saliha Sultán
* Emine Sultán
* Hibetullah Sultán

*Adoptívna dcéra:*

Abdülhamid si adoptoval dcéru, keď bol ešte princ:

* Ayşe Dürrüşehvar Hanım

Referencie
----------

1. ↑  HALIL, İNALCIK. Osmanlı Padişahı. *Ankara Üniversitesi SBF Dergisi*, 1958, roč. 13, čís. 4, s. 1. Dostupné online [cit. 2020-03-13]. ISSN 0378-2921. DOI: 10.1501/sbfder\_0000000427.
2. ↑   *The new encyclopaedia Britannica.*. Chicago, Ill. : [s.n.]. (15th ed.) Dostupné online. ISBN 978-1-59339-837-8.
3. ↑  SAKAOĞLU, Saim. Our Rector from Paris. *Journal of Turkish Studies*, 2011, roč. Volume 6 Issue 3, čís. 6, s. 5–7. Dostupné online [cit. 2020-03-13]. ISSN 1308-2140. DOI: 10.7827/turkishstudies.2681.

Zdroj
-----

* Abdülhamid I. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 20.

Autoritné údaje: * BnF: 162958803
* GND: 101068638
* ISNI: 0000 0000 6120 7006
* LCCN: no2003069983
* VIAF: 47121472
* WorldCat: lccn-no2003069983