recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Úrokový swap** (angl. Interest Rate Swap, skrátene *IRS*) je derivátový finančný nástroj vo forme zmluvy medzi dvoma stranami, že k určitému dátumu jedna strana zaplatí druhej strane pevný úrok za stanovenú sumu a dostane platbu vo výške úroky za pohyblivú sadzbu od druhej strany.

Zmluva o budúcej úrokovej sadzbe (angl. Forward Rate Agreement) je štandardizovaný úrokový swap.

Úrokové swapy sa obvykle používajú pri poistení transakcií s aktívami a pasívami pre vzájomný prevod pevných sadzieb na pohyblivé a naopak. Pozícia na úrokovom swape obsahuje úrokové a kreditné riziká pre zmluvné strany.

Použitie
--------

Úrokové swapy sa používajú v širokej škále investičných stratégií. Sú obľúbeným nástrojom zaistenia a finančných špekulácií.

Zaistenie
---------

Uzamknutie úrokovej sadzby podľa swapovej zmluvy vám umožňuje zaistiť sa proti klesajúcim úrokovým sadzbám. Na druhej strane bude mať protistrana prospech z nižších úrokových sadzieb.

Špekulácie
----------

Vzhľadom na nízky prah pre zadávanie odkladacej úrokovej pozície, ktoré sú obľúbené u obchodníkov, ktorí špekulujú na pohyb úrokových sadzieb. Namiesto otvorenia plnohodnotnej krátkej pozície na podkladovom aktíve, u ktorého sa očakáva pokles ceny, teda obchodníkovi stačí uzavrieť swapovú zmluvu fixujúcu úrokovú sadzbu na rovnaké obdobie.

Referencie
----------

1. ↑   *Interest Rate Swaps* [online]. global.pimco.com, [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
2. ↑   *Hedge accounting: What are the benefits of a dynamic risk management strategy?* [online]. bloomberg.com, [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
3. ↑   *Swap Trading* [online]. comparebrokers.co, [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
4. ↑   *Interest Rate Swap* [online]. investopedia.com, [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
5. ↑   *An In-Depth Look at the Swap Market* [online]. investopedia.com, [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
**Lidnwurmia** je rod ranného plesiosaura patriaceho k najstarším objaveným druhom, spolu s Anningasaurou môžu patriť do čeľade Rhomaleosauridae, alebo môžu byť blízkymi príbuznými tejto skupiny. Bola objavená v dnešnom Nemecku, jediný druh je **Lindwurmia thiuda**.

Popis
-----

Lindwurmia je rod pomerne malého plesiosaura, dĺžka sa pravdepodobne pohybovala okolo dvoch alebo troch metrov. Pravdepodobne žila v plytkom mori, ktoré pokrývalo veľkú časť západnej Európy. Podobne ako väčšina plesiosaurov, aj Lindwurmia sa pravdepodobne živila rybami a inými morskými živočíchmi, na čo jej dobre slúžil pretiahnutý krk. Ako väčšina primitívnych plesiosaurov, aj Lindwurmia mala krk kratší ako vyspelejšie formy, ktoré sa vyvinuli až neskôr.

Klasifikácia
------------

Tento plaz patrí do skupiny primitívnych plesiosaurov, ktoré mali evolučne blízko k rhmaleosauridom, z ktorých sa neskôr vyvinuli veľké mäsožravce s krátkym krkom. K najbližším príbuzným tohto druhu pravdepodobne patrili iné primitívne plesiosaury, ako napríklad Anningasaura, Bobosaurus alebo Termatosaurus. Tieto plesiosaury sa vyznačovali kratším krkom a vyskytovali sa hlavne v Európe.

Zdroje
------

* 
* VINCENT, Peggy; STORRS, Glenn W. Lindwurmia, a new genus of Plesiosauria (Reptilia: Sauropterygia) from the earliest Jurassic of Halberstadt, northwest Germany. *The Science of Nature*, 2019, roč. 106, čís. 5. ISSN 1432-1904. DOI: 10.1007/s00114-018-1600-y.
***The Black Parade*** je tretí štúdiový album od kapely My Chemical Romance, vydaný 24. októbra 2006. Je to rocková opera zameriavajúca sa na postavu "pacienta", ktorý zomrie v priebehu CD. Album prezentuje príbeh jeho odchodu zo života a následne jeho spomienky na svoj život.

Album produkoval Rob Cavallo, ktorý produkoval albumy tiež aj pre Green Day.
*The Black Parade* je taktiež prvý album, kde hral na bicie Bob Bryar. Hoci niektorí recenzenti album zamietli ako prejav predvádzania sa, *The Black Parade* v celku kriticky uspel.

Z albumu vyšli „Welcome To The Black Parade", „Famous Last Words", „I Don't Love You" a „Teenagers" ako prvé štyri single a kapela plánuje vydať track „Mama", v ktorom vokály naspievala aj Liza Minnelli, ako piaty singel. Potom plánujú vydať ešte jeden, posledný singel z albumu, aj keď ešte neoznámili, ktorá skladba bola zvolená.

Zoznam skladieb
---------------

1. „The End" – 1:52
2. „Dead!" – 3:15
3. „This Is How I Disappear" – 3:59
4. „The Sharpest Lives" – 3:20
5. „Welcome To The Black Parade" – 5:11
6. „I Don't Love You" – 3:58
7. „House Of Wolves" – 3:04
8. „Cancer" – 2:22
9. „Mama" – 4:39
10. „Sleep" – 4:43
11. „Teenagers" – 2:41
12. „Disenchanted" – 4:55
13. „Famous Last Words" – 4:59
14. „Blood" – 2:53

* začína 1:31

### B-sides

1. „Heaven Help Us" – 2:54
2. „My Way Home Is Through You" – 2:59
3. „Kill All Your Friends" – 4:28

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka My Chemical Romance
Logo organizácie
**Ústav pre výchovu a vzdelávanie pracovníkov lesného a vodného hospodárstva Slovenskej republiky** (ÚVVP LVH SR) bol založený v roku 1978 vo Zvolene za účelom zabezpečovať vzdelávanie a výchovu v sektore lesného hospodárstva. 

Hlavným poslaním ÚVVP LVH SR bolo od jeho vzniku zabezpečovať pre svojho zriaďovateľa (Ministerstvo lesného a vodného hospodárstva) prípravu mládeže na robotnícke povolania prostredníctvom lesníckych odborných učilíšť. Ústav sa sústredil aj na celoživotné vzdelávanie pracovníkov v odvetví lesného a vodného hospodárstva. Založenie ústavu reflektovalo na požiadavky, ktoré boli na lesné hospodárstvo v tom období kladené. V nasledujúcom období prešiel ústav výraznými organizačnými zmenami, ktoré odrážali spoločenské a ekonomické zmeny. Prvým veľkým medzníkom bolo, v deväťdesiatych rokoch minulého storočia, odčlenenie odborného školstva z pôsobnosti Ministerstva pôdohospodárstva, čím ústav prestal plniť funkciu metodicko-pedagogického centra pre oblasť lesníckych odborných učilíšť.[1].

Referencie
----------

1. ↑
Lineárne písmo A na hlinených tabuľkách (Santorini)
**Lineárne písmo A** alebo **krétske lineárne písmo A** je písmo, ktoré používala v prvej polovici 2. tisícročia pred Kr. minojská civilizácia. Je dodnes nerozlúštené. 

Lineárne písmo A sa pravdepodobne vyvinulo z obrázkového (piktografického) písma, ktoré sa na minojskej Kréte používalo okolo roku 1750 pred Kr. Svoje pomenovanie dostalo podľa toho, že sa jednotlivé znaky písali v riadkoch a pôvodné obrázkové znaky sa zjednodušili. 

Dodnes sa našlo niekoľko tisíc tabuliek po celom Grécku a na Kréte. Odborníci odhadujú, že lineárne písmo A sa (na rozdiel od lineárneho písma B, ktoré sa používalo výhradne pre hospodárske účely) používalo na zaznamenávanie hospodárskych údajov, ale aj pre náboženské texty a pravdepodobne aj pre zaznamenávanie literárnych a iných textov.

Z lineárneho písma A sa vyvinulo lineárne písmo B, ktoré používali mykénski Achájci a ktoré v roku 1952 rozlúštil Michael Ventris a John Chadwick.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lineárne písmo A**

Literatúra
----------

* Some preliminary remarks on the decipherment of Linear A. By Jan G. P. Best, ISBN 90-256-0625-3
* Roger D. Woodard, Greek Writing from Knossos to Homer. New York: Oxford University Press (1997). ISBN 0-19-510520-6 (Review.)
* G.J.K. Campbell-Dunn, Who were the Minoans, an African Answer. USA: Authorhouse Press (2006).
**Židovská národná rada** (hebr. : ועד לאומי, **Va'ad Leumi**; angl. : *Jewish National Council (JNC)*) bola hlavná národná inštitúcia židovskej komunity (jišuvu) v rámci Britského mandátu v Palestíne.

História
--------

Židovská národná rada bola spolu s Histadrutom a Haganou založená roku 1920, s cieľom vytvoriť židovskú samosprávu. Jej prvým predsedom bol rabín Abrahám Izák Kook.

Organizácia reprezentovala takmer všetky hlavné židovské frakcie, napriek tomu niekoľko malých skupín zo začiatku odmietalo vytvorenie centrálneho vedenia. Najmä Agudat Jisra'el vstúpila len v roku 1935. Členovia Židovskej národnej rady sa rovnako zúčastnili na stretnutí Sionistickej generálnej rady (Vaad Hapoel).

### Úlohy pri založení Izraela

Za vzťahy s Arabmi, spojenie s Židovskou agentúrou a rokovanie s britskou vládou bolo zodpovedné politické oddelenie Židovskej národnej rady. S rastom jišuvu preberala Židovská národná rada viac funkcií, ako je vzdelanie, zdravotná a sociálna starostlivosť, vnútorná obrana a bezpečnostné otázky a počas druhej svetovej vojny organizovala nábor židovských mužov do britských ozbrojených síl. V 40. rokoch sa rozrástla o oddelenie pre fyzický výcvik, kultúru, tlač a informácie.

Správa Anglo-amerického vyšetrovacieho výboru z roku 1946 tvrdí:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Židia sa pod záštitou Židovskej agentúry a Vaad Leumi vyvinuli na silnú a pevne zovretú komunitu. Prakticky tu existuje židovský neteritoriálny štát s vlastnou exekutívou a zákonodarnými orgánmi… | "|

Keď bol v roku 1948 založený štát Izrael, poslúžila štruktúra jednotlivých oddelení ako základ pre vládne ministerstvá. 2. marca 1948 sa Židovská národná rada rozhodla sformovať dočasnú vládu a 14. mája 1948 (deň, kedy zanikol britský mandát) sa jej členovia zišli v Telavivskom múzeu umenia a podpísali Deklaráciu nezávislosti Štátu Izrael. Členovia Židovskej národnej rady utvorili prechodnú vládu rodiaceho sa Izraela.

Oddelenia
---------

* Politické oddelenie
* Školské oddelenie
* Zdravotné oddelenie
* Oddelenie komunít
* Rabinát
* Oddelenie sociálnej starostlivosti

Prezidenti
----------

* 1920-1929 David Jelin
* 1929-1931 Pinchas Rutenberg
* 1939-1944 Jicchak Ben Cvi
* 1944-1948 David Remez

Referencie
----------

1. ↑   *Správa Anglo-americkej vyšetrovacej komisie* [online]. Middle East Web, [cit. 2012-11-12]. Dostupné online. (po anglicky)

Pozri aj
--------

* Dejiny Izraela
* Sionizmus
* Židovská agentúra

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Židovská národná rada**

Externé odkazy
--------------

* Jewish Virtual Library - Židovská národná rada (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židovská národní rada na českej Wikipédii.*
**Židovská občianska strana v Podkarpatskej Rusi** bola židovská politická strana na území prvorepublikového Česko-Slovenska, respektíve na Podkarpatskej Rusi. Ideovo nadväzovala na sionizmus.

Dejiny
------

Vznikla roku 1921 v dobe, kedy sa na Podkarpatskej Rusi začalo formovať politické spektrum. Bola napojená na Združené židovské strany, ktoré sa ako kandidátna listina zúčastnili parlamentných volieb v roku 1920 a na sionistickú organizáciu. Sionizmus ale v židovskej komunite na východe Česko-Slovenska mal silných súperov, najmä ultraortodoxné hnutie Agudat Jisra'el alebo konzervatívna vrstva židovských pozemkových vlastníkov, ktorá tiahla k spolupráci s česko-slovenskými agrárnikmi. 

Kvôli pocitu vonkajšieho ohrozenia antisemitizmom aj kvôli spoločným záujmom na obhajobe židovských ekonomických záujmov ale v tejto dobe ešte v židovskej komunite v tejto krajine prevládal trend k spolupráci. Všetky tri hlavné židovské politické prúdy preto v roku 1923 vytvorili na zjazde v Berehove jednotnú politickú stranu Židovská strana Podkarpatskej Rusi, ktorá v sebe obsahovala ako sionistický, tak agrárnický a ortodoxní element. Za ortodoxných v nej zasadal Koloman Weiss, za agrárnikov Emanuel Guttmann a za sionistov Alexander Spiegel. V komunálnych voľbách roku 1923 potom táto spoločná platforma uspela v mnohých obciach.

Potom sa však medzi Židmi na Podkarpatskej Rusi opäť vyostrili ideologické rozdiely a agrárne a konzervatívne krídlo sa osamostatnilo a šlo do doplňovacích parlamentných volieb na Podkarpatskej Rusi v roku 1924 ako Židovská demokratická strana. Nástupcom Židovskej občianskej strany na Podkarpatskej Rusi sa stala Židovská ľudová strana. Miesto Alexandera Spiegela ju ale viedol Ludvík Singer, sionista z Prahy. Židovská ľudová strana získala necelých 18 000 hlasov a poslanecký mandát nezískala. V parlamentných voľbách v roku 1925 potom sionistické krídlo vplynulo do celoštátne kandidujúcej Židovskej strany.

Referencie
----------

1. ↑   *Borek, D.: Židovské strany v politickém systému Československa 1918-1938, Moderní Dějiny, 11. svazek*. Praha : Historický ústav, 2003. Ďalej len: *Židovské strany*. ISBN 80-7286-053-4. (česky)
2. ↑   *Crhová, M.: Politické strany a politika židovské menšiny, Politické strany, 1861-1938*. Brno : Doplněk, 2005. Ďalej len: *Politické strany židovské menšiny*. ISBN 80-7239-178-X. (česky)
3. 1 2  *Židovské strany.* s. 65-201
4. 1 2  *Politické strany židovské menšiny.* 965-985

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židovská občanská strana v Podkarpatské Rusi na českej Wikipédii.*
Doubravčanská ortorula s výraznou minerálnou lineáciou.
**Lineácia** je v štruktúrnej geológii lineárne, rovnobežné usporiadanie štruktúr horniny. Jedná sa o opisný termín, ktorým možno pomenovať rôzne štruktúry vznikajúce rozmanitými spôsobmi. Tektonická lineácia je penetratívna, to znamená, že prestupuje celým objemom horniny a mala by byť pozorovateľná v celom jej objeme. Rozoznávaných býva niekoľko typov linácie: lineácia natiahnutia, krenulačná lináecia, minerálna lineácia, intersekčná lineácia a rôzne iné. Lineácia býva zaznamenávaná do geologických máp ako línia so smerom a veľkosťou sklonu.

Intersekčná lineácia je lineárne usporiadanie, ktoré vzniká prienikom dvoch plôch pretínajúcich horninu. Typickým príkladom je prienik pôvodnej vrstvovitosti a naloženej plochy foliácie, napr. kliváže. Takáto lineácia je rovnobežná s osovou rovinou vrás, ktoré pri deformácii hornín vznikajú. Pretínaním dvoch foliácii vzniká aj krenulačná folicácia, ktorá je prienikom krenulačnej kliváže a staršej foliácie.

Lineácia natiahnutia je významná tektonická lineácia vznikajúca naťahovaním minerálnych zŕn, klastov alebo fosílií v dôsledku tektonických procesov. Často vzniká v dôsledku orientácie prizmatických minerálov ako sú amfiboly, alebo prednostným usporiadaním minerálnych agregátov ako kremeňa a živcov. Dochádza k nej rotáciou pevnejších minerálov v plastickej základnej hmote, rekryštalizáciou v priebehu deformácie a rastom v deformačných tieňoch a ďalšími procesmi.

Referencie
----------

1. ↑  Saklani, P.S. 2008, Glossary of Structural Geology and Tectonics. Satish Serial Publ. House, Dehli, s. 90-91
2. ↑  McClay, K. 1991, The Mapping of Geological Structures. John Willey & Sons, Chichester, 161 s.
3. ↑  Fossen, H, 2010, Structural Geology. Cambridge University Press, Cambridge, 551 s.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |
Členovia Židovskej pomocnej polície
**Židovská pomocná polícia** (angl. *Jewish Supernumerary Police* alebo *Jewish Auxiliary Police*, hebr. *Šotrim musafim*‎) bola zložka Notrim („Stráží") zriadená v júni 1936 britskou správou mandátnej Palestíny. Celkom bolo menovaných, vyzbrojených a vybavených 22 000 mužov s cieľom brániť židovské osady pred arabskými útokmi. Táto sila „sa čoskoro stala právnou zásterkou pre Haganu a značne efektívnou obranou proti arabským výpadom."

Britská správa postupne rozšírila rady pomocnej polície zo 6 na 14 tisíc príslušníkov. Vycvičené osoby sa stali jadrom Hagany, ktorá sa sama neskôr po vzniku Izraela stala hlavnou súčasťou Izraelských obranných sil.

Ďalšou zložkou Notrim bola elitná mobilná jednotka známa ako Židovská osadnícka polícia.

Referencie
----------

1. ↑  BOWYER BELL, John. *Terror Out of Zion*. New Brunswick : Transaction Publishers, 1996. ISBN 1-56000-870-9. S. 33. (anglicky)
2. ↑  NASR, Kameel B. *Arab and Israeli Terrorism: The Causes and Effects of Political Violence, 1936-1993*. Jefferson : McFarland & Company, 1996. ISBN 0-7864-0280-6. S. 13. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Židovská pomocná polícia**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židovská pomocná policie na českej Wikipédii.*
***Nasalis***, po slovensky **kahau**, je rod z čeľade mačiakovité. Jeho jediným zástupcom je druh **kahau nosatý** (lat. Nasalis larvatus). 

Niektorí autori do tohto rodu zaraďujú aj to, čo sa inde klasifikuje ako rod Simias (čiže druh kahau mentavejský); nasledujúci text článku je len o druhu kahau nosatý.

Výskyt
------

Žije výhradne v juhovýchodnej Ázii na ostrove Kalimantan. Obýva nížinaté oblasti dažďových pralesov, hlavne brehy riek, jazier a tiež morské pobrežie.

Opis
----

Kahau nosatý je primát žijúci prevažne na stromoch. Je typický značným pohlavným dimorfizmom. Samec býva veľký až 75 cm, samica len 60 cm, samec váži až 24 kg, zatiaľ čo samica len 10 kg. Chvost samcov meria okolo 66 cm, u samíc len 56 cm. Hlavným rozlišovacím znakom je vzhľad ich nosov - zatiaľ čo samec má previsnutý nos tvaru uhorky, dlhý až 10 cm, samica má nos krátky, otočený hore. Na chrbte má srsť tehlovo červenú, končatiny má šedivé, spodok tela a chvost krémový, tvár máva sfarbenú do červena. Je nápadný svojím vystúpeným bruchom.

Potravinové nároky
------------------

Celý svoj život trávi na mangrovníkoch, kde listy, púčiky, semená a plody určitých mangrovníkov sú jeho hlavnou potravou. Sú to v podstate vegetariánske opice a majú tomu aj prispôsobený žalúdok, dokážu stráviť rastlinnú celulózu.V žalúdku majú špecializované baktérie, ktoré potravu fermentujú a umožňujú tak jej trávenie. Preto môže kahau žrať výhonky a listy stromov, ktoré sú pre ostatné herbivory nepožívateľné.

Rozkladnou činnosťou tráviacich baktérií dochádza k tvorbe plynu, ktorý kahauovi pred výstupom z tela plní pružné brucho. Aby zmenšil množstvo vznikajúcich plynov, konzumuje väčšinou iba vybrané nezrelé nesladké plody a určité listy. Jeho strava je kaloricky nevýdatná, spotrebuje jej veľké množstvo. Je to prísny potravinový špecialista, ktorý nemôže žiť v oblasti s iným druhom potravy. Jeho potravinové zameranie spôsobilo, že kahau si s ostatnými primátmi nekonkuruje.

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2015.11. Prístup 25. jún 2022

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nasalis**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Nasalis**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kahau nosatý na českej Wikipédii.*
**"Billie Jean"** je skladba, ktorú napísal a naspieval americký spevák Michael Jackson. Skladba bola vydaná vydavateľstvom Epic Records 2. januára 1983, ako druhý singel z jeho šiesteho štúdiového albumu *Thriller* (1982). "Billie Jean" bol jednou z najpredávanejších skladieb v roku 1983 a stal sa najpredávanejšou skladbou Jacksona v jeho sólovej kariére. Pomohol albumu *Thriller* stať sa najpredávanejším albumom všetkých čias. V Spojených štátoch sa držal v *Billboard* Hot 100 na prvej priečke po sedem týždňov. Taktiež sa stal číslom jeden v Spojenom kráľovstve a v niekoľkých iných európskych krajinách. Skladba bola ocenená mnohými cenami, vrátane dvoch cien Grammy a American Music Award. *Rolling Stone* v roku 2004 zaradil „Billie Jean" na 58. priečku v zozname „500 najväčších piesní všetkých čias".

Skladba je o žene (Billie Jean), ktorá strávila vášnivú noc s rozprávačom. Ona tvrdí že je otcom jej novorodenca, ale on trvá na tom, že to nie je jeho syn. Skladba ale necháva otvorené možnosti o tom, či je alebo nie je jeho otcom.
**Federico Barocci**, vlastným menom *Federico Fiori*, známy aj ako *Baroccio, Barozzi, Fiori da Urbino* (\* 1528, Urbino, Taliansko – † 30. september 1612, tamtiež) bol taliansky maliar a rytec.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine sochára Ambrogia Barocciho, od ktorého dostal aj prvé maliarske vzdelanie. Neskôr študoval u francúzskeho maliara Melozzia da Forlì a neskôr u Battistu Franca. V roku 1548 sa presťahoval do Ríma v Taliansku, kde sa venoval najmä kopírovaniu Raffaelových diel. Slávu si však získal až po návrate do rodného Urbina, kde ho očarili diela Antonia da Correggia, vďaka čomu sa stal jeho vynikajúcim následníkom. V roku 1560 sa znovu vybral do Ríma, tentoraz už ako pomerne známy maliar, a tam dostal spolu s Federicom Zuccarim ponuku vyzdobiť maľbami niektoré miestnosti vatikánskeho Belvedera, no pre náhle ochorenie túto prácu nedokončil.

Po uzdravení pracoval na výzdobe dómu v Perugii a kostola v Urbine (na obraze *Il Perdono di s. Francesco d' Assisi* pracoval 7 rokov). Dostal pozvanie na kráľovský dvor od florentského veľkovojvodu, cisára Rudolfa II. a kráľa Filipa II. no ani jedno z nich neprijal, ale miesto toho ostal už až do smrti vo svojom rodisku, kde nemal núdzu o zákazky. Jeho diela sa doteraz nachádzajú v rôznych talianskych kostoloch, ale taktiež v múzeách v Bruseli, Madride, Drážďanoch, Mníchove, Petrohrade, Turíne a mnohých ďalších.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Federico Barocci**

Autoritné údaje: * abART: 28779
* BnF: 120814353
* GND: 119256908
* ISNI: 0000 0001 2369 1850
* LCCN: n50067722
* NK ČR: xx0217528
* SNK: 151441
* ULAN: 500115210
* VIAF: 41865190
* Web umenia: 475
* WorldCat: lccn-n50067722
**Logicizmus** je smer v logicko-filozofickom zdôvodňovaní matematiky, ktorý vychádza z Leibnizovej tézy o redukovateľnosti matematiky na logiku. Realizovať tuto ideu sa koncom 19. storočia pokúsil Frege, ktorý si vytýčil za úlohu definovať východiskové matematické pojmy iba pomocou logických termínov.[1]

Názory na logicizmus
--------------------

Logicizmus sa podľa Černíka pohybuje v zajatí jednej a tej istej antinómie- tam, kde skúmajú myslenie ako činnosť, chápu ho len ako predmet psychológie a tam, kde skúmajú výsledok myšlienkovej činnosti, chápu ho len ako predmet formálnej logiky. [2]

Podľa Fregeho je logicizmus jeden z hlavných smerov zdôvodňovania matematiky, ktorý sa usiluje zredukovať celú matematiku na logiku. Hoci túto ideu vyslovil už Leibniz, realizovať sa ju pokúsil až koncom minulého storočia Frege. Frege si vytýčil úlohu:

1. definovať východiskové matematické pojmy iba pomocou logických termínov
2. pri dôkaze princípov matematiky vychádzať len z logických princípov a používať len logické dôkazy.[3]

Referencie
----------

1. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. *Logicizmus*
2. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. *Černík Logicizmus*
3. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. *Fregeho logicizmus*
**Amisódaros** (starogr. *Ἀμισώδαρος* – *Amisódaros*) je v gréckej mytológii lýkijský kráľ.

Epický básnik Homér uvádza, že lýkijský kráľ Amisódaros bol otec Marida a Atymnia, ktorí bojovali v trójskej vojne pod velením Sarpédóna, spojenca trójskeho kráľa Priama. V šestnástom speve Iliady urazený Achilleus odmietol bojovať a Patroklos si obliekol jeho výzbroj a takto odetý išiel do boja, aby zabránil trójskemu princovi Hektorovi zapáliť achájske lode. Trójania v domnení, že sa Achilleus vrátil do boja od lodí ustúpili, ale Patroklos neskôr pred Skajskou bránou zomrel rukou Hektora.

Tieto boje si vyžiadali aj životy chrabrých synov Amisódara, Atymnia a Marida. Obaja padli rukami synov pylského kráľa Nestora. Atymnia zabil kopijou Antilochos a Marida usmrtil Thrasymédes.

Podľa antického autora Plutarcha, Amisódaros pochádzajúci z lýkijskej kolónie Zelaia bol tiež pirát a Lýkovia ho volali Isaras. Jeho pirátsku loď na prove zdobil lev a na korme had. V posádke jeho lode bol aj najobávanejší krvilačný bojovník Chimarrhos, kvôli ktorému sa ľudia báli plaviť po mori a bývať v pobrežných mestách.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Homér, *Iliada*, 16,317-329.
2. ↑  Aleksander Krawczuk. *Trójska vojna*. Bratislava : Obzor, 1990. ISBN 80-215-0044-1. S. 142-148.
3. ↑  Plutarchos, *Moralia, De mulierum virtutibus*, 9.
Bývalá priemyslená budova v Bruseli, prerobená na loftové apartmánové byty.
**Loft** (z angl. *loft* = loft, podkrovie, povala, podkrovný senník a pod.) je byt, ktorý vznikol prestavbou alebo dostavbou nevyužitých priemyselných alebo skladovacích priestorov (alebo jedného ich poschodia).

Charakteristika
---------------

Ide vlastne o veľkopriestorové jednotky určené na bývanie vo voľnom štýle s čo najstrohejším vertikálnym členením. Vyznačuje sa nezvyčajnou svetlou výškou. Minimálne je to 14 stôp – 4,26 m. V loftových bytoch sú neomietnuté tehlové múry a priznaný konštrukčný systém. Poväčšine ich tvorí jednoliaty priestor, ktorý má spálňu vo vrchnej časti voľne uloženú, prístupnú najčastejšie kovovým schodiskom s hrubými zvarmi. Kuchyňa a obývacia izba sú spravidla nečlenené žiadnymi vertikálnymi konštrukciami a tvoria tak súvislú miestnosť. Pôvodné *hard lofty* majú jediný nečlenený priestor a separované sú len toalety a kúpeľňa.

Dejiny
------

Po druhej svetovej vojne začali v New Yorku, Londýne či Paríži a daľších veľkých mestách krachovať menšie firmy, ktoré tu fungovali v 19. storočí. V päťdesiatych rokoch minulého storočia sa do opustených budov na Manhattane nasťahovali chudobní bohémski umelci. Hlavnou príčinou vzniku loftového bývania bolo nízke alebo žiadne nájomné, čo umelcom dovoľovalo zriadiť si tam svoje ateliéry alebo umelecké galérie. Do tých sa pomocou nákladných výťahov, ktoré boli v takýchto objektoch samozrejmosťou, mohli do bytu dostať hoci aj na motorke. 

Tento štýl bývania sa najčastejšie vyskytuje v prestavbách alebo dostavbách bývalých priemyselných objektov. V tom čase nastal problém s rastúcimi centrami miest, kde pôvodné priemyselné objekty zaberali atraktívne lokality. Prestavba na bytové jednotky pomáhala stavbe opäť nadobudnúť hodnotu a začleniť bývalý priemyselný park do centra spoločnosti. 

Tento spôsob bývania je aj dnes vyhľadávaný bohémskymi umelcami na zušľachťovanie nevyužitých priestorov. Pomaly sa z továrenských hál stáva nedostatkový tovar, čím sa bývanie a zriaďovanie loftových bytov stáva komerčne zaujímavou záležitosťou.

Manhattan Loft
--------------

Je to prvotriedny priestranný priestor v kedysi priemyselnej časti New Yorku na Manhattane v budovách bývalého mäsokombinátu. Ako taký musí spĺňať newyorský zákon o loftoch, ktorý tieto priestory predurčuje výhradne na pracovné využitie umelcami.

Za umelcami do týchto končín prišli hlavne ľudia z reklamy, potom záujemcovia túžiaci po netradičnom bývaní i susedoch - mená ako Andy Warhol, ktorý sa nasťahoval v roku 1960 na 47. východnú ulicu Manhattanu, či Yoko Ono sa dodnes v spojitosti s loftami skloňujú vo všetkých pádoch.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Loft (byt)**
*Merkur nariaďuje Kalypse prepustiť Odysea*, autor: Gérard de Lairesse (1640–1711)
**Kalypso** alebo **Kalypsó** (starogr. Καλυψώ – Kalypsó, lat. *Calypso*) je v gréckej mytológii dcéra Titana Atlasa, nymfa žijúca na ostrove Ógygia.

Kalypso je najznámejšia z role, ktorú jej dal Homér vo svojom básnickom diele Odysea. Odyseus hrdina z trójskej vojny pri návrate domov dlhé roky aj s pričinením bohov blúdil a toto jeho dlhé putovanie sa stalo neskôr príslovečným. Keď raz odpočíval na ostrove Thrinakia jeho druhovia zabili niekoľko kusov dobytka, ktoré patrili bohu slnka Héliovi začo boli pri následnej plavbe potrestaní hroznou búrkou, ktorá ich loď zničila. Odyseus sa jediný zachránil na úlomku stožiara a doplával na ostrov nymfy Kalypsy.

Jej ostrov Ógygia ležal pre Grékov v neznámych končinách a ithacký kráľ Odyseus bol prvý človek, ktorý sa naň dostal. Kalypsó ho prijala priateľsky a po bližšom zoznámení sa do neho zamilovala. Odyesa potom zvádzala svojou božskou krásou, sľubovala mu nesmrteľnosť, obklopila ho nevšednou nádherou a darmi. Odyseus aj napriek tomu všetkému túžil po návrate domov, v čom mu Kalypsó bránila. Celých sedem rokov musel však na ostrove Ógygia Odyseus stráviť, kým sa nad ním bohovia zľutovali a donútili Kalypso ho prepustiť.

Podľa starovekého gréckeho básnika Hesioda, porodila Kalypso Odyseovi dve deti, synov Nausinusa a Nausitusa.

Kalypso v dielach umelcov
-------------------------

* Najznámejšie staroveké vyobrazenie nymfy Kalypso je reliéfová výzdoba vázy *Odyseus a Kalypso* z prvého storočia pred Kr. v Archeologickom múzeu v Tébach.
* Operu *Kalypso* zložil v roku 1803 nemecký skladateľ Peter Winter.
* Divadelnú hru *Kalypso* zložil v roku 1942 rakúsky spisovateľ a dramatik Franz Theodor Csokor.
* Kalypso je jednou z postáv v knižnej sérii *Percy Jackson and the Olympians* .
* Kalypso sa objaví aj vo filmoch *Piráti z Karibiku: Truhlica mŕtveho muža* a *Piráti z Karibiku: Na konci sveta*
* Menom gréckej nymfy bol pomenovaný aj jeden z mesiacov Saturna. (Calypso)

Referencie
----------

1. ↑  Hesiodos, *Theogónia*, 1004-1005

Literatúra
----------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
**Fomigas** (port. Ilhéus das Formigas ) je skupina neobývaných ostrovčekov a skalných výbežkov v Atlantickom oceáne, ktoré sú súčasťou Azorského súostrovia patriaceho Portugalsku. 

Administratívne spadajú do jurisdikcie prístavného orgánu vo Vila do Porto na ostrove Santa Maria.
Hoci sa neustále spomínajú v rámci *Grupo Oriental*, patria k jedným z najmenej známych miest Azorských ostrovov.

Dejiny
------

Mapa z roku 1849
Súostrovie objavili v roku 1431 portugalskí moreplavci Diogo de Silves a Gonçalo Velho Cabral počas plavby na Madeiru. Tým sa začala postupná etapa osídľovania Azorských ostrovov. 
V 16.storočí portugalský kronikár Gaspar Frutoso ako prvý zdokumentoval bohatý podmorský život v okolí súostrovia. Prvú vedeckú expedíciu vo vodách súostrovia podnikla v roku 1886 talianska loď *Corsaro* za účelom preskúmania podmorského života: vedecky ale aj komerčne.

Dňa 2. marca 1895 sa rozhodlo o výstavbe majáka na najväčšom ostrove *Formigão*. Po zložitých prípravách, v rámci ktorých bolo potrebné vybudovať prístupovú cestu a pristávacie mólo pre lode, bol v roku 1948 vybudovaný maják s výškou 19 m (svetlo majáka sa nachádza v nadmorskej výške 22 m n. m.), ktorý bol v roku 1962 zmodernizovaný. Následne bol maják vybavený najmodernejšou technikou vrátane solárnych panelov zabezpečujúcich jeho napájanie, ktoré nahradili lampy na acetylén. Maják je možné vidieť pri normálnej viditeľnosti zo vzdialenosti až 22 km.

Súostrovie bolo v roku 1988 a neskoršou úpravou vyhlásené za prírodnú rezerváciu spolu aj s priľahlou plytčinou Dolobarant a v roku 2003 bolo priradené k sústave chránených území európskeho významu NATURA 2000 pod kódom PTSMA0023.

Geografia
---------

Súostrovie sa nachádza v juhovýchodnej časti Azorského súostrovia 37 km severovýchodne od ostrova Santa Maria a 63 km juhovýchodne od ostrova São Miguel. 
Pozostáva z množstva ostrovčekov a skalných výbežkov tiahnúcich sa zo severu na juh v dĺžke približne 165 m a v šírke približne 80 m s rozlohou približne 9 km².
Najväčší z ostrovčekov *Formigão* ja zároveň aj najvyšší s maximálnou nadmorskou výškou 11 m n. m..

Okolité vody majú veľký ekologický význam vzhľadom k rozmanitosti morského života a skutočnosti, že sú zdrojom veľkého množstva potravy pre mnoho morských živočíšnych druhov, vrátane žralokov, korytnačiek, mánt a rôznych druhov delfínov a veľrýb.

Celkový pohľad na súostrovie Formigas

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Formigas na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Referencie
----------

1. ↑  Decreto Legislativo Regional n.º 11/88/A, de 4 de Abril
2. ↑  Decreto Legislativo Regional n.º 8/90/A, de 17 de Maio
3. ↑  NATURA 2000 : PORTUGAL

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Formigas**
Most cez vyschnuté koryto potôčka Burzovo pri obci Michalková
**Burzovo** je potok na Strednom Pohroní, v centrálnej časti okresu Zvolen. Je to pravostranný a zároveň v smere toku posledný prítok Neresnice, meria 4,4 km a je tokom V. rádu.

Tečie v Javorí, kde pramení západne od kóty 736 m v nadmorskej výške cca 590 m n. m. pri obci Michalková. V pramennej oblasti tečie na krátkom úseku na západ, SSZ od obce sa stáča a pokračuje smerom na severoseverozápad, pričom jej tok sleduje cesta III. triedy spájajúca Michalkovú s cestou I/66. Na dolnom toku vytvára výrazný oblúk prehnutý na severovýchod a ďalej už tečie západným smerom. Napokon podteká železničnú trať Zvolen – Krupina a v blízkosti osady Šúplatka južne od Zvolena sa v nadmorskej výške približne 319 m n. m. vlieva do Neresnice.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-15]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-15]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Neresnice** |
| --- |
| *Neresnica* → *Slatina* → *Hron* → *Dunaj* |
| Burzovo · Bystrý potok · Čerešňová · Čierna voda · Drieňová · Hajtmanka · Hrdzavec · Kalný potok · Kňazov potok · Lomniansky potok · Macovie jarok · Malý jarok · Mlynárová · Močiarka · Nemecký potok · **Neresnica** · Poľný potok · Potôčik · Predkútsky jarok · Rybníkový jarok · Sásky potok · Sitník · Slaný potok · Strieborný potok · Studničný jarok · Šúplatský jarok · Vápenný potok |
Graf prirodzeného logaritmu *y=loge x*, inak zapísané *y* = ln *x*
**Logaritmus** alebo **logaritmická funkcia** (pri základe *a*) je inverznou funkciou k exponenciálnej funkcii (s tým istým základom).

Logaritmom čísla *x* pri základe *a* teda nazývame v matematike také číslo *y*, pre ktoré platí:

{\displaystyle x=a^{y}\,}
a označujeme ho symbolicky

{\displaystyle y=\log \_{a}x\,},
kde *a* > 0, *a* ≠ 1, *x* > 0. Funkciu

{\displaystyle y=\log \_{a}x\,}
kde *x* > 0, potom nazývame logaritmickou funkciou so základom *a*. Definičný obor funkcie je interval {\displaystyle \left(0;\infty \right)}, obor hodnôt tvoria všetky reálne čísla.

Funkcia je:

* klesajúca, ak {\displaystyle a\in \left(0,1\right)}
* rastúca, ak {\displaystyle a\in \left(1,\infty \right)}

Graf logaritmickej funkcie nazývame logaritmická krivka; prechádza bodmi {\displaystyle \left[1;0\right]} a {\displaystyle \left[a;1\right]}.

Konštanta *a* sa nazýva základ logaritmu. Logaritmus o základe 10 sa nazýva dekadický logaritmus' (prípadne desiatkový, alebo Briggsov podľa matematika Henryho Briggsa). V prípade dekadického logaritmu sa v zápise vynecháva základ a zapisuje sa ako

{\displaystyle y=\log x}
Ďalším (v matematike pravdepodobne najpoužívanejším) prípadom je logaritmus o základe *e* (*Eulerovo číslo*). Tento sa nazýva prirodzený logaritmus (niekedy tiež Napierov podľa matematika Johna Napiera) a používa sa skrátený zápis

{\displaystyle y=\ln x}
Hlavne v informatike sa objavuje logaritmus o základe 2, nazývaný binárny logaritmus, ktorý sa skrátene zapisuje:

{\displaystyle y=\lg x}

Špeciálne základy
-----------------

### Prirodzený logaritmus

Graf prirodzeného logaritmu *y* = ln *x* (zelená línia)
**Prirodzený logaritmus** alebo **Napierov logaritmus** (podľa Johna Napiera) je taký logaritmus, ktorý ma základ *e* (Eulerovo číslo). 

Skrátený zápis:

{\displaystyle y=\ln x}
Niekde sa môžete stretnúť aj so zápisom 

{\displaystyle y=\ln \_{e}x\,}
alebo 

{\displaystyle y=\log \_{e}x\,}

Vlastnosti
----------

Pre {\displaystyle a,x,y>0,a\neq 1,r\in \mathbb {R} } platí:

* {\displaystyle \log \_{a}a^{x}=a^{\log \_{a}x}=x,}

* {\displaystyle \log \_{a}x+\log \_{a}y=\log \_{a}xy,\,}

* {\displaystyle \log \_{a}x-\log \_{a}y=\log \_{a}{\frac {x}{y}}}

* {\displaystyle \log \_{a}x^{r}=r\log \_{a}x\,}

* {\displaystyle \log \_{a}x={\frac {\log \_{b}x}{\log \_{b}a}}}, kde {\displaystyle b>0,b\neq 1}

Externé odkazy
--------------

* Logaritmická funkcia
**Manor House** je jednou zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa v londýnskej mestskej časti Manor House v obvode Haringey. Stanicu obsluhuje Piccadilly Line a nachádza sa v tarifných zónach 2 a 3. Stanica sa taktiež nachádza blízko pri severnej hranici obvodu Hackney.

Dejiny
------

Stanica pomenovaná po miestnej krčme bola otvorená 19. septembra 1932. Navrhol ju Charles Holden a je situovaná na križovatke ulíc Seven Sisters Road a Green Lanes. Ako na všetkých staniciach ležiacich na predĺženej časti Piccadilly Line do Cockfosters, aj tu boli umiestnené viaceré estetické prvky, ktoré predtým v metre vidieť nebolo. Východov zo stanice bolo až 9, pričom dva z nich ústili ku električkám z a do Tottenhamu, Edmontonu a Stamford Hill. Posledné električky tu prešli v roku 1938, kedy boli nahradené trolejbusmi, ktoré tiež prestali premávať v roku 1951.

Podzemné časti stanice sú vydláždené svetlo hnedými dlaždicami lemovanými modrým vlysom a zrekonštruované boli v roku 2005. Tunely v stanici majú, podobne ako v staniciach Turnpike Lane a Wood Green, priemer 7 m a boli navrhnuté pre očakávanú väčšiu kapacitu. V porovnaní stanice Southgate a Bounds Green majú priemer len 6,4 m. Netradičné tiež boli priestory vybudované pre väčšiu prístupnosť pod koľajiskom.

Počas plánovania Victoria Line sa uvažovalo, že by stanicu prebudovali na stanicu Victoria Line, pričom Piccadilly Line by pokračovala v nových tuneloch priamo do nasledujúcej stanice Turnpike Lane. Návrh bol však zamietnutý z dôvodu veľkých obmedzení a vysokej ceny.

Linky
-----

* na Piccadilly Line sa nachádza medzi stanicami Finsbury Park a Turnpike Lane.

Zaujímavosti
------------

Vedľa severného východu zo stanice sa nachádzajú pozostatky električkovej trate, ktorá vedie do pôvodnej budovy Metropolitan Electric Tramways Headquarters (riaditeľstvo spomínaných električiek).

Stanica London Overground Harringay Green Lanes sa nachádza cca 650 m severne od stanice po ulici Green Lanes.

Galéria
-------

* Nástupište smerom od centraNástupište smerom od centra
* Nástupište smerom do centraNástupište smerom do centra
* Hlavný (severný) vstup do staniceHlavný (severný) vstup do stanice

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Manor House (stanica metra)**
Súradnice: 49°06′50″S 18°27′34″V﻿ / ﻿49,113752°S 18,459380°V﻿ / 49.113752; 18.459380

**Považskobystrická kalvária** je súbor 14 samostatných sakrálnych stavieb, z toho trinástich kaplniek, predstavujúcich výjavy z ukrižovania Ježiša a súsošia ukrižovania umiestnených nad kopcom zvaným *Kamenec* v Považskej Bystrici. Komplex bol vybudovaný v rokoch 1805 – 1807 v klasicistickom štýle. 07. novembra 1963 bol súbor 14 stavieb zapísaný na ústredný zoznam kultúrnych pamiatok. Dnes je kalvária národnou kultúrnou pamiatkou.

Výstavba a rekonštrukcie
------------------------

Výstavba sa začala v roku 1805. Duchovným v meste bol v tom čase farár Jozef Bobossék (Bobošík). K stavbe a udržiavaniu sa zaviazala obec Považská Bystrica zmluvou dňa 8. júna 1807. Za mesto ju podpísal richtár Tomáš Lovíšek. 
Areál kalvárie bol dvakrát rekonštruovaný. Prvýkrát v 2. polovici 19. storočia zatiaľ posledný zásah pochádza z roku 1937.

Stav z roku 2011
----------------

Súčasný stav je veľmi zlý. Niektoré kaplnky sú už zaniknuté. Výjavy sa nenachádzajú ani v existujúcich kaplnkách. Hlavná kaplnka Márie Magdalény má rozpadnutú strechu a diery v stenách, čo spôsobuje zatekanie. Na mieste je vidno cennú aj keď amatérsku snahu o záchranu.
Súsošie Ukrižovania sa bolo v deväťdesiatych rokoch reštaurované a prenesené do farského kostola Navštívenia Panny Márie.
V roku 2011 mesto Považská Bystrica spolu s miestnym farským úradom ohlásilo snahu o obnovu kalvárie. Do dnešných dní sa však snahu nepodarilo naplno zrealizovať. Boli odstránené náletové dreviny a vykonaný pamiatkový výskum.

Stav v roku 2015
----------------

Po veľkej snahe mesta spolu s farnosťou sa podarilo zrekonštruovať exteriér a strechu kaplnky Márie Magdalény. Náletové dreviny ako aj les boli odstránené, aby tak v súlade s pravidlami pamiatkovej ochrany takýchto objektov kalvária vyznela ako architektonická dominanta v krajine.

* Kaplnka sv. Márie MagdalényKaplnka sv. Márie Magdalény
* Zrekonštruovaná kaplnka sv. Márie Magdalény (2015)Zrekonštruovaná kaplnka sv. Márie Magdalény (2015)

Pohľad z vrcholu kalvárie na Považskú Bystricu
Pohľad z vrcholu kalvárie na Považskú Bystricu

Referencie
----------

1. 1 2   *Register nehnuteľných NKP* [online]. Bratislava: Pamiatkový úrad SR, [cit. 2015-09-18]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kalvária (Považská Bystrica)**

Externé odkazy
--------------

* Článok o kalvárii na serveri Krížom, krážom
* Reportáž o kalvárii v Slovenskom rozhlase

Zdroje
------

* Kortman, B. a kolektív: *Považská Bystrica: Z dejín mesta,* Knižné centrum Žilina 2006, st. 143
* Žaludková, V.: Mesto chce obnoviť zdevastovanú Kalváriu, online , 2011-11-06, [cit. 2013-09-20]
* Fotogaléria z obnovy kalvárie  [cit. 2015-01-15]
* Status národnej kultúrnej pamiatky  [cit. 2015-01-15]
Pár v kroji, Mníchov 2013
**Bavorský kroj** bol pôvodne tradičným horským odevom pochádzajúcim z južnej – alpskej časti Bavorska - z Oberbayern. Vďaka folklórnym spolkom a pracovnej migrácii sa však rozšíril aj mimo hôr. Ako mužský kroj sa označujú nohavice z jelenej kože (v nemeckom jazyku Lederhose), ženský kostým sa nazýva dirndl.

Dnes sa rozlišuje šesť druhov horského kroja:

* *Miesbachský kroj* (podľa okresného mesta Miesbach)
* *Werdenfelsský kroj* (podľa regiónu Werdenfels, situovaného v oblasti Oberbayern)
* *Inntalský kroj* (podľa regiónu Inntal)
* *Chiemgauský kroj* (podľa historicko-kultúrnej oblasti Chiemgau na severe Bavorska)
* *Berchtesgadenský kroj*(pochádza zo severnej časti regiónu Berchtesgaden)
* *Isarwinklský kroj* (podľa regiónu Isarwink situovaného v oblasti Oberbayern na rieke Isar)

Horský kostým však nie je v pravom slova zmysle bavorským krojom. Ten ako taký, kvôli množstvu variánt a značnej nejednotnosti, neexistuje. Kroje sú odlišné nielen v oblasti starého Bavorska, ale aj v Švábsku a Frankách, a dokonca sa odlišujú i lokálne podľa obdobia, z ktorého pochádzajú. V poslednom desaťročí je možné sledovať snahy jednotlivých regiónov o oživenie tradičných – historických krojov. Rozdiely medzi lokálnymi kostýmami spočívajú často len v detailoch. Za najznámejší a najunikátnejší tradičný kroj sa považuje Dachauský kroj, ktorý je preslávený svojim precíznym spracovaním.

Referencie
----------

1. ↑  Všetko o bavorských krojoch, uvedené 17.09.2014
Súradnice: 48°08′53″S 17°06′16″V﻿ / ﻿48,14799619999999°S 17,104494199999976°V﻿ / 48.14799619999999; 17.104494199999976

**Panenská ulica** je ulica v Starom Meste v Bratislave. Nachádza sa medzi ulicami Staromestská a Palisády a je napojená na Hodžovo námestie. Pôvodne to bola ulica bratislavských remeselníkov a vinohradníkov.

Dejiny
------

Vznikla v stredoveku v priestore, ktorý sa nazýval *Nunnenpeunt*, čo bol vtedy majetok ženskej rehole klarisiek. V roku 1879 bola premenovaná na ulica *Mateja Bela*, ktorý bol vtedy riaditeľ blízkeho evanjelického lýcea. Po prvej svetovej vojne dostala názov *Panenská*.

Súčasná Panenská ulica bola ešte v 16. storočí pomerne bezvýznamná. V 70. rokoch 17. storočia stúpol jej význam po tom, ako sem bolo premiestnené cirkevné centrum evanjelikov z vnútorného mesta. Nachádzajú sa tu dva evanjelické kostoly postavené v druhej polovici 18. storočia, ktoré pripomínajú významné kultúrne centrum evanjelikov. Na ulici sa sústreďoval spoločensko-kultúrny život a má pomerne bohatú históriu. Množstvo domov má charakter šľachtických palácov. Budova na čísle 9 slúžila ako továreň na "šampanské" víno a v druhom nádvorí bola kvetinová záhrada s kvetmi cudzokrajného pôvodu. Dom číslo 10 bola prvá bratislavská sieň starožitností. Väčšina zachovaných domov zo starej zástavby sú barokové alebo klasicistické budovy.

Galéria
-------

* Pamätná tabuľa bývalého Fernolayovho domu na Panenskej 1, kde býval Ľudovít Štúr a sídlila redakcia Slovenských národných novínPamätná tabuľa bývalého Fernolayovho domu na Panenskej 1, kde býval Ľudovít Štúr a sídlila redakcia Slovenských národných novín

Pozri aj
--------

* Georgievitsov palác
* Habermayerov palác

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Panenská ulica (Bratislava)**

Externé odkazy
--------------

* Panenská ulica na mape Bratislavy
*Pandrosos a jej sestry otvorili kôš*, autor:Jasper van der Laanen (1585 – 1634)
**Pandrosos** (starogr. *Πάνδροσος* – *Pandrosos*, lat. *Pandrosus*) je v gréckej mytológii dcéra aténskeho kráľa Kekropa I. a jeho manželky Aglaury.

Pandrosos a jej sestry Aglauros a Hersé sa stali kňažkami aténskeho chrámu zasväteného bohyni Aténe.

Keď sa potom bohyňa Aténa ujala malého Erichthonia, syna boha Héfaista, odniesla ho v uzavretom koši do svojej svätyne na aténsku Akropolu, kde ho potom strážili dva hady.Pandroside aj jej sestrám nariadila, aby kôš v žiadnom prípade neotvárali.

Sestry ale nevedeli potlačiť ženskú zvedavosť a striehli na vhodnú príležitosť, aby mohli do koša nazrieť. Táto príležitosť sa im naskytla, keď bohyňa Aténa odišla na Pallénu, aby odtiaľ prieniesla vrch, ktorý mal slúžiť na lepšiu ochranu Akropoly.Nanešťastie ich ale pri otváraní koša spozorovala vrana, ktorá to ihneď Aténe oznámila. Aténa sa veľmi nahnevala a aby sa čo najrýchlejšie vrátila, pustila vrch a ponáhľala sa do svojej svätyne. Keď ju sestry uvideli, zo strachu pred jej pomstou skočili z Akropoly do priepasti.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 1,2,6.
2. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,14,2.
3. 1 2 3  Ovidius, *Metamorphoses*, 2,542.
4. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 130.
5. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,14,6.
6. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 1,18,2.
**Sériový vrah** je osoba, ktorá zavraždila tri a viac osôb s určitými prestávkami medzi jednotlivými vraždami, motiváciou pre usmrtenie je väčšinou vlastné psychologické (a často tiež sexuálne) uspokojenie. Osoba často trpí niektorou formou poruchy osobnosti (psychopatia), to však neznižuje jej trestnú zodpovednosť za čin, ktorá zostáva zachovaná. Pomerne bežne sériový vrah vystupuje navonok normálne, tento stav adaptácie sa nazýva „maska normálnosti". Často majú jeho obete niečo spoločného (vek, pohlavie, rasu alebo sociálne postavenie).

V rámci psychopatologického profilu je najdôležitejšie detstvo, keď je možné často nájsť spoločné znaky u viacerých sériových vrahov. Patrí k nim podpaľačstvo, ničenie vecí, tiež zoosadizmus (u väčších zvierat ako psy a mačky, často v samote pre vlastné potešenie) a tiež nočné pomočovanie. V rámci sociálneho zázemia v drvivej väčšine ide o osoby vyrastajúce v disfunkčnej rodine (neúplná rodina, otec tyran, sexuálne zneužívanie).

Referencie
----------

1. ↑  Macmillan Encyclopedia of Death and Dying entry on "Serial Killers" (2003) by Sandra Burkhalte Chmelir
2. ↑   *How Serial Killers Work* [online]. people.howstuffworks.com, 2007-10-02, [cit. 2019-10-21]. Dostupné online.
**Roquepertuse** je keltské oppidum a jedno z najvýznamnejších nálezísk keltskej kultúry pri mestečku Velaux pri Marseille vo Francúzsku. Známe je objavom svätyne a sošiek (napr. Herma). Zvyšky sú dnes vystavené v Marseille v múzeu Borély.

Svätyňa, ktorú skúmali v rokoch 1919 - 1927, bola v polkruhu obklopená skalami. Bola zasvätená kultu predkov a konali sa tu politické a náboženské stretnutia kmeňa Salluviov. Išlo asi o čisto náboženské stredisko, známky obývania chýbajú. Koncom 3. storočia pred Kr. kultové miesto nahradila architektonická konštrukcia so zaujímavými plastikami (dravý vták (vysoký 62 cm ), muži pripomínajúci Budhu, dvojhlavý boh) a so stavebnými článkami s vyrytými hlavami koní a s výklenkami na ukladanie trofejí (useknutých hláv). Svätyňu asi zničili Rimania v čase zničenia Entremontu (123 až 122 pred Kr.).

Galéria
-------

Exponáty vystavené v múzeu v Marseille.

* Piliere s otvormi pre vkladanie lebiek.Piliere s otvormi pre vkladanie lebiek.
* Vápencový preklad s konskými hlavami.Vápencový preklad s konskými hlavami.
* Sochy bojovníkov a vápencové stĺpy.Sochy bojovníkov a vápencové stĺpy.
* Socha bojovníka sediaceho so skríženými nohami.Socha bojovníka sediaceho so skríženými nohami.
* Socha dravca.Socha dravca.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Roquepertuse**

Externé odkazy
--------------

* Opis: Celtic Culture: a historical encyclopedia By John T. Koch