**Yeşilırmak** je rieka v severnom Turecku. Pramení v Pontských vrchoch a deltou ústi do Čierneho mora. Meria okolo 519 kilometrov. Povodie rieky je približne 36 114 km² (okolo 5 % územia Turecka).

Na rieke ležia veľké turecké mestá Tokat a Amasya. V Amasyi rieka tečie poblíž hrobiek pontských kráľov z 3. a 2. storočia pred Kristom.

Horný tok Yeşilırmaku patrí k oblastiam husto obývaným alevitmi.

Názvy
-----

* **Yeşilırmak**, písané aj ako **Yeşil Irmak**, slovenská výslovnosť: [ješilirmak]  – v preklade „Zelená rieka"
* v staroveku starogr. Ἴρις – *Iris*
* po chetitsky: *Kummešmaha*(?) – možno však názov prítoku Kelkit

Moderný názov je odvodený zo svetlozeleného vzhľadu rieky. Tento vzniká spojením obrovského množstva svetlého bahna s fytoplanktónom.

Geografia
---------

### Rieka

Pohľad na priehradu Hasan Uğurlu z dediny Beykaya
Údaje o dĺžke rieky sa v prameňoch líšia. Novšie zdroje hovoria o dĺžke 519 kilometrov, staršie napríklad 416 kilometrov. Povodie rieky má približne 36 114 km², čo tvorí okolo 5 % územia Turecka.

Rieka vyviera v pohorí Köse (vyšší celok Pontské vrchy) juhozápadne od mesta Suşehri v tureckej provincii Sivas. Najprv preteká medzihorskými údoliami a následne pretína Pontské vrchy a vstupuje do Čierneho mora. Pontské vrchy dosahujú výšku až 3000 m.n.n. no väčšina povodia leží v nadmorskej výške okolo 1000 m.n.m.:647 Dva hlavné prítoky Yeşilırmaku sú potoky Kelkit (320 km) a Çekerek (256 km). Veľkú časť vody prijíma rieka z topiaceho sa snehu vo vysokých horách, v dôsledku čoho tok vykazuje výrazné sezónne výkyvy, ktoré vrcholia koncom apríla. Priemerné množstvo zrážok v povodí je 646 mm/rok. Podložie rieky obsahuje komplexnú mozaiku sedimentárneho, magmatického a metamorfovaného podložia vytvorenú v období druhohôr až neogénu.:647

Zahradenie rieky malo vplyv na usadzovanie sedimentu v koryte rieky, v dôsledku čoho sa zmenilo pobrežie delty a geometria koryta.

### Delta

Yeşilırmak má jednu z najväčších delt v čiernomorskej oblasti. Podlieha však rastúcej regresii z dôvodu zníženia množstva sedimentu neseného riekou Yeşilırmak. Delta preteká cez nížinné pláne okolo mesta Çarşamba, ktoré sú používané prevažne na poľnohospodárske účely. Najväčšiu zostávajúcu mokraď tvorí jazerný komplex Simenlik-Akgöl (1 900 ha) vo východnej časti delty. Asi 200 ha z neho tvorí voľná voda a zvyšok tvoria rákosové a močiarne vegetácie.

Fauna a flóra
-------------

V rieke žije 53 druhov rýb, z toho 49 pôvodných, tri umelo vysadené a jeden druh je endemický. Zaznamenaných bolo deväť obojživelníkov, pričom všetky sú ohrozené.:665

Delta rieky (3000 ha) a nádrž Yedikır (593 ha) sú chránenými lokalitami zriadenými za účelom ochrany voľne žijúcich živočíchov.:668

priehrada Almus

Ekonomický význam
-----------------

Pohľad na most İstasyon Köprü cez rieku Yeşilırmak v Amasyi
Yeşilırmak má pre Turecko vysoký hydroelektrický potenciál. Bolo na nej preto vybudovaných množstvo priehrad. Rozsiahla kontrola prietoku Yeşilırmaku sa začala výstavbou priehrady Almus v roku 1958. K roku 2014 bolo pozdĺž rieky vybudovaných 75 nádrží na zásobovanie vodou (priehrady, rybníky a podobne). Najväčší objem (1,4 km³) má nádrž Kılıçkaya, ktorá začala fungovať v roku 1990. Medzi ďalšie nádrže patria Ataköy, Hasan Uğurlu, Suat Uğurlu.

Plavba po rieke je možná v delte. Rybolov je obmedzený na nádrže.:668

Vnútorné horské nížiny povodia Yeşilırmak (Niksar, Tokat, Amasya) sa využívajú ako lúky a pasienky. Ihličnaté a listnaté lesy pokrývajú horské oblasti. V rovinatých oblastiach dominuje poľnohospodárstvo, kým roviny s vysokou nadmorskou výškou sa využívajú na pasenie zvierat.:653

Kráľovské hrobky v Amasyi a rieka Yeşilırmak

História
--------

Na plošine v ohybe rieky sa v staroveku rozprestieralo jadro Chetitskej ríše. Rieku spomína viacero starovekých gréckych autorov.

Galéria
-------

* Priehrada Hasan Uğurlu.Priehrada Hasan Uğurlu.
* Rieka v AmasyiRieka v Amasyi
* Panoráma centra mesta Tokat.Panoráma centra mesta Tokat.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Nuray (Emir) Akbulut et al.. Rivers of Turkey. In:  *Rivers of Europe*. Second Edition Amsterdam : Elsevier, 2022. ISBN 978-0-08-102612-0. S. 643.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  KALE, M. Murat; ATAOL, Murat. The effects of dams on river channel morphology: a case study at the historical Çarşamba Bridge on the Yeşilırmak River in northern Turkey. *Environmental Earth Sciences*, 2021, roč. 80. DOI: https://doi.org/10.1007/s12665-021-09935-6.
3. ↑  Tokat. In:  *Universum: Všeobecná encyklopedie*. 9. díl: Sp – T. Praha : Odeon, 2001. ISBN 80-207-1071-X. S. 517.
4. 1 2  Amasya. In:  *Universum: Všeobecná encyklopedie*. 1. díl: A – B. Praha : Odeon, 2000. ISBN 80-207-1061-2. S. 151.
5. ↑  GEBELT, Jiří, a kol. *Ve stínu islámu: Menšinová náboženství na Blízkém východě*. Praha : Albatros Media, 2017. ISBN 978-80-7429-844-8. S. 259.
6. ↑  Horoztepe. In: NOVOTNÝ, Bohuslav, et al. *Encyklopédia archeológie*. Bratislava : Obzor, 1986. S. 329.
7. 1 2  OLSHAUSEN, Eckart. Iris [3]. In:  *Brill's New Pauly: Encyclopaedia of the Ancient World*. Volume 6. Hat – Jus. Leiden, Boston : Brill, 2005. ISBN 90-04-12259-1. S. 936 – 937.
8. 1 2  Yeşilırmak. In:  *Malá slovenská encyklopédia*. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV, 1993. ISBN 80-85584-12-3. S. 801.
9. 1 2 3 4  BEKKER-NIELSEN, T; JENSEN, M. Two Pontic Rivers. *Cedrus*, 2015, roč. III, s. 231 – 242. DOI: 10.13113/CEDRUS.2015011411.
10. ↑  GLATZ, Claudia. The North: Archaeology. In:  *Hittite Landscape and Geography*. Leiden : Brill, 2017. ISBN 978-90-04-34939-1. S. 76.
11. ↑  Kummešmaha. In:  *Tübinger Atlas des Vorderen Orients*. Ed. Horst Kopp, Wolfgang Röllig, Beate Siewert-Mayer, et al. Bd. 2. H – P. Wiesbaden : Reichert, 1994. S. 964.
12. ↑  HEPER, Metin; ÖZTÜRK-TUNÇEL, Duygu; CRISS, Nur Bilge. *Historical Dictionary of Turkey*. 4th Ed.. vyd. Lanham : Rowman & Littlefield, 2018. ISBN 978-1-5381-0225-1. S. 505.
13. ↑  Yeşilırmak Delta. In:  *BirdLife Data Zone* [online]. BirdLife International, [cit. 2023-11-30]. Dostupné online.
14. ↑  KOVÁČOVÁ, Mária; FERENČUHOVÁ, Bohumila. *Veľký atlas stratených civilizácií*. Bratislava : Mladé letá, 2000. ISBN 80-06-01009-9. S. 241.