Súradnice: 48°15′52″S 17°16′38″V﻿ / ﻿48,264424°S 17,277348°V﻿ / 48.264424; 17.277348

**Mohylianka** (do 1978 aj *Mahulanka* a do 2009 aj *Mahulianka*) je umelý odvodňovací kanál na juhozápadnom Slovensku v povodí vodného toku Šúrsky kanál, resp. Blatina v širšom povodí Malého Dunaja na území mesta Pezinok a v malom rozsahu i na území obce Viničné v okrese Pezinok; klasifikácia povodí v tejto rovinatej oblasti po rozsiahlych melioračných zásahoch v novoveku je zatiaľ čiastočne sporná. Geomorfologická kategorizácia polohy Mohylianky: geomorfologická oblasť Podunajská nížina; geomorfologický celok Podunajská rovina. Hydrologické poradie Mohylianky: 4-21-15-004.

Opis toku
---------

Mohylianka má dĺžku 2,2 km so začiatkom na južnom okraji intravilánu mesta Pezinok v tesnej blízkosti železničnej trate z Pezinka do Trnavy v nadmorskej výške 151 m n. m. cca 250 m severovýchodne od železničnej stanice v Pezinku; smeruje na juh a po 300 m priberá ľavostranný prítok kanála s dĺžkou tiež cca 300 m; bez zmeny smeru pokračuje 610 m na juh tvoriac hranicu medzi dobývacím priestorom hliny pre tehelňu v lokalite Lazárňa na svojom východnom brehu a ornou pôdou - poľom s názvom Mohylianka na svojom západnom brehu; bez zmeny smeru pokračuje cca 820 m až po kontakt s pezinsko-viničnianskou obecnou hranicou; ďalších 200 m svojim priamym kanalizovaným tvarom zhruba kopíruje krivoľaký úsek obecnej hranice medzi mestom Pezinok a obcou Viničné; posledných 240 m svojho priebehu tečie územím Viničného a ústi do Viničnianskeho kanála ako jeho pravostranný prítok v nadmorskej výške 138 m n. m. Viničniansky kanál ústi ďalej do Šúrskeho kanála a ten je prítokom Malého Dunaja.

Mohylianka je recipientom odpadových vôd; meliorovaná bola kvôli dobývaciemu priestoru hliny. Mohylianka s výnimkou začiatočného krátkeho úseku, ktorý leží v intraviláne Pezinka, tečie cez poľnohospodársky extravilán katastrálneho územia Pezinok a v malom úseku cez poľnohospodársky extravilán katastrálneho územia Viničné.

Pôvod názvu
-----------

Názov Mohylianka (do 1978 aj *Mahulanka* a do 2009 aj *Mahulianka*) vznikol prenesením terénneho názvu Mohylianka pomenúvajúceho ornú pôdu, pole na kanál, ktorý preteká cez toto pole, resp. jeho okrajom. Terénny názov Mohylianka súvisí so slovom *mogyla/mohyla* vo význame *vysoké navŕšenie zeminy nad hrobmi zosnulých v predkresťanských dobách*. Pomenovací akt prebehol v slovenskom jazykovom prostredí ako názov geografického objektu charakterizovaného výskytom mohyly, alebo ináč spájaného s mohylou s vývojom *mogyla*/*mohyla* → *Mohylany* → *Mahulanka* (dnes *Mohylianka*); najstarší písomný dochovaný záznam názvu poľa je z roka 1882 *Mahulanka*. Podobne bol prenesený názov poľa i na ulicu v Pezinku v priestore súčasnej výstavby bytových domov medzi začiatkom kanála Mohylianka a ulicou Za dráhou.

Analogickú motiváciu pomenovania má aj kanál Mohylov (kanál v okrese Komárno v povodí Dunaja).

Existuje aj druhý výklad pôvodu terénneho názvu poľa Mohylianka ako skomolenina osobného mena Magolány, mena bývalého veľkostatkára (z iných katastrálnych území je doložené meno Magolány); obec Limbach bola v 17. storočí v zálohu Jána Maholányiho († 1700).

Referencie
----------

1. ↑  Názvy kanálov. Bratislava. Dostupné online na  (cit. 2021-05-27).
2. ↑  Geografické názvoslovie Základnej mapy ČSSR 1:50 000 z územia Slovenskej socialistickej republiky, 1. Názvy neosídlených geografických objektov, Západoslovenský kraj. Slovenský úrad geodézie a kartografie, č. P-108/1978 z 30.03.1978, Kartografické informácie 10. 122 s. S. 62. Bratislava 1979. 79-904-79.
3. ↑  Geografické názvy okresu Bratislava-vidiek A1. Geografické názvoslovné zoznamy OSN ČSSR. Bratislava: Slovenský úrad geodézie a kartografie, P-212/1982 z 21.10.1982. 68 s. S. 40 a 58. 79-907-83.
4. ↑  Rozhodnutie Úradu geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky č. P-5596/2009 zo dňa 4.9.2009 o štandardizácii 302 názvov vodných tokov. Príloha č. 2. Spravodajca ÚGKK SR, 2009, ročník 41, čiastka 4, s. 73. Dostupné online na  (cit. 2021-05-21).
5. ↑  STANISLAV, Ján. *Slovenský juh v stredoveku II*. 2. vyd. (v LIC 1.). Bratislava : Literárne informačné centrum, 2004. 533 s. ISBN 80-88878-89-6. S. 280.
6. ↑  STANISLAV, Ján. *Slovenský juh v stredoveku I*. 2. vyd. (v NLC – DSL 1.). Bratislava : Národné literárne centrum – Dom slovenskej literatúry, 1999. 485 s. (Svedectvá; zv. 15.) ISBN 80-88878-49-7. S. 73, 238.
7. ↑  Tretie vojenské mapovanie 1882-1883, 1:25 000.
8. ↑  HORŇANSKÝ, Imrich: Slová brod, brázda, brána, vráta a mohyla v slovenských geografických názvoch. In: Kultúra slova, Bratislava, ročník 39, 2005, č. 4, s. 218 - 231. ISSN 0023-5202. Dostupné on line  (2021-06-05).
9. ↑  BELÁKOVÁ, Mária, HLADKÝ, Juraj a ZÁVODNÝ, Andrej: Hydronymia Malého Dunaja. Trnava, Trnavská univerzita v Trnave, Pedagogická fakulta. 2018. 533 s. S. 232. ISBN 978-80-568-0167-3.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Blatiny |
| --- |
| Vodné toky | 
* Banský potok
* Fanglovský potok
* Fofovský potok
* Grobský kanál
* Javorník
* Jurský potok
* Kolársky potok
* Krkavčí potok
* Limbašský potok
* Lúčanka
* Mohylianka
* Mlynský kanál
* Na Pántoch
* Pieskový potok
* Račí potok (Limbach)
* Račiansky potok
* **Blatina - Šúrsky kanál**
* Vidlárová
* Viničniansky kanál
* Žobrák

 |
| Vodné plochy | 
* Kotlíky
* Limbach
* Viničné

 |