recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Duchovnosť** alebo **spirituálnosť** (čiastočné synonymum je aj **spiritualita**) je duchovný ráz. Môže byť chápaná ako opak telesnosti, alebo spôsob nazerania na bytie, či spôsob prežívania bytia nie výlučne v kontexte materiálnej hmoty, resp. tela.

Dalajláma XIV.
--------------

Podľa Dalajlámu má duchovnosť dve úrovne.
Jedna je spojená s náboženstvom, s náboženskou vierou. Pre niektorých ľudí je to veľmi užitočné a pomáha im to. Podľa Dalajlámu pre ľudské bytosti náboženstvo nie je nevyhnutné a bez náboženstva si dokážu poradiť. Základnou vecou je totiž kvalita človeka. 

Dobrý človek, rýdza ľudskosť, to je druhá a základná úroveň duchovnosti, bez ktorej ľudia nemôžu byť. Človek, ktorému to chýba, ktorý nemá dostatok ľudského súcítenia, je duševne osamelý, vnútorne neistý. Taký človek potom nachádza vo svojom okolí niečo nepriateľské alebo negatívne a výsledkom je pocit neistoty a strach. A preto taký človek nemôže byť vnútorne šťastný. Táto druhá úroveň spirituality je teda pre každého nevyhnutná a podstatná. Každý človek sa s ňou rodí a naše matky sú prvé, ktoré nás učia hodnote ľudskosti.

Kresťanstvo
-----------

Podľa katolíckej antropológie človeka je človek prirodzene náboženskou bytosťou a náboženstvo v akejkoľvek forme nevyhnutne potrebuje k svojmu životu a to do tej miery, že aj nenáboženské obsahy má tendenciu zduchovňovať.

K. Minařík
----------

Podľa Minaříka je to bytostná energia alebo substancia, ktorá je diferencovanejšia než duchovosť a ktorú jogíni rozvíjajú do tej miery, že sa im sama ľahko pripomína ako náplň ich bytosti. Táto energia je stále pritomná v bytosti. ale je predsa len do istej miery voľná a schopná rozvoja pomocou vzťahov medzi človekom a jeho vedomím. Duchovnosť možno považovať za akúsi jemnú formu sily v bytostnej štruktúre, ktorej rozvoj je potrebný, aby človek mohol prekonať intelektuálnu stagnáciu, ktorá všeobecne brzdí postup na ceste sociálneho pokroku.

Nedostatočne rozvinutá duchovosť robí bytosti intelektuálne tupšími a tým aj mravne závadnými, čo vedie k rozvíjaniu sa strastných stavov a pocitov. Preto možno duchovnosť považovať za bytostnú kvalitu, ktorej stav v bytosti závisí od podmienok, ktoré možno vytvoriť empirickým postupom i pozitivnou
vierou v Boha, vrúcnosťou a udržovaním nadsvetských psychických kvalít vo vedomí.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Súradnice: Hviezdna mapa 03h 41m 10s; -01° 18′ 07″

**NGC 1409** je galaxia v súhvezdí Býk, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. januára 1785. Gravitačne interaguje so susednou galaxiou NGC 1410 a nachádza na samotnom okraji súhvezdia, tesne na hranici s Eridanom. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.

Galaxie NGC 1409 a NGC 1410 sú spojené viac než 20 000 svetelných rokov dlhý medzigalaktickým mostom so šírkou iba 500 svetelných rokov. Most je výsledkom dávnej zrážky, ktorá spustila intenzívnu tvorbu hviezd v NGC 1410, ale v NGC 1409 je mladých hviezd prekvapivo málo. Tieto dve galaxie sú od nás vzdialené 300 miliónov svetelných rokov a časom sa spoja do jednej galaxie. Jadrá galaxií ležia vo vzájomnej vzdialenosti asi 23 000 svetelných rokov.

  

*… | NGC 1408 | **NGC 1409** | NGC 1410 | …*

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Býk, s. 409.

Pozri aj
--------

* Zoznam NGC objektov
**Propus**| Propus ako najjasnejšia hviezda na okraji snímky na zábere v infračervenom spektre |
| Pozorovacie dátaEpocha 2000,0 |
| **Súhvezdie** | Blíženci |
| **Rektascenzia** | 06h 15m 23s |
| **Deklinácia** | 22° 30′ 21″Súradnice: Hviezdna mapa 06h 15m 23s; 22° 30′ 21″ |
| **Zdanlivá magnitúda (V)** | 3,31 |
| Astrometria |
| **Radiálna rýchlosť (Rv)** | +18 km/s |
| **Vlastný pohyb (μ)** |  RA: ? mas/r  Dek.: ? mas/r |
| **Paralaxa (π)** | 9.34 ± 2.74 mas |
| **Vzdialenosť** | približne 300 ly (približne 110 pc) |
| **Absolútna magnitúda (MV)** | ? |
| Iné označenia |
|  SAO 78135, GSC 1877:1716, HIP 29655, PPM 95649, HD 42995, B+22 1241
Flamsteed-Bayer: 7 (éta) Geminorum  |

**Propus** (**Praepes**, alebo **Tejat Prior**, „predná noha") alebo Eta Geminorum (η Gem/η Geminorum) je hviezda v súhvezdí Blíženci. Je to červený obor s povrchovou teplotou približne 3 600°C a žiarivosťou 2 000-krát väčšou ako žiarivosť Slnka, trojhviezda a premenná hviezda. 

Už pri pohľade cez triéder je nápadne červená. Vzhľadom na teplotu a svietivosť sa odhaduje, že jej priemer je asi 130-násobne väčší ako priemer Slnka. V meraniach priemeru veľkých a chladných hviezd je však typická neistota. Inak to nie je ani v prípade hviezdy Propus, kde má hviezda rôznu veľkosť podľa toho, v akom spektre sa pozoruje. Spôsobuje to tmavý pás oxidu titaničitého v jej spektre. Amatérski astronómovia preukázali, že jasnosť Propusu vzrástla za posledné desaťročie o 0,1 magnitúdy. Hviezda má vyhorené héliové jadro a pomaly vstupuje do novej fázy. Čaká ju osud premennej hviezdy typu Mira. Propus je polopravidelná premenná, ktorý mení svoju jasnosť v perióde asi 223 – 234 dní. Toto kolísanie sa pohybuje v rozsahu 3,2 až 3,9 mag. Má rovnakú farbu ako hviezda Mí Geminorum, ktorá je vhodnou porovnávacou hviezdou. 

Propus má vo vzdialenosti 1,4" sprievodcu s magnitúdou 8,8. Vidieť ho možno len vo väčšom ďalekohľade, pretože v malom ďalekohľade je prežiarený hlavnou zložkou. Druhý sprievodca spektrálneho typu B obieha vo vzdialenosti asi 1 miliardy kilometrov od hlavnej zložky. Je ďalekohľadom nerozlíšiteľný, ale spôsobuje poklesy jasnosti hlavnej zložky každých 8,2 roka, čo je jeho obežná doba. Je obľúbeným objektom amatérskych pozorovateľov premenných hviezd.

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Blíženci, s. 388.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
Súradnice: 48°46′21″S 19°16′51″V﻿ / ﻿48,77250°S 19,28083°V﻿ / 48.77250; 19.28083

**Ľupčiansky hrad** (staršie *Ľupčiansky zámok*) je hrad na Horehroní, nachádzajúci sa nad obcou Slovenská Ľupča. Je to národná kultúrna pamiatka.

Poloha
------

Nachádza sa v údolí Hrona, priamo nad obcou Slovenská Ľupča, asi 10 km východne od Banskej Bystrice. Je postavený na juhovýchodnom okraji Starohorských vrchov v nadmorskej výške cca 440 m n. m. Prístupný je cestou z obce.

Dejiny
------

Hrad s názvom *Liptza* sa písomne spomína v roku 1250 a vznikol na mieste staršieho hradiska po vpáde Mongolov (1241). Významná poloha na prístupovej ceste k stredoslovenským banským mestám urobila z hradu časté sídlo panovníkov. 

V júni 1443 zasiahlo Uhorsko silné zemetrasenie, ktoré hrad veľmi poškodilo. Nasledovali rozsiahle opravy, ďalšie nasledovali po roku 1572, kedy nový správca Pavol Rubigall realizoval jeho prestavbu. V nepokojnom období na prelome 17. a 18. storočia často menil majiteľov a bol opakovane vyrabovaný. Postupne stratil funkciu správneho centra a jeho osud spečatil požiar, po ktorom sa vykonali len nevyhnutné opravy. 

Panovníci využívali novopostavené kaštiele a v opustenom areáli hradu vznikol sirotinec. Neskôr pribudla škola a výchovný ústav pre mladistvých. Počas SNP bol na hrade zriadený zaisťovací tábor pre osoby s údajným fašistickým pozadím pod vedením a kontroverzným pôsobením Jozefa Štaudingera. Po druhej svetovej vojne areál slúžil ako učilište, priestory charity, no aj pre potreby Socialistického zväzu mládeže. Počas 90. rokov hrad spravoval Krajský pamiatkový ústav v Banskej Bystrici, od ktorého ho v roku 2002 prebrali Železiarne Podbrezová. Nový vlastník vykonal na Ľupčianskom hrade rozsiahle rekonštrukčné práce, ktoré výrazným spôsobom zatraktívnili celý areál.

Zaujímavosti
------------

* na hornom hrade sa nachádza do skalného brala vysekaná studňa s hĺbkou 62 metrov, z ktorej vedie úniková chodba mimo hradieb
* na hornom nádvorí sa nachádzajú dva bohato zdobené kamenné portály
* v hornom podlaží hradu sa nachádza hradná kaplnka s freskovou výzdobou a sakristia s bohato maľovaným dreveným stropom
* na dolnom nádvorí sa nachádza tzv. Korvínova lipa s odhadovaným vekom vyše 700 rokov, čím patrí medzi najstaršie lipy v strednej Európe
* nachádzajú sa tu originály sôch z roku 1725, pochádzajúce z morového stĺpu z námestia v Slovenskej Ľupči

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy hradov a zámkov* [PDF online]. Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky, rev. 2017-03-28, [cit. 2020-09-02]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* HOMOLA, Vladimír – TOMEČEK, Oto (eds.): *Hrad Ľupča : Klenot Pohronia vo svetle vekov.* Podbrezová : Železiarne Podbrezová, 2017. 368 s. ISBN 978-80-972801-5-4

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ľupčiansky hrad**

Zdroj
-----

* www.hradlupca.sk
**U Geminorum** je premenná hviezda v súhvezdí Blíženci, prototyp kataklizmickej premennej hviezdy. Je to tesná dvojhviezdna sústava zložená z červenej hviezdy hlavnej postupnosti, ktorá obieha a zakrýva bieleho trpaslíka. Hmota padá z hviezdy hlavnej postupnosti na trpaslíka, vytvára akréčny disk a v mieste dopadu sa zahrieva. Z tohto dôvodu rastie jasnosť bieleho trpaslíka v rozsahu troch až piatich magnitúd. Priemerná magnitúda dvojhviezdy je 8,8 a nachádza sa vo vzdialenosti 250 svetelných rokov. Podľa U Geminorum sa nazýva druh nepravidelných premenných hviezd, ktoré vykazujú náhly vzrast jasnosti.

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Blíženci, s. 390.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
**Dirichletova funkcia** je funkcia, ktorá je definovaná na obore všetkých reálnych čísel a pritom nie je spojitá v žiadnom bode.

Definícia
---------

Dirichletova funkcia D(x) je definovaná následujúcim predpisom:

{\displaystyle D(x)={\begin{cases}{\mbox{1; ak x je racionálne číslo}}\\{\mbox{0; ak x je iracionálne číslo}}\end{cases}}}
Skutočný graf tejto funkcie nemožno žiadnym spôsobom nakresliť ani si ho predstaviť, čo viedlo mnohých matematikov hlavne v 19. storočí k pochybnostiam, či je Dirichletova funkcia skutočne funkciou či akousi „príšerou", ktorá nepatrí do matematiky. Dnes už matematika celkom bez námietok uznáva aj omnoho zvláštnejšie funkcie.

Vlastnosti
----------

Vlastnosti Dirichletovej funkcie: 

* nie je spojitá v žiadnom bode
* nemá dokonca v žiadnom bode limitu a to ani jednostrannú.
* nie je monotónna na žiadnom intervale.
* nadobúda maximum v každom racionálnom bode a minimum v každom iracionálnom bode
* Lebesgueov integrál cez celý definičný obor je rovný 0, jej Newtonov integrál ani Riemannov integrál neexistujú

Lebesgueov integrál Dirichletovej funkcie
-----------------------------------------

Môžeme ho uviesť napr. na intervale {\displaystyle \mathbf {I} =\langle 0,1\rangle }, podľa teórie Lebesgueovho integrálu má byť interval cez ktorý integrujeme lebesgueovsky merateľný. Interval {\displaystyle \mathbf {I} =\langle 0,1\rangle } je podmnožina množiny reálnych čísel, teda je to zjednotenie množiny racionálnych čísel a množiny iracionálnych čísel (teda množina iracionálnych čísel je rovná množinovému rozdielu reálne čísla – racionálne čísla :{\displaystyle \mathbb {R-Q} }.Podľa teórie Lebesgueovej miery je miera množiny  :{\displaystyle \mathbb {Q} } (racionálne čísla) rovná 0, :{\displaystyle \mu (\mathbf {Q} )=0}, pretože ide o spočítateľnú množinu, teda príspevok všetkých racionálnych čisel k integrálu je 0. Podľa teórie Lebesgueovej miery je miera množiny  :{\displaystyle \mu (\mathbf {R-Q} )=1} ( na intervale {\displaystyle \mathbf {I} =\langle 0,1\rangle } ). V iracionálnych čislach je však {\displaystyle \ D(x)=0}, teda aj príspevok iracionálnych je rovný 0.
Teda platí, že {\displaystyle \int \_{\mathbf {I} }D(x)\mathrm {d} x=0}.

Pozri aj
--------

* Riemannova funkcia
Kostol s farou zo severu
Zázračný obraz *Panny Márie Fulneckej*
**Rímskokatolícky farský kostol Najsvätejšej Trojice** vo Fulneku je stavba z polovice 18. storočia, po zámku hlavná dominanta mesta. Patrí k umelecky najvýznamnejším barokovým stavbám celej severovýchodnej Moravy. Stojí na mieste pôvodného farského kostola, doloženého už v 13. storočí.

K výstavbe nového chrámu došlo v súvislosti s rastúcim kultom miestneho zázračného obrazu *Panny Márie Pomocnice,* o ktorom sa verí, že ronil slzy a že po modlitbe u neho došlo k niekoľkým uzdraveniam.

Architektom chrámu bol Mikuláš Thalherr, interiér kostola je vyzdobený nástennými maľbami Josefa Ignáce Sadlera, obrazy Ignáce Viktorina Raaba a Felixe Ivo Leichera i ďalším hodnotným mobiliárom.

Referencie
----------

1. ↑  Gavendová, Marcela & Koubová, Marta & Levá, Pavla. (1996). *Kulturní památky okresu Nový Jičín.* Nový Jičín: Okresní úřad; Ostrava: Památkový ústav. ISBN 80-85034-14-X. Str. 40.  
Kuča, Karel. (1996). *Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku.* I. díl. Praha: Libri. ISBN 80-85983-13-3. Str. 857.
2. ↑  Demel, Phillip. (1869). *Die Pfarrkirche in Fulnek und das Mariabild am Hochaltar.* Fulnek: Verlag des Verfaſſers. Str. 3–10.
3. ↑  Trapl, Miloš & Kraváček, František. (1993). *Komenského Fulnek.* Praha: Pressfoto. ISBN 80-7046-085-7. Str. 38.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kostol Najsvätejšej Trojice (Fulnek)**

Externé odkazy
--------------

* Článok na stránke fulneckej farnosti Archivované 2007-08-30 na Wayback Machine
* Článok na stránke mesta Fulnek Archivované 2007-08-31 na Wayback Machine
Pragmatická sankcia
**Pragmatická sankcia** (lat. *Sanctio Pragmatica*, nem. *Pragmatische Sanktion*) je nariadenie cisára Karola VI. z 19. apríla 1713 o nástupníctve v habsburských krajinách, ktoré sa stalo základným zákonom habsburského a neskôr rakúsko-uhorského štátu až do roku 1918. Ustanovila nedeliteľnosť monarchie a nové pravidlá nástupníctva, ktoré zaisťovali nástupníctvo i po ženskej línii. Vlastne je to zákon umožňujúci ženám nastúpiť na trón. Najprv ju nechcela uznať šľachta a panovníci vôbec, ale potom na to postupne pristúpili (1723). Hoci ju časom uznala väčšina európskych panovníkov, nezabránila vojne o habsburské dedičstvo, ktorá vypukla krátko po Karolovej smrti.

Literatúra
----------

* URFUS, Valentin. *Pragmatická sankce. 19.4.1713 : : rodný list podunajské monarchie*. 1. vyd. Praha : Havran, 2002. 152 s. ISBN 80-86515-11-7. (po česky)

Externé odkazy
--------------

* Reprodukcia Pragmatickej sankcie (po nemecky)
* Text Pragmatickej sankcie (po nemecky)
*Tento článok sa týka bridžu a používa špecifickú bridžovú terminológiu. Pozri článok Bridžová terminológia pre vysvetlenie neznámych slov a fráz. Pokiaľ tam nejaký termín nenájdete, upozornite na to prosím v diskusii.*
**Bridžové počítačové programy** možno typologicky rozdeliť do nasledujúcich druhov:

* skórovacie programy
* licitačné programy
* hracie programy
* generátory rozdaní
* klienty pre hranie bridžu na internete
* výukové programy pre výuku licitácie alebo zohrávky

Skórovacie programy
-------------------

Skórovacie programy slúžia na ľahšiu administráciu turnaja. Jednotlivé bridžové federácie zvyknú používať ten istý skórovací program, ktorý okrem samotného vyhodnotenia turnaja vytvorí aj súbor, ktorý sa prenesie online do centrálnej evidencie a centrálna evidencia za turnaj pridelí príslušné majstrovské body.

V spolupráci so zariadením Bridgemate, môžu byť výsledky k dispozícii priebežne aj s prípadným zaznamenaním priebehu licitácie a zohrávky a uložené vo forme PBN súboru.

Licitačné programy
------------------

Licitačné programy slúžia na tréning toho ktorého licitačného systému.

Hracie programy
---------------

Hracie programy umožňujú nielen licitovať ale aj zohrávať partiu. Väčšinou umožňujú pracovať aj so súbormi, v ktorých sú zaznamenané už odohrané turnaje a tak sa hráč môže porovnávať aj so svetovou elitou. Niektoré takéto programy umožňujú aj hru po sieti. V nastaveniach si hráč môže zvoliť licitačný systém, ktorý bude používať jeho linka a môže tiež zvoliť, aký systém bude používať protilinka. Takto možno trénovať obranu proti rôznym licitačným systémom.

* Stránka programu GIB, viacnásobný majster sveta
* Program Jack, majster sveta 2001, 2002, 2003, 2004 a 2006

Generátory rozdaní
------------------

Generátory rozdaní slúžia pre automatické generovanie rozdaní pre bridžové turnaje. Zvyknú byť prepojené z miešačkou, ktorá takto vygenerované rozdania pomocou čiarových kódov na kartách aj reálne namieša. Generátor rozdaní musí byť navrhnutý tak, aby ním generované rozdania zodpovedali pravdepodobnosti. Možno ho však aj parametrizovať, keď napríklad pre účely výuky tréner potrebuje vygenerovať rozdania určitého typu.

Klienty pre hranie bridžu na internete
--------------------------------------

Bridž možno hrať online na mnohých serveroch prístupných cez internet. Slovenskí hráči hrávajú hlavne na serveri BBO. Online možno hrať priateľský bridž pri virtuálnom stole, možno zorganizovať zápas družstiev alebo sa možno prihlásiť do turnaja.

* BBO server - bezplatný, s možnosťou hrania platených turnajov o ceny
* Server SWAN, bezplatná hra pri stolíku, účasť na turnajoch platená
* Server Yahoo, bezplatný[nefunkčný odkaz]
Schéma trate
**Dniprovské metro** (ukr. Дніпровський Метрополітен; *Dniprovskyj metropoliten*) je podzemná rýchlodráha v Dnipre. V súčasnosti ho tvorí jedna linka so šiestimi stanicami.

Je to tretia podzemná rýchlodráha na Ukrajine. Funguje od roku 1995, v prevádzke je od 5:30 do 23:00 a ročne prepraví okolo 8 miliónov cestujúcich. Rozchod koľají je 1 524 mm a napätie je 824 V.

Dejiny a budúcnosť
------------------

Metro bolo otvorené 29. decembra 1995 so šiestimi stanicami a dĺžkou 7,1 km. Ďalšie tri stanice na 2,1 km dlhom úseku východne od súčasne prevádzkovanej trate sú vo výstavbe. S ich otvorením sa počítalo v roku 2024, no po začiatku ruskej invázie na Ukrajinu sa stavebné práce zastavili, pretože turecká firma, ktorá ich vykonávala, odišla z krajiny. Perspektívne je plánovaná druhá linka, ktorá by mala viesť pod riekou Dneper. Celkovo by mala mať sieť dĺžku 80 km a tri linky.

Stanice
-------

Zo šiestich staníc je päť hlboko založených a jedna plytko založená. Štyri sú jednoloďové, jedna pilierová a jedna plytko založená pilierová trojloďová. Výzdoba staníc je v typickom sovietskom štýle, často je použitý mramor a ostatné druhy dekoratívneho kameňa.

Vozidlový park
--------------

V prevádzky sú vozidlá série 81-71 podobné ako v Prahe, Budapešti a Varšave. V čase otvorenia metra jazdili v päťvozových súpravách, ktoré boli neskôr skrátené na troj- a štvorvozové kvôli nízkemu využitiu podzemnej rýchlodráhy.

Stanice
-------

Prevádzkované stanice:

* Pokrovska
* Prospekt Svobody
* Zavodska
* Metalurhiv
* Metrobudivnykiv
* Vokzaľna

Rozostavané stanice:

* Teatraľna
* Centraľna
* Muzejna

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dniprovské metro**

Externé odkazy
--------------

* Informácie na stránkach Urbanrail.net Archivované 2008-06-04 na Wayback Machine (po anglicky)
* Informácie na stránkach mesta (po anglicky)
* Stránka o všetkých podzemných dráhach bývalého ZSSR (po rusky) (po nemecky)
* Profil prevádzky na stránke Subways.net Archivované 2010-02-18 na Wayback Machine (po anglicky)

| * z
* d
* u
Metrá v Európe |
| --- |
| Stredná Európa | 
* Berlín
* Budapešť
* Hamburg
* Lausanne
* Mníchov
* Norimberg
* Praha
* Serfaus
* Varšava
* Viedeň

 |
| Západná Európa | 
* Amsterdam
* Brusel
* Lille
* Londýn
* Lyon
* Marseille
* Newcastle
* Paríž
* Rennes
* Rotterdam
* Toulouse

 |
| Južná Európa | 
* Barcelona
* Bilbao
* Janov
* Catania
* Lisabon
* Madrid
* Miláno
* Neapol
* Palma
* Rím
* Sevilla
* Turín

 |
| Severná Európa | 
* Helsinki
* Kodaň
* Oslo
* Štokholm

 |
| Juhovýchodná Európa | 
* Atény
* Belehrad
* Bukurešť
* Istanbul
* Sofia

 |
| Východná Európa | 
* Dnipro
* Charkov
* Kazaň
* Kyjev
* *Kryvyj Rih*
* Minsk
* Moskva
* Nižnij Novgorod
* Petrohrad
* Samara
* *Volgograd*

 |

1. ↑   *Заступник Філатова назвав нові терміни закінчення будівництва метро у Дніпрі – новини Дніпра* [online]. www.depo.ua, [cit. 2024-03-05]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
2. ↑   *Dnipro to appeal to Turkish Embassy, intl business associations due to unscrupulous metro contractor* [online]. Interfax-Ukraine, [cit. 2024-03-05]. Dostupné online. (po anglicky)
Mapa siete
**Charkovské metro** je podzemná rýchlodráha v Charkove, ktorá má tri linky usporiadené v centre mesta do prestupného trojuholníka.

Sieť má dĺžku 35,4 km a 28 staníc. Konštrukčne ide o klasické metro sovietskeho typu s razenými stanicami v centre mesta a hĺbenými stanicami na okraji.

Dejiny
------

Prvé projekty na vybudovanie metra sa objavili v časoch, keď bol Charkov hlavným mestom Ukrajiny. V 30. rokoch sa úrady premiestnili do Kyjeva, v druhej svetovej vojne mesto utrpelo ťažké škody a s výstavbou metra sa preto v 50. rokoch začalo najprv v Kyjeve.

V 60. rokoch sa začala ukazovať nedostatočná kapacita povrchovej dopravy a v roku 1968 sa začalo s výstavbou podzemnej rýchlodráhy.

O sedem rokov neskôr, 23. augusta 1975, bol otvorený prvý úsek metra s dĺžkou 10,4 km s ôsmimi stanicami. Na rozdiel od starších sietí podobného typu v bývalom ZSSR malo v Charkove metro pôsobiť skôr moderne ako ozdobne, preto sa stvárnenie mnohých staníc zaobišlo bez nákladných dekoratívnych prvkov známych z moskovského alebo petrohradského metra. Stanice sú však poňaté vo veľkolepom štýle, na ich obklad bolo použité množstvo mramoru a žuly, osvetlenie mnohých staníc zabezpečujú lustre.

V budúcnosti sa počíta s rozovjom siete, v roku 2025 má existovať 30 km nových tratí, počíta sa aj s vetvením existujúcich tratí. Rozširovanie metra postupuje pomaly, v 90. rokoch bola otvorená nová linka Olexijivska. V polovici 1. desaťročia 21. storočia pribúdali nové stanice, nie však nové úseky s mnohými stanicami ako predtým.

Linkové vedenie
---------------

| # | Názov | Rok otvorenia | Dĺžka | Počet staníc |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Cholodnohirsko-Zavodska | 1975 | 17,3 km | 13 |
| 2 | Saltivska | 1984 | 10,3 km | 8 |
| 3 | Olexijivska | 1995 | 7,9 km | 7 |
|  | Celkom |  | 35,4 km | 28 |

Vozový park
-----------

Dopravu zabezpečujú päťvozové súpravy typu 81-71 v niekoľkých sériách.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **metro v Charkove**.

Externé odkazy
--------------

* 
* 
* Informácie na stránkach Urbanrail.net (po anglicky) Archivované 2008-03-30 na Wayback Machine
* Informácie na stránkach dopravcu (po rusky) Archivované 2009-06-25 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
Metrá v Európe |
| --- |
| Stredná Európa | 
* Berlín
* Budapešť
* Hamburg
* Lausanne
* Mníchov
* Norimberg
* Praha
* Serfaus
* Varšava
* Viedeň

 |
| Západná Európa | 
* Amsterdam
* Brusel
* Lille
* Londýn
* Lyon
* Marseille
* Newcastle
* Paríž
* Rennes
* Rotterdam
* Toulouse

 |
| Južná Európa | 
* Barcelona
* Bilbao
* Janov
* Catania
* Lisabon
* Madrid
* Miláno
* Neapol
* Palma
* Rím
* Sevilla
* Turín

 |
| Severná Európa | 
* Helsinki
* Kodaň
* Oslo
* Štokholm

 |
| Juhovýchodná Európa | 
* Atény
* Belehrad
* Bukurešť
* Istanbul
* Sofia

 |
| Východná Európa | 
* Dnipro
* Charkov
* Kazaň
* Kyjev
* *Kryvyj Rih*
* Minsk
* Moskva
* Nižnij Novgorod
* Petrohrad
* Samara
* *Volgograd*

 |
**Augustín (Gustáv) Teofil Libai** (\* 5. jún 1812, Banská Bystrica – † 29. jún 1853, Mehadia, Sedmohradsko) bol lekár.

Rodina
------

* otec Samuel Libai
* matka Anna Rosina Friderica Carolina rod. Schröppelová
* brat Karol Ľudovít Libai

Životopis
---------

Gustáv Teofil sa narodil 4. júna 1812. Krstnými rodičmi boli 5. júna 1812 Gottlieb Zendy s manželkou Rozáliou z Bratislavy a Ľudovít Kolbenheyer s manželkou Teréziou z Banskej Bystrice. V bežnom živote používal neskôr iba krstné meno Gustáv.

V rokoch 1821 –1824 navštevoval donatistickú a gramatickú triedu na tunajšom evanjelickom gymnáziu. V Bratislave vyštudoval medicínu a stal sa lekárom. Bol o. i. aj autorom práce o príprave liečiv zo zlúčenín jódu, venoval sa výskumu a liečeniu syfilisu, prispieval do odbornej medicínskej tlače. Pôsobil ako cisársko-kráľovský banský fyzikus v Sedmohradsku v Oravici.

Gustáv Libay sa ako 32-ročný oženil. V Budíne si 16. novembra 1844 vzal za manželku katolíčku a budínsku rodáčku Rozáliu Unger (14. február 1811 – 24. december 1899). Po sobáši žili manželia v Oravici, kde sa im narodili tri deti.

Na jednej zo služobných ciest ochorel Gustáv Libay na kiahne, z ktorých sa liečil v kúpeľnom meste Mehadia v juhozápadnom Rumunsku. Tam 29. júna 1853 ako 41-ročný nečakane zomrel. 30. júna 1853 ho pochoval miestny rímskokatolícky kňaz Ján Knezevich v Herkulových kúpeľoch (Bâile Herculane) v Mehadii. Po smrti Gustáva Libaya žila vdova Rozália v Budíne, kde počas vianočných sviatkov 24. decembra 1899 vo veku osemdesiatosem rokov zomrela.

Dielo
-----

* *Dissertatio inauguralis-pharmalogica de jodo*, Viedeň roku 1837

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník
* GLOCKO, Filip: *Samuel Libay - život a dielo banskobystrického zlatníka.*Banská Bystrica, Stredoslovenské múzeum, 2018, ISBN 978-80969866-7-5

* ŽILÁK, Ján: *Genealógia zlatníckeho rodu Libayovcov z Banskej Bystrice.* In: Banská Bystrica. Historicko-etnologické štúdie 1. [Zostavila]: Bitušíková, Alexandra. Banská Bystrica, Inštitút sociálnych a kultúrnych štúdií – Fakulta humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici 2000. ISBN 80-8055-324-6, s. 74 – 94.

* ŽILÁK, Ján: *Genealógia zlatníckeho a strieborníckeho rodu Libayovcov.* In: Medzinárodný seminár – Európske ložiská striebra a vplyvy ich ťažby na životné prostredie SBM Banská Štiavnica 2002, ISBN 80-88924-23-5, s. 113 – 124.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike - evanjelická farnosť; pokrstený ako Theophilus Gustavus Libay
Klinské rašelinisko
**Vrchovisko** je druh rašeliniska, ktoré sa nachádza vo vyšších polohách. Je zásobované hlavne zrážkovou vodou a chudobné na živiny.

Vyvýšená časť sa nazýva bult a nízka časť šlenok alebo jazierko. Druhovo je tento biotop chudobný, hlavnú časť tvoria kyslomilné a vlhkomilné druhy nenáročné na živiny, hlavne rašelinníky ale aj ostrice a sitiny.

Vrchovisko vzniká hlavne dvoma spôsobmi, terestrializáciou (postupné zazemnenie vodnej plochy) a paludifikáciou (vytvorenie priamo na povrchu horniny v dôsledku vysokých zrážok).

Typy vrchovísk:

* vlastné vrchovisko (angl. raised bogs) – ich tvar je vyklenutý, na okraji s odvodňovacím systémom slatinného charakteru (zamokrená zóna = lagg)
* pokryvné vrchovisko (angl. blanked bogs) – tvar kopíruje terén, nemá odvodňovací systém

Výskyt na Slovensku
-------------------

Na území Slovenska sa vyskytujú vrchoviská hlavne v CHKO Horná Orava a vo Vysokých Tatrách. Najväčšie vrchovisko na Slovensku, s rozlohou 15,3 ha, je Klinské rašelinisko pri obci Klin. Najvýznamnejším vrchoviskom v TANAPe je prírodná rezervácia Medzi bormi.

Referencie
----------

1. ↑   *Natura 2000 - Sústava chránených území členských krajín EÚ* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR, [cit. 2024-02-25]. Dostupné online.
2. 1 2  STANOVÁ, Viera. *Rašeliniská Slovenska*. Banská Bystrica : DAPHNE - Inštitút aplikovanej ekológie, 2000. 194 s. ISBN 80-967471-9-3.
3. ↑  MIKULÁŠOVÁ, Dorota. Orava má najväčšie vrchovisko, vedci doň zapichli sondy. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2023-05-29. Dostupné online [cit. 2024-02-25]. ISSN 1335-4418.
**Karol Fridrich Bádensky** (\* 22. november 1728, Karlsruhe, Rímsko-nemecká ríša – † 10. jún 1811, Karlsruhe, Pruské kráľovstvo) bol zjednotiteľ Bádenska, markgróf bádensko-durlašský (1738 – 1771), bádensko-bádensky (1761 – 1771), neskôr markgróf bádensky (1771 – 1803/1806), ešte neskôr kurfirst bádensky (1803 – 1806) a nakoniec prvý bádensky veľkovojvoda (1806 – 1811).

Životopis
---------

Narodil sa ako starší z dvoch synov dedičného princa Fridricha Bádensko-durlašského a Amálie Nasavsko-dietzskej.

Vláda
-----

Bádensko bolo od 12. storočia po väčšinu času s krátkymi výnimkami rozdelené medzi vetvy rodu Zähringenovcov. V roku 1771 sa Karol Fridrich ako markgróf Bádenska-Durlachu rozhodol, potom čo zdedil susedné markgrófstvo Báden-Bádensko, prijať dlhšiu dobu nepoužívaný titul markgrófa bádenského a postupne zjednotiť Bádensko vrátane okolitých biskupstiev, čo sa mu definitívne podarilo medzi rokmi 1805 – 1810.

V roku 1803 mu Napoleon Bonaparte udelil kurfirstský hlas (v tom čase ním zjednocované Bádensko malo menej ako polovicu z budúceho územia). Bádenské markgrófstvo a zároveň kurfirstvo zaniklo v roku 1806 povýšením na veľkovojvodstvo a zánikom Svätej ríše rímskej.

Deti
----

28. januára 1751 sa oženil s Karolínou Lujzou Hesensko-darmstadtskou (\* 1723 – † 1783). Narodilo sa im päť detí:

* Karol Ľudovít (\* 14. február 1755 – † 16. december 1801) ∞ 1775 landgrófka Amália Hesensko-darmstadtská (\* 1754 – † 1832)
* Fridrich (\* 29. august 1756 – † 28. máj 1817) ∞ 1791 princezná Lujza Nasavsko-usingenská (\* 1776 – † 1829)
* Ľudovít I. (\* 9. február 1763 – † 30. marec 1830) ∞ 1818 grófka Katharina Werner von Langenstein
* syn (\*/† 29. júl 1764)
* Luise Auguste (\* 8. január 1767 – † 11. január 1767)

24. novembra 1787 uzavrel morganatické manželstvo s Lujzou Karolínou z Hochbergu (\* 1768 – † 1820). Mali päť detí:

* Leopold I. (\* 29. august 1790 – † 24. apríl 1852) ∞ Žofia Vilhelmína Švédska (\* 1801 – † 1865)
* Viliam (\* 8. apríl 1792 – † 11. október 1859) ∞ Alžbeta Alexandra Württemberská (\* 1802 – † 1864)
* Friedrich Alexander (\* 10. jún 1793 – † 18. jún 1793)
* Amália (\* 26. január 1795 – † 4. september 1869) ∞ 1818 knieža Karol Egon II. z Fürstenbergu (\* 1796 – † 1854)
* Maximilian (\* 8. december 1796 – † 6. marec 1882)

Referencie
----------

1. ↑  VON WEECH, Friedrich von. *Karl Friedrich, Großherzog von Baden* [online]. [Cit. 2010-07-26]. S. 241–248. Dostupné online. (German)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karol Fridrich Bádenský**

Externé odkazy
--------------

* deutschemonarchie.de – Karl Friedrich von Baden
* Klopstock und Karl Friedrich von Baden

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Karel Fridrich Bádenský na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12105209g
* GND: 118560166
* ISNI: 0000000066291104
* LCCN: n81091819
* VIAF: 77107872
* WorldCat: lccn-n81091819
**Zacharie Astruc** (\* 8. február 1833, Angers - 24. máj 1907, Paríž), bol francúzsky umelecký kritik, novinár, básnik, skladateľ, maliar a sochár.

Životopis
---------

Astruc pracoval ako novinár a kritik umenia pre časopisy *Echo du Nord* a *Pays*. Neskôr založil časopis *Mascarille* a v roku 1872 v Madridu *L'espagne nouveau*. Navyše, on bol ko-editorom literárne kolekcie *Le quart d'heure*.

Univerzálny Astruc hral dôležitú úlohu na parížskej umeleckej scéne druhej polovice 19. storočia. Poznal sa s Henri Fantin-Latourom a Edouardom Manetom. Astruc bol jedným z prvých zástancov maliarstva Maneta a napísal báseň na jeho obraz *Olympia*. Portrét Astruca vytvoril Frédéric Bazille aj Monet. Vo svojich spisoch hájil napríklad Clauda Moneta a Alphonse Legrose. Medzi jeho priateľmi bol tiež maliar Emile Auguste Carolus-Duran. Neskôr sa venoval maliarstvu a sochárstvu. Jeho *Predajca masiek* v Jardin du Luxembourg je jedným z jeho najznámejších diel.

Dielo
-----

* Roses négligemment jetées sur un vase*Roses négligemment jetées sur un vase*
* Intérieur Parisien*Intérieur Parisien*
* Les Prèsents Chinois*Les Prèsents Chinois*
* Predajca masiek Jardin du Luxembourg*Predajca masiek*   
Jardin du Luxembourg

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zacharie Astruc**

Literatúra
----------

* Sharon Flescher: *Zacharie Astruc: critic, artist and japoniste*, Garland, New York 1978, ISBN 0-8240-3226-8

Externé odkazy
--------------

* Zacharie Astruc na *artcyclopedia.com* (en)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zacharie Astruc na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12105995t
* GND: 122284682
* ISNI: 0000000115930276
* LCCN: n78013262
* ULAN: 500012366
* VIAF: 9877616
* WorldCat: lccn-n78013262
Ellinghamov diagram pre niekoľko kovov udávajúci voľnú energiu tvorby oxidov kovov a zodpovedajúci parciálny tlak kyslíka v rovnováhe.
**Ellinghamov diagram** je graf znázorňujúci teplotnú závislosť stability zlúčenín. Táto analýza sa zvyčajne používa na vyhodnotenie jednoduchosti redukcie oxidov kovov a sulfidov. Tieto diagramy prvýkrát skonštruoval Harold Ellingham v roku 1944. V metalurgii sa Ellinghamov diagram používa na predpovedanie rovnovážnej teploty medzi kovom, jeho oxidom a kyslíkom. Ellinghamov diagram znázorňuje zmenu Gibbsovej voľnej energie pre každú oxidačnú reakciu ako funkciu teploty.

Rovnovážny tlak kyslíka
-----------------------

Z Ellinghamovho diagramu je možné odčítať rovnovážny tlak kyslíka, oxidu kovu, pri ľubovoľnej teplote. Najprv nanesieme zvislicu pretínajúcu požadovanú teplotu a nájdeme jej priesečník s posudzovaným oxidom. Nájdeným priesečníkom a bodom O (vľavo, hore) vedieme priamku, ktorá nám pretne Richardonovú nomografickú stupnicu, tu označenú ako PO2 a pomocou tohto priesečníku odčítame z nomografickej stupnice rovnovážny tlak kyslíka oxidu kovu, pri definovanej teplote.

Stabilita oxidov
----------------

Exotermická reakcia termitu použitá pri zváraní koľajníc.
Čím je hodnota Gibbsovej voľnej energie menšia (zápornejšia), tým je oxid stabilnejší. Uvedené platí aj relatívne, teda oxid v diagrame znázornený nižšie, je stabilnejší, ako oxid znázornený vyššie. Preto je možné redukovať oxidy kovov iným, čistým kovom, ktorý má vyššiu afinitu ku kyslíku, pričom získame kov a stabilnejší oxid, čo sa využíva napríklad v prípade exotermickej reakcie termitu.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  TRPČEVSKÁ, Jarmila. *Pyrometalurgický spôsob výroby kovov, s.78* [online]. Košice: TUKE, Fakulta materiálov, metalurgie a recyklácie, [cit. 2023-09-03]. Dostupné online.
2. ↑   *Ellingham Diagrams* [online]. UNIVERSITY OF CAMBRIDGE, [cit. 2023-09-03]. Dostupné online. (anglicky)
3. ↑  
ELLINGHAM, Harold. *Redukovateľnosť oxidov a sulfidov v metalurgických procesoch* [online]. Londýn: J. Soc. Chem. Ind. máj, 1944, [cit. 2023-09-03]. Dostupné online. (anglicky)
4. ↑  University of Cambridge. *Interaktívny Ellinghamov diagram* [online]. doitpoms.ac.uk, [cit. 2023-09-10]. Dostupné online. (anglicky)

Pozri aj
--------

* Gibbsova voľná energia
* ISRU
* Metalurgia
* Termit (chémia)
* Termodynamika

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ellingham diagram na anglickej Wikipédii.*
Príslušník kmeňa Masajov v Keni
**Negroidná rasa** (synonymá pozri nižšie) je primátna rasa, ktorej príslušníci sa vyznačujú tmavou kožou, kučeravými vlasmi, širokým nosom, hrubými perami. Vyskytuje sa najmä v Afrike a Austrálii. V užšom zmysle nezahŕňa Austráliu a okolie (t.j. australoidnú rasu) a potom sa označuje ako **negr(o)idná rasa/negr(o)idi/čierna rasa/ekvatoriálna rasa/rovníková rasa** v užšom zmysle alebo **africká rasa**.

Synonymá
--------

K iným názvom patria: **negridná rasa, negroidi, negridi, čierna rasa, ekvatoriálna rasa, rovníková rasa, negro-australoidná rasa**, **melanodermi**, **ullotrichovia**; neodborne (najmä pre africkú časť) **černosi**, zastarano **muríni**, pejoratívne (len pre africkú časť) **negri**; v USA aj **Afroameričania**; slovo rasa možno nahradiť slovom **plemeno**.

Opis
----

Tmavá pigmentácia sa nachádza takmer na celom povrchu tela s výnimkou napríklad dlaní. Je spôsobená zvýšeným obsahom melanínu v koži. Negroidi žijú predovšetkým v subsaharskej Afrike, ďalej sú to domorodí obyvatelia Austrálie, Oceánie a Novej Guiney. Vzhľadom na to, že v minulosti boli černosi často využívaní ako otroci, tvoria dnes významnú menšinu aj v iných štátoch, napríklad v USA, kde sú oficiálne nazývaní Afroameričania.

Referencie
----------

1. ↑  melanodermi. In: *Pyramída*. s. 3099-3100.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Sir **Joshua Reynolds** (\* 16. júl 1723, Plympton, Spojené kráľovstvo – † 23. február 1792, Londýn) bol anglický maliar, jeden z najznámejších a najúspešnejších anglických portrétistov svojej doby. Je považovaný za zakladateľa anglickej umeleckej školy.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine chudobného učiteľa blízko Plymouthu. V roku 1750 odišiel vďaka pomoci bohatých priateľov do Talianska študovať maliarske umenie Raffaela, Tiziana a Michelangela, ktorého obdivoval najviac.

O tri roky, po návrate do Anglicka, sa začal venovať maľbe podobizní. V roku 1769 dosiahol významné spoločenské ocenenie, keď ho povýšili do šľachtického stavu a stal sa prvým prezidentom londýnskej Kráľovskej akadémie. 

Najradšej maľoval detské a ženské podobizne, počas svojho života vytvoril viac ako dvetisíc portrétov. 

Reynolds bol usilovný maliar, na konci svojho života však prestal vidieť na jedno oko, kvôli čomu bol nútený prestať maľovať.

Zomrel 23. február 1792 ako starý mládenec. Je pochovaný v Katedrále sv. Pavla v Londýne.

Galéria
-------

*Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.*

* Portrét Lady Cockburnovej a jej troch synov, 1773*Portrét Lady Cockburnovej a jej troch synov*, 1773
* Anne Bingham, 1786*Anne Bingham*, 1786
* 1787 1787
* Penelope Boothby, 1788*Penelope Boothby*, 1788

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Joshua Reynolds**

Autoritné údaje: * abART: 59680
* BnF: 12032127v
* GND: 118744771
* ISNI: 0000000108815237
* LCCN: n84168483
* NK ČR: xx0012103
* ULAN: 500004539
* VIAF: 27081216
* Web umenia: 8482
* WorldCat: lccn-n84168483
**Josef Jungmann** (\* 16. júl 1773, Hudlice – † 14. november 1847, Praha) bol český filológ, spisovateľ a prekladateľ, predstaviteľ českého národného obrodenia (jeho druhej fázy, ktorá je niekedy nazývaná preromantická).

Položil základy modernej češtiny a spôsobu jej rozvíjania. Oponoval zemskému vlastenectvu presadzovanému najmä šľachtou a kládol dôraz na jazykovú koncepciu národa, ktorá sa počas obrodenia presadila najviac a prevláda v českej kultúre dodnes. Jeho najväčším dielom bol päťdielny *Slovník česko-nemecký*, ktorý vyšiel v rokoch 1835 – 1839. Veľké úsilie venoval prekladaniu - z angličtiny (Miltonov *Stratený raj*), francúzštiny (Chateaubrindova *Atala*), nemčiny (Goethe, Schiller, Herder) i ruštiny (Karamzin, *Slovo o pluku Igorovom*).

Referencie
----------

1. ↑  Matriční záznam o narození a křtu
2. ↑  Machala, Lubomír, Petrů, Eduard: *Panorama české literatury*, Olomouc, Rubico 1994.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Josef Jungmann**

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránkach Masarykovej univerzity v Brne

Autoritné údaje: * abART: 15926
* BnF: 12416029h
* GND: 118776509
* ISNI: 0000000108782340
* LCCN: n81063280
* NK ČR: jk01052183
* VIAF: 22229790
* WorldCat: lccn-n81063280
Súradnice: 42°03′42″S 24°44′50″V﻿ / ﻿42,0616857°S 24,7471909°V﻿ / 42.0616857; 24.7471909

**Činarite** (bulh. Чинарите, doslova *Platany*) je chránená lokalita nachádzajúca sa na východnom okraji dediny Belaštica v južnom Bulharsku v Plovdivskej oblasti.

Charakteristika
---------------

Chránená lokalita *Činarite* predstavuje zalesnený areál, pričom porast je tvorený vekovitou monokultúrou platanov východných (*Platanus orientalis*). Vek stromov lokalite sa pohybuje v rozmedzí medzi 500 – 1000 rokmi.

Ochrana a predmet ochrany
-------------------------

Kategória: chránená lokalita

Rozloha: 1,13 ha

Chránená lokalita bola na území areálu vyhlásená rozkazom č. PD–835 Ministerky životného prostredia a vôd Nony Karadžovej zo dňa 14. 11. 2011. Rozkaz bol uverejnený v Štátnom vestníku č. 96 z roku 2011. Chránená lokalita bola vyhlásená na ploche 1,13 hektára. Dôvodom vyhlásenia chránenej lokality Činarite je ochrana vekovitej monukultúry platanu východného (*Platanus orientalis*), ktorá patrí k jedným z mála podobných lokalít na území Bulharska. V registri chránených území je chránená lokalita *Činarite* vedená pod kódom 527.

Zaujímavosti
------------

* V areáli chránenej lokality Činarite sa nachádza jeden z najstarších platanov východných v Bulharsku, ktorého vek je okolo 1100 rokov a obvod kmeňa dosahuje približne 13,7 metra.
* V blízkosti areálu sa nachádzajú zvyšky osmanskej strážnej veže.

Galéria
-------

* Z chránenej lokality ČinariteZ chránenej lokality Činarite
* Z chránenej lokality ČinariteZ chránenej lokality Činarite
* Z chránenej lokality ČinariteZ chránenej lokality Činarite
* Tabuľa označujúca chránenú lokalituTabuľa označujúca chránenú lokalitu

Referencie
----------

1. 1 2 3  KIRADŽIEV, Svetlin. Enciklopedičen geografski rečnik na Bălgarija. Sofia : Iztok-Zapad. 2013. 628 s. ISBN 6191521421. S. 42. (po bulharsky)
2. 1 2 3 4 5 6 7  eea.government.bg
3. 1 2  rodopi-bg.org
4. 1 2 3 4 5 6  www.rodopi-bg.org
5. 1 2 3 4 5 6 7 8  bepf-bg.org

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Činarite**
**Joseph Blatter**, známy ako Sepp („Giuseppe") Blatter, (\* 10. marec 1936, Visp, kantón Valais, Švajčiarsko) je švajčiarsky futbalový funkcionár, ôsmy prezident FIFA. Prvýkrát bol zvolený za prezidenta 8. júna 1998, kedy vo funkcii vystriedal 82-ročného João Havelanga z Brazílie. Svoju voľbu obhájil v rokoch 2002, 2007, 2011 a 2015. 2. júna 2015, iba štyri dni po piatom zvolení na svoju funkciu rezignoval s tým, že ju bude vykonávať do zvolenia svojho nástupcu, ku ktorému by malo dôjsť na prelome rokov 2015 a 2016.

Pred svojím zvolením pôsobil 23 rokov ako vysoký funkcionár FIFA. Predtým, ako sa začal venovať futbalu, zastával manažérske funkcie v rôznych švajčiarskych organizáciach.

Kontroverznosť a podozrenia z korupcie
--------------------------------------

Napriek päťnásobnému zvoleniu čelí mnohým kontroverznostiam a podozreniam z korupcie. V novembri 2011 vyvolal kritiku tvrdením, že prejavy rasismu na hracej ploche možno ospravedlniť podaním ruky na konci zápasu, za čo sa neskôr ospravedlnil, ale veľmi neobratne.

Čo sa korupcie týka, už v súvislosti s jeho prvou úspešnou voľbou v roku 1998 viceprezident Africkej futbalovej konfederácie a prezident Somálskej futbalovej federácie Farra Ado vzniesol v britskej tlači voči Blatterovi obvinenia, keď tvrdil, že mu bol ponúknutý úplatok vo výške 100 000 dolárov zato, že bude hlasovať za Blattera. Kontroverznosťami bola sprevádzaná aj jeho voľba v roku 2002 a najmä v 2015, keď tri dni pred voľbou švajčiarska polícia v Zürichu zatkla sedem vysokých funkcionárov FIFA obvinených z korupcie v súvislosti s voľbou dejísk MS 2018 a 2022. Celkovo bolo v tomto prípade obvinených 14 osôb, z toho 9 vysokých bývalých a súčasných predstaviteľov FIFA. Obvinenia sa týkajú z vydierania, prania špinavých peňazí a korupcie.

Referencie
----------

1. ↑  *dennikn.sk:* Viceprezidentov FIFA obvinili z korupcie, ide o televízne práva aj kupovanie MS

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Joseph Blatter**

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Sepp Blatter na českej Wikipédii, Joseph Blatter na poľskej Wikipédii, Sepp Blatter na anglickej Wikipédii a Блаттер, Йозеф na ruskej Wikipédii.*
* *sport.sk:* Nič sa nekončí, Sepp Blatter je späť: Ja som nerezignoval

Externé odkazy
--------------

*webnoviny.sk:* Rezignácia z postu šéfa FIFA bola oslobodením, tvrdí Blatter

  


| * z
* d
* u
Zoznam prezidentov FIFA |
| --- |
| 
* Robert Guérin (1904 – 1906)
* Daniel Burley Woolfall (1906 – 1918)
* Jules Rimet (1921 – 1954)
* Rodolphe William Seeldrayers (1954 – 1955)
* Arthur Drewry (1955 – 1961)
* Stanley Rous (1961 – 1974)
* João Havelange (1974 – 1998)
* Joseph Blatter (1998 – 2015)
* Gianni Infantino (od 2016)

 |

Autoritné údaje: * BnF: 15107913j
* GND: 13346895X
* ISNI: 0000000078774269
* LCCN: nb2007006905
* NK ČR: js20020722035
* VIAF: 45492410
* WorldCat: lccn-nb2007006905
**Urban z Langres** ( \* okolo 300, Unter-Colmier – † 23. január 375, Langres) bol galo-románsky rímskokatolícky kňaz, šiesty biskup v Langres a Autun, svätec. Je patrónom vinárov, záhradníkov a debnárov.

Životopis
---------

Podľa legendy bol galským kňazom, šiestym biskupom v Langres, na jednom z najvýznamnejších biskupských stolcov vtedajšej Galie, v severovýchodnej oblasti Burgundska, ohrozovanej z východu Alamanmi a Frankami a po nástupe rímskeho cisára Juliána Apostatu tiež Rimanmi. Biskupstvo v Langres bolo založené už v roku 200. Ďalej Urban zastával úrad biskupa v Autune. Staval kostoly, miestami zbúrané v predchádzajúcich dobách a obracal na vieru Germánov. Sú mu pripisované tiež zázraky. Prenasledovaný pohanmi sa mal skryť za ker viniča. Preto býva často vyobrazený s hroznom alebo s vetvou vínnej révy v ruke. Z rovnakého dôvodu je tiež považovaný za patróna vinárov, hoci táto funkcia je často nesprávne prisúdená svätému pápežovi Urbanovi I. ktorého sviatok sa slávi 25. mája. Jeho sestrou bola svätá Leodegaria, ktorá sa stala abatišou kláštora sv. Jána v Dijone.

Uctievanie
----------

V predpokladaný dátum úmrtia 23. januára sa slávi iba v Langres, v Dijone sa oslavuje translácia jeho pozostatkov 7. júla, od roku 1564 sú v tamojšom kostole sv. Benigna. Vo Francúzsku sa považuje za regionálny a lokálny kult. V rímskom kalendári má meniny 2. apríla, niekde 3. apríla. Vo francúzskych, talianskych, nemeckých, a rakúskych vinárskych oblastiach sa v deň jeho sviatku koná sprievod. Sú mu zasvätené kostoly, voľne stojace sochy a oltáre, najčastejšie vo vinárskych oblastiach a od obdobia baroka. S jeho sviatkom sú v Nemecku spojené pranostiky o daždi, búrke a úrode, napr. Ak je na Urbana pekne, bude dobrá úroda vína. Ak je Urban krásny vyjasnený, dobrým vínom nás odmení.

**Niekedy býva zamieňaný s pápežom Urbanom I. ktorý má na hlave pápežskú tiáru.**

Patrocíniá
----------

* patrón miest Langres, Autun, Dijon, Maastricht
* patrón vinohradníkov, záhradníkov, debnárov
* patrón proti búrke a krupobitiu
* kostoly

Galéria
-------

* Kirrweiler, NemeckoKirrweiler, Nemecko
* Drevená socha svätého Urbana z Langres, 18. storočieDrevená socha svätého Urbana z Langres, 18. storočie

Referencie
----------

1. ↑   *Stadlers Heiligen-Lexikon: Urban von Langres - Ökumenisches Heiligenlexikon* [online]. www.heiligenlexikon.de, [cit. 2021-09-22]. Dostupné online. (po nemecky)

Pozri aj
--------

Urban I.

Zdroje
------

* Franz von Sales Doyé: *Heilige und Selig der Römisch-katholichen Kirche.* *II. Leipzig bd, s. 461-462.*
* Hiltgart L. Keller: *Reclams Lexikon der Heiligen und biblischen Gestalten. 6. vyd. Philipp Reclame jun .: Stuttgart 1987, s. 555*
* Jacques Laurent, *Ancien diocèse de Langres (Cartulaire de l'Abbaye de Moles 916-1250),* Paris 1907, dostupné online

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Urban z Langres**

Externé odkazy
--------------

* Heiligenlexikon
* Stadlers Vollständiges Lexikon

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Urban z Langres na českej Wikipédii.*