recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Dr.h.c. prof. Ing. **Tatiana Čorejová**, Ph.D. (\* 12. február 1959, Trenčín) je slovenská výskumníčka, vysokoškolská pedagógička a v minulosti dve volebné obdobia rektorka Žilinskej univerzity v Žiline.

Vzdelanie a kariéra
-------------------

Na Vysokej škole dopravy a spojov študovala v rokoch 1978 až 1982 a získala titul Ing. Po skončení na škole pracovala ako asistentka. V rokoch 1984 až 1986 pracovala vo Výskumnom ústave spojov Praha. Od roku 1986 do roku 1989 bola interná ašpirantka, titul kandidátka ekonomických vied (CSc.) získala v roku 1990. V rokoch 1989 a 1990 pracovala v Ústave rozvoja komunikácií ako výskumná pracovníčka. V rokoch 1993 až 1996 pôsobila ako prodekanka pre pedagogickú činnosť na Fakulte prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov. Od roku 1999 do roku 2002 bola vedúcou Katedry spojov. V roku 1994 dosiahla habilitáciu a v roku 1998 bola vymenovaná za profesorku. Pred zvolením za rektorku bola od roku 2002 do roku 2010 dekankou Fakulty prevádzky a ekonomiky dopravy a spojov.

Podľa svojho curriculum vitae je Čorejovej profesionálne zameranie takéto: „*ekonomika sietí, sledovanie a definovanie vývojových tendencií, modelovanie dopytu v závislosti na charakteristikách ponuky, trhovej štruktúry a štruktúry hospodárstva, diagnostikovanie podnikateľského prostredia vrátane diagnostiky technologických postupov, výskum odvetvových zoskupení firiem a sieťových procesov, regionálne dimenzie poznatkovej ekonomiky.*"

### Rektorka Žilinskej univerzity v Žiline

Za rektorku bola prvýkrát vymenovaná Ivanom Gašparovičom 28. júna 2010. Počas roku 2011 sa dostala na prvé miesto platového rebríčka rektorov vysokých škôl na Slovensku. K základnému mesačnému platu 5000 eur dostala odmeny 43 000. V roku 2014 opäť kandidovala do funkcie rektorky. V druhom kole získala 23 hlasov akademického senátu, na druhom mieste sa umiestnil Ján Mikolaj so 14 hlasmi. Za rektorku bola vymenovaná opäť Ivanom Gašparovičom 26. mája 2014.. 1. júla 2018 ju vo funkcii nahradil prof. Ing. Jozef Jandačka, PhD.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Profesijný životopis* [online]. Žilina: Žilinská univerzita v Žiline, 2010, [cit. 2017-06-29]. Dostupné online.
2. 1 2   *Žilinskú univerzitu naďalej povedie Tatiana Čorejová* [online]. Perex, 2014-05-23, [cit. 2017-06-29]. Dostupné online.
3. 1 2   *VYMENOVANIE REKTOROV* [online]. Kancelária prezidenta SR, [cit. 2017-06-29]. Dostupné online.
4. ↑   *Rektori dostávajú odmeny v desaťtisícoch eur, pozrite si ich* [online]. Petit Press, 2012-08-22, [cit. 2017-06-29]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tatiana Čorejová**

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1266 0856
* NK ČR: mzk2003180398
* VIAF: 164251416
**Jared Padalecki** (angl. Jared Tristan Padalecki; \* 19. júl 1982, San Antonio, Texas, Spojené štáty) je americký herec, ktorý sa preslávil v televíznych seriáloch, ako *Ženy z rodu Gilmorovcov* (2000-2007) a *Hrozba z temnoty* (2005 - 2019).

Detstvo a mladosť
-----------------

Padalecki sa narodil Geraldovi a Sherri Padaleckim. Jeho otec pochádza z Poľska a matka má nemeckých, francúzskych, škótskych a anglických predkov. V mladosti sa presťahoval do Los Angeles, aby sa mohol venovať hereckej kariére.

Kariéra
-------

V roku 2000 bol obsadený do televízneho seriálu *Ženy z rodu Gilmorovcov*, kde účinkoval do roku 2005. V roku 2004 si zahral v komédii *Olsen Twins: Jeden deň v New Yorku*. O rok neskôr, sa pripojil k hereckému obsadeniu ako Elisha Cuthbert, Paris Hilton a Chad Michael Murray, vo filme *Dom voskových figurín*. V rovnakom roku hral vedľajšiu úlohu vo filme *Cry\_Wolf* a tiež bol obsadený do jednej z hlavných úloh v televíznom seriály *Hrozba z temnoty*, kde si zahral po boku Jensena Acklesa. Účinkoval v televíznom seriály do roku 2020. 

V roku 2009 si zahrala vo filme *Piatok trinásteho*. 

V roku 2021 stvárnil hlavnú postavu v televíznom seriály *Walker*, kde sa objavil ako Walker Texas Ranger. V televíznom seriály hrala aj jeho žena Genevieve.

Súkromný život
--------------

Padalecki sa v roku 2010 oženil za herečku Genevieve Cortez, s ktorou sa spoznal počas natáčania televízneho seriálu *Hrozba z temnoty*. Majú spolu tri deti a žijú v Austine v Texase. Je tiež vlastníkom baru "Stereotype" v Austine.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jared Padalecki**

Externé odkazy
--------------

* Jared Padalecki v Internet Movie Database (po anglicky)
* Jared Padalecki v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Padalecki Jared na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 155520901
* GND: 139805672
* ISNI: 0000 0001 1695 0631
* LCCN: no2005016975
* NK ČR: pna2007397663
* VIAF: 102650688
* WorldCat: lccn-no2005016975
**Bitka pri ostrove Savo** bola jedna z námorných bitiek druhej svetovej vojny v Pacifiku medzi japonským a spojeneckým námorníctvom. Odohrala sa v noci z 8. na 9. augusta 1942 pri ostrove Savo v Šalamúnových ostrovoch.

Schéma prvého úderu na spojenecké krížniky
Dňa 7. augusta 1942 uskutočnili spojenecké jednotky pod velením kontradmirála Turnera vylodenie na Guadalcanale, Tulagi a na ostrove Florida. Lode určené ku krytiu inváznych plavidiel rozmiestnil Crutchley takto: južnú skupinu, ktorej velenie si ponechal sám tvorili ťažké krížniky HMAS *Australia*, HMAS *Canberra* a *Chicago* a torpédoborce USS *Patterson* a USS *Bagley*. Severnú skupinu pod velením kapitána Riefkohla tvorili krížniky USS *Vincennes*, USS *Astoria* a USS *Quincy* a torpédoborce USS *Helm* a USS *Wilson*. Východnej skupine velil kontradmirál Norman Scott a bola tvorená ľahkými krížnikmi USS *San Juan* a HMAS *Hobart* a torpédoborcami *USS Monssen* a *USS Buchanan*. Západnú skupinu tvorili torpédoborce USS *Blue* a USS *Ralph Talbot*, ktoré mali moderné radary.

Proti inváznym plavidlám vyplával 7. augusta viceadmirál Gun'iči Mikawa z Rabaulu so skupinou lodí tvorenou ťažkými krížnikmi *Čókai*, *Aoba*, *Kako*, *Kinugasa* a *Furutaka*, ľahkými krížnikmi *Tenrjú* a *Júbari* a torpédoborcom *Júnagi*. Jeho cieľom bolo vyhnúť sa spojeneckým lietadlám a invázne plavidlá pri Guadalcanale napadnúť v noci z 8. na 9. augusta.

Mikawova skupina priplávala k ostrovu Savo v kýlovej formácii. Preplávala bez povšimnutia okolo západnej skupiny a jej torpédové útoky boli neúspešné. Až torpédoborec *Patterson* z južnej skupiny vyhlásil poplach. Pri boji s južnou skupinou boli z boja vyradené krížniky *Canberra* po zásahoch granátov (neskôr sa potopila) a *Chicago*, hneď potom čo mu torpédo odtrhlo prednú časť. V 1:45 Mikawa rozdelil skupinu do dvoch kolón a obrátil na sever. Proti nim plával spojenecký severný zväz v obdĺžnikovej formácii. V boji proti nemu boli poškodené krížniky *Čókai*, *Aoba* a *Kinugasa* a stratených 58 japonských námorníkov. Ďalších 53 sa zranilo. Napriek tomu boli spojenecké straty ďaleko väčšie. Boli potopené krížniky *Vincennes*, *Astoria* a *Quincy* a torpédoborec *Ralph Talbot*, ktorý priplával na pomoc, bol poškodený.

Ilustrácia japonského autora zachytáva potopenie troch spojeneckých krížnikov v nočnej bitke
Po boji so severnou skupinou sa Mikawa rozhodol, že sa nebude vracať k inváznym plavidlám, ale z obáv pred leteckými útokmi sa vypravil späť do Rabaulu. Prvé japonské posily priplávali na Guadalcanal až 18. augusta Tokijským expresom. Turner z obavy pred ďalšími leteckými a hladinovými útokmi opustil 11. augusta s inváznym loďstvom Guadalcanal, bez toho že by boli vyložené všetky zásoby.

Literatúra
----------

* Edwin P. Hoyt. Guadalcanal. Beta (1999). ISBN 80-7291-042-6

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bitva u ostrova Savo na českej Wikipédii.*
**Lauren Grahamová** (angl. Lauren Graham; \* 16. marec 1967, Honolulu, Havaj, USA) je americká herečka a autorka noviel známa z televízneho seriálu *Ženy z rodu Gilmorovcov* (2000 – 2007).

Detstvo a mladosť
-----------------

Grahamová sa narodila v meste Honolulu v štáte Havaj. Bola vychovaná v katolíckej viere a má írsky, anglický a škótsky pôvod. Počas toho ako jej otec pracoval pre United States Agency for International Development (USAID) vo Vietname, Grahamová žila niekoľko rokov v Japonsku.

Keď mala Grahamová päť rokov, jej rodičia sa rozviedli a bola vychovaná otcom. Grahamová má nevlastnú sestru a nevlastného brata z druhého manželstva jej otca. Z maminej strany má nevlastnú sestru z matkinho druhého manželstva.

Kariéra
-------

### Herectvo

V roku 1995 sa Grahamová presťahovala do Hollywoodu. Objavila sa v rôznych reklamách na rôzne produkty. V roku 1997 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Patricia Arquette, Josh Brolin, Brad Dourif a Ewan McGregor vo filme *Strážca mŕtvych*.

Od roku 2000 do roku 2007 stvárňovala postavu Lorelai Gilmore v televíznom seriáli *Ženy z rodu Gilmorovcov*. Televízna rola jej priniesla medzinárodný úspech. Po boku herca Caspera Van Diena a Christophera Lloyda si zahrala vo filme *Osudu neutečieš* z roku 2001. 

V roku 2003 hrala v komédii *Santa je úchyl!* a v roku 2007 si zahrala v komédiách ako *Vydáš sa a basta!* a *Evan Všemohúci*.

V roku 2010 stvárnila hlavnú postavu v televíznom seriáli *Parenthood*, kde účinkovala až do záverečnej epizódy v roku 2014. V roku 2010 sa pripojila aj k hereckému obsadeniu filmu *Vreskot 4*, ale neskôr z účinkovania odstúpila. 

V rokoch 2021 až 2022 účinkovala v televíznom seriáli *Šampióni: Späť na ľade*. 

### Spisovateľstvo

Grahamová sa okrem herectva venuje aj spisovateľstvu. Jej debutový román *Someday, Someday, Maybe* (z roku 2013) vyšiel vo vydavateľstve Ballantine Books. 

V novembri 2016 vyšla jej druhá kniha s názvom *Talking as Fast as I Can: from Gilmore Girls to Gilmore Girls*. Obe jej knihy boli bestsellerom New York Times. Napísala aj ďalšie knihy, *Don't Worry About It. New York* z roku 2018 a *Have I Told You This Already?* v roku 2022.

Súkromný život
--------------

Grahamová bola vo vzťahu s hercom Petrom Krausem v rokoch 2010 až 2021. V júni 2022 oznámili, že od roku 2021 už spolu nežijú. 

Grahamová vlastní dom v Los Angeles.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lauren Grahamová**

Externé odkazy
--------------

* Lauren Grahamová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Lauren Grahamová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lauren Graham na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje:
Kostol Nanebovzatia Panny Márie, Nitra, Kalvária
**Kostol Nanebovzatia Panny Márie** spolu s kláštorom nazarénov sa nachádza na vrchu Kalvárie v Nitre. V súčasnosti je kostol strediskom mariánskej úcty. Každoročne sa tu koná na sviatok Nanebovzatej Panny Márie – 15. augusta púť, kam prichádzajú veriaci zo širokého okolia. Na sviatok slovanských vierozvestcov - 5. júla sa koná na Kalvárií každoročne národná púť za účasti biskupov celého Slovenska.

História
--------

Prvá zmienka o Kostole Nanebovzatia Panny Márie sa nachádza v listine z roku 1248. Je to románska stavba s oblúkom s bazilikálnou apsidou svätyne a s krížnymi loďami. Na začiatku bol farským kostolom, potom sa spomína ako kaplnka Božej Matky na "vrchu zelenej planiny". Kostolná veža bola postavená v roku 1723 a dva zvony boli umiestnené do veže v tom istom roku. Krypta pod kostolom bola vybudovaná v roku 1728. V kostole sa nachádzalo 5 oltárov a za hlavným oltárom na stene bol vymaľovaný obraz Nanebovzatej Panny Márie. Prízemný kláštor pri kostole postavili pre rehoľníkov nazarénov. Po čase vybudovali nový hlavný oltár z mramoru a na vrchu umiesntili sochu Sedembolestnej Panny Márie. Na vrchu Kalvárie postavili prvú krížovú cestu, ktorá je od kostola po kaplnku Božieho hrobu. V rokoch 1875 – 1888 prebiehali na kostole reštauračné práce o ktoré sa zaslúžil A. Rožkováni.

Misionári Spoločnosti Božieho Slova sem prišli v roku 1925. Nad starým kláštorom postavili poschodie a vybudovali tu misijný dom. Podarilo sa im obnoviť kostol zväčšením o prístavbu kaplnky sv. Terezky, oratória, sakristie a postavili zvonku poľný oltár. Po likvidácii kláštora bola pri kostole duchovná správa.  Na žiadosť rehole verbistov Ján Chryzostom kardinál Korec 1. júla 1997 zriadil opäť na Kalvárii farnosť, ktorú spravujú pátri misionári.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Nitra, Kalvária)**

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2015-12-08 na Wayback Machine
* Archivované 2016-08-10 na Wayback Machine

Súradnice: 48°17′55″S 18°05′31″V﻿ / ﻿48,298716°S 18,092031°V﻿ / 48.298716; 18.092031
**Chace Crawford** (angl. Christopher Chace Crawford; \* 18. júl 1985, Lubbock, Texas, USA) je je americký herec, známy z televíznych seriálov *Gossip Girl* (2007 – 2012) a  *The Boys* (2019 – 2023).

Detstvo a mladosť
-----------------

Crawford sa narodil v meste Lubbock, v štáte Texas. Jeho otec je dermatológ a jeho matka je učiteľkou. Má mladšiu sestru, bývalú víťazku Miss Missouri USA Candice Crawford. Crawford žil štyri roky v Bloomingtone v štáte Minnesota, neskôr sa jeho rodina usadila v Plano, na predmestí Dallasu, v štáte Texas.

Kariéra
-------

Crawford debutoval vo filme *Súmrak: Sága vyvolených* v roku 2006. O rok neskôr získal jednu z hlavných úloh v televíznom seriáli *Gossip Girl*. V roku 2009 si zahral priateľa anglickej speváčky a skladateľky Leony Lewis vo videu k jej singlu „I Will Be". 

Po boku Jane Fonda a Catherine Keener si zahral vo filme *Rodinné tajomstvá* z roku 2011. O rok neskôr, hral v komédii *Ako porodiť a nezblázniť sa*.

V roku 2014 Crawford účinkoval v 100. epizóde televízneho seriálu *Glee*. V rovnakom roku získal hlavnú úlohu v psychologickom trileri *Eloise*, kde hral po boku herečky Elizy Dushku. Film mal premiéru v roku 2017. 

V roku 2018 sa pripojil k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *The Boys*. O rok neskôr, sa pripojil k Lily Collins vo filme *Dedičstvo*, ktoré malo premiéru v roku 2020.

Súkromný život
--------------

Crawford bol v roku 2010 zatknutý na predmestí Dallasu, v Texase za prechovávanie marihuany. V roku 2011 zaplatil pokutu za prechovávanie marihuany s probáciou a verejnoprospešnými prácami. Jeho švagor je bývalý quarterback tímu Dallas Cowboys Tony Romo. 

Crawfod praktizuje transcendentálnu meditáciu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chace Crawford**

Externé odkazy
--------------

* Chace Crawford v Internet Movie Database (po anglicky)
* Chace Crawford v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Chace Crawford na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje:
**Bitka v Sundskom prielive** bola jednou z námorných bitiek druhej svetovej vojny. Prebehla v noci z 28. februára na 1. marca, 1942. Vznikla v dôsledku snahy o evakuáciu spojencov z Jávskej oblasti.

Po katastrofálnej porážke spojencov v bitke v Jávskom mori 27. februára 1942 zostalo spojencom na Jáve len niekoľko plavidiel. 28. februára kotvili v Sarubaji ťažký krížnik HMS *Exeter* a 7 torpédoborcov. V Batávii kotvil ťažký krížnik USS *Houston* a ľahký krížnik HMAS *Perth*. Spojenecké velenie rozhodlo, že tieto spojenecké lode budú z oblasti evakuované. Ako prvé odplávali zo Surabaja 4 torpédoborce USS *John D. Edwards*, USS *Paul Jones*, USS *John D. Ford* a USS *Alden* pod velením fregatného kapitána Binforda, ktorým sa podarilo prekĺznuť Balijským prielivom do Indického oceánu. Zostávajúce lode zo Surabaja už toľko šťastia nemali a boli potopené v bitke pri Baweane. 

Houston a Perth vyrazili z Batávie 28. februára o 19:30 a ich cieľom bolo preplávať Sundským prielivom medzi Sumatrou a Jávou do Indického oceánu. Bez sprievodných plavidiel a leteckej podpory nemali veľa šance na úspech. Japonci navyše prisunuli do oblasti ďalšie lode. V Sundskom prielive križovali ťažké krížniky Suzuja, Kumano, Mikuma a Mogami. Na Jáve sa vyloďovalo 56 transportných lodí a im priamu podporu poskytovala skupina lodí pod velením kontraadmirála Kuritu v zložení 1 ľahká lietadlová loď *Rjúdžó*, 3 ľahké krížniky a 23 torpédoborcov. 

Krátko pred 23. hodinou spozoroval japonský torpédoborec Fubuki obe spojenecké lode. *Fubuki* spravil dve akcie. Vystrelil salvu 9 torpéd na spojenecké lode. Tie sa však torpédam stačili vyhnúť a torpéda pokračovali do zálivu, kde kotvili transportné lode. Tu torpéda zasiahli a potopili mínolovku *W-2* a transportné lode *Sakura Maru* a *Horai Maru*. Úspešnejšou akciou japonského torpédoborca bolo informovanie japonského velenia o prítomnosti lodí. Proti spojeneckým lodiam vyrazili ťažké krížniky *Mogami* a *Mikuma*, ľahké krížniky *Natori*, *Jura* a 9 torpédoborcov. Nastala prestrelka po ktorej sa krátko po polnoci 1. marca 1942 ľahký krížnik *Perth* potopil. O polhodinu neskôr sa potopil aj ťažký krížnik *Houston*. Z 1064 mužov, ktorí boli na palube, ich Japonci vylovili len 368. Na palube krížniku zahynul aj jeho veliteľ Albert H. Rooks.

Literatúra
----------

* Hrbek Ivan: Krvavé oceány. Od plánu „Barbarossa" k bitvě u Midway, Naše vojsko, Praha, 1994 (ISBN = 80-206-0391-3)
* Hubáček Miloš: Pacifik v plamenech, Mladá fronta, Praha, rok = 1997 (ISBN = 80-204-0642-5)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bitva v Sundském průlivu na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Sophia Bushová** (angl. Sophia Anna Bush; \* 8. júl 1982, Pasadena, Kalifornia, Spojené štáty) je americká herečka, známa zo seriálu *Chicago P.D*.

Životopis
---------

Jej rodičia boli obaja fotografi. Otec fotografoval celebrity a jej matka vlastnila fotografické štúdio. Herečkou si prvý krát vyskúšala v školskom divadle, na súkromnej dievčenskej škole Westridge, kde v roku 2000 odmaturovala. Jej prvá herecká kariéra sa začala v roku 2002, vo filme *Sexy párty*. Štúdium na University of Southern California, prerušila kvôli úlohe roztlieskavačky Brooke Davisovej z filmu *On Tree Hill*. Počas natáčania, sa spoznala s hercom Chadom Michaelom Murrayom, ktorého si v roku 2005 aj vzala za muža. Manželstvo sa však v roku 2006 rozpadlo. V komédií *John Tucker musí zomrieť* si zahrala po boku Brittany Snow, Ashanti a Arielle Kebbel, jednu z dievčat ktoré boli podvedené, čo ich namotal rovnaký chlapec. V roku 2007 sa objavila v horrore *Stopár* a v roku 2009 v romantickej komédií *Šialený párik*, kde si zahrala po boku herečky Jennifer Morrison. Od roku 2014 je jedno z hlavných postáv zo seriálu *Chicago P.D*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sophia Bushová**

Externé odkazy
--------------

* Sophia Bushová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Sophia Bushová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sophia Bush na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 15660910x
* GND: 1013972821
* ISNI: 0000 0000 4084 0769
* LCCN: n2007001776
* NK ČR: xx0175571
* VIAF: 34782014
* WorldCat: lccn-n2007001776
Slovensko-rakúsko-maďarské trojmedzie
Chránená krajinná oblasť Dunajské luhy v okolí hranice
Alžbetin most Komárno – Komárom
Most Márie Valérie Štúrovo – Ostrihom
**Slovensko-maďarská štátna hranica** je vnútrozemská štátna hranica, ktorá oddeľuje Slovensko a Maďarsko. So svojou dĺžkou 654,8 km je aj z pohľadu Slovenska, aj z pohľadu Maďarska najdlhšou hranicou štátu. Na západe prechádza po rieke Dunaj, nížinatým územím Malej dunajskej kotliny, pokračuje pohoriami Vnútorných Západných Karpát a na východe prechádza Veľkou dunajskou kotlinou. Dnes je možné ju voľne prekročiť, pretože je hranicou vnútri Schengenského priestoru.

Dĺžka a hraničné znaky
----------------------

Dĺžka hranice, ako ju uvádza Ministerstvo vnútra SR: 

* na vodných tokoch: 338,9 km;
* na hraničných cestách: 55,8 km;
* na hraničných priekopách: 6,7 km;
* na priamom vyznačení: 253,4 km;
* **spolu**: 654,8 km.

Hraničné znaky, ako ich uvádza Ministerstvo vnútra SR: 

* základné: 22 ;
* hlavné: 575 ;
* medziľahlé: 30561;
* doplňujúce: 20555;
* iné: 75;
* **spolu**: 60788.

Hraničné dokumentárne dielo
---------------------------

Územie dnešného Slovenska bolo od stredoveku súčasťou Uhorska. Prvá Československá republika vznikla 28. októbra 1918. V rokoch 1918 – 1919 sa na území Slovenska odohrala Maďarsko-česko-slovenská vojna. 

Hraničné dokumentárne dielo slovensko-maďarskej hranice vzniklo v rokoch 1921 – 1925 po Prvej svetovej vojne ako súčasť Trianonskej mierovej zmluvy podpísanej 4. júna 1920. V rovnakom období vzniklo aj hraničné dokumentárne dielo slovensko-rakúskej hranice ako účasť Saintgermainskej mierovej zmluvy podpísanej 10. septembra 1919.

V súčasnosti je hranica určená podľa *Zmluvy medzi Československou republikou a Maďarskou ľudovou republikou o úprave režimu na štátnych hraniciach* podpísanej 13. októbra 1956 v Prahe.

Hraničné dokumentárne dielo pozostáva z: 

* hraničných máp v mierke 1 : 20880 a poľných náčrtov,
* podrobného popisu priebehu hraničnej čiary.

Galéria
-------

* Rieka Ipeľ pri meste SzobRieka Ipeľ pri meste Szob
* Hrad ŠomoškaHrad Šomoška
* Jaskyňa Domica Jaskyňa Domica
* Pohľad z vrchu Veľký MiličPohľad z vrchu Veľký Milič
* Slovensko-maďarsko-ukrajinské trojmedzie na rieke TisaSlovensko-maďarsko-ukrajinské trojmedzie na rieke Tisa

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Štatistické údaje o štátnych hraniciach* [online]. Ministerstvo vnútra SR, rev. 2013-04-17, [cit. 2019-03-26]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Slovensko-maďarská štátna hranica* [online]. Ministerstvo vnútra SR, [cit. 2019-04-09]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Versaillský mierový systém

Externé odkazy
--------------

* Informačný systém štátnych hraníc – hraničné dielo slovensko-rakúskej štátnej hranice dostupné online
prof. Ing. **Pavol Rapoš** CSc. (\* 22. február 1927 – † 15. apríl 1985) bol slovenský a česko-slovenský vysokoškolský učiteľ, ekonóm, politik Komunistickej strany Slovenska a po februárový poslanec Národného zhromaždenia ČSSR a Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia.

Biografia
---------

Vo voľbách roku 1964 bol zvolený za KSS do Národného zhromaždenia ČSSR za Západoslovenský kraj. V Národnom zhromaždení zasadal až do konca volebného obdobia parlamentu v roku 1968.

K roku 1968 sa profesne uvádza ako vysokoškolský učiteľ z obvodu Bratislava-Vinohrady.

Po federalizácii Česko-Slovenska zasadol roku 1969 do Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia (volebný obvod Bratislava-Vinohrady). Vo Federálnom zhromaždení zotrval do konca volebného obdobia parlamentu, teda do volieb roku 1971. Počas normalizácie potom ďalej pôsobil v akademickej sfére a publikoval diela ako *Metodika výuky politickej ekonómie na vysokých školách*.

Externé odkazy
--------------

* Pavol Rapoš v parlamente

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pavol Rapoš na českej Wikipédii.*
Tmavočervenou farbou sú vyznačené krajiny používajúce SELČ
**Stredoeurópsky letný čas** (**SELČ**; anglicky *Central European Summer Time*, **CEST**) je označenie pre časové pásmo stredoeurópsky čas (SEČ) v období platnosti letného času.

**SELČ = UTC + 2 hod.**
SELČ na Slovensku a vo veľa ďalších krajinách Európske únie platí od 1:00 UTC (2:00 SEČ, resp. 3:00 SELČ) poslednej nedele v marci do 1:00 UTC (3:00 SELČ, resp. 2:00 SEČ) poslednej nedele októbra.

Zoznam krajín používajúcich SELČ
--------------------------------

* Albánsko
* Andorra
* Belgicko
* Bosna a Hercegovina
* Česko
* Čierna Hora
* Dánsko (okrem Faerských ostrovov a Grónska)
* Francúzsko
* Gibraltár
* Holandsko (okrem Aruby a Holandských Antíl)
* Chorvátsko
* Lichtenštajnsko
* Luxembursko
* Severné Macedónsko
* Maďarsko
* Malta
* Monako
* Nemecko
* Nórsko
* Poľsko
* Rakúsko
* San Maríno
* Slovensko
* Slovinsko
* Srbsko
* Španielsko (okrem Kanárskych ostrovov)
* Švédsko
* Švajčiarsko
* Taliansko
* Tunisko
* Vatikán

Pozri aj
--------

* Európsky letný čas
* Amsterdamský čas

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Středoevropský letní čas na českej Wikipédii.*
Výtvarné umenie
**Výtvarné umenie** alebo **výtvarníctvo** je druh umenia. V užšom zmysle slova je to sochárstvo, maliarstvo,grafika,fotografia a film; zväčša sa však ráta medzi výtvarné umenia aj kresba, dizajn, architektúra a
umelecké remeslá (užité umenie). Výtvarné umenie je predmetom vedy o výtvarnom umení.

Vernisáž
--------

Vernisáž je slávnostné otvorenie výstavy, ktoré býva spravidla doplnené nejakým ďalším umeleckým programom (napr. hudobným, alebo divadelným) a na jeho začiatku býva prednesený krátky úvodný prejav. Typická je pre ňu podávanie vína a občerstvenia. Vernisáže môžu byť verejné a neverejné, resp. uzavrené. Uzavrených vernisáží sa zúčastňujú iba pozvaní hostia. Vernisáží sa môžu zúčastňovať aj kritici alebo médiá. Ak sú vystavované diela vytvorené ešte žijúcim autorom, zúčastňuje sa aj on vernisáže. Hostia popri konzumácii diskutujú navzájom alebo s autorom o vystavovaných dielach. Vernisáž môže byť organizovaná múzeom umenia alebo komerčnými galériami, kde sú diela dočasne vystavené a sú určené na predaj. Na oficiálnych výstavách ako je Royal Academy, umelci v minulosti dávali dielam konečnú podobu fermežovaním (prikrášlením olejovitým ochranným ľahko schnúcim lakom). Tým svoju prácu uzavreli, pretože potom bolo ďalšie maľovanie na obraz prakticky nemožné.Časom sa rozdiel medzi vernisážou a formálnym otvorením výstavy vytratil.
Opakom vernisáže, teda slávnostným uzatvorením výstavy je finisáž.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Alexis Mèrodack-Jeanneau: La Danseuse jaune
**Fauvizmus** [vyslov: fóvizmus] (z fr. fauve - dravec, šelma) je smer moderného výtvarného umenia 20. storočia, ktorý vznikol vo Francúzsku na začiatku 20. storočia na zvyškoch impresionizmu. Ako štýl sa vyskytoval v tvorbe moderných umelcov v rokoch 1900 až 1910. Ako hnutie však fungoval len v rozpätí rokov 1905 až 1907, keď sa uskutočnili tri fauvistické výstavy. Vedúcimi predstaviteľmi hnutia boli Henri Matisse a André Derain. Neskôr z fauvizmu vyrástol expresionizmus aj kubizmus.

Fauvizmus nevytváral žiaden program. Jeho základ tvorili krikľavé farby. Fauvizmus zavrhol staré tradičné formy a techniky, zdôrazňoval citlivosť v umení, propagoval „dravé" experimentovanie.

Charakteristické pre tento štýl je vyznačovanie kontúr tmavými hrubými čiarami, snaha o čistú farbu a jednoduchú skratku, o konštrukciu, obrazový priestor bez modelácie a tieňovania, o dokonalú harmóniu medzi emocionálnym výrazom a dekoratívnou kompozíciou - podľa nich má výrazová sila obrazu vychádzať z farebnej plochy, ktorú vníma divák „vo svojom vnútri".

Fauvizmus býva označovaný aj ako "extrémne rozvinutý" van Goghovský postimpresionizmom, inými tiež ako odnož expresionizmu. .

Referencie
----------

1. ↑   Glossary: Fauvism (angl.)"Glossary: Fauvism

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fauvizmus**

| * z
* d
* u
Západné umelecké smery |
| --- |
| 
* Románske umenie
* Gotika
* Renesancia
* Manierizmus
* Barok
* Rokoko
* Klasicizmus
* Romantizmus
* Realizmus
* Preraffaelisti
* Akademizmus
* Impresionizmus
* Postimpresionizmus

**20. storočie**
* Moderna
* Kubizmus
* Expresionizmus
* Abstraktný expresionizmus
* Abstrakt
* Neue Künstlervereinigung München
* Der Blaue Reiter
* Die Brücke
* Dadaizmus
* Fauvizmus
* Secesia
* Bauhaus
* De Stijl
* Art deco
* Popart
* Futurizmus
* Suprematizmus
* Surrealizmus

* Color Field
* Minimalizmus
* Lyrická abstrakcia
* Postmoderna
* Konceptuálne umenie
* Young British Artists

 |
**Edita Ambrušová** (\* 30. október 1920, Ružomberok – 9. marec 2015) bola slovenská maliarka a ilustrátorka.

Študovala na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave a na Akadémii výtvarných umení vo Viedni. Venovala sa ilustrátorskej a grafickej tvorbe, tvorí sakrálne (ikony slovenských a slovanských svätcov) i profánne diela (zátišia). Vytvorila cykly portrétov významných slovenských a množstvo imaginárnych portrétov kresťanských osobností. Je autorkou vitráží v Katedrále sv. Emeráma v Nitre a veľkorozmerných gobelínov s historickou témou Veľkej Moravy. Ilustrovala niekoľko knižných titulov slovenských vydavateľstiev - Proglas (2004).

Je pochovaná v Bratislave na Cintoríne Vrakuňa.

Referencie
----------

1. ↑   *cintoriny.sk*. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Diela Edity Ambrušovej v SNG
* Životopis na nedbalka.sk[nefunkčný odkaz]
* Profil Edity Ambrušovej na servri www.eantik.sk

Autoritné údaje: * abART: 2098
* GND: 127344500
* ISNI: 0000 0000 7871 977X
* NK ČR: ola2002113904
* SNK: 154162
* VIAF: 84952679
* Web umenia: 139
**Alica Vojčíková-Gabzdilová** (\* 14. apríl 1948, Rožňava – † 19. október 2010) bola slovenská výtvarníčka.

Život
-----

Od absolutória na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove (dnes súčasť Prešovskej univerzity) a získaní akademického titulu PhDr. na Karlovej univerzite v Prahe sa Alica Vojčíková-Gabzdilová venovala viacerým výtvarným disciplínam – maľbe, textilnej tvorbe, grafike, kresbe, kolážam, skleneným maľovaným objektom, ale predovšetkým pedagogickej činnosti. Alica Vojčíková-Gabzdilová pôsobila v rokoch 1991 – 2006 na Katedre výtvarnej výchovy Pedagogickej fakulty Prešovskej univerzity, je spoluautorkou učebnice výtvarnej výchovy pre stredné pedagogické školy.

Dielo
-----

V každom zo svojich diel našla a uplatnila špecifické výrazové možnosti, ktoré charakterizujú jednotlivé etapy jej tvorby, a ktoré potvrdzovali v priebehu vyše troch desaťročí jej miesto v kontexte súčasného výtvarného diania v prešovskom regióne. Autorkin výrazný zmysel pre myšlienkovú a formálnu rovnováhu dosahovanú sugestívnym spájaním kontrastov (abstraktného a konkrétneho, vecného a poetického, minulého a súčasného, osobného a všeľudského) nachádzame nielen v prácach daného obdobia, kedy sa tieto stali najplnším výrazom jej novej senzibility a tvorivej potencie, ale ako základná kvalita jej umeleckých snažení je prítomná i v prácach neskorších. V posledných rokoch života autorka zaznamenala niekoľko úspechov. V roku 2005 získala jednu z hlavných cien primátora v poľskom Nowom Saczi, vystavovala v Krosne, či maďarskom meste Nyíregyháza a svoje maľby a koláže prezentovala na pôde kultúrneho centra A. Krausa v Madride v roku 2006. Mnohé jej diela sú v súkromných zbierkach na Slovensku, v Česku, Poľsku, Španielsku, USA, Maďarsku.

Posledné autorské výstavy sa konali im memoriam v rodnej Rožňave (Banské múzeum, 2011), vo Veľkom Šariši, kde posledné roky tvorila (Mestské múzeum a galéria, 2012), a osvetovom stredisku PKO v Prešove na Solivare (2013).

Autoritné údaje: * abART: 31334
* NK ČR: ola2009507781
* SNK: 170421
* VIAF: 88571888
* Web umenia: 11454
**Alexandr Pavlovič Alexandrov** (rus. Александр Павлович Александров; \* 20. február 1943, Moskva) je bývalý ruský kozmonaut. V aktívnej službe pôsobil od 1. decembra 1978 a do 26. októbra 1993. Je ženatý a má dve deti. V roku 1983 sa zúčastnil na lete v kozmickej lodi Sojuz T-9 a na päťmesačnom pobyte v orbitálnej stanici Saľut 7. Spolu s družicou Kozmos 1443 utvorila stanica orbitálny komplex. Veliteľom posádky bol V. A. Ľachov.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Jeho rodičia pracovali v konštrukčnej kancelárii Koroľova. Alexandr po základnej a strednej škole absolvoval povinnú základnú vojenskú službu, potom nastúpil do závodu. Pri tom absolvoval večerné štúdium na Moskovskom vyššom technickom učilišti N. E. Baumana v Moskve, úspešne ho ukončil v roku 1963. Potom bol prijatý na konštrukciu riadiacich sústav kozmických prístrojov. Stal sa inžinierom, starším inžinierom, náčelníkom skupiny konštruktérov. Potom bol prijatý do Hviezdneho mestečka, kde bol v období od 1. decembra 1978 do roku 1980 kozmonaut čakateľ a v rokoch 1980 až do 26. októbra 1993 člen tímu kozmonautov. Pred letmi sa spolupodieľal na metodike príprav letov, pracoval v stredisku riadenia letov, potom sa podrobil nevyhnutnému výcviku. Je ženatý a má dve deti. 

### Lety do vesmíru

Po prvýkrát letel ako palubný inžinier so Sojuzom 32 na orbitálnu stanicu Saľut 7, spoločne s ním z kozmodrómu Bajkonur odštartoval Vladimír Ľachov. Pracovali tam ako druhá základná posádka. Na stanicu bol pripojený zároveň Kosmos 1443 ako nákladná loď, po čase ju vystriedal so zásobami Progres 17 a po neplánovanom predĺžení letu aj Progress 18. V jeseni potom v poriadku pristáli s padákmi na Zem.

Druhý let mal za cieľ orbitálnu stanicu Mir. A zúčastnil sa ho tiež pplk Muhammad Ahmad zo Sýrie, veliteľom lode bol plk. Alexandr Viktorenko. Leteli z Bajkonuru v lete roku 1987 v kozmickej lodi Sojuz TM-3, pripojili sa na týždeň k Miru. Alexandr tam vystriedal člena základnej posádky Lavejkina a vrátil sa na Zem neskôr s loďou Sojuz TM-4. 

* letový inžinier na lodi Sojuz T-9, 27. jún 1983 - 23. november 1983, posádka: Ľachov, Alexandrov - pobyt na orbitálnej stanici Saľut 7 spojenej s Kozmosom 1443
* letový inžinier na lodi Sojuz TM-3

Zdroje
------

### Literatúra

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.

Externé odkazy
--------------

* (po česky) Biografia v Malej encyklopedii kozmonautiky
* (po česky) Biografia na stránkach Space40

Autoritné údaje: * GND: 1092231358
* ISNI: 0000 0004 5661 1679
* VIAF: 381144647693271270418
**RFC** je skratka anglického výrazu (**request for comments** – žiadosť o komentáre), ktorá sa používa pre označenie radu štandardov a ďalších dokumentov opisujúcich internetové protokoly, systémy a pod. Ako už názov napovedá RFC sú oficiálne považované skôr za odporúčania ako normy v tradičnom zmysle, napriek tomu sa podľa nich riadi väčšina internetu.

Jednotlivé RFC dokumenty vydáva editor RFC podľa príkazov Internet Architecture Board. Každé RFC má pri zverejnení pridelené číslo. Žiadne vydané RFC sa nikdy neruší, len sa v budúcnosti môže upraviť vydaním novšieho RFC.

Všetky RFC sú k dispozícii na stiahnutie na viacerých miestach na internete. Každé RFC je dostupné v podobe čistého ASCII textu (v angličtine), z ktorého sa tvoria aj ďalšie verzie (napr. HTML, PDF a pod.).

Na rozdiel od klasických noriem a štandardov vydávaných klasickými normotvornými inštitúciami (ako napr ISO, ANSI a pod.) vznikajú RFC trochu iným spôsobom. Pôvodnými autormi jednotlivých RFC sú zvyčajne konkrétni experti, ktorí sa snažia riešiť konkrétny problém, ktorého riešenie ponúknu vo forme návrhu RFC internetovej verejnosti (ako tzv. Internet Draft). Ak je dané riešenie (často už dobre fungujúce v rámci nejakej pilotnej prevádzky) uznané za prínosné, dokument sa vydá ako RFC.

Toto pragmatické riešenie štandardov zostavovaných jednotlivcami alebo malými skupinami na základe praktických skúseností má mnohé výhody oproti formálnejším procesom štandardizačných komisií pri úradoch typu ISO. Štandardy vytvorené pomocou RFC sú (vzhľadom na absenciu akejkoľvek skutočnej moci na ich presadzovanie) až na výnimky dodržiavané, pričom pomohli rozšíreniu internetu do dnešných celosvetových rozmerov.

Istá neformálnosť procesu vytvárania RFC dokumentov sa odzrkadľuje v tradícii vydávania žartovných RFC, ktoré sú publikované zvyčajne v apríli každého roka.

Referencie
----------

1. ↑
**Vladimír Bágeľ** (\* 6. november 1908, Blatnica – † 13. jún 1974, Bratislava) bol slovenský rozhlasový pracovník, prekladateľ a pedagóg.

Jeho otec Ján Bágeľ, jeho matka Anna rod. Kováčiková, jeho brat Milutín Bágeľ

Životopis
---------

Do roku 1914 žil v Chmeľnickom na Ukrajine, 1924 – 1928 študoval na Št. učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. Od r. 1930 pôsobil ako učiteľ na ľud. školách, 1941 – 1945 v Hornej Lehote, 1945 – 1974 redaktor, hl. redaktor, šéfredaktor, metodik Hl. redakcie pre deti a mládež Čs. rozhlasu v Bratislave. V r. 1941 – 1944 účastník ilegálneho protifašistického odboja, v SNP príslušník 1. čs. armády na Slov. Na učiteľských pôsobiskách organizátor osvetovej činnosti. Publikoval v časopisoch. V Čs. rozhlase spolutvorca seriálov a relácií pre deti a mládež (Deti a svet, Na modrej vlne a i.). Prekladateľ divadelných hier z ruš. Funkcionár Zväzu slov. novinárov.

Ocenenie
--------

* R. 1947 vyznamenaný Radom SNP 2. tr.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: mub20221158431
* SNK: 148643
* VIAF: 8923156565737823500001
**Inžinierstvo** je oblasť ľudskej činnosti spočívajúca v navrhovaní (konštruovaní), stavbe a používaní (prevádzke) vynálezov (techniky, technológií), ktoré transformujú fyzikálny svet okolo nás tak, aby spĺňal požadované potreby. Inžinierstvo predstavuje spôsob myslenia podobný vedeckému tým, že je tiež kreatívny a konštruktívny, ale na rozdiel od vedy nie je cieľom inžinierstva znalosť samotná. Inžinierstvo využíva aj výsledky vedy, ale spočíva hlavne v umení preklenúť medzeru medzi vedeckým výskumom a technickým výtvorom. Ak sa pojem technika používa v zmysle druhu ľudskej činnosti, myslí sa tým práve inžinierstvo. Ľudia vykonávajúci inžinierstvo sa nazývajú **inžinieri**. Oblasti vedy a inžinierstva sa často prelínajú, preto sa niekedy označujú združeným pojmom "veda a technika" alebo "výskum a vývoj" a pod.

Inžinierske oblasti
-------------------

V priebehu historického vývoja inžinierstva sa vydelili nezávislé oblasti inžinierstva, v ktorých sú aj dnes vzdelávaní budúci inžinieri. Ide hlavne o stavebné inžinierstvo, chemické inžinierstvo, strojné inžinierstvo, elektrické inžinierstvo. Oblastí inžinierstva je ale omnoho viacej, existujú napr. banské inžinierstvo, letecké inžinierstvo, biomedicínske inžinierstvo a i.

Okrem delenia podľa druhu technických diel je možné aj delenie podľa zamerania inžinierskej činnosti v živote diela (výrobné inžinierstvo, prevádzkové inžinierstvo), alebo podľa používaných nástrojov (napr. inžinierstvo pomocou počítača).

Dejiny inžinierstva
-------------------

Počiatky inžinierstva možno rozpoznať pri stavbách prvých veľkých civilizácií (Mezopotámia, Egypt), a menovite vieme identifikovať prvých inžinierov v antike (Imhotep, Archimedes zo Syrakúz, Herón). Vtedy však ešte pojem inžinierstvo neexistoval. Archimedes napriek svojim úspechom, nepovažoval stavbu technických diel za veľmi ušľachtilú činnosť a svoj hlavný cieľ. Herón naopak považoval vedu za prostriedok k technike (nazývali ho mechanikom alebo aj divotvorcom). Technické výtvory v dobách antiky slúžili iba na vojenské účely (obliehacie stroje), alebo na náboženské účely (rôzne iluzionistické efekty). Rozvoj inžinierstva a nástup priemyselnej revolúcie bol umožnený až zánikom otroctva a nevoľníctva ako zdrojov lacnej pracovnej sily. Počiatok slova "inžinierstvo" v dnešnom význame treba hľadať práve v tejto dobe.

Pôvod slova "inžinierstvo" je v latinskom *ingenium* (nápaditosť), ktoré sa cez francúzštinu a zmenu významu (*engine* – obliehací stroj, neskôr motor) dostalo aj do iných slov.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Inžinierstvo**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Inžinierstvo**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

1. ↑  Walter Guido Vincenti – *What engineers know and how they know it: analytical studies from aeronautical history.* Johns Hopkins University Press, 1990. ISBN 0-8018-3974-2
2. ↑  Justin Pollard, Howard Reid – *Vzestup a pád Alexandrie.* Deus, 2008. ISBN 978-80-87087-44-2
**Valentin Vitalievič Lebedev** (rus. Валентин Витальевич Лебедев, \* 14. apríl 1942, Moskva) je bývalý sovietsky kozmonaut. V roku 1973 uskutočňoval astrofyzikálne výskumy na palube kozmickej lode Sojuz 13. V roku 1982 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz T-5 a na dlhodobom pobyte v kozmickej stanici Saľut 7.

Život
-----

Otec bol síce tankistom, ale Valentinovi sa zapáčili lietadlá. V roku 1959 sa ako sedemnásťročný s nimi zoznámil na orenburskom učilišti. Potom sa dostal na Moskovský letecký inštitút. V tunajšom aeroklube začal s lietaním, postupne zvládol vetrone aj helikoptéry. Potom dostal umiestenku do konštrukčnej kancelárie Sergeja Koroľova. Najskôr bol vo vyhľadávacej a pátracej skupine, ktorá vyhľadávala na mieste pristátia pilotné kabíny Sojuzov. Potom ho naučili metodiku spracovávania kozmickej dokumentácie. Do oddielu kozmonautov CKBEM (dnes RKK Energija) bol zaradený až roku 1972 a už o rok bol vymenovaný za palubného inžiniera a letel do kozmu. V roku 1975 na Moskovskom leteckom inštitúte obhájil dizertačnú prácu a získal titul kandidát vied, v roku 1985 na rovnakej škole získal titul doktor technických vied. 4. novembra 1989 bol preložený do skupiny kozmonautov Akadémie vied ZSSR.

Členom tímu kozmonautov bol do 4. novembra 1989. Je ženatý a má jedno dieťa.

Lety do vesmíru
---------------

Do vesmíru letel po prvýkrát ako palubný inžinier v kozmickej lodi Sojuz 13. Štart sa uskutočnil z kozmodrómu Bajkonur, veliteľom lode bol Piotr Klimuk. Cieľom letu na obežnej dráhe okolo Zeme bolo fotografovanie, rôzne experimenty, astrofyzikálne výskumy a skúšky systémov. Bez problémov bol aj návrat na Zem, pristáli na padákoch v kabíne lode na území Kazachstanu. Let trval 188 hodín.

Druhýkrát letel v roku 1982. Zúčastnil sa letu kozmickej lode Sojuz T-5 a dlhodobého pobytu na kozmickej stanici Saľut 7.

* Sojuz 13 ( 18. decembra 1973 - 26. decembra 1973)
* Sojuz T-5, Saľut 7, Sojuz T-7 ( 13. mája 1982 - 10. decembra 1982)

Referencie
----------

1. ↑   *Lebedev Valentin Vitaliyevich* [online]. spacefacts.de, rev. 2009-06-07, [cit. 2010-03-24]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  IVANOV, Ivan, a kol. *Космическая энциклопедия astronóm* [online]. Moskva: rev. 2007-03-24, [cit. 2009-11-16]. Kapitola Valentin Vitalievich Lebedev. Dostupné online. (po rusky)
3. ↑  CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. Praha : Práce, 1982. Kapitola Valentin Vitaljevič Lebedev, s. 140.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Valentin Lebeděv na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Podrobný životopis (po rusky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

Autoritné údaje: * GND: 118909770
* ISNI: 0000 0003 7424 5804
* LCCN: n85043409
* Scopus: 57197009546
* VIAF: 22940067
* WorldCat: lccn-n85043409
**Fosfopantotenát-cysteín ligáza** alebo **fosfopantotenoylcysteínsyntetáza** (**PPCS**; EC 6.3.2.5) je enzým, ktorý katalyzuje nasledujúcu chemickú reakciu:

NTP + 4'-fosfopantotenát + L-cysteín {\displaystyle \rightleftharpoons } NMP + PPi + 4'-fosfopantotenoylcysteín
Substráty tohto enzýmu sú teda nukleozidtrifosfát (NTP), 4'-fosfopantotenát a cysteín, jeho produkty sú nukleozidmonofosfát (NMP), pyrofosfát (PPi) a 4'-fosfopantotenoylcysteín. Táto reakcia predstavuje druhý z piatich krokov premeny pantotenátu na koenzým A.

Rôzne organizmy využívajú v tejto reakcii rôzne NTP. Fosfopantotenát-cysteín ligáza z baktérie *Escherichia coli* využíva cytidíntrifosfát (CTP) ako zdroj energie, zatiaľ čo ľudská izoforma tohto enzýmu využíva adenozíntrifosfát (ATP).

Názvoslovie
-----------

Tento enzým patrí medzi ligázy, konkrétne tie, ktoré katalyzujú tvorbu väzby uhlík-dusík medzi kyselinou a aminokyselinou (syntázy peptidov). Systematický názov tohto enzýmu je **(*R*)-4'-fosfopantotenát:L-cysteín ligáza**.

Gén
---

Tento enzým je u ľudí kódovaný génom PPCS.

Štruktúra
---------

Na konci roka 2023 bolo známych 10 štruktúr tohto enzýmu, s PDB kódmi 5INT, 4QJI, 1U7U, 1U7W, 1U7Z, 1U80, 6THC, 6TGV, 6TH2 a 1P9O.

Referencie
----------

1. ↑   Structure of human phosphopantothenoylcysteine synthetase at 2.3 A resolution. *Structure*, Aug 2003, s. 927–936. DOI: 10.1016/S0969-2126(03)00146-1. PMID 12906824.
2. ↑   *Entrez Gene: Phosphopantothenoylcysteine synthetase* [online].. Dostupné online.

Ďalšia literatúra
-----------------

* Brown GM. The metabolism of pantothenic acid. *J. Biol. Chem.*, 1959, s. 370–8. DOI: 10.1016/S0021-9258(18)70307-4. PMID 13630913.
* Phosphopantothenoylcysteine synthetase from Escherichia coli Identification and characterization of the last unidentified coenzyme A biosynthetic enzyme in bacteria. *J. Biol. Chem.*, 2001, s. 13513–6. DOI: 10.1074/jbc.C100033200. PMID 11278255.
* Kupke T. Molecular characterization of the 4'-phosphopantothenoylcysteine synthetase domain of bacterial dfp flavoproteins. *J. Biol. Chem.*, 2002, s. 36137–45. DOI: 10.1074/jbc.M206188200. PMID 12140293.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Phosphopantothenate—cysteine ligase na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portálBiologický portál |
Intel 80486DX2

**Procesor** v informatike označuje dve veci:

A) Pôvodne je to časť systému (označovaná tiež ako **procesorový subsystém**), určená na postupné spracúvanie určitých vstupov na výstupy (odtiaľ aj slovo „procesor", ktoré v latinčine znamená „spracovateľ / ten, kto spôsobuje, že niečo postupne postupuje vpred"). Presnejšia definícia znie, že je to subsystém systému spracovania dát, ktorý prijíma informácie zakódované predtým vstupným subsystémom, a ktorý údaje potom spracováva a odosiela na výstupný subsystém, kde sa opäť dekódujú na informáciu.

Rozlišujeme procesory

* v hardvéri, napríklad:
	+ centrálny procesor (CPU)
	+ akcelerovaná procesorová jednotka (APU)
	+ matematický koprocesor (FPU)
	+ grafický procesor (GPU)
	+ zvukový procesor
	+ digitálny signálny procesor (DSP)
	+ špecializované vstupné a výstupné procesory
* (zriedka) v softvéri, tu najmä:
	+ programy alebo programové moduly, ktoré v systéme hrajú centrálnu úlohu; dnes sa uprednostňuje pojem engine, pozri engine

B) V užšom zmysle dnes slovo procesor označuje len centrálny procesor

Cache
-----

Moderné procesory používané v počítačoch, alebo iných zariadeniach, ktoré vyžadujú rýchle spracovanie dát, sú vybavené tzv cache. Cache je vyrovnávacia pamäť obsahujúca posledné spracované dáta a príkazy, a tak umožní rýchle opätovné použitie.

* Procesor má až tri rôzne cache:
	+ Level 1 cache (L1 cache): Táto cache beží na frekvencii procesora. Je veľmi malá (asi 4 až 256 KB), ale vzhľadom k jeho polohe v samotnom jadre procesora veľmi rýchlo prístupná.
	+ Level 2 cache (L2 cache): L2 cache je obvykle umiestnená v procesore, ale nie v jadre samotnom a jej veľkosť je medzi 64 KB a 12 MB​​.
	+ Level 3 cache (L3 cache): Je najpomalšia z troch vyrovnávacích pamätí, ale aj najväčšia (až 256 MB).

Pozri aj
--------

* mikroprocesor
**Cheryl Haninová** vydatá **Cheryl Bentovová** alebo **Cheryl Ben Tovová** (Haninová je jej dievčenské meno, ktoré používa v súčasnosti) (\* 1960) bola agentka izraelského Mosadu, ktorá v roku 1986 pod krycím menom **Cindy** vylákala izraelského nukleárneho technika Mordechaja Vanunu do Ríma, odkiaľ ho uniesli do Izraela, kde ho odsúdili na 18 rokov väzenia za to, že zverejnil podrobnosti o izraelskom jadrovom programe.

Detstvo a mladosť
-----------------

Haninová sa narodila v USA, do Izraela sa presťahovala až ako dospievajúca. Detstvo prežila v Pensylvánii a v Orlande na Floride v židovskej rodine. V Orlande študovala Edgewaterovu strednú školu a navštevovala židovské kluby. Aby sa spamätala z rozvodu rodičov, na radu rabína sa vydala na na tri mesiace do Izraela študovať hebrejčinu. Izrael sa jej natoľko zapáčil, že sa rozhodla ostať v ňom žiť. Po dokončení školy nastúpila v roku 1978 do izraelskej armády, do jednotiek Nahal. Zároveň pracovala v kibuci Jad-Hana, kde sa zoznámila s Oferom Ben Tovom, s ktorým sa v roku 1985 sa zosobášili.

Služba v Mosade
---------------

Pred rokom 1986 vstúpila do Mosadu a absolvovala výcvik. Skutočnosť, že je žena, sa stala jej prednosťou. Po ukončení výcviku začala pracovať v jednom z tímov Mosadu. Obvykle plnila úlohy ako manželka alebo priateľka niektorého agenta. V roku 1986 sa zúčastnila na únose Mordechaja Vanunu, svojej najväčšej a zároveň poslednej akcii. Jej aktívnu kariéru v spravodajskej službe ukončila nepozornosť Vanunovej stráže. Pri transporte na súd si napísal Vanunu okolnosti svojho únosu na dlaň a pritlačil ju na okienko auta, keď prechádzali okolo novinárov.

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cheryl Haninová na českej Wikipédii.*