Pamätná tabuľa na dome „Zelený strom" na Winterovej ulici v Piešťanoch
Rezidencia Ľudovíta Wintera „Zelený strom"
**Ľudovít Winter** (*niekedy sa používa i maďarská verzia mena Lajos* \* 1. november 1870, Šahy, Rakúsko-Uhorsko – † 15. september 1968, Piešťany, Česko-Slovensko) bol slovenský podnikateľ židovsko-maďarského pôvodu. Nájomca, budovateľ piešťanských kúpeľov a tvorca ich svetového mena. Výrazne sa zaslúžil o premenu obce Piešťany na mesto.

Životopis
---------

Narodil sa v meste Šahy vo vtedajšom Rakúsko-Uhorsku ako tretie dieťa rodičom Alexandrovi Winterovi a Henriete, rodenej Kácserovej. Mal staršieho brata Františka, sestru Milu a mladšieho brata Imricha. Študoval na Technickej vysokej škole (dnes univerzita) vo Viedni. Jeho otec Alexander si v roku 1889 prenajal kúpele Piešťany od grófa Františka Erdődyho a v roku 1890 ho povolal na pomoc pri riadení piešťanských kúpeľov. Odvtedy sa Ľudovít Winter aktívne podieľal na vedení piešťanských kúpeľov a už vo veku 20 rokov prebral veľkú zodpovednosť.
V roku 1902 si vzal za ženu vdovu po bratovi Františkovi Leonu Winterovú (rod. Schauerová) s dvomi deťmi. S manželkou mal ešte 3 ďalšie deti – Janu, Alžbetu a Máriu. Pôvodne židovská rodina Winterovcov v roku 1907 konvertovala na katolícku vieru.

Po smrti otca v roku 1909 celkom prevzal vedenie piešťanských kúpeľov. Počas jeho pôsobenia v tejto funkcii boli v Piešťanoch vybudované významne stavby, medzi ktorými najznámejšie sú Robotnícka nemocnica, Kursalon, Františkove kúpele, Pro Patria, ako aj klenot mesta Piešťany – Thermia Palace s kúpeľmi Irma, ktoré sú dodnes svetoznáme. Winter bol v rokoch 1919 – 1935 predsedom Zväzu slovenských kúpeľov. Spolu s hlavným notárom Antonom Kajlichom, dekanom Alexandrom Šindelárom, neskorším starostom a ďalšími spolupracovníkmi sa zaslúžil o zveľadenie Piešťan – úpravu a vyasfaltovanie ulíc, chodníkov a námestí, vybudovanie vodovodu a kanalizácie, reguláciu Váhu a ďalšie.

Po vzniku Slovenského štátu Winterovci čelili perzekúciám. Tie vyvrcholili v roku 1944, keď skrývajúceho sa Ľudovíta Wintera našli a bol deportovaný do zberného tábora v Seredi a odtiaľ do Terezína. V čase oslobodenia mal sedemdesiatpäť rokov.

Po znárodnení kúpeľov komunistickým režimom v roku 1948 žil v ústraní a chudobe. Mal dokonca zakázaný vstup na Kúpeľný ostrov, kde sa nachádzala prevažná časť piešťanských kúpeľov. Zomrel v Piešťanoch vo veku 98 rokov. Pochovaný je na cintoríne na Bratislavskej ceste v Piešťanoch.

Pamiatka dnes
-------------

V roku 1991 bola po ňom pomenovaná hlavná ulica v centre Piešťan – Winterova. Svoj život a dielo opísal v spomienkach, ktoré boli vydané v roku 2001 ako kniha pod názvom „Spomienky na Piešťany". Na základe tejto knihy natočil režisér Dušan Trančík úspešný film pod názvom *Optimista*.

11. mája 2019 bola v Piešťanoch odhalená jeho socha na Kolonádovom moste.

Literatúra
----------

* *Spomienky na Piešťany*, Ľudovít Winter, Balneologické múzeum, Piešťany, 2001, ISBN 80-968258-4-4

Referencie
----------

1. ↑
2. 1 2  KRUPA, Vladimír. Piešťany vo víre nepokojnej prvej polovice 20. storočia (1.) In: Piešťanský týždeň, 26.3.2016. Dostupné online z:
3. ↑
4. ↑

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení v matrike židovskej náboženskej obce v Šahách; záznam číslo 61

Autoritné údaje: * GND: 121676900
* ISNI: 0000 0000 7694 181X
* LCCN: nr00028910
* NK ČR: xx0112587
* PIM: PIM211554
* SNK: 157837
* VIAF: 25465053
* WorldCat: lccn-nr00028910