recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Zelený lúč*** (1882, *Le rayon vert*) je dobrodružný román od francúzskeho spisovateľa Julesa Verna z jeho cyklu *Podivuhodné cesty* (*Les Voyages extraordinaires*). V jednom zväzku s týmto románom vyšla súčasne Vernova krátka satirická poviedka *Desať hodín na love* (*Dix Heures en chasse*) z roku 1881.

Obsah románu
------------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Dielo *Zelený lúč*, pomenované po optickom prírodným jave (pozri ďalej), sa dá považovať za jediný Vernov milostný román. Jeho zápletka spočíva v tom, že mladá škótska dievčina Helena Champbellová sa odmieta vydať za muža, ktorého jej vybrali jej strýkovia, a to do tej doby, než s ním spoločne uvidí zelený lúč, ktorý je podľa povestí znamením vernej lásky. Po početných neúspešných pokusoch je jav konečne viditeľný, ale mladí hrdinovia nachádzajú lásku navzájom vo svojich očiach a nevenujú pozornosť obzoru.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Vedecký základ románu
---------------------

Zelené lúče (zelené žiarenie) sú zriedkavým optickým prírodným javom vyskytujúcim sa predovšetkým tesne pred západom slnka. Jav je zvyčajne pozorovateľný tam, kde je z nízkej polohy voľný pohľad na obzor, teda najmä na mori. Než slnko zmizne, je na krátky čas vďaka zmenám v optickom spektre, ktoré je zavinené veľkým teplotným rozdielom medzi morom a vzduchom, úplne zelené, lebo červená a oranžová vlnová dĺžka spektra zmizne ako prvá. Idea vyjadrená v románe, že možno predpovedať, kde a kedy je možné zelené žiarenie uvidieť, nemá ale žiadne vedecké opodstatnenie. Vernov opis zeleného žiarenia (*"žiara nevšedne nádherná a so žiadnou zeleňou, vyskytujúcou sa na zemi, porovnateľná"*) je však úplne správny a je zrejme založený na osobnom zážitku.

* Le rayon vert, obálka francúzskeho vydania.**Le rayon vert**, obálka francúzskeho vydania.
* Le rayon vert, pôvodná ilustrácia Léona Benetta.**Le rayon vert**, pôvodná ilustrácia Léona Benetta.
* Le rayon vert, pôvodná ilustrácia Léona Benetta.**Le rayon vert**, pôvodná ilustrácia Léona Benetta.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zelený lúč**

Externé odkazy
--------------

* Text románu (po francúzsky)

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portálFrancúzsky portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zelený paprsek na českej Wikipédii.*
**β-Kryptoxantín** alebo len **kryptoxantín** je prírodný karotenoidový pigment. Bol izolovaný z rôznych zdrojov, ako napríklad ovocie rastlín rodu *Physalis*, pomarančovej šupky, papáji, žĺtka, masla, jabĺk a hovädzieho krvného séra.

Chemické vlastnosti
-------------------

Štruktúrou je β-kryptoxantín príbuzný β-karoténu, ale má o hydroxylovú skupinu viac. Je to xantofylové farbivo.

V čistej forme je β-kryptoxantín červená kryštalická pevná látka s kovovým odleskom. Je rozpustný v chloroforme, benzéne, pyridíne a sírouhlíku.

Biológia a medicína
-------------------

V ľudskom tele sa β-kryptoxantín premieňa na vitamín A (retinol) a preto sa pokladá za provitamín A. Ako ostatné karotenoidy, β-kryptoxantín je antioxidant a pomáha predísť poškodeniu buniek a DNA voľnými radikálmi, takisto stimuluje opravu oxidačného poškodenia DNA.

Posledné objavy v niekoľkých epidemiologických štúdiách naznačujú, že β-kryptoxantín by mohol pôsobiť chemopreventívne (zabraňovať vzniku rakoviny) voči rakovine pľúc, teda existuje inverzná asociácia β-kryptoxantínu s rakovinou pľúc. Na druhej strane bol však normálny až vyšší príjem β-kryptoxantínu u dospelých pacientov s diagnostikovaným malígnym gliómom asociovaný s horšou šancou na prežitie.

Iné použitia
------------

β-Kryptoxantín sa používa ako potravinárske farbivo a má priradené E číslo **E161c**. Jeho použitie nie je povolené v EÚ ani USA.[chýba zdroj] Jeho použitie je povolené v Austrálii a na Novom Zélande.

Referencie
----------

1. 1 2 3  ZDRAVOPEDIA. *Zoznam Éčiek* [online]. Zdravopedia, 2021-12-22, [cit. 2021-12-22]. Dostupné online.
2. 1 2  *Merck Index*, 11th Edition, **2612**.
3. ↑   The carotenoid β-cryptoxanthin stimulates the repair of DNA oxidation damage in addition to acting as an antioxidant in human cells. *Carcinogenesis*, 2008, s. 308–314. DOI: 10.1093/carcin/bgn270. PMID 19056931.
4. ↑   β-Cryptoxanthin suppresses the growth of immortalized human bronchial epithelial cells and non-small-cell lung cancer cells and up-regulates retinoic acid receptor b expression. *International Journal of Cancer*, 2006, s. 2084–2089. DOI: 10.1002/ijc.22111.
5. ↑   Daily intake of antioxidants in relation to survival among adult patients diagnosed with malignant glioma. *BMC Cancer*, 2010, s. 215. DOI: 10.1186/1471-2407-10-215. PMID 20482871.
6. ↑  UK Food Standards Agency:  *Current EU approved additives and their E Numbers* [online]. [Cit. 2011-10-27]. Dostupné online.
7. ↑  Australia New Zealand Food Standards Code *Standard 1.2.4 - Labelling of ingredients* [online]. [Cit. 2011-10-27]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Β-Cryptoxanthin na anglickej Wikipédii.*
Rodový erb
**Ivankovci** bol šľachtický rod na území dnešného Slovenska, spriaznený s rodom Huntovcov-Poznanovcov. Jeden z Ivankovcov sa stal zakladateľom rodu Forgáčovcov.

Rodová tradícia
---------------

Siedmi potomci zakladateľa rodu ivankovského, Ivanku Lysého, sprevádzali Ondreja II. do Svätej Zeme ako križiaci. Keď sa navrátili do Turca, dostali roku 1218 za svoje vojenské zásluhy a preto, že tam zachránili kráľovi život, v Turci, pri dnešných Dražkovciach, čiastku zeme, ktorá sa v listinách menovala raz Erden, raz Jordán, vraj na pamiatku výpravy do Svätej Zeme. I potoky na tomto území nazvali a ešte dnes menujú sa Jordánom a Cedronom. V tie samé časy založili kostol svätej Heleny.

Ďalší potomci, Ondrej a Tomáš, roku 1241 zachránili život kráľa Belu IV. keď mu Tomáš po nešťastnej bitke s Tatármi pri rieke Slaná (Šajava) na úteku oddal svojho rýchleho koňa, na ktorom kráľ ušiel. Tomáša dorúbali Tatári, Ondrej sa zachránil, a prichýlil aj unaveného kráľa na svojom hrade znievskom a v odmenu za obetavosť a hrdinstvo oboch bratov dostal znievske panstvo. V súčasnosti historici považujú pobyt a záchranu Bela IV. na hrade Zniev za potvrdený fakt. 

Ďalší potomok Blažej, ktorý sa stal zakladateľom rodu Forgáčovského, zabil 7. februára 1387 uchvatiteľa trónu Karla Durazzo (Karol III. Neapolský, vládol v Uhorsku ako Karol II.), za čo ho kráľovná Mária Uhorská obdarila výsadami a majetkami (hrady Gýmeš a Halič).

Blažej prevzal vyobrazenie Márie do erbu a podľa legendy, prijal meno Forgáč (Forgách). V skutočnosti priezvisko začal používať už Mikuláš Forgách, ktorý žil okolo roku 1333.

Referencie
----------

1. ↑   *Marta Herucová: Hrobka Forgáchovcov v Haliči* [online]. [Cit. 2006-10-11]. Dostupné online. Archivované 2007-02-03 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Genealógia rodiny Forgáč (Forgách) (po anglicky)
Pelargonín patrí medzi antokyány.
Antokyánové farbivo ako prírodný pH indikátor. Extrakt z červenej kapusty v roztokoch s rôznou aciditou – vľavo kyslé, vpravo zásadité. Hodnoty pH zľava cca: 1, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 13.
**Antokyány** alebo **antokyaníny** (z gréckych slov *ἀνθός* (ánthos) = kvet, *κυανός* (kyanos) = oceľovo modrý) sú vodou rozpustné pigmenty vo vakuolách niektorých buniek. Sú zodpovedné za červenú, fialovú a modrú farbu rôznych častí rastlín. Patria k flavonoidom, v rastlinách sa vyskytujú vo forme glykozidov a ich aglykonová (bezcukrová) časť sa označuje ako antokyanidín. Ako sacharid môže byť prítomná napríklad glukóza, galaktóza, ramnóza alebo iné cukry.

Farba sa mení v závislosti od kyslosti (pH). Kyslé roztoky antokyánov bývajú červené, neutrálne fialové, a zásadité modré, zeleno-žlté až bezfarebné. Okrem pH a ich štruktúry je za farbu antokyanínov zodpovedný i komplex, ktorý v bunke tvoria s rôznymi kovmi, napr. železom či molybdénom.

Antokyány majú početné zastúpenie v prírode. Podieľajú sa napr. na modrom sfarbení kvetov fialiek, červenom sfarbení kvetov divých makov, či ruží. Sú obsiahnuté v mnohých plodoch, ako napríklad vtáčí zob, ríbezľa čierna. Ak sa nachádzajú v listoch, tak ich sfarbujú do modra, napríklad červená kapusta.[chýba zdroj]

Zmena reakcie bunkovej šťavy spôsobuje u niektorých rastlín počas kvetného vývoja zmenu farby korunných listov. V prípade pľúcnika lekárskeho sú nerozvinuté kvety červené, pri rozkvete fialové a nakoniec, obvykle po opelení, sa sfarbia do modra. Modro sfarbené kvety už opeľovači nenavštevujú (farba kvetov tak môže signalizovať aj množstvo dostupného nektáru).[chýba zdroj]

Využitie
--------

Používajú sa ako potravinové farbivá s označením E163 (a – f). Ide o povolené prírodné aditíva.

Referencie
----------

1. 1 2 3  antokyaníny. In: BÍNA, Jaroslav. *Malá encyklopédia chémie*. Bratislava : Obzor, 1981. S. 110.
2. 1 2  CIGÁN, Miroslav. *Antokyánové farbivá, ich význam a prítomnosť v prírodných zdrojoch (bakalárska práca)* [online]. Nitra: Fakulta biotechnológie a potravinárstva SPU, 2010, [cit. 2016-10-29]. Dostupné online.
3. ↑  YOSHIDA, Kumi; MORI, Mihoko; KONDO, Tadao. Blue flower color development by anthocyanins: from chemical structure to cell physiology. *Natural Product Reports*, 2009-06-24, roč. 26, čís. 7, s. 884–915. Dostupné online [cit. 2022-09-13]. ISSN 1460-4752. DOI: 10.1039/B800165K. (po anglicky)
4. ↑  TÓTH, T. TOMÁŠ, J. VOLLMANNOVÁ, A. LAZOR, P. BAJČAN, D.. *Rizikové faktory potravového reťazca IV: Riziká potravinárskych farbív* [online]. Nitra: Katedra chémie, Fakulta biotechnológie a potravinárstva SPU, 2004-07-10, [cit. 2016-10-29]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Antokyan na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Algiedi** (α Cap/α Capricorni/Alfa Capricorni), tiež známa ako *Al Giedi*, *Algedi*, *Prima Giedi* alebo *Giedi* je hviezda v súhvezdí Kozorožec.

Názov pochádza z lat. prima *prvá* a arab. الجدي *al-džadí* – *kozľa*. Arabi nazývali celé súhvezdie برج الجدي *burdž al-džadí* - *súhvezdie kozľa*.

Jej jasnosť je 4,2 magnitúdy a tvorí optickú dvojhviezdu s hviezdou α2, **Secunda Giedi**. Za priaznivých podmienok sa tieto zložky vzdialené 6' dajú od seba odlíšiť voľným okom. Jasnosť druhej zložky je 3,6 magnitúdy a obe sú klasifikované ako hviezdy spektrálneho typu G. Fyzicky však k sebe vôbec nepatria. Jasnejšia Secunda Giedi je od nás vzdialená asi 109 ly. Údaje o vzdialenosti Primy Giedi sa značne rozchádzajú, je však podstatne ďalej než Secunda. Podľa niektorých meraní je to až 1 630 ly.[chýba zdroj] Každá z týchto hviezd je opäť zdvojená. Prima Giedi má vo vzdialenosti 45" optického sprievodcu 9. magnitúdy, ktorý sa dá rozoznať už so 6 cm ďalekohľadom. Jasnejšia Secunda Giedi má vo vzdialenosti 7" sprievodcu 11. magnitúdy, ktorý je tiež dvojhviezda. Na rozlíšenie tejto dvojice potrebujeme ďalekohľad s najmenej 10 cm objektívom.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |

článok o hviezde Algiedi (po anglicky)
Kreslenie komiksu
Komiks Kýchnutie malého Sammyho
**Komiks** (-kodifikovaný tvar ; staršie: *comics* ; po anglicky: *comics*) je označenie pre sekvenčne usporiadanú postupnosť obrázkov alebo podobných znakov (okrem animovaného filmu), ktorá sprostredkúva informácie (najčastejšie rozpráva príbeh alebo opisuje nejaký dej) a/alebo na čitateľa esteticky pôsobí. Niektorí autori medzi komiksy zaraďujú aj karikatúru (teda len jeden obrázok).

Obrázky sú väčšinou kreslené (ale môže ísť napríklad aj o fotky) a väčšinou doplnené textom. Text môže byť umiestnený v takzvaných bublinách uprostred obrázka, v okrajovej časti obrázka alebo pod obrazkom. Obrázky sú často doplnené rôznymi zvukomalebnými výrazmi.

Komiks sa dnes považuje za samostatné umenie či žáner. Ide o spojenie literatúry a výtvarného umenia.

Druhy
-----

Komiksy najčastejšie vychádzajú ako literárne dielo, a to buď ako comic strip, jedna strana v inom časopise, zošit (časopis), (viazaná) kniha alebo ako webkomiks. Špeciálny typ komiksu je technický scenár (storyboard) a minikomiks (minicomic).

Rozšírenie
----------

V závislosti od definície komiks začína už egyptskými hieroglyfmi alebo niekedy v 18. storočí. Typický komiks dnešného typu však vznikol až koncom 19. storočia a rozšíril sa začiatkom 20. storočia.

Azda najrozšírenejšie je čítanie a tvorba komiksov v USA, Japonsku a západnej Európe (najmä v Belgicku vo Francúzsku), z východnej Európy v Poľsku a krajinách bývalej Juhoslávie. V Japonsku komiksy čítajú všetky – aj „elitné" – vrstvy spoločnosti a toto umenie je tam veľmi rozšírené, podobnú tendenciu možno pozorovať aj v iných krajinách ako v Belgicku a vo Francúzsku.

Na Slovensku a v menšej miere v Česku bol pred rokom 1989 (za komunizmu) komiks považovaný za „buržoázne" a v podstate dekadentné umenie a na Slovensku žiaden dlhší komiks nevyšiel (s pár výnimkami v roku 1969). Išlo fakticky o zakázaný žáner. Komiks bol spravidla obmedzený na zábavný doplnok časopisov na pokračovanie (teda „kreslený seriál" alebo to, čo dnes nazývame „strip").

Názvy
-----

Pomenovanie pôvodne vzniklo z anglického „comic strip" (doslova: komický pás), ale komiksy už dávno nezobrazujú len „komické" obsahy. Dnes sa ako „strip" označujú veľmi krátke komiksy (spravidla 2-5 obrázkov a spravidla v novinách). V posledných rokoch sa presadzuje aj nové označenie pre komiks: „sequential art" (doslova sekvenčné umenie). V USA sa prevažne umelecké komiksy (na rozdiel od tradičných masových komiksov) označujú ako „graphic novel" (doslova grafický román).

Vo Francúzsku, ktoré má veľkú tradícu v tvorbe komiksov (pozri napríklad Asterix), sa komiksy spravidla nazývajú „bande dessinée" (doslova: kreslený pás; skratka BD). 

Typicky japonské komiksy sa označujú ako manga. 

Komiks na pokračovanie sa na Slovensku a v Česku spravidla tradične označuje ako „kreslený seriál".

Referencie
----------

1. ↑  komiks. In: Pravidlá slovenského pravopisu
2. ↑  comics. In: Malá encyklopédia žurnalistiky, 1982, str. 59

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |
Octan sodný
**Octan sodný** je sodná soľ kyseliny octovej. Jeho vzorec je CH3COONa.

Octan sodný

Využitie
--------

Bezvodný octan sodný sa používa ako katalyzátor, prídavná látka v potravinárstve pod označením E262 ako konzervačná látka a okyselujúci prostriedok pri výrobe marmelád, olejov, polievok, omáčok, cukroviniek, pekárenských a mäsových výrobkov. V priemysle na výrobu acetanhydridu alebo metánu.
Pokiaľ kryštály octanu sodného ohrejeme nad 58°C vznikne kvapalina. Po opätovnom vychladnutí a iniciačnom impulze (napr.dotykom) začne vznikať kryštalická štruktúra a premena na pevné skupenstvo. Pri tejto reakcii sa uvoľňuje teplo. Táto vlastnosť sa využíva napr. v ohrievacích poduškách. Silný roztok octanu sodného je v plastovom vrecku spolu s kovovým plieškom. Keď sa kov mechanicky ohne, octan sodný začne rýchlo kryštalizovať a vytvárať teplo.

Výroba
------

Dá sa vyrobiť neutralizáciou kyseliny octovej hydroxidom sodným alebo hydrogénuhličitanom sodným:

CH3COOH + NaOH → CH3COONa + H2O
CH3COOH + NaHCO3 → CH3COONa + H2O + CO2

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Octan sodný**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Hydrogénfosforečnan vápenatý** je vápenatá soľ kyseliny fosforečnej. Zvyčajne sa vyskytuje ako dihydrát, s chemickým vzorcom CaHPO4 • 2H2O, no možno ho zohriatím previesť na bezvodú formu. Je vo vode prakticky nerozpustný (rozpustnosť 0,02 g na 100 ml pri 25 °C). Vo svojej čistej, bezvodej forme obsahuje 29,5 percenta vápnika. Je jednou z anorganických zložiek kosti.

Príprava
--------

Hydrogénosforečnan vápenatý môže byť vytvorený reakciou uhličitanu vápenatého, kyseliny fosforečnej a vody:

CaCO3 + H3PO4 + H2O → CaHPO4 + CO2

Použitie
--------

Hydrogénfosforečnan vápenatý sa používa najmä ako potravinový doplnok, napríklad v cereáliách, rezancoch, múke a podobne. Tiež sa používa ako farmaceutická pomocná látka, súčasť niektorých prípravkov odstraňujúcich telesný pach, zubných pást a krmiva pre hydinu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dicalcium phosphate na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
Súradnice: 49°05′38″S 18°50′02″V﻿ / ﻿49,094°S 18,834°V﻿ / 49.094; 18.834

**Martinské hole** alebo ľudovo **Martinky** je lokalita (oblasť), rekreačné a turistické stredisko v Lúčanskej Malej Fatre, západne smerom od mesta Martin, na južnom svahu vrcholu Krížava.

Turizmus
--------

Ide o najväčšie turistické stredisko v Lúčanskej Fatre. Stredisko zimných športov na Martinských holiach má názov Winter Park Martinky (predtým *Lyžiarske stredisko Martinské hole*), letné stredisko Summer Park Martinky. V stredisku sa nachádza Chata na Martinských holiach.

### Winter Park Martinky

Lyžiarske stredisko sa nachádza v nadmorskej výške 1 150 až 1 456 m n. m. a ponúka 12 lyžiarskych zjazdoviek. V marci 2008 mesto Martin lyžiarske stredisko predalo, na začiatku roku 2009 bola vyhlásená súťaž, ktorej predmetom bolo urbanisticko-architektonické riešenie rekreačného areálu.

Dejiny
------

Prvá zmienka o Martinských holiach v súvislosti s využívaním miesta na lyžiarske a turistické aktivity je z roku 1921, keď bol založený *Klub československých turistov Sokol*. Počas druhej svetovej vojny boli všetky chaty a objekty vypálené. Prvý lyžiarsky vlek bol postavený v roku 1957 a sedačková lanovka v roku 1974. Prevádzka sedačkovej lanovky bola ukončená 30. apríla 2005. Úvahy o vybudovaní novej kabínkovej lanovky v stope pôvodnej sedačkovej zatiaľ nenadobudli finálny rozmer.

Referencie
----------

1. ↑  architecture.sk Archivované 2009-04-05 na Wayback Machine máj 2009
2. ↑   *Lyžiarske stredisko **Winter Park Martinky*** [online]. [Cit. 2009-05-22]. Dostupné online. Archivované 2014-12-21 z originálu.
3. ↑  www.lanovky.sk

Externé odkazy
--------------

* Turistická mapa

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Martinské hole**
Tmavý chlieb s arašidovým maslom, banánom a opečenou slaninou
**Sendvič s arašidovým maslom a banánom** (angl. *peanut butter and banana sandwich*, skrátene **PB&B**) alebo **sendvič s arašidovým maslom, banánom a slaninou** (angl. *peanut butter, banana and bacon sandwich*; skrátene **PB,B&B**), niekedy uvádzaný ako **Elvis sandwich** (slov. *Elvisov sendvič*), the **Velvet Elvis** alebo len (**the**) **Elvis**, je sendvič s opečeným chlebom, arašidovým maslom, nakrájaným alebo roztlačeným banánom a príležitostne slaninou. V niektorých variáciách sendviča sa vyskytujú med alebo zavarené ovocné želé. Sendvič sa často pripravuje na panvici.

Toto jedlo sa preslávilo ako obľúbený sendvič amerického speváka Elvisa Presleyho. Recept na sendvič bol publikovaný v mnohých kuchárskych knihách a novinových správach. Komerčne sa predáva aj v reštauráciách.

Pozri aj
--------

* Fool's Gold Loaf

Referencie
----------

1. ↑   *Peanut Butter Sandwich Takes on a New Zest* [online]. St. Petersburg Independent, September 7, 1983, [cit. 2009-05-11]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peanut butter, banana, and bacon sandwich na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Infantka **Kristína Španielska**, vojvodkyňa z Palmy de Mallorca (\* 13. jún 1965, Madrid, Španielsko), celým menom *Kristína Federika Viktória Antónia de la Santísima Trinidad Bourbónska a Grécka*, je dcéra bývalého španielskeho kráľa Juana Carlosa I. a Žofie Gréckej. Je šiestou v poradí v nástupníctve na španielsky trón po svojom bratovi Filipovi a jeho dcérach infantkách Leonor a Sofii, sestre Elene a jej deťoch. Má staršiu sestru Elenu a brata Filipa VI..

Detstvo
-------

Kristína je druhorodenou dcérou bývalého španielskeho kráľa Juana Carlosa I. a jeho manželky, dcéry gréckeho kráľa Pavla I. Žofie Gréckej.

Vzdelanie
---------

Infantka Kristína absolvovala stredoškolské štúdium na Santa María del Camino a promovala na madridskej Univerzite Complutense v roku 1989, kde získala diplom z politických vied. Následne pokračovala v štúdiu na New York University, kde získala diplom z medzinárodných vzťahov v roku 1990. Praktické skúsenosti získala prácou pre UNESCO v Paríži. Plynule ovláda španielčinu, katalánčinu, angličtinu a gréčtinu.

Súkromie
--------

Infantka Kristína sa vydala za profesionálneho hráča hádzanárskeho tímu FC Barcelona Iñakiho Urdangarína v Barcelone 4. októbra 1997 a jej otec, španielsky kráľ Juan Carlos im udelil doživotný titul vojvodu a vojvodkyne z Palmy de Mallorca. V rokoch 2009 - 2012 žili vo Washingtone, kde jej manžel pracoval pre spoločnosť Telefónica.

Potomkovia
----------

* Juan Valentín de Todos los Santos Urdangarín y de Borbón (\* 29. september 1999)
* Pablo Nicolás Sebastián de Todos los Santos Urdangarín y de Borbón (\* 6. december 2000)
* Miguel de Todos los Santos Urdangarín y de Borbón (\* 30. apríl 2002)
* Irene de Todos los Santos Urdangarin y de Borbón (\* 5. jún 2005)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky španielskej kráľovskej rodiny

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Infanta Cristina, Duchess of Palma de Mallorca na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1073883132
* ISNI: 0000000085655436
* LCCN: n98005504
* VIAF: 87910620
* WorldCat: lccn-n98005504
Schéma zimného šesťuholníka
Zimný šesťuholník pri pohľade z južnej pologule, čomu zodpovedá aj jeho obrátená pozícia: vrchol tvorený hviezdou Capella je najnižšie a vrchol tvorený Síriom najvyššie. Na severnej pologuli je to naopak.
**Zimný šesťuholník** je asterizmus, ktorý uľahčuje orientáciu na zimnej oblohe. Rozprestiera sa sčasti na severnej a sčasti na južnej oblohe, pretože ním prechádza svetový rovník.

Hoci sa nazýva šesťuholník, skladá sa paradoxne zo 7 hviezd. Dvojica hviezd Castor a Pollux totiž pre svoju blízkosť na oblohe predstavujú len jeden jeho vrchol. Najvyššie položená z nich je na severnej pologuli hviezda Capella, ktorá je ako jediná zo šesťuholníka v zemepisných šírkach Slovenska aj cirkumpolárna - nezapadajúca.

Hviezdy
-------

* **Aldebaran** (súhvezdie Býk)
* **Capella** (súhvezdie Povozník)
* Kastor a **Pollux** (súhvezdie Blíženci)
* **Prokyón** (súhvezdie Malý pes)
* **Sírius** (súhvezdie Veľký pes)
* **Rigel** (súhvezdie Orión)

Prokyón a Sírius patria zároveň do ďalšieho asterizmu – Zimného trojuholníka.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
**Eugene Burton Ely** (\* 21. október 1886, Davenport, Iowa, USA – † 19. október 1911, Macon, Georgia) bol americký priekopník letectva. Ako prvý uskutočnil štart a pristatie z paluby lode.

Štart z lode *USS Birmingham*

Životopis
---------

Narodil sa vo Williamsburgu v Iowe a vyrastal v Davenporte. Navštevoval *Iowa State University*, štúdium ukončil v roku 1904. Potom sa presťahoval do San Francisca v Kalifornii, kde začal pracovať najprv v oblasti predaja automobilov. 

V roku 1910 odišiel do Portlandu v Ohiu, kde pracoval ako obchodný zástupca firmy, ktorú založil E. Henry Wemme. V tom čase Henry Wemme zakúpil jeden z prvých štvorvalcových dvojplošníkov Curtiss D od Glenna Curtissa a získal výhradné právo na predaj týchto strojov pre oblasť severozápadného pacifického pobrežia.

Wemme však nemal s lietadlami žiadne skúsenosti, nikdy neletel a ani nevedel lietať a tak ponúkol lietanie s Curtissom Elymu, ktorý si myslel, že lietanie je rovnako jednoduché ako riadenie automobilu. Ely však onedlho s lietadlom havaroval, ale pretože za túto udalosť niesol zodpovednosť, vrak od Wemmeho odkúpil. 

Počas niekoľkých mesiacov stroj opravil a učil sa lietať. Zo začiatku lietal blízko Portlandu, neskôr stále ďalej. V júni 1910 cestou na výstavu do kanadského Winnipegu sa v Minneapolise v Minnesote stretol s Curtissom a odvtedy pre neho pracoval. V októbri sa Ely a Curtiss stretli s kapitánom US Navy *Washingtonom Chambersom*, ktorý dostal za úlohu zistiť možnosti využitia lietadiel v americkom námorníctve. Toto stretnutie a snaha preveriť možnosti viedli k dvom Elyho experimentom.

Ely uskutočnil 4. novembra 1910 s lietadlom Hudson Flyer prvý úspešný vzlet z provizórnej drevenej nástavby na palube krížnika USS Birmingham v zátoke Hampton Roads vo Virgínii. Nástavba bola dlhá 25 m a široká 7 m. 

Prvé pristatie na *USS Pennsylvania*
O dva mesiace neskôr 18. januára 1911 pristal Ely na palube krížníka USS Pennsylvania, ktorý kotvil v San Franciscu. Pri pristávaní sa po prvý raz použil „záchytný systém", ktorý vynašiel Hugh Robinson. Pristávacia „dráha" bola dlhá 40 metrov a široká 10 metrov.

Ely sa potom ďalej venoval lietaniu. 19. októbra 1911 na prehliadke v Macone v Georgii so svojim lietadlom havaroval a zahynul. 

V roku 1933 obdržal Eugene Burton Ely Distinguished Flying Cross.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eugene Burton Ely**

Externé odkazy
--------------

* Naval Historical Center Eugene Burton Ely
* www.earlyaviators.com Eugene Ely


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Letecký portálBiografický portál |

Autoritné údaje: * GND: 1163471577
* LCCN: n99044365
* VIAF: 4265441
* WorldCat: lccn-n99044365
**Robert Lee Stewart** (\* 13. august 1942, Washington D.C. USA) je americký vojenský letec a kozmonaut z raketoplánov.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole absolvoval štúdium univerzity v Mississippi (The University of Southern Mississippi), kde sa stal v roku 1964 inžinierom matematiky. Majstrom kozmických vied sa stal na texaskej univerzite v Arlingtone (University of Texas at Arlington) roku 1971. Potom lietal ako testovací pilot na základni Edwards, odkiaľ bol vybraný roku 1978 do oddielu kozmonautov NASA ako astronaut špecialista. V tej dobe bol majorom, ženatý, s dvoma deťmi..

### Lety do vesmíru

Jeho prvý let sa uskutočnil s raketoplánom Challenger pri misii STS-41-B v roku 1984, čo bol desiaty let raketoplánov USA. Na palube s ním boli Vance Brand, Robert Gibson, Bruce McCandless, Ronald McNair. Obe družice - Westar a Palapa 2, ktoré mali vypustiť, sa na stanovené obežné dráhy nedostali a tak let nepatril k úspešným.

Rok na to letel znova. Bol to let financovaný armádou, rýdzo vojenský. Štart z Kennedyho vesmírneho strediska, aj pristátie na domovskej základni Edwards v Kalifornii bolo rovnaké ako predchádzajúci let. Oboje bolo v tajnosti, na palube raketoplánu Atlantis bol plukovník Karol Bobko, pplk. David Hilmers, plk. Robert Stewart a major William Pailes. Počas štyroch dní na orbite vypustili dve identické špionážne družice USAF typu DSSS - 3 (tiež označované ako *USA 11*, *USA 12*).

Týmito letmi sa stal 135. kozmonautom Zeme, na orbite strávil 12 dní.

* STS-41-B Challenger (3. február 1984 - 11. február 1984)
* STS-51-J Atlantis (3. október 1985 - 7. október 1985)

### Po letoch

V roku 1993 už v hodnosti brigádneho generála nastúpil do vedenia spoločnosti Nichols Research Corp, Colorado Springs.

Referencie
----------

1. ↑  CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. Praha : Práce, 1982. Kapitola Američtí astronauti-kandidáti vybraní v USA v roce 1978, s. 461. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Robert Lee Stewart**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Na webe Kosmo (po česky)
* Na webe Space (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Robert Lee Stewart na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: n89119019
* VIAF: 4059697
* WorldCat: lccn-n89119019
**Dom Domenica Alvara** je štvorposchodový rodinný dom v austrálskom meste Sydney, v štvrti Surry Hill. Dom sa stal známym vďaka svojej veľkosti, prispôsobenej rozmerom stavebnej parcely a tiež prostredníctvom televízneho programu, ktorý sa venuje zaujímavým a neobvyklým budovám.

História
--------

Architekt Domenic Alvaro (člen architektonického štúdia Woods Bagot) a jeho partnerka Sue Bassettová sa v roku 2010 rozhodli zakúpiť stavebný pozemok blízko centra Sydney za účelom výstavby rodinného domu. Z dôvodu vysokých cien pozemkov im realitný maklér ponúkol na kúpu tri parkovacie státia o celkovej výmere 6x7 metrov. Pozemok nakoniec Domenic a Sue kúpili s tým, že nemali istotu, či im stavba bude povolená. Stavebné povolenie od mesta získali a rok trvala následná výstavba domu. Ten bol dokončený v roku 2011. Výstavbu a vybavovanie domu dokumentoval druhý diel prvej série televízneho seriálu Grand Design Australia stanice LifeStyle Channel. Dom navrhol sám Alvaro.

### Dispozičné usporiadanie

Na prízemí sa nachádza garáž a úložné priestory. Na prvom poschodí je kúpeľňa a spálňa, na druhom poschodí obývacia izba. V treťom jedáleň s kuchyňou a vo štvrtom malá pracovňa so strešnou terasou.

### Ocenenie

Dom získal nasledujúce ocenenie:

* 2011 – AIA Award od Austrálskeho inštitútu architektov (AIA)
* 2011 – Dom roka na Svetovom architektonickom festivale (WAF)

Referencie
----------

1. 1 2   *Poznatsvět | Na pozemek neměli, tak koupili tři parkovací stání. Podívejte, jak geniální a pohodlný dům zbudovali* [online]. www.poznatsvet.cz, [cit. 2024-02-04]. Dostupné online. (po česky)
2. 1 2   *Dotyk | Na pozemek neměli, tak koupili tři parkovací stání. Podívejte, jak geniální luxusní věžáček zde postavili* [online]. www.dotyk.cz, [cit. 2024-02-04]. Dostupné online. (po česky)
3. 1 2 3  IDNES.CZ, Marcela Kazdová, pro. *Koupili tři parkovací stání a na nich si postavili pětipatrový rodinný dům* [online]. iDNES.cz, 2010-12-09, [cit. 2024-02-04]. Dostupné online. (po česky)
4. ↑  ZINIAK, Amy. *The small house that was once a carpark sells for $1.875 million.* [online]. Mail Online, 2014-09-15, [cit. 2024-02-04]. Dostupné online.
5. ↑   *Small House* [online]. Woods Bagot, [cit. 2024-02-04]. Dostupné online. (po anglicky)
6. ↑   *Small House* [online]. 360 Degrees | Landscape Architecture, [cit. 2024-02-04]. Dostupné online. (po anglicky)
7. ↑   *Small House – world buildings directory* [online]. [Cit. 2024-02-02]. Dostupné online. Archivované z originálu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dům Domenica Alvara na českej Wikipédii.*
**Svetoslav (Sveťo) Bombík** (\* 9. december 1963 – † 12. január 1995) bol slovenský politik Verejnosti proti násiliu, diplomat, politológ a historik, jeden z lídrov študentského hnutia v novembri 1989, zakladateľ a prvý riaditeľ Slovenského inštitútu medzinárodných štúdií. 

Nežná revolúcia ho zastihla ako poslucháča filozofickej fakulty, kde okrem dejín študoval slovenský jazyk a literatúru. V novembri 1989 sa postavil do čela celoslovenského študentského štrajkového výboru. 24. novembra 1989 v prvej relácii Štúdia Dialóg Slovenskej televízie vystupoval (spolu so Zuzanou Mistríkovou) ako zástupca koordinačného výboru vysokých škôl.

V januári 1990 bol kooptovaný do Slovenskej národnej rady a stal sa jej najmladším poslancom. Bol poslancom za volebný obvod 88 Púchov za VPN. Pôsobil v zahraničnom výbore parlamentu, kde inicioval nadviazanie prvých kontaktov s Kongresom USA. 

Po vypršaní mandátu (pred voľbami 8. a 9. júna 1990 do Federálneho zhromaždenia aj do SNR) a ukončení štúdií pracoval na Ministerstve zahraničných vecí SR. Ako diplomat i politológ presadzoval dve priority: pripútanie Slovenska k Západu a stredoeurópsku spoluprácu. Svojím spochybňovaním cyrilo-metodskej tradície a široko akceptovaných osobností národných dejín (napríklad Ľ. Štúra) sa v očiach mnohých stal „kacírom" a to napriek tomu, že bol presvedčeným zástancom slovenskej štátnosti.

Tragicky zahynul pri autohavárii v januári 1995 vo veku 31 rokov. V roku 1995 vyšla kniha jeho esejí „Bližšie k Európe".

Dielo
-----

* Svetoslav Bombík, Bližšie k Európe (Slovenská nadácia pre európske štúdie Brat. 1995)

Referencie
----------

1. 1 2 3  BÚTORA, Daniel. *Za Sveťom Bombíkom* [online]. Bratislava: SME.sk, 1995-01-13, [cit. 2015-07-30]. Dostupné online.
2. ↑   *Zuzana Mistríková (1967)* [online]. www.pametnaroda.cz, [cit. 2021-08-27]. Dostupné online. Archivované 2021-08-27 z originálu. (po česky)
3. ↑   *Štúdio Televíznych novín - Prvé Štúdio dialóg (1989)* [online]. youtube.com, 2019-11-25, [cit. 2020-01-05]. Dostupné online.
4. ↑   *Digitálna knižnica - dokument* [online]. Bratislava: Národná rada SR, [cit. 2020-01-05]. Dostupné online.
5. ↑  ADAM BŽOCH (Svetoslav Bombík: Bližšie k Európe. Kniha odročených politických nádejí. *SME* (Bratislava: Petit Press), 1996-02-08. Dostupné online [cit. 2020-01-05]. ISSN 1335-4418.

Autoritné údaje: * GND: 1125551836
* ISNI: 0000000055688173
* LCCN: n94088312
* NK ČR: jn19990210124
* VIAF: 75548999
* WorldCat: lccn-n94088312
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO
Grand Trianon
**Veľký Trianon** (franc. *Grand Trianon*) je súčasťou záhrad zámku Versailles. Je postavený v barokovom štýle.

Opis
----

Postavil ho v rokoch 1687 – 1688 Jules Hardouin Mansart pre kráľa Ľudovíta XIV. Až kým nebol postavený Malý Trianon nazýval sa "Trianon de Marbre" (Mramorový Trianon). 

Do Veľkého Trianonu sa pôvodne uchyľoval kráľ, keď ho unavil rušný život v zámku. Palác je prízemný, stredný otvorený portikus pripomína stĺpovú sieň optického peristylu. Asymetrická záhradná fasáda zodpovedá požiadavke spojenia stavby s okolím tak, aby ho nezatláčala a dodáva stavbe prívetivejší vzhľad. Od obdobia renesancie to bol prvý pokus oživiť krásu klasickej polychrómie.

4. júna 1920 tu bola podpísaná Trianonská mierová zmluva.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veľký Trianon**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
Stránka z BnF fr. 5594, kópia *Passages d'outremer*, zobrazujúca mesto Jeruzalem***Passages d'outremer*** je kronika križiackych výprav, ktorú v strednej francúzštine napísal Sébastien Mamerot v rokoch 1473 – 1474. Voľne čerpá z legendárneho materiálu a pokrýva vojny medzi katolíkmi a moslimami od čias Karola Veľkého až do roku 1462.476-478

Mamerot bol kaplánom Louisa de Laval-Châtillon, guvernéra Janova, ktorý dal vytvoriť *Passages*.19 Je rozdelená do 88 kapitol a pokrýva 272 folií v rukopise. Jej úplný názov je ***Passages fais oultre mer par les François contre les Turcqs et autres Sarrazins et Mores oultre marins*** („Cesty uskutočnené v zámorí Frankami proti Turkom a iným zámorským Saracénom a Maurom").476-478

*Passages d'outremer* je zachovaná v troch rukopisoch z 15. storočia, všetky dnes v Bibliothèque nationale de France (BnF), čísla fr. 5594, fr. 2626 a fr. 4769. Čiastočné vydanie vytlačil v Paríži Michel Le Noir v roku 1518 pod názvom *Les passaiges d'Oultremer faitz par les Françoys*.476-478 Rukopis BnF fr. 5594 je majstrovské dielo iluminácie rukopisu od Jeana Colombeho, ktoré obsahuje 66 celostranových iluminácii. Dokončená bola po roku 1488, pretože obsahuje kópiu listu osmanského sultána Bajazida II. francúzskemu kráľovi Karolovi VIII. z tohto roku.12

Edície
------

* MAMEROT, Sébastien. *A Chronicle of the Crusades: The Expeditions to Outremer. An Unabridged, Annotated Edition with a Commentary*. [s.l.] : Taschen, 2016.

Referencie
----------

1. 1 2 3  DUVAL, Frédéric. Sébastien Mamerot. *Romania*, 1998, roč. 116, čís. 463–464, s. 461–491. Dostupné online.
2. 1 2  LAPINA, Elizabeth. *The Cambridge Companion to the Literature of the Crusades*. [s.l.] : Cambridge University Press, 2019. Kapitola Crusader Chronicles, s. 11–24.
3. ↑  GORGIEVSKI, Sandra. Imaginaires du paysage méditerranéen dans un traité historique des croisades: Les Passages d'Outremer de Sébastien Mamerot (XVe s.). *Babel: Littératures plurielles*, 2014, roč. 30, s. 35–64. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Passages d'outremer**

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portálHistorický portálFrancúzsky portálUmelecký portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Passages d'outremer na anglickej Wikipédii.*
**Jozef Šašinka** (\* 21. marec 1891, Rákoskeresztúr, Maďarsko – † 27. január 1945, Lisková) bol staviteľ a projektant. Založil a viedol stavebnú firmu, ktorá v Poprade a vo Vysokých Tatrách postavila mnohé, dnes už historické objekty.

Životopis
---------

Vyučený murár, neskôr študoval v Brne. Oženil sa s Andělou Prágerovou z Nezdenic a mal dve dcéry. Na Slovensko prišiel po vzniku prvej Československej republiky. Bol zamestnancom architekta Milana Harminca, ktorý patril k tzv. „prvej generácii slovenských architektov".

Ako majiteľ stavebnej firmy sa podieľal na stavbe Sanatória Všeobecného penzijného ústavu (Penzák) v Novom Smokovci, liečebného ústavu vo Vyšných Hágoch a v Lučivnej, realizoval úplnú prestavbu skokanského (Jarolímkovho) mostíka na Štrbskom Plese, staval Chatu M. R. Štefánika pod Ďumbierom, farský kostol v Spišskom Bystrom, budovu Mestského úradu v Poprade, projektoval a staval Chatu pod Rysmi, reštauráciu pri hoteli Hviezdoslav (dnes Kempinsky) na Štrbskom Plese, projektoval a realizoval prístavbu Sanatória Dr. Opatrného v Hornom Smokovci, staval vodovod v katastri Novej Lesnej, staval budovu transformačnej stanice, kotolne a ďalšie prístavby Masarykovej liečebne v Kvetnici, staval zotavovňu Morava v Tatranskej Lomnici, kasárne v Kežmarku a v Poprade, podieľal sa na rekonštrukcii Vagónky v Poprade v roku 1940. V roku 1943 dokončil stavbu hvezdárne na Skalnatom Plese, dnes je tam pracovisko Astronomického ústavu SAV. Budova je postavená tak kvalitne, že dodnes nepotrebuje väčšiu opravu. V roku 1943 dokončil stavbu Zamkovského chaty a realizoval mnohé iné stavby.

Jozef Šašinka podporoval mnohé charitatívne podujatia, športové a turistické akcie, bol tajomníkom Odboru Klubu československých turistov, predsedom Hokejového klubu Tatry, Atletického klubu v Poprade. Počas druhej svetovej vojny finančne podporoval partizánov, zachránil život českým utečencom. V januári 1945 ho zatkla nemecká tajná polícia (Gestapo) a odviezla do väznice v Ružomberku. Dňa 27. januára 1945 v lese pri obci Lisková bol popravený.

Referencie
----------

1. 1 2  Kolárová Zuzana a kol.: Biografický slovník mesta Poprad, Vydal Mestský úrad v Poprade, 2004, ISBN 80-969037-6-4
2. ↑  Bohuš Ivan: Szontaghovci a Vysoké Tatry, Slza Poprad, 1994, ISBN 80-88680-04-2
3. ↑   *O kostole Farnosť Spišské Bystré* [online]. [Cit. 2021-09-06]. Dostupné online.
4. ↑  Kolektív autorov: Česká stopa v Tatrách, vydali Podtatranské noviny, 2015

Externé odkazy
--------------

* Stavba liečebne na Kvetnici Archivované 2016-01-31 na Wayback Machine
* Budova na námestí v Poprade Archivované 2014-02-14 na Wayback Machine
* Tatranské osobnosti
* Osobnoosti Tatier
Letecká fotografia Šášovského hradu, jedna z dominánt Šášovského Podhradia
**Šášovské Podhradie** je mestská časť mesta Žiar nad Hronom, 5 km juhovýchodne od jeho centra.

Poloha
------

Leží na severnom okraji Štiavnických vrchov, na ľavom brehu Hrona, pri jeho sútoku s Istebným potokom, v nadmorskej výške 270 m n. m. Do katastrálneho územia bývalej samostatnej obce patria aj osady Bukovinka a Srnosiete.

Dejiny
------

Obec sa spomína v roku 1363, v minulosti sa tu spracúvala dubová kôra pre garbiarov z Liptova. Nad obcou sa vypína Šášovský hrad. Spomína sa v roku 1253, od roku 1330 kráľovský hrad, ktorý slúžil ako ochranné stanovisko na križovatke obchodných ciest. V roku 1667 bol spustošený vojskami a od 18. storočia chátra. Šášovské Podhradie je od roku 1971 súčasťou mesta Žiar nad Hronom. Premáva sem linka č. 4 miestnej MHD.

Prístup
-------

Obec je ľahko dostupná od cesty I/65. Je križovatkou turistických chodníkov do Podhoria, Ladomerskej Viesky a do Hronskej Breznice.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Šášovské Podhradie**

| * z
* d
* u
Žiar nad Hronom |
| --- |
| Samospráva | 
* *Primátor:* Peter Antal (od 2014)
* *Čestní občania*
* *Časti mesta (neoficiálne):*
* Horné Opatovce
* Šášovské Podhradie

 |
| Geografia | Žiarska kotlina
* *Vodstvo:* Hron
* Lutilský potok
 |
| Pamiatky a stavby | 
* Kaštieľ
* Šášovský hrad
* Závod Slovenského národného povstania
* *Zoznam kultúrnych pamiatok*
* *K:Stavby*

 |
| Doprava | 
* *Mestská:* MHD
* *Cestná:*
* R1
* R2
* I/9
* I/65
* *Železničná:* Železničná stanica Žiar nad Hronom
* Železničná trať Nové Zámky – Zvolen

 |
| Námestia a ulice | 
* *Zoznam*

 |
| Kultúra | 
* Knižnica Michala Chrásteka
* Krajská hvezdáreň a planetárium Maximiliána Hella
* Mestské kultúrne centrum
* Pohronské osvetové stredisko
* TV Žiar
* *K:Kultúra*

 |
| Školy | 
* Gymnázium Milana Rúfusa
* Stredná odborná škola obchodu a služieb
* Súkromná obchodná akadémia DSA
* Súkromná pedagogická a sociálna akadémia EPG
* Súkromná stredná odborná škola technická
* *K:Školy*

 |
| Šport | 
* FK Pohronie
* HK MŠK Indian Žiar nad Hronom
* Mestský štadión Žiar nad Hronom
* *K:Šport*

 |

Súradnice: 48°34′36″S 18°53′54″V﻿ / ﻿48,576705°S 18,898373°V﻿ / 48.576705; 18.898373
**Tereza Bebarová** (\* 8. júl 1975, Bohumín) je česká herečka a speváčka.

Osobný život
------------

Od detstva spievala a tancovala. Vyštudovala herectvo na ostravskom konzervatóriu. Už počas tohto štúdia hrala v Divadle Petra Bezruča, po absolutóriu školy bola v angažmá v ostravskom Divadle Aréna, neskôr aj v Národnom divadle Moravskosliezskom. Po presídlení do Prahy hrá a spieva v nuselskom Divadle na Fidlovačke.

Dabing
------

V českom znení svoj hlas prepožičala postavám Trinástka zo seriálu Dr. House, Gabrielle Solisovej zo seriálu Zúfalé manželky, Kate Austenovej zo seriálu Nezvestní, Anne Boleynovej v seriáli Tudorovci, Vicky Robertsovej zo seriálu Udalosť, Debre Morganovej zo seriálu Dexter, Kelly Baileyovej zo seriálu Misfits, Rose Tyler zo seriálu Doctor Who, alebo Sáre Sidleovej v seriálu Kriminálka Las Vegas. V roku 2017 načítala audioknihu Život za životem (vydala Audiotéka).

Ocenenia
--------

* 2003 - Cena Františka Filipovského za dabing role Julie Russelovej vo filme *Siedmy hriech*
* 2005 - Cena Thálie - za hlavnú rolu v muzikáli *Funny Girl*
* 2009 - Cena Františka Filipovského za dabing role Laury v seriáli *V odbornej starostlivosti*
* 2011 - Cena Františka Filipovského za dabing role Funny vo filme *Funny Lady*

Filmografia
-----------

### Televízia

* 2006 *Poslední kouzlo*
* 2005 *3 plus 1 s Miroslavem Donutilem* (TV seriál)
* 2005 *Ulica* (TV seriál)
* 2004 *Nadměrné maličkosti: Hypnóza*
* 2003 *Stará láska nerezaví*
* 2003 *Strážce duší* (TV seriál)
* 2000 *Politik a herečka*
* 1997 *Četnické humoresky* (TV seriál)
* 1997 *Zdivočelá země* (TV seriál)

### Film

* 2013 *Štvorlístok v službách kráľa* (prepožičanie hlasu Fifinke)
* 2013 *Odpad město smrt* (dabing postavy "pani Müllerová", stvárnenú Danú Polákovou)
* 2010 *Doktor od jezera hrochů*
* 1999 *Všichni moji blízcí*
* 1997 *Průběžná O(s)trava krve*
* 1997 *Konto separato*

Externé odkazy
--------------

* Tereza Bebarova na Dabingforu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tereza Bebarová na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0003 7186 7069
* NK ČR: ola2002147015
* VIAF: 84960359
Letecká nehoda
**Letecká nehoda** je v letectve v zmysle prílohy 13 dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve (Chicagsky dohovor) udalosť spojená s prevádzkou lietadla, ku ktorej dôjde od momentu, kedy ľubovoľná osoba nastúpi do lietadla s úmyslom vykonať let po moment, kedy všetky takéto osoby vystúpia a pri ktorej sa smrteľne alebo vážne zraní osoba, alebo lietadlo utrpí značné poškodenie prípadne konštrukčné zlyhanie alebo dôjde k zničeniu alebo zmiznutiu lietadla.

Na Slovensku
------------

V slovenskej legislatíve sa leteckou nehodou v zmysle Zákona č. 143/1998 Z. z. o civilnom letectve (letecký zákon) rozumie udalosť:

a) pri ktorej došlo v súvislosti s vykonaním letu k závažnému poškodeniu zdravia alebo usmrteniu osôb, okrem prípadov, ak k zraneniu alebo úmrtiu došlo z prirodzených príčin, ak si ich osoba spôsobila sama alebo ich spôsobila iná osoba,
b) pri ktorej došlo k poruche alebo poškodeniu lietadla, ktoré má vplyv na jeho letovú spôsobilosť,
c) pri ktorej došlo k zničeniu alebo zmiznutiu lietadla.
*Incidentom* sa rozumie iná udalosť, ako je letecká nehoda súvisiaca s prevádzkou lietadla, ktorá mala alebo mohla mať vplyv na bezpečnosť leteckej prevádzky.

Referencie
----------

1. ↑   *ICAO Annex 13 Appendix* [online]. iprr.org, [cit. 2022-06-12]. Dostupné online.
2. ↑   *Zákon č. 143/1998 Z. z. o civilnom letectve (letecký zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov* [online]. Bratislava: Úrad vlády SR, 1998-04-02, [cit. 2022-06-12]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* riadený let do terénu
* Letecké katastrofy, kanadský dokumentárny seriál
* Kategória:Obete leteckých nehôd

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Letecký portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Letecká nehoda**
O iných významoch výrazov *sendvič* a *sandwich* pozri *Sendvič (rozlišovacia stránka).*
Anglické sendviče
**Sendvič** alebo staršie **sandwich** (z angl. *sandwich*) je pokrm pozostávajúci z dvoch upravených krajcov (obvykle bieleho) chleba, medzi ktoré je vložená náplň (šunka, syr a pod.). Pomenovanie získal podľa anglického šľachtica Johna Montagu, 4. grófa zo Sandwichu (1718 – 1792), ktorý kvôli svojej záľube v kartách trávil dlhé hodiny hrou (raz údajne strávil až 24 hodín pri hracom stole). Pretože vynechával riadne jedlo, požadoval od svojich sluhov, aby mu namiesto prestierania jedálenského stola nosili kúsky hovädzieho mäsa uložené medzi dvoma hriankami.

Sendvič patrí medzi obľúbené pokrmy rýchleho občerstvenia, ktoré sa dá vziať do práce, školy, na výlet alebo ako súčasť piknikového občerstvenia. Náplň sendviča tvoria zvyčajne rôzne druhy zeleniny, syrov, mäsa a ďalej aj vajcia či rôzne omáčky. Na prípravu sa používa buď nijak neupravovaný chlieb, alebo môže byť predtým natretý maslom, horčicou alebo kečupom.

Ponorkový sendvič
-----------------

Ponorkový sendvič, z angl. *submarine sandwich* je špeciálnym druhom sendviča, ktorý získal svoj názov podla svojho podlhovastého tvaru pripomínajúceho ponorku. Existuje viacero verzií ako a kedy tento názov vznikol. Názov vznikol okolo roku 1910 a pravdepodobne ho začali používať talianski imigranti v USA. Aktuálne sú celosvetovo najznámejšie ponorkové sendviče ponúkané v Subway.

Referencie
----------

1. ↑  Balážová, Ľubica; Bosák, Ján, edi. (2005), „sendvič", *Slovník cudzích slov : akademický* (2. dopl. a preprac. vyd.), Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, ISBN  80-10-00381-6,
2. ↑  Kačala, Ján; Pisárčiková, Mária; Považaj, Matej, edi. (2003), „sendvič", *Krátky slovník slovenského jazyka* (4. dopl. a uprav. vyd.), Bratislava: VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, ISBN  80-224-0750-X
3. ↑  Abelson, Jenn. "Arguments spread thick". *The Boston Globe*, November 10, 2006. Accessed 27 May 2009.
4. ↑  Králik, Ľubor (2015), „sendvič", *Stručný etymologický slovník slovenčiny* (1. vyd.), Bratislava: VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, str. 525-526, ISBN  978-80-224-1493-7

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sendvič**

Externé odkazy
--------------

* The British Sandwich Association
**Mikuláš Čajda** (\* 15. máj 1891, Martin – † 14. december 1925, Košice) bol slovenský ochotnícky herec, úradník a signatár Martinskej deklarácie.

Rodina
------

Jeho rodičmi boli Juraj Čajda a Matilda Kováčiková. Manželka Anna, rodená Šimková-Klanicová. Otec Ivana Čajdu.

Životopis
---------

Absolvoval vyššiu obchodnú školu v Martine. V rokoch 1908 – 1925 pracoval v Tatra banke v Martine ako úradník, neskôr ako hlavný tajomník. Autor národohospodárskych úvah, ktoré publikoval v Kalendári Tatra banky.

Patril k popredným hercom Slovenského spevokolu v Martine, kde v rokoch 1909 – 1925 vytvoril okolo 50 postáv. V rokoch 1911 – 1925 člen divadelného odboru a v rokoch 1922 – 1925 člen výboru Slovenského spevokolu. Bol členom správy Kníhtlačiarskeho účastinárskeho spolku v Martine. Od roku 1922 spolupracoval s Ústredím slovenských ochotníckych divadiel.

Zdroje
------

* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 38 ako Nicolaus Georgius Csajda
* *Biografický lexikón Slovenska*. II. zväzok (C-F) ISBN 8089023444