recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fanúšikovia FC Turín
Fanúšikovia Juventusu
**Derby della Mole** je pojem, ktorý označuje zápasy medzi dvoma lokálnymi rivalmi z Turína – Juventusom a FC Turín. Po prvý raz sa tieto tímy stretli v roku 1906 a väčšina nasledujúcich vzájomných zápasov sa odohrala v Serii A a Coppa Italia. Je to najstarší derby zápas v talianskom futbale.

Hoci rivalita nie je tak silná ako napr. v rímskom derby (Lazio – AS Rím), pre oba tímy znamenajú vzájomné zápasy veľkú prestíž. Tieto kluby sú najúspešnejšími v regióne Piemont a zaradili sa k symbolom severného Talianska.

Názov *Derby della Mole* je odvodený od slávnej historickej pamiatky mesta Turín "Mole Antonelliana". Juventus je klub, ktorý je dlhé roky spojený s priemyselnou rodinou Agnelliovcov a automobilovým koncernom FIAT. Turínsky románopisec a filmový režisér Mario Soldati ho označil za "tím pánov, priemyselných priekopníkov, jezuitov, konzervatívcov a buržoáznej vrstvy", zatiaľ čo FC Turín je klub "robotníckej triedy, migrujúcich pracovníkov z okolitých provincií a krajín, nižšej a chudobnej triedy".

Známe incidenty
---------------

Pred derby v sezóne 2007/08 vypukol po neprístojnom chovaní fanúšikov chaos, ktorý musela upokojovať polícia. Chuligáni podpaľovali smetné koše a autá na uliciach. Výsledkom boli dvaja zranení policajti a 40 zatknutí fanúšikovia.

Štatistiky
----------

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Počet zápasov | Víťazstvá Juventusu | Remízy | Víťazstvá Turína | Góly Juventusu | Góly Turína |
| Serie A | *160* | *65* | *46* | *49* | *234* | *202* |
| Vojnový šampionát | 6 | 3 | 2 | 1 | 12 | 12 |
| Play off | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 |
| Coppa Italia | 16 | 7 | 5 | 4 | 20 | 17 |
| **Oficiálne zápasy celkovo** | **184** | **75** | **54** | **55** | **266** | **232** |
| Priateľské zápassy | 41 | 16 | 8 | 17 | 75 | 77 |
| Neoficiálne zápasy celkovo | *225* | *91* | *62* | *72* | *341* | *309* |

Referencie
----------

1. ↑   Derby della Mole. *Academic Dictionaries and Encyclopedias*. Dostupné online [cit. 2022-03-17]. (po anglicky)

| * z
* d
* u
Juventus Football Club |
| --- |
| 
* Hráči
* Tréneri
* Prezidenti
* Ocenenia
* Štatistiky a rekordy
* V Európe

 |
| História | 
* História Juventus FC

 |
| Štadión | 
* Juventus Stadium
* Stadio Comunale/Olimpico
* Stadio delle Alpi

 |
| Tréningové centrum | 
* Juventus Center

 |
| Rivalita | 
* Derby d'Italia
* Derby della Mole

 |
| Súvisiace články | 
* G-14
* Serie A
* Talianske národné mužstvo

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Futbalový portál |
Súradnice: 48°19′13″S 17°14′25″V﻿ / ﻿48,320160°S 17,240261°V﻿ / 48.320160; 17.240261

**Kernov mlyn** (v minulosti *Plankov mlyn*, *Pálffiho mlyn*) bol druhý najvyššie položený vodný mlyn v Pezinku na umelo vytvorenom ramene Blatiny, na ktorom sa nachádzala viac ako desiatka mlynov. Nachádzal sa pri hlavnej ceste na Pezinskú Babu, dnešná Malacká cesta číslo 67, pred odbočkou na lokalitu Rudné bane a Stupy a zachoval sa z neho len domček mlynára.

Samotný mlyn sa už nezachoval, zostali po ňom len ruiny a suché koryto potoka, ktoré je plné odpadkov. O mlyne sa nezachovali žiadne informácie ani žiadne historické fotografie.

História
--------

Na mape z roku 1889 je mlyn označený ako „Plank", resp. Plankov mlyn a na mape z roku 1925 je mlyn pre zmeny označený ako „Pállfiho mlyn".

Domček mlynára zrejme neskôr slúžil ako horáreň, na dvoch mapách okolo roku 1938 je tento objekt označený ako hájovňa a objekt sa nachádza aj na mape z roku 1955, na ktorej ešte vidno koryto potoka, ktoré poháňalo vodný mlyn.

Súčasný stav
------------

V areáli sa nachádzajú zrejme zvyšky stavidla mlynu, ktorým sa reguloval prívod vody na mlynský náhon. Z pôvodnej mlynice zostali len ruiny a rozsypané tehly. V okolí zvyškov mlyna sa okrem odpadkov nachádzajú aj pôvodné tehly (tzv. machotky) z budovy. Pri mlyne sa nachádza koryto vyschnutého potoka, ktorý privádzal vodu do mlyna od mostu smerom do Rudných baní.

Externé odkazy
--------------

* Kernov mlyn na stránke Cajly - historickej mestskej časti Pezinka

Zdroj
-----

* BÖHM-KLEIN, Karol. *Kernov mlyn (pri ceste na pezinskú Babu)* [online]. Milujem Pezinok, 9. marec 2019, [cit. 2019-07-10]. Dostupné online.
**Superpohár UEFA 2021** bol 46. ročníkom európskej klubovej futbalovej súťaže Superpohár UEFA, organizovanej Európskou futbalovou asociáciou UEFA, kedy sa spolu stretávajú víťaz Ligy majstrov a víťaz Európskej ligy.

V zápase proti sebe nastúpili víťaz Ligy majstrov UEFA 2020/21 Chelsea FC a víťaz Európskej ligy UEFA 2020/21 Villarreal CF. Zápas sa odohral v 11. augusta 2021 na štadióne Windsor Park v severoírskom Belfaste. Predchádzajúci víťaz Bayern Mníchov sa do zápasu nekvalifikoval a nemohol tak svoje víťazstvo obhajovať.

Stretnutie skončilo víťazstvom anglického celku Chelsea FC 6:5 po penaltách, keď v normálnej hracej dobe aj predĺženie skončilo stretnutie 1:1; Chelsea tak získala svoj druhý Superpohár v histórii.

Účasti v Superpohári UEFA
-------------------------

| Názov tímu | Predchádzajúce účasti1 |
| --- | --- |
| ENG  Chelsea FC | 4 (**1998**, 2012, 2013, 2019) |
| ESP  Villarreal CF | 0 |
|

*Poznámka*: 1 hrubým je označené víťazstvo

Výsledok
--------

|  |  |
| --- | --- |
| 




 | 




 |

|  |
| --- |
| 11. august 2021 |
| **Chelsea FC** | **1 : 1** | **Vilarreal CF** | Windsor Park, Belfast |
| H.Ziyech Gól v 27. minúte 27. | Report | G. Moreno Gól v 73. minúte 73. |

| **Pokutové kopy**6:5                       |
| --- |
| Havertz0Nepremenená penaltaAzpilicueta0Premenená penaltaAlonso0Premenená penaltaMount0Premenená penaltaJorginho0Premenená penaltaPulišić0Premenená penaltaRüdiger0Premenená penalta |             | Premenená penalta0GerardNepremenená penalta0MandíPremenená penalta0EstupiñánPremenená penalta0GómezPremenená penalta0RabaPremenená penalta0FoythNepremenená penalta0Albiol |

Referencie
----------

1. ↑   *2021 Super Cup to take place in Belfast | UEFA Super Cup* [online]. UEFA.com, 2021-08-09, [cit. 2023-08-16]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Futbalový portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Superpohár UEFA 2021 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Superpohár UEFA |
| --- |
| Roky | 
* 1972
* 1973
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1982
* 1983
* 1984
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023

 |
**Johann Christian Bach** (\* 5. september 1735, Lipsko, Svätá rímska ríša nemeckého národa – † 1. január 1782, Londýn, Anglické kráľovstvo) bol nemecký skladateľ a organista obdobia klasicizmu.

Život a dielo
-------------

Johann Christian Bach sa narodil v roku 1735 ako jedenásty z trinástich synov geniálneho skladateľa Johanna Sebastiana Bacha a jeho druhej manželky Anny Magdaleny Wülckenovej. K hudobnej dráhe bol predurčený už od detstva. Už v deviatich rokoch bravúrne ovládal hru na klavír, v roku 1750 študoval so svojim nevlastným bratom Carlom Philippom Emanuelom Bachom v Berlíne. O niečo neskôr odišiel študovať do Talianska, kde sa stal slávnym organistom v milánskej katedrále. 

Vo svojom ranom diele komponoval prevažne opery, čo mu o niečo neskôr dovolilo odísť do Londýna, kde začal vynikať ako skladateľ kráľovského divadla Haymarket. Tu tiež získal svoju prezývku „londýnsky Bach" a stal sa obľúbenou, uznávanou a žiadanou osobnosťou miestneho kultúrneho života. Jeho popularita bola dokonca tak vysoká, že bol prijatý ako osobný učiteľ hudby princeznej Charlotty a začal sa pohybovať v tých najvyšších spoločenských kruhoch. Približne v tom čase začal svoju pozornosť upierať tiež na symfóniu a komornú hudbu. 

Keď v roku 1764 prišiel do Londýna mladý Mozart ako zázračné dieťa, stal sa Bach jeho významným podporovateľom a stal sa jeho súkromným učiteľom hudby, čo významne ovplyvnilo ranú Mozartovu tvorbu. 

Johann Christian Bach ovplyvnil aj vo svojej dobe rad významných nemeckých a anglických skladateľov. Jeho dielo je početné a jeho hudba je príjemne melodická. Je považovaný aj za prvého skladateľa, ktorý uviedol do moderného operného orchestra klarinet.

Koncom života sa veľmi zadĺžil, celkom čiastkou približne 4 000 libier. V roku 1781 ho postihol nervový záchvat, onedlho nato zomrel. Jeho pohreb zaplatil sám kráľ Juraj III..

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Johann Christian Bach**

Externé odkazy
--------------

* Podrobnejší životopis Archivované 2008-10-08 na Wayback Machine (po česky)

Autoritné údaje: * BnF: 138910300
* GND: 118505521
* ISNI: 0000 0001 1079 2185
* LCCN: n80008104
* NK ČR: jn20000600610
* VIAF: 100191935
* WorldCat: lccn-n80008104
Paradajkový kečup.
**Kečup** je druh hustej zeleninovej omáčky. Jeho otcom je Henry Heinz (1844 – 1919). Je vyrobený z paradajkového pretlaku, korenia a ďalších prísad, preto má červené zafarbenie. Zvyčajne sa používa na ochutenie jedál. Kečup sa obvykle konzumuje s klobásami, hamburgermi, hranolčekmi, hotdogmi, s cestovinami, alebo so syrom.

História
--------

Na zadných častiach fliaš býva popis zloženia.
Predchodca dnešného kečupu pochádza z Číny. Prvé zmienky pochádzajú už z roku 300 p. n. l. Tento kečup sa ale vôbec nepodobal nám známej paradajkovej omáčke. Skladal sa z kúskov rybieho mäsa a sóje a mal názov "ge-thcup", "koe-cheup" alebo "kê-tsiap" - pochádzajúce z čínštiny. Kečup sa rozšíril do sveta vďaka britským obchodníkom, ktorí ho na začiatku 18. storočia priviezli do Európy. 

V Británii sa stal kečup veľmi obľúbeným dochucovadlom, ale vo väčšine receptov bola vymenená hlavná ingrediencia. Populárne boli kečupy z hríbov, vlašských orechov, ustríc alebo sardiniek. Tieto kečupy mali riedku konzistenciu a tmavú farbu, boli často pridávané do polievok alebo ako dochucovadlá na rôzne druhy mäsa.

Paradajkový kečup
-----------------

Prvý recept na dnes známy paradajkový kečup bol publikovaný v roku 1812 Jamesom Measeom.

Popularita kečupu v minulosti spočívala aj v tom, že mohol byť skladovaný až rok bez toho, aby sa pokazil. Aj napriek tomu sa na začiatku objavili mnohé problémy s konzervovaním kečupu - niektorí výrobcovia ho skladovali v takých zlých podmienkach, že sa v ňom často rozšírili baktérie, kvasinky a plesne. 

Neskoršie výskumy ukázali, že komerčne vyrábané kečupy obsahovali nadmerné množstvo zdraviu škodlivých konzervantov (napríklad benzoan sodný alebo uhľový decht), ktoré boli používané aj na zvýraznenie červenej farby.

Kečup Heinz
-----------

Paradajkový kečup Heinz.
Henry James Heinz a Dr. H. W. Wiley spolu začali v roku 1876 vyrábať kečup Heinz. Obaja boli presvedčení, že Američania nechcú konzervanty v kečupe. Heinz vytvoril nový recept, v ktorom používal zrelé paradajky - tie majú vysoký obsah prírodného konzervantu pektínu. Zároveň radikálne zvýšil množstvo octu, ktorý bráni skazeniu kečupu. Jeho kečup bez konzervantov sa stal veľmi obľúbeným a v roku 1905 firma predala 5 miliónov fliaš.

V dnešnej dobe je kečup Heinz svetovo najpredávanejší. Z celkového počtu predaného kečupu v Spojených štátoch je až 60% od značky Heinz, v Spojenom kráľovstve je to až 82%.

Referencie
----------

1. 1 2 3   Ketchup: A Saucy History. *HISTORY.com*. Dostupné online [cit. 2018-02-18].
2. 1 2 3   How Was Ketchup Invented?. *The Plate*, 2014-04-21. Dostupné online [cit. 2018-02-18]. (po anglicky)
3. ↑   Behind the Label: tomato ketchup. *The Ecologist*. Dostupné online [cit. 2018-02-18]. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kečup**
KERS systém Flybrid Systems
KERS zotrvačník
**Kinetic energy recovery system** alebo skrátene **KERS** (doslova *systém rekuperácie kinetickej energie*) je systém, ktorý uchováva kinetickú energiu strácanú (vo forme tepla) pri brzdení automobilu vo forme mechanickej energie v zotrvačníku alebo ako elektrickú energiu v akumulátoroch či kondenzátoroch. Takto uchovaná energia je potom v prípade potreby využitá na zrýchlenie vozidla. KERS sa používa v monopostoch Formuly 1.

Názornými príkladmi môžu byť komplexné systémy Zytek, Flybrid, Torotrak a Xtrac používané v F1 a jednoduché systémy na základe diferenciálu ako Cambridge Passenger/Commercial Vehicle Kinetic Energy Recovery System (CPC-KERS).

Dejiny
------

Prvýkrát tento systém vyvinula spoločnosť Flybrid. Tento systém má hmotnosť 24 kilogramov a má energetickú kapacitu 400 kJ po určitých vnútorných stratách. Maximálny dostupný nárast výkonu je 60 kW/82 koní počas 6,67 sekundy. Zotrvačník s priemerom 240 mm má hmotnosť 5,0 kg a dosahuje maximálne 64 500 otáčok za minútu. Maximálny krútiaci moment je 18 Nm. Systém zaberá objem 13 litrov.

Referencie
----------

1. ↑  FIA management. *2009 FORMULA ONE TECHNICAL REGULATIONS* [PDF]. FIA, 22. december 2006, [cit. 2008-07-08]. Dostupné online.
2. ↑  Flybrid Systems LLP. *Flybrid Systems* [online]. Flybrid Systems, 10. september 2010, [cit. 2010-09-17]. Dostupné online.
3. ↑   *Torotrak, Xtrac & CVT pdf* [PDF]. [Cit. 2010-09-17]. Dostupné online. Archivované 2011-05-16 z originálu.
4. ↑  BHR Technology.. *Cpc-Kers* [online]. Bhr-technology.com, [cit. 2010-09-17]. Dostupné online.
5. 1 2   *F1 KERS: Flybrid* [online]. Racecar Engineering, 18. november 2008, [cit. 2010-04-27]. Dostupné online. Archivované 2011-01-19 z originálu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kinetic energy recovery system na anglickej Wikipédii.*
**Jak divý** alebo **jak** (lat. *Bos mutus*, *Bos grunniens mutus*, *Bos grunniens*, zriedkavo: *Poephagus mutus*, *Poephagus grunniens mutus*, *Poephagus grunniens*) je druh z čeľade turovité, rodu Bos, podrodu Poephagus (ktorý niektorí autori klasifikujú ako samostatný rod *Poephagus*). Zdomácnený druh jaka divého je **jak domáci** alebo **jak** (lat. *Bos grunniens*, *Poephagus grunniens*).

V tibetčine slovo *jak* označuje len samca tohto druhu, samica sa označuje pojmom *dri* alebo *nak*. Vo väčšine jazykov, ktoré toto slovo prebrali, označuje slovo jak obidve pohlavia.

Opis
----

Ide o mohutného živočícha, samec dorastá v kohútiku až do výšky 2 metre a hmotnosti až 1 200 kg, kým samica zvyčajne dosiahne iba tretinu veľkosti a zdomácnené jaky iba výšku okolo 1 metra.

Jaky sa vyznačujú mimoriadne dlhým trupom, ich hrudník tvorí štrnásť párov rebier (namiesto zvyčajných 13). Hlavu majú obidve pohlavia ozdobenú mohutnými rohmi, ktoré dorastajú až do dĺžky jedného metra a pri koreni až do polomeru 50 cm. Srsť, ktorá ich chráni pred zimou, má hnedočiernu až čiernu, hustú, vlnitú a v spodnej časti a končatinách splýva do výraznej hrivy. Zdomácnené kusy môžu mať srsť aj bielu.

Výskyt
------

Jak žije v oblasti Himalájí na juhu Strednej Ázie, na tibetskej náhornej plošine až po územie Mongolska. Zo zmyslov má veľmi dobre vyvinutý čuch, zrak je naopak jeho slabá stránka. Je to veľmi plaché zviera, ktoré žije v čriedach.

Rozmnožovanie
-------------

Obdobie párenia zdomácnených jakov je v septembri, samice majú najskôr mláďatá vo veku 3 – 4 rokov, obyčajne každé dva alebo tri roky (v závislosti od prísunu potravy) v období od apríla do júna po deviatich mesiacoch. Predpokladá sa, že jaky divé sa v otázkach reprodukcie správajú obdobne, no chýbajú presné údaje. Mláďatá dospievajú vo veku jedného roka a dožívajú sa veku aj viac ako 20 rokov.

Referencie
----------

1. ↑  Buzzard, P. & Berger, J. 2016. *Bos mutus*. The IUCN Red List of Threatened Species 2016: e.T2892A101293528. Prístup 1. november 2016.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jak divý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Jak divý**

Externé odkazy
--------------

* Bos grunniens and Bos mutus
* Yak Research Center
* Yak Information Center
Kipa.
Čítanie Tóry s kipou.
**Kipa** (hebr. כיפה, pl. כיפות - *kipot*) alebo **jarmulka** (jidiš יאַרמלקע - *jarmlke*) je okrúhla čiapočka, ktorú nosia praktikujúci židia, v drvivej väčšine muži. Kipa pokrýva temeno hlavy, môže byť pripnutá k vlasom kovovou sponkou. Podľa Talmudu je žid *povinný* nosiť kipu pri modlitbe a pri štúdiu Tóry. Neskoršie rabínske autority tento úzus rozšírili, takže od 16.-17. storočia nosia mnohí veriaci židia kipu neustále.

História
--------

V Tanachu nenájdeme mnoho informácií o pokrývkach hlavy, rovnako sporé sú aj informácie zo starovekých pamiatok. Na Čiernom obelisku asýrskeho kráľa Salmanasara sú zobrazení vyslanci izraelského kráľa Jehua prinášajúci tribút (841 pred Kr.). Majú síce pokrývky hlavy, ich odev však vyzerá viac asýrsky než izraelsky. Izraeliti na neskoršom reliéfe kráľa Sinacheriba sú zobrazení bez pokrývky hlavy. Možno predpokladať, že pokrývky hlavy starých Izraelcov sa podobali tým, ktoré nosili Beduíni. Tie pozostávali z kúfíje zloženej do trojuholníka, jeden jeho roh visel vzadu na krku a chránil ho, zatiaľ čo zvyšné dva boli zviazané pod bradou. Hrubým vlneným povrazom *(akal)* sa táto šatka upevnila na hlave. Neskoršie začali Izraeliti oboch pohlaví používať pokrývky hlavy turbanového typu, aké dnes nosia napríklad arabskí roľníci - felahovia.

Zvyk nosiť kipu pochádza z Talmudu. V traktáte Šabat 156b sa píše: „*Zakry si hlavu, aby ťa pokryla bázeň pred nebesami.*" V traktáte Kidušin 31a rabi Chuna uvádza, že rabi Jošua nikdy neprešiel viac než dva metre bez pokrývky hlavy. Vysvetľoval to: *„Pretože Božia prítomnosť (šechina) je stále nad mojou hlavou."* Väčšina halachických autorít sa zhoduje na tom, že nosenie kipy nie je prikázanie, ale len zvyk, ktorý má však platnosť zákona (Šulchan aruch, Orach chajim 2:6). Z prísne talmudického hľadiska je však židovský muž povinný zakrývať si hlavu iba počas modlitby alebo štúdia Tóry.

Etymológia
----------

Slovo *kipa* znamená v hebrejčine „kupola". Etymológia výrazu *jarmulka* je jasná oveľa menej. Podľa niektorých jazykovedcov, napr. Max Vasmer, slovo jarmulka prešlo do jidiš cez ukrajinčinu alebo poľštinu z tureckého slova *yağmurluk*, ktoré znamená „plášť do dažďa". Podľa iných (Herbert Zeiden) je táto hypotéza nesprávna, predsa však uvažujú o pravdepodobnom tureckom pôvode slova. Domnievajú sa, že prvá polovica môže pochádzať z výrazu *yarim*, tureckého adjektíva s významom „polovičný". Druhá polovica podľa nich pochádza zo slova *qap*, ktoré znamená „čiapka" alebo „uzáver". Podľa tradičnej etymológie vznikol výraz jarmulka z aramejskej frázy *jarej mej-eloka* (v bázni pred Bohom) alebo *jira malka* (bázeň pred Kráľom). Toto vysvetlenie je v súlade s predpokladom, že jarmulka signalizuje bázeň jej nositeľa pred Bohom.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **kipa**.

Externé odkazy
--------------

* Nové Slovo Archivované 2007-03-21 na Wayback Machine; článok o odeve židov
**John Oliver Creighton** (\* 28. apríl 1943, Orange, Texas, USA) je bývalý americký kozmonaut z letov s raketoplánmi.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole absolvoval námornú akadémii (U.S. Naval Academy), odkiaľ si odniesol diplom inžiniera. Potom sa stal testovacím pilotom v Naval Air Text Center Patuxent River v štáte Maryland. V čase výberu do skupiny budúcich kozmonautov roku 1978 bol slobodný. Neskôr si doplnil vzdelanie na univerzite vo Washingtone.

### Lety do vesmíru

Po prvýkrát sa zúčastnil sedemdennej misie STS-51-G na jar roku 1985. Letel na palube Discovery spolu s touto posádkou: Daniel Brandenstein, John Creighton, Steven Nagel, John Fabian, Shannon Lucidová, francúzsky kozmonaut Patrick Baudry a synovec saudskoarabského kráľa, princ Sultán Saiman Abdelazíz al-Saud. Na orbite vypustili množstvo družíc - *Spartan 1*, *Morelos 1A*, *Arabsat 1B*, *Telstar 3D*. Uskutočnili tiež experimenty pre program Hviezdnych vojen. V čase svojho letu sa netajil s tým, že sa po návrate vo svojich 42 rokoch ožení (podľa rozprávania kozmonauta Patricka Baudryho o celom lete vo svojej knihe *Dnes vychádza Slnko šestnásťkrát*, ktorá koncom roku 1985 vyšla v Paríži).

Druhá Johnova výprava do kozmu bola na palube Atlantisu. Táto štvordenná misia patrila k utajovaným, vojenským letom. John Creighton bol veliteľom, spolu s ním leteli iba dôstojníci John Casper, David Hilmers, Richard Mullane a Pierre Thuot. Počas letu vypustili 17 tonovú vojenskú, teda špionážnu družicu USA-53 typu AFP-731.

Po tretíkrát a naposledy letel na jeseň roku 1991. Päťdennej misie STS-48 s raketoplánom Discovery sa zúčastnili kozmonauti John Creighton, James Buchli, Kenneth Reightler, Charles Gemar a Mark Brown. Päťčlenná posádka počas letu vypustila družicu UARS. Zvyšok letu bol venovaný rôznym vedeckým pokusom. 

Všetky tri lety mali štart v Kennedyho vesmírnom stredisku na Floride, mys Canaveral, pristátie bolo na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii.

Počas troch svojich letov strávil vo vesmíre 16 dní. Je zapísaný ako 169 kozmonaut Zeme.

* STS-51-G Discovery (17. jún 1985 – 24. jún 1985)
* STS-36 Atlantis (28. február 1990 – 4. marec 1990)
* STS-48 Discovery (12. september 1991 – 18. september 1991)

### Po letoch

Rok po svojom treťom lete z NASA odišiel a nastúpil na rok do firmy Boeing Co. Commercial Airplane Group, Seattle ako testovací pilot.

Referencie
----------

1. ↑  Patrick Baudry. *STS-51-G Di/F-5 / TÝDEN V RAKETOPLÁNU* [online]. 2002, [cit. 2008-03-17]. Dostupné online. Archivované 2008-03-20 z originálu.

Zdroje
------

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.
* Creighton, J.O. v Malej encyklopédii kozmonautiky (po česky)
* John Creighton v encyklopédii SPACE-40 (po česky)
**Kirobo** je prvý robot astronaut Japonska, vyvinutý Tokijskou univerzitou a Tomotakom Takahašim, ako spoločníka Kóičimu Wakatovi, prvému veliteľovi Medzinárodnej vesmírnej stanice z Japonska. Kirobo na stanicu dorazil 10. augusta 2013 v Kounotori 4, nepilotovanej kozmickej lodi Japonskej vesmírnej agentúry typu H-II Transfer Vehicle. Kounotori 4 štartovalo 4. augusta 2013 z kozmodrómu Tanegašima. Robot Mirata bol vyrobený s rovnakými vlastnosťami ako Kirobo. Mirata zostane na Zemi ako člen záložnej posádky. Slovo „*kirobo*" vzniklo spojením slov „*kibō*" (希望), čo znamená nádej v japončine a „*robo*" (ロボ), používaného ako všeobecné krátke označenie akéhokoľvek robota.

Vývoj
-----

Kirobo bol vyvinutý v rámci spolupráce medzi Dentsu, Výskumným centrom pre pokročilú vedu a techniku Tokijskej univerzity, Robo Garage, Toyotou a Japonskou kozmickou agentúrou. Tokijská univerzita a Robo Garage pracovali na hardvéri robota a jeho pohyblivom aparáte, Toyota vytvorila jeho rozpoznávanie reči a firma Dentsu vytvoril jeho konverzačný obsah a viedla projekt. VoiceText firmy Hoya Service dodal syntéziu reči.

Vlastnosti
----------

Kirobo je približne 34 cm vysoký, 18 cm široký a 15 cm hrubý. Váži približne 1 kg a hovorí japonsky. Medzi schopnosti robota patria rozpoznávanie hlasu a reči, prirodzené spracovanie jazyka, syntézu reči a telekomunikácia ako aj rozpoznanie tváre a nahrávanie videa. Kirobo je špeciálne navrhnutý na prácu v prostredí bez gravitácie a na asistenciu veliteľovi Wakatovi s rôznymi experimentami. Jeho hlavným cieľom je zistiť ako môžu roboti a ľudia spolupracovať a viesť cestu k aktívnejšej robotickej pomoci astronautom na misiách.

Svetové rekordy
---------------

Kirobo získal dva Guinnessove rekordy po svojom návrate do Japonska po 18 mesiacoch na palube Medzinárodnej vesmírnej stanice: prvý robot-spoločník vo vesmíre a najvyššia výška pre konverzáciu s robotom.

Referencie
----------

1. 1 2   *Little Kirobo to Become First Robot Space Talker* [online]. technewsworld.com, 2013-07-01, [cit. 2018-11-11]. Dostupné online.
2. ↑   *World's first talking robot set to go into space* [online]. Daily Mail, 2013-06-27, [cit. 2013-07-01]. Dostupné online.
3. ↑  BOGOS, Steven. *Kirobo Will be Japan's First Robot Astronaut* [online]. escapistmagazine.com, 2013-06-30, [cit. 2013-07-01]. Dostupné online.
4. ↑   *Kirobo Robot Is Japan's New, Exceptionally Cute Robot Astronaut (PICTURES) (VIDEO)* [online]. Huffington Post, 2013-06-27, [cit. 2013-07-01]. Dostupné online.
5. ↑   *More Industrial Automation, Robots and Unmanned Vehicles Resources* [online]. roboticstomorrow.com, 2013-07-25, [cit. 2013-08-05]. Dostupné online.
6. ↑   *KIBO ROBOT PROJECT* [online]. [Cit. 2013-07-01]. Dostupné online.
7. ↑  LYNCH, Kevin. *Robot astronaut Kirobo sets two Guinness World Records titles* [online]. Guinness World Records Ltd. 2015-03-27, [cit. 2015-03-30]. Dostupné online.

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kirobo na anglickej Wikipédii.*
**Iveta Mičiníková** (\* 6. júl 1992), ľavoruká hádzanárka, hrajúca na poste spojky je juniorskou reprezentantkou SR v hádzanej. Jej materským klubom je MHK Bytča, kmeňovým od júla 2011 Iuventa Michalovce  a v sezóne 2011/12 bola uvoľnená na hosťovanie do tímu úradujúceho majstra Českej republiky DHC Sokol Poruba, pôsobiaci v (Ostrave). Patrila k najväčším talentom ženskej hádzanej na Slovensku, jej sľubne sa rozvíjajúcu kariéru však pribrzdili zranenia.

Kariéra
-------

### Pôsobenie v kluboch

V jarnej časti sezóny 2009/10 popri svojom hráčskom pôsobení v Bytči hosťovala spolu so svojou klubovou a reprezentačnou spoluhráčkou Evou Minarčíkovou v interligovom celku HK Danlog Partizánske, kde Iveta Mičiníková odohrala 11 zápasov a strelila 60 gólov, čo je priemer takmer 5 a pol gólu na zápas.

Iveta Mičiníková je štvornásobnou majsterkou Slovenska v mládežníckych kategóriach: ako staršia žiačka (2007), mladšia dorastenka (2008, 2009) a staršia dorastenka (2010).

Počas letnej prestávky 2010 absolvovala prípravu s interligovým klubom Iuventa Michalovce. Po skončení prípravy vedenie Iuventy na základe jej výkonnosti a výsledkov v príprave rozhodlo, že v sezóne 2010/11 bude v rámci jednoročného hosťovania pôsobiť v tomto klube. pričom zároveň môhla hrávať aj za svoj kmeňový klub MHK Bytča v prvej lige žien aj starších dorasteniek. Po skončení sezóny 2010/11 Iveta Mičiníková definitívne prestúpila do Iuventy a stala sa jej kmeňovou hráčkou.

### Pôsobenie v reprezentácii

Do ženskej reprezentácie SR sa dostala už vo svojich osemnástich rokoch. V septembri 2010 ju tréner Štefan Katušák nominoval na tri domáce priateľské stretnutia s Bieloruskom. V druhom z trojice týchto stretnutí v Michalovciach sa zapísala do streleckej listiny svojimi prvými dvomi gólmi v reprezentačnom družstve žien.

V predchádzajúcom období prešla takmer všetkými mládežníckymi reprezentačnými výbermi. So spoluhráčkou Evou Minarčíkovou reprezentovali Slovensko v kategóriach do 17 a napriek svojmu mladému veku už aj do 20 rokov a práve vzhľadom k ich veku je predpoklad, že budú reprezentovať aj v kategórii do 19 rokov.

Jej doposiaľ najväčším úspechom v reprezentácii je druhé miesto na X. Európskych olympijských hrách mládeže (EYOF) vo fínskom Tampere v roku 2009 po semifinálovom víťazstve nad Holandskom 30:24 (14:12) a finálovej prehre s Ruskom 24:30 (13:16).

Referencie
----------

1. 1 2  Talentovaná Mičiníková zostáva po hosťovaní v Michalovciach
2. ↑  Iuventa bude skúšať Mičiníkovú z Bytče
3. ↑  Iveta Mičiníková na oficiálnej stránke Českého zväzu hádzanej
4. ↑  Iuventa Michalovce na generálku do Hodonína, príchod Mičiníkovej sfinalizovaný

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Iveta Mičiníková**
Bravčová krkovička s kosťou
Bravčová krkovička bez kosti
Poloha bravčovej krkovičky na schematickom znázornení častí bravčového mäsa
**Krkovička** alebo **krkovica** je výsekový druh bravčového mäsa zo šije a prednej časti chrbta (iný názov: **bravčová krkovička/krkovica**), resp. v širšom zmysle aj podobné mäso iných jatočných zvierat (napr. hovädzia krkovička) .

Bravčová krkovička
------------------

Bravčová krkovička sa nachádza na hornej strane chrbta od hlavy po chrbtovú časť a nadväzuje na bravčové karé. Je jednou z najpoužívanejších častí z výsekového mäsa a je charakteristická prerastením, nie však mastným mäsom. Obsahuje vnútrosvalový tuk. V predajniach a mäsiarstvách sa predáva buď s kosťou alebo bez kosti. Je vhodná na prípravu rezňov, steakov alebo na pečenie v celku, grilovanie a údenie.

Pozri aj
--------

* bravčové mäso

Referencie
----------

1. ↑  krkovička. In: Malá slovenská encyklopédia S. 367
2. ↑  vyhláška č. 423/2012 Z. z.
3. ↑  MEYEROVÁ, I. et al. Hotely a reštaurácie: slovenko-rusko-nemecko-anglicko-francúzsko-maďarský slovník. Bratislava:Alfa, 1981, S. 198
4. ↑  krkovice. In: Slovník spisovného jazyka českého.
5. ↑   (Citát: "hovädzia krkovička")
6. ↑   *Mäso, jeho delenie a použitie 1 | Bravčové mäso* [online]. www.bidfood.sk, 3. august 2016, [cit. 2019-08-25]. Dostupné online. Archivované 2019-08-22 z originálu.
7. ↑  AZET.SK. *Bravčové mäso, jeho časti a využitie* [online]. dobruchut.aktuality.sk, 1. jún 2012, [cit. 2019-08-25]. Dostupné online.
**James Tissot** (rodným menom **Jacques-Joseph Tissot**, \* 15. október 1836, Nantes, Francúzsko – † 8. august 1902, Chenecey-Buillon) bol francúzsky maliar, karikaturista a grafik, pôsobiaci v rokoch 1871 až 1882 v Londýne. Je známy predovšetkým ako maliar portrétov a scén zo života vyšších vrstiev viktoriánskej spoločnosti.

Životopis
---------

Narodil sa v zámožnej rodine. Maľbu študoval v Paríži, kde jeho hlavnými učiteľmi boli Hippolyte Flandrin a Louis Lamothe. Po roku 1863 sa začal venovať portrétom a rýchlo sa stal známym. V prusko-francúzskej vojne patril k obrancom Paríža a zapojil sa aj ako bojovník Parížskej komúny.

Po porážke povstania odišiel do Londýna, kde si rýchlo vybudoval povesť popredného spoločenského portrétistu. Od roku 1876 žil s rozvedenou Kathleen Newtonovou, často ju portrétoval a bol zrejme otcom jej syna Cecila Georgea Newtona. Po jej smrti v roku 1882 sa vrátil do Francúzska. Roku 1885 prežil náboženské obrátenie, stal sa horlivým katolíkom a po zvyšok života výtvarne spracovával biblické a náboženské témy.

Fotogaléria
-----------

* Dve sestry (1863)Dve sestry (1863)
* Autoportrét (1865)Autoportrét (1865)
* Na Temži (1874)Na Temži (1874)
* Umelcova manželka (1885)Umelcova manželka (1885)

Referencie
----------

1. ↑   *James Tissot - Tate* [online].. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **James Tissot**

Externé odkazy
--------------

* 209 works by James Tissot at www.JamesTissot.org
* James Tissot: The Life Of Christ. Exhibition at Brooklyn Museum 2009
* Commentary on Tissot's etching of Kathleen Newton
* Commentary on a portrait of Mrs. Newton
* Biblical art by James Tissot

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku James Tissot na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 119463
* BnF: 11943882s
* GND: 119021056
* ISNI: 0000 0000 8129 7432
* LCCN: n82073912
* NK ČR: ola2002151600
* ULAN: 500010633
* VIAF: 51697889
* WorldCat: lccn-n82073912
Jamestown na mape USA
**Jamestown** je prvá britská kolónia, ktorá sa v Severnej Amerike udržala. So zakladajúcou listinou, ktorú kráľ Jakub I. udelil Virgínskej (alebo Londýnskej) spoločnosti, sa v roku 1607 skupina približne 100 mužov vydala do Chesapeackého zálivu. Aby sa vyhli konfliktu so Španielmi, vybrali si miesto pri rieke asi 60 kilometrov od zátoky.

Kapitán John Smith
------------------

Skupina, ktorú tvorili najmä mešťania a dobrodruhovia zaujímajúci sa väčšmi o zlato ako o farmárčenie, nebola vyzbrojená dostatkom temperamentu ani schopnosťou začať úplne nový život v divočine. Medzi kolonistami si čoskoro získal autoritu kapitán John Smith. Napriek škriepkam, hladu a útokom Indiánov jeho schopnosť vynútiť si disciplínu pomohla počas prvého roka udržať malú kolóniu pri živote.

Choroba
-------

V roku 1609 sa Smith vrátil do Anglicka a za jeho neprítomnosti zavládla v kolónii anarchia. Počas zimy 1609 - 1610 väčšina kolonistov podľahla chorobám. V máji 1610 zostalo z pôvodných tristo osadníkov nažive už iba šesťdesiat. V tom istom roku bolo vyššie na rieke James založené mesto Henrico (dnešný Richmond).

Tabak a hospodárstvo
--------------------

Čoskoro však došlo k vývoju, ktorý zrevolucionizoval hospodárstvo Virgínie. V roku 1612 John Rolfe začal krížiť tabakové semeno dovezené zo Západnej Indie s domácimi odrodami a vyšľachtil nový druh, ktorý vyhovoval európskemu vkusu. Prvá zásielka tabaku dorazila do Londýna roku 1614. Za desať rokov sa tabak stal hlavným zdrojom príjmov Virgínie.

Kráľovská Kolónia
-----------------

Prosperita však neprišla hneď a úmrtnosť v dôsledku chorôb a útokov Indiánov zostávala mimoriadne vysoká. V rokoch 1607 - 1624 sa do kolónie prisťahovalo takmer 14 000 ľudí, no v roku 1624 z nich zostalo nažive len 1 132. Na odporúčanie kráľovskej komisie kráľ zrušil Virginsku spoločnosť a urobil z nej kráľovskú kolóniu.

Referencie
----------

* An Outline of American History, Cincotta, Howard (ed.), United States Information Agency, 1994 Archivované 2008-10-14 na Wayback Machine

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jamestown (Virgínia)**
**Futbalista storočia** bola anketa o najlepšieho futbalistu Slovenska 20. storočia. Konečné poradie vzniklo na základe hlasovania futbalových odborníkov, trénerov, novinárov a fanúšikov. Víťazom ankety sa stal Ján Popluhár, 62-násobný reprezentant Česko-Slovenska, strieborný medailista z MS 1962 v Čile, v roku 1963 si zahral vo Výbere sveta proti Anglicku pri píležitosti 100. výročia založenia *Futbalovej asociácie Anglicka*. 

Druhé a tretie miesto obsadili dvaja hráči zlatej éry Spartaka Trnava, jeden z najlepších kanonierov v histórii slovenského futbalu Jozef Adamec, takisto finalista z Čile a dvojnásobný najlepší futbalista Česko-Slovenska Karol Dobiaš.

Futbalista storočia
-------------------

| Poradie | Meno | Body |
| --- | --- | --- |
| 1. | Ján Popluhár | 56 149 |
| 2. | Jozef Adamec | 48 966 |
| 3. | Karol Dobiaš | 12 987 |
| 4. | Peter Dubovský | 11 863 |
| 5. | Karol Jokl | 11 021 |
| 6. | Anton Ondruš | 9 058 |
| 7. | Andrej Kvašňák | 8 902 |
| 8. | Marián Masný | 7 894 |
| 9. | Ladislav Kuna | 7 806 |
| 10. | Ladislav Petráš | 7 312 |

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Futbalista roka (Česko-Slovensko)
* Futbalista roka (Slovensko)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Futbalový portál |
Generálmajor Ing. **Josef Einšpigl** (16. jún 1929, Rajnochovice – † 1. február 2003, Rajnochovice) bol česko-slovenský generál, bývalý zástupca veliteľa Východného vojenského okruhu Československej ľudovej armády

Život
-----

V roku 1949 nastúpil na Školu dôstojníckeho dorastu do Českého Těšína a po dvoch rokoch pokračoval v štúdiu v Pechotnom učilišti v Lipníku nad Bečvou. Po ukončení školy bol v roku 1952 prijatý za vojaka z povolania. Jeho prvým veliteľským pôsobiskom bol 103. mechanizovaný pluk v Mladé, kde zastával funkciu veliteľa čaty.
V rokoch 1953 až 1956 študoval na Vojenskej akadémii Klementa Gottwalda v Prahe. Po ukončení štúdia nastúpil do Hodonína, kde sa postupne vypracoval až do funkcie zástupcu náčelníka štábu pluku. V rokoch 1962 až 1963 bol zaradený na výkon funkcii vo veliteľstve 3.motostreleckej divízie v Kroměříži. Potom sa znova vrátil do Hodonína kde sa stal náčelníkom štábu a od roku 1969 aj veliteľom pluku.
V roku 1972 bol vyslaný do prípravnej školy na štúdium v zahraničí aby nato odišiel na Vojenskú akadémiu Generálneho štábu ozbrojených síl ZSSR K. J. Vorošilova do Moskvy. Po dvojročnom štúdiu ho zaradili na veliteľstvo 14. tankovej divízie v Prešove kde koncom roka 1974 prevzal velenie tejto divízie.
V roku 1978 bol premiestnený na veliteľstvo 1.armády do Příbrami na funkciu náčelníka oddelenia bojovej prípravy – zástupcu veliteľa 1. armády. Potom pôsobil ako náčelník vojenského odboru ministerstva školstva ČSR. Bol aj zástupcom veliteľa Východného vojenského okruhu v Trenčíne. 
K 1.10. 1977 bol prezidentom republiky menovaný do prvej generálskej hodnosti. Svoju vojenskú kariéru ukončil na sklonku roku 1988 keď bol genmjr. Einšpigl preložený do zálohy.

Miesta vojenského pôsobenia
---------------------------

* Slovensko: Trenčín, Prešov
* Česko: Český Těšín, Lipník nad Bečvou, Hodonín, Mladá, Kroměříž, Příbram , Praha
* Rusko: Moskva

Znalosť cudzích jazykov
-----------------------

* ruský

Externé odkazy
--------------

* Fotografia

Zdroj
-----

* vojenská kronika 14.td
* Československé vojenství
Kláštor Saint-Michel de Cuxa
**Kláštor Saint-Michel de Cuxa** je benediktínsky kláštor pri francúzskej dedine Codalet v departemente Pyrénées-Orientales. Veľká časť architektonických prvkov je dnes deponovaná v Metropolitnom múzeu v New Yorku. V 20. storočí aktivitou perpignanského biskupstva došlo k rozsiahlej rekonštrukcii opátstva a novému osadeniu mníchmi.

Dejiny
------

Počiatky stavby sú datované do polovice 9. storočia, kedy tu bola postavená kaplnka venovaná sv. Germanovi. Roku 878 silné záplavy na rieke Têt zničili kláštor *San Andrés de Eixalada* a miestni mnísi boli nútení prijať útočisko v okolí. V júni 879 bol pre rehoľníkov založený kláštor Saint-Michel de Cuxa a majetok novozaloženého kláštora bol rozšírený o majetky zničeného predchodcu. Roku 974 bol za účasti piatich biskupov vysvätený trojloďový kláštorný kostol sv. Michala s piatimi, alebo siedmimi apsidami. O štyri roky neskôr sa do kláštorného ústrania v Pyrenejach uchýlil benátsky dóža Pietro Orseolo spoločne s pustovníkom Marinusom a sv. Romualdom. 

Roku 1008 prevzal opátsky úrad biskup Oliba a začalo obdobie najväčšieho rozkvetu kláštora charakterizované mnohými stavebnými úpravami.
Krížová chodba s plastickými zvieracími hlavicami stĺpov pochádza z 12. storočia a je pravdepodobné, že rovnakí sochári pracovali aj na južnej empore a tribúnach kláštora Serrabone.

Referencie
----------

1. ↑  www.metmuseum.org
2. ↑   *Románské umění : architektura, sochařství, malířství*. Praha : Slovart, 2006. ISBN 80-7209-765-2. S. 278.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kláštor Saint-Michel de Cuxa**

Externé odkazy
--------------

* Kultúrne Cuxa Archivované 2008-12-27 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Klášter Saint-Michel de Cuxa na českej Wikipédii.*
**Formaldehyd** (iné názvy: **metanál**, **formalín**) je chemická zlúčenina so vzorcom H2CO. Tento najjednoduchší aldehyd bol synteticky pripravený ruským chemikom Alexandrom Butlerovom, ale presvedčivo ho identifikoval *August Wilhelm von Hofmann*.

Vznik
-----

Formaldehyd vzniká oxidáciou metanolu, pri tejto reakcii sa používa atomárny kyslík:

CH3OH + O → HCHO + H2O
Taktiež sa môže pripraviť za prítomnosti katalyzátorov zo syntézneho plynu:

CO + H2 → HCHO

Zdravotné riziká
----------------

Formaldehyd môže vstupovať do tela inhalačne alebo kontaktom s kožou či očami. Orálna expozícia je možná pri styku s vodným roztokom formaldehydu alebo kontaminovanou stravou. V pľúcach sa formaldehyd ľahko vstrebáva. Polčas rozpadu v krvi je asi 90 sekúnd a metabolitom je kyselina mravčia (je vylučovaná močom) a oxid uhličitý (je vydychovaný).

Formaldehyd je súčasťou spalín dieselových aj benzínových motorov, absorbuje sa v respiračnom aj gastrointestinálnom ústrojenstve a pôsobí dráždivo. Organizáciou IARC bol v roku 1995 klasifikovaný ako pravdepodobný karcinogén skupiny 2A, v roku 2011 bol preklasifikovaný na preukázaný karcinogén skupiny 1.

Referencie
----------

1. ↑  J Read, Text-Book of Organic Chemistry, G Bell & Sons, London, 1935
2. ↑  Miroslav Šuta: Účinky výfukových plynů z automobilů na lidské zdraví, Česká a Slovenský dopravní klub 1996, ISBN 80-901339-4-0
3. ↑  Směrnice pro kvalitu ovzduší v Evropě, MŽP ČR 1996, ISBN 80-7212-000-X

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Formaldehyd**
**Kryolipolýza** je neinvazívny kozmetický zákrok, zameraný na redukciu podkožného tuku. Princípom je deštrukcia buniek podkožného tuku chladom. Patent a registrované obchodné názvy „cryolipolysis™" a „CoolSculpting™" vlastní americká firma Zeltiq.

Charakteristika
---------------

Metóda vychádza z teórie, že tukové bunky sú na chlad citlivejšie ako bunky iné.[chýba zdroj] Cielené ochladenie podkožného tuku spôsobí odumieranie tukových buniek. Odumreté bunky sa potom odstránia apoptózou. Aplikácia je vhodná na oblasti s lipomatózou (lokálne nahromadenie tuku do tukových hrčí), technika nie je redukčná kúra.

Nežiaduce účinky
----------------

Pretože technika sa objavila prvýkrát v roku 2009, je zatiaľ málo poznatkov o vedľajších účinkoch. Otázny je predovšetkým vplyv na krvné elementy a lipidy: ich chladová premena by mohla spôsobiť nebezpečné komplikácie. Podchladenie by mohlo napr. spôsobiť poškodenie periférnych nervov, ktoré sa prejaví až s odstupom. Väčšina odborných štúdií bola vykonávaná na zvieratách (napr. sviniach) a dlhodobé výsledky na ľudskej populácii zatiaľ nie sú známe.[1]

Niektorí prevádzkovatelia v reklamách neoprávnene sľubujú chudnutie bez jojo efektu. Chudnutie pasívnou metódou bez aktívnej úpravy životosprávy zákonite vedie k opätovnému pribratiu hmotnosti, pretože nie sú odstránené príčiny, ktoré nadváhu spôsobili.

Profitabilita
-------------

Z obchodného hľadiska je kryolipolýza profitabilná služba. Aplikácie pre klientov sa pohybujú v stovkách eur, najvyššiu nákladovú položku tvorí samotný prístroj od firmy Zeltiq.

Referencie
----------

1. ↑  Výskumné štúdie Colemana a kolegov

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka firmy Zeltiq
**Kláštor Nazarénov** sa nachádza na úpätí vrchu Kalvárie nad Kostolom Nanebovzatia Panny Márie v Nitre. Objekt patrí misijnému domu Spoločnosti Božieho slova, ktorého súčasťou je aj Misijné múzeum. Nájdete tu exponáty z misijných ciest kňazov. Objekt z časti využíva Slovenská poľnohospodárska univerzita v Nitre. Za súčasnú podobu sa zaslúžil architekt Milan Michal Harminc.

História
--------

Vedľa kostola Matky Božej dal postaviť biskup Ján Gustinyi malý neskoro renesančný kláštor nazarénov s ôsmimi celami, kuchyňou, pivnicou, jedálňou a malým dvorom. Vybudovaný bol pre rád Nazarénov (španielsky rád), kvôli drsnému podnebiu boli nútení sa odsťahovať. Namiesto nich sa tu usadili penzionovaní kňazi. V rokoch 1878 – 1885 bol bývalý kláštor prestavaný a neskôr bolo dostavané ešte jedno poschodie. Slúžil aj ako sirotinec.

Zdroj
-----

* Archivované 2016-03-05 na Wayback Machine

Súradnice: 48°17′55″S 18°05′32″V﻿ / ﻿48,298477°S 18,092298°V﻿ / 48.298477; 18.092298
Kryokomora
Príprava pacienta na pobyt v dĺžke cca 3 minút
**Kryoterapia** je alternatívna liečebná metóda, pri ktorej predpokladaný liečebný účinok spôsobuje krátkodobý pobyt v kryokomore s veľmi nízkou teplotou.

Liečba chladom
--------------

Poznatky o pozitívnom vplyve tepla na organizmus človeka sú známe už od čias starovekých Grékov. Mnohé výskumy poukazujú na liečebné, preventívne, ale aj regeneračné účinky chladu. Už starí Egypťania využívali chlad na liečebné účely, neskôr Hippokrates písal o jeho analgetickom účinku. Počas napoleonských vojen sa obklady z ľadu a snehu využívali na znecitlivenie končatín pri amputáciách. Začiatkom 20. storočia zaznamenala veľký pokrok kryobiológia, ktorá sa zaoberá bunkovými zmenami pri extrémne nízkych teplotách. Práve tieto výskumy boli základom pre vznik kryoterapie. 

Kryoterapia je metóda založená na princípe pôsobenia nízkej teploty (-100 °C a viac) krátky čas (2 – 3 minúty). Prvým novodobým priekopníkom tejto technológie pre lekárske a komerčné účely bol Japonec Toshiro Yamauchi, ktorý sa podieľal aj na skonštruovaní prvej kryokomory, dokončenej v roku 1978. V posledných rokoch sa na zdokonaľovaní tejto metódy podieľajú poľskí odborníci.

Priebeh
-------

Pri vstupe do kryokomory je predpísaný odev (maska na dýchanie, rukavice, čelenka, šortky, ponožky, dreváky, tričko u žien) a nevyhnutné je lekárske vyšetrenie. Vstup sa neodporúča tehotným ženám a ľudom s chudokrvnosťou, epilepsiou, ischemickou chorobou srdca, klaustrofóbiou, nestabilným krvným tlakom a pod. Po krátkej adaptácii v predsieni s teplotou –60 °C, sa prechádza do hlavnej komory s teplotou okolo –130 °C na cca dve až tri minúty. Po uplynutí času v hlavnej komore sa klient presunie späť do predsiene a následne do tzv. aeróbnej miestnosti, kde sú rôzne prístroje (bežecké pásy, stepery, stacionárne bicykle a pod.), kde cvičí 10 až 15 minút. Denne je možné absolvovať maximálne dva vstupy, výnimočne tri, aj to len u vrcholových športovcov.

Na základe doterajších poznatkov je možné konštatovať, že kryoterapia zohráva v procese regenerácie organizmu a v liečbe poúrazových stavov pohybového aparátu výraznú úlohu, a vo vrcholovom športe sa stáva jeho neoddeliteľnou súčasťou.

Účinky kryoterapie
------------------

### Liečebno – rehabilitačné

* pôsobí na aktivitu hormonálneho systému
* uvoľňuje svaly
* znižuje bolesť
* využíva sa pri liečbe reumatických ochorení

### Regeneračné

* pôsobí na vylučovanie hormónov, najmä testosterónu
* urýchľuje liečbu mäkkého tkaniva a kĺbov
* eliminuje krvácanie a opuchy
* podporuje celkovú svalovú relaxáciu

### Preventívne

* pôsobí na imunitný systém, ale aj na tukové bunky
* vo všeobecnosti má omladzovací efekt a zlepšuje celkovú náladu

Externé odkazy
--------------

* Hilotherapy, a more effective alternative to Ice
* A training course in Cryotherapy (IARC Screening Group) Archivované 2015-01-08 na Wayback Machine
* Rugby World Cup 2011: How cryotherapy chamber allowed Wales to come in from the cold
**Joseph Michael Acaba** (\* 17. máj 1967, Inglewood, Kalifornia, USA) je americký hydrogeológ a od roku 2006 astronaut NASA.

Životopis
---------

### Mladosť a školy

V roku 1990 na univerzitu v Santa Barbare (Kalifornia) úspešne ukončil štúdium geológie a o dva roky neskôr na University of Arizona získal v tomto odbore vysokoškolský titul. 

### Zamestnanie, kariéra v NASA

V roku 2004 bol zamestnaný na Dunnellon Middle School a toho istého roku sa stal (5. júna 2004) kandidátom na miesto astronauta u NASA (JSC, Houston). V roku 2006 bol medzi astronautov zaradený. 

Acaba bol nominovaný ako špecialista misie do posádky letu STS-119, ktorého štart bol naplánovaný na 4. decembra 2008. Po sérii odkladov posádka s Acabom odštartovala 16. marca 2009. Pri tejto misii bol na Medzinárodnú vesmírnu stanicu dopravený posledný pár solárnych panelov. 

* STS-119, Discovery (16. marec 2009 – 28. marec  2009)
* Sojuz TMA-04M, Medzinárodná vesmírna stanica (15. máj 2012 – 17. september 2012)

Referencie
----------

1. ↑   *NASA assigns Crew for Final Solar Array Delivery to Station* [online]. NASA, 2007, [cit. 2008-09-15]. Dostupné online. Archivované 2007-10-21 z originálu. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Joseph Acabá na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0004 0164 3016
* LCCN: no2013019458
* VIAF: 296405065
* WorldCat: lccn-no2013019458