**Simónides** (starogr. *Σιμωνίδης*) (\* cca 557 pred Kr. Keós – † cca 468 pred Kr. Akragas) bol starogrécky lyrický a elegický básnik.

Preslávil sa básňami ospevujúcimi víťazstvo, žalospevmi, hymnami a epigramami. Pokladá sa za objaviteľa mnemotechniky.

Biografia
---------

Simónides pochádzal z kykladského ostrova Keós. Bol strýkom básnika Bakchylida. Ako básnik pôsobil na mnohých miestach starovekého Grécka, mnoho času strávil na dvore aténskeho tyrana Hipparcha, na dvore macedónskeho kráľa Alexandra I. a v Syrakúzach na dvore tyrana Hieróna I. (asi od roku 476 pred Kr. až do svojej smrti). Ako dvorný básnik skladal často básne, ktoré si u neho mocní objednávali. Simónides si už veľmi skoro získal slávu a uznanie na básnickych súťažiach, kde mal príležitosť, okrem iného, nastúpiť aj ako Pindarov súper. Pokladajú ho často za jedného z prvých „intelektuálov", lebo ovplýval nadpriemernou schopnosťou vyjadrovania sa a hojnosťou duchovných hodnôt. (hovorilo sa, že bol spoločenský gavalier a šikovný Ión). Rímsky rečník Cicero v *Tuskulských rozhovoroch* uvádza, že Simónides sa ani vo svojom vysokom veku neprestal zaujímať o vedu a umenie. Zomrel okolo roku 468 pred Kr. v Akragante na Sicílii.

Diela
-----

Mramorová pamätná tabuľa v Thermopylách s epitafom: *Pútnik, zvestuj Lakedaimonským, že my tu mŕtvi ležíme ako zákony kázali nám* 
Simónides ovládal takmer všetky druhy zborovej lyriky. Skladal hymny, skólia, enkómia, epinikiá a elégie, ale preslávil sa hlavne svojimi žalospevmi a náhrobnými epigramami (možno všetky boli zložené pre náhrobné kamene a iné pamätníky). Okrem iných náhrobných nápisov pochádza od neho i epitaf pre Aténčanov padlých v bitke pri Maratóne, ktorý bol viac cenený než epitaf Aischylov, alebo slávny epitaf venovaný Sparťanom, padlým v bitke pri Termopylách.

Simónides napísal aj vyše pol stovky epinikií, oslavných piesní (básní) na víťazov v gymnických hrách, napr. na slávneho krotónskeho siláka Milóna, viacnásobného víťaza v zápasení alebo na boxera Glauka a iných. Z jeho tvorby sa však zachovali už len fragmenty.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑   *Kronika ľudstva*. Bratislava : Fortuna print, 1995. ISBN 80-7153-090-5. S. 1277.
2. 1 2 3 4 5  Vlasta Jaksicsová, Tatiana Meravá, Monika Gúčiková. *Turistický sprievodca - Baedeker, Grécko*. Bratislava : Gemini, 1992. ISBN 80-85265-23-0. S. 73.
3. 1 2 3 4  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 296.
4. 1 2 3  HRABOVSKÝ, Jozef. *Malá encyklopédia starovekej gréckej a rímskej literatúry*. Bratislava : Veda, 2003. 179 s. ISBN 978-80-224-0762-5. S. 91.
5. ↑  Cicero. *Tuskulské hovory*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1976. 25-068-76. S. 422.
6. ↑   *Kronika ľudstva*. Bratislava : Fortuna print, 1995. ISBN 80-7153-090-5. S. 94.
7. ↑   *Kronika ľudstva*. Bratislava : Fortuna print, 1995. ISBN 80-7153-090-5. S. 114.
8. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 22.
9. ↑  Cicero. *Tuskulské hovory*. Praha : Nakladatelství Svoboda, 1976. 25-068-76. S. 268-269.
10. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 173.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Simónides z Keu**

Autoritné údaje: * BnF: 124260407
* GND: 118614517
* ISNI: 0000 0003 7425 126X
* LCCN: n85298996
* NK ČR: jn20011211025
* VIAF: 3926768
* WorldCat: lccn-n85298996