recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pentre Ifan
**Pentre Ifan** je starobylé panstvo v blízkosti dediny Nevern v grófstve Pembrokeshire vo Walese. Nachádza sa tu najväčší a najzachovalejší neolitický dolmen vo Walese.

Dejiny
------

Dolmen pochádza približne z roku 3 500 pred Kr. a pravdepodobne bol používaný ako pohrebisko. Zachované kamene tvoria portál a hlavné komory hrobky, ktoré boli pôvodne zakryté veľkým kamenným valom s rozmermi 36,6 m dĺžky a 17 m šírky. Niektoré z kameňov po rokoch zmenili svoju polohu, ale sedem z nich zostalo v pôvodnej polohe. Hlavný kameň je 5,1 metra dlhý, jeho najvyšší bod sa nachádza 5,1 metra nad zemou a jeho odhadovaná váha je 16 ton.

Archeologické vykopávky sa uskutočnili v rokoch 1936 a 1937 a znovu v rokoch 1958 a 1959. Oba výskumy viedol William Francis Grimes.

Vlastníkom a správcom dolmenu, ktorý sa nachádza približne sedemnásť kilometrov od Cardiganu, je Cadw.

Referencie
----------

1. ↑   *Pentre Ifan* [online]. Wondermondo. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pentre Ifan na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pentre Ifan**
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Península Valdés** je polostrov na západnom pobreží Patagónie. Nachádza sa v argentínskej provincii Chubut asi 1 000 km juhozápadne od Buenos Aires. Nachádza sa tu najnižší bod juhoamerického kontinentu – *Laguna de Carbón*, ktorá je 105 metrov pod hladinou oceánu. Ide o významnú lokalitu s populáciami morských cicavcov a vtákov. Celý polostrov má rozlohu približne 4 000 km² a jeho územie bolo vyhlásené za turistickú prírodnú rezerváciu (šp. Reserva Natural Turística).

V roku 1999 bol polostrov zapísaný na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.

Na brehoch žijú tulene slonie, uškatce hrivnaté a tučniaky dvojpáse. Vyskytujú sa tu aj zástupcovia živočíšnych druhov ako napr. guanako, líška horská, líška pampová, mara stepná, nandu Darwinov a pásovec malý. V okolitých vodách sa vyskytujú napr. delfíny strakaté, kosatky dravé, veľryby južné, alebo delfíny skákavé.

Galéria
-------

* kolónia tuleňov hrivnatýchkolónia tuleňov hrivnatých
* 
* 
* tučniaky dvojpásetučniaky dvojpáse
* mary stepnémary stepné

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Península Valdés**

Externé odkazy
--------------

* Stránka UNESCO

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Poloostrov Valdés na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Argentínske pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Los Glaciares
* Jezuitské misie u kmeňa Guaraníov
* Národný park Iguazú
* Cueva de las Manos
* Península Valdés
* Národné parky Ischigualasto a Talampaya
* Jezuitský komplex a misie v Córdobe
* Údolie Quebrada de Humahuaca
* Qhapaq Ñan
* Práce Le Corbusiera
* Národný park Los Alerces

 | Argentína |
logo PETA
**People for the Ethical Treatment of Animals** (skrátene **PETA**) je nezisková organizácia, ktorá sa angažuje za práva zvierat. Bola založená v roku 1980 v Norfolku, Virgínia. Združuje 1,8 milióna členov a podporovateľov a je najväčšou organizáciou svojho druhu. Slogan organizácie znie „zvieratá nie sú naše na jedenie, obliekanie, experimentovanie alebo používanie na zábavu".

Svoje úsilie sústreďuje na štyri oblasti v ktorých veľké množstvo zvierat trpí väčšinu svojho života: továrne a farmy (chov zvierat), laboratória (pokusy na zvieratách), odevný priemysel (kožušníctvo) a zábavný priemysel (cirkusy). Organizácia pracuje aj v oblastiach, kde sa obzvlášť krutým spôsobom zaobchádza so zvieratami.

Ročne vyšetrovatelia organizácie PETA odhalia veľký počet prípadov krutého zaobchádzania so zvieratami. PETA pracuje pomocou verejného vzdelávania, vyšetrovania a výskumu, legislatívnymi cestami a protestnými kampaňami. Organizácii pomáhajú aj známe osobnosti a zapájajú sa do kampaní (napr. Pamela Andersonová, Pink, Joaquin Phoenix, Paul McCartney).

Referencie
----------

1. 1 2  "About Peta", z 26. 12. 2007

Pozri aj
--------

* práva zvierat

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **People for the Ethical Treatment of Animals**

Externé odkazy
--------------

* www.peta.org oficiálna stránka (po anglicky)
*Matka Agaué a Inó trhajú Penthea na kusy*, červenofigúrový lekanis, cca.450-425 pred Kr.
**Pentheus** alebo **Penteus** (starogr. Πενθεύς – *Pentheus*, lat. *Pentheus*) je v gréckej mytológii syn Kadmovej dcéry Agaué a jej manžela Echióna, bol tébsky kráľ.

Podobne ako thrácky kráľ Lykourgos, ani Pentheus neuznával boha vína Dionýza, dokonca sa dá povedať, že ho nenávidel. Podľa jednej verzie nenávisť pramenila z toho, že Pentheus sám bol strašne mrzutý, nemal zmysel pre zábavy, preto nespútané oslavy Dionýza a jeho bujarej družiny neznášal.

Pentheus preto pred sviatkom Dionýza vyliezol na strom, kde chcel nepozorovane zistiť, kto sa na oslavách napriek zákazu účastní. Dionýzos počas osláv vyzval aj Tébanky, aby sa k jeho slávnostiam pripojili a tie potom rozjarené našli svojho kráľa na strome, údajne si ho pomýlili s levom a na čele s jeho matkou ho roztrhali na kusy a nakoniec mu odrezali hlavu.

Iná verzia tohto mýtu hovorí, že Pentheus chcel Dionýza spútať, ale keďže nebol úplne pri zmysloch, omylom zviazal býka. Bakchantky sa medzitým rozpŕchli, v extáze začali trhať teľatá a potom sa obrátili proti Pentheovi, ktorý chcel ich vyčíňanie zastaviť. Tieto zúrivé ženy viedla jeho vlastná matka Agaué, ktorá nakoniec vlastnou rukou svojmu synovi odrezala hlavu.

Z antiky je známa aj verzia podľa ktorej Pentheus nenávidel Dionýza preto, že svojimi zábavami odvádzal ľudí od vážnejších záležitostí. Svoju odhodlanosť bojovať proti tejto neresti doviedol až tak ďaleko, že sa z toho celkom zbláznil, takže vyhlasoval, že sú na nebi dve slnká a keď už začal aj hrozne vystrájať, Tébania ho ukameňovali.

Odraz v umení
-------------

* Zobrazenia Penthea sa zachovali na viacerých antických vázových maľbách zo 6.– 5. storočia pred Kr.
* Prvú verziu tohto mýtu spracoval Euripides v tragédii *Bakchantky* (asi v rokoch 408-406 pred Kr.)

O jednom z najstarších predstavení Euripidovej tragédie sa zachovala antická správa, podľa ktorej v roku 53 pred Kr. na dvore partského kráľa Oróda II. počas predstavenia tejto hry priniesli kráľovi odťatú hlavu rímskeho vojvodcu Crassa. Kráľ hlavu Crassa dal hercovi, ktorý ju potom ukázal obecenstvu miesto hlavy mýtického Penthea.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pentheus na českej Wikipédii.*
**Porsche Tennis Grand Prix 2009** bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 27. apríla do 3. mája 2009 v hale na antuke v nemeckom meste Stuttgart. Titul v dvojhre žien získala Ruska Svetlana Alexandrovna Kuznecovová, ktorá vo finále porazila Rusku D. Safinovú. Bol to jej desiaty titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Američanka Bethanie Matteková-Sandsová a Ruska Nadežda Viktorovna Petrovová, ktoré vo finále porazili argentínsko-taliansky pár Gisela Dulková, Flavia Pennettová. Pre B. Sandsovú to bol šiesty a pre N. Petrovovú 17. titul vo štvorhre na okruhu WTA.

Víťazi
------

### Dvojhra žien

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Ženská dvojhra na Porsche Tennis Grand Prix 2009*
**Rusko Svetlana Alexandrovna Kuznecovová** vs. Rusko Dinara Michajlovna Safinová 6-4 6-3

### Štvorhra žien

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Ženská štvorhra na Porsche Tennis Grand Prix 2009*
**USA Bethanie Matteková-Sandsová / Rusko Nadežda Viktorovna Petrovová** vs. Argentína Gisela Dulková / Taliansko Flavia Pennettová 5-7 6-3 10-7

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky
Peter Falk ako ColumboPeter Falk ako Columbo
**Poručík Frank Columbo** je hlavná postava detektívneho seriálu Columbo. Ide o detektíva oddelenia vrážd losangelskej polície. Postavu vytvorili scenáristi Richard Levinson a William Link. Stvárnil ju predovšetkým herec Peter Falk, hoci ako prvý sa v role Columba predstavil Bert Freed v epizóde The Chevy Mystery Show v roku 1960 a v roku 1962 Columba v divadelnej hre stváril Thomas Mitchell.

Postava bola čiastočne inšpirovaná policajným vyšetrovateľom Porfirijom Petrovičom v Dostojevského románe Zločin a trest a otcom Brownom, hlavným hrdinom detektívnych poviedok Gilberta Keitha Chestertona.

Columbo je charakteristický svojím neupraveným vzhľadom (pokrčený béžový baloniak), nosením cigary, postarším autom Peugeot 403 a hlavne maniermi, ktorými sa u podozrivého snaží navodiť dojem "neškodnosti". Predstieranie nekompetentnosti používa na dolapenie páchateľa vraždy.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Columbo (character) na anglickej Wikipédii.*
**Alexandr Michajlovič Samokuťajev** (rus. Александр Михайлович Самокутяев, \* 13. marec 1970, Penza) je pôvodne pilot ruského vojenského letectva, od mája 2003 do apríla 2017 bol kozmonautom, členom oddielu CPK. Na svoj prvý kozmický let na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), letel na palube Sojuzu TMA-21 ako člen Expedícií 27 a 28 16. septembra 2011. Vo vesmíre strávil 164 dní.

Život
-----

### Mladosť

Alexandr Samokuťajev pochádza z povolžskej Penzy, po strednej škole bol prijatý na štúdium na miestnom polytechnickom inštitúte, ale už nasledujúci rok prestúpil na Černihivskú vojenskú vysokú leteckú školu (rus. Черниговское Высшее военное авиационное училище летчиков), absolvoval ju v roku 1992.

Po štúdiu zostal v Černihive ako inštruktor, neskôr bol preložený v rovnakej funkcii na vrtuľníkovú školu na Ukrajine, potom slúžil na Ďalekom východe. V rokoch 1998-2000 študoval na Gagarinovej vojenskej leteckej akadémii, načo bol vymenovaný za náčelníka organizačno-plánovacieho oddelenia 2. správy Strediska prípravy kozmonautov (CPK).

### Kozmonaut

Prihlásil sa do výberu kozmonautov a 29. mája 2003 získal odporúčanie Štátnej medzirezortnej komisie na zaradenie do oddielu kozmonautov CPK. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu a 5. júla 2005 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.

Bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa na lety na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V júli 2008 bol začlenený do záložnej posádky Expedície 25 (štart v septembri 2010). V októbri 2008 bol vybraný do hlavnej posádky Expedície 27, ktorej štart v Sojuze TMA-21 sa uskutočnil 16. septembra 2011.

Alexandr Samokuťajev je ženatý, má jednu dcéru.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  IVANOV, Ivan, a kol. *Космическая энциклопедия astronóm* [online]. Moskva: rev. 2009-10-13, [cit. 2009-10-15]. Kapitola Александр Михайлович Самокутяев. Dostupné online. (po rusky)
2. ↑  YEMBRICK, John. *Release: 09-233. NASA and its International Partners Assign Space Station Crews* [online]. Washington: NASA, 2009-10-07, [cit. 2009-10-15]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alexandr Samokuťajev na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |
**Divadelná Chalupka** je slovenský inšpiratívny festival konajúci sa v Brezne a okolí v druhej polovici septembra. Stal sa prvým divadelným festivalom, ktorý divadelné umenie vyviezol aj do okolitých obcí. Festival sa tak zvykne zároveň konať aj v Podbrezovej, Čiernom Balogu, Polomke alebo v Závadke nad Hronom.

Festival založili Ladislav Vagaday (vtedajší predseda DSJCH), Maroš Krajčovič (metodik pre divadlo v SOS BB), Mária Palúchová (vtedajšia riaditeľka SOS BB) a prvý ročník sa konal v septembri 2005.

* krstná mama: Zuzana Kronerová
* hymna: *Kočovní herci*, Tomáš Pohorelec
* maskot: čierna ovca

Popoludnie s čiernou ovcou
--------------------------

*Popoludnie s čiernou ovcou* - sprievodné podujatie festivalu Divadelná Chalupka
V roku 2020 sa v programe festivalu Divadelná Chalupka prvýkrát objavilo aj sprievodné podujatie *Popoludnie s čiernou ovcou*. Túto časť sprievodného programu festivalu organizačne zastrešujú mladí breznianski divadelníci zo Štúdia mladých pri DSJCH.

Oázu oddychu a zábavy v meste tvoria maxi spoločenské hry ako Človeče nehnevaj sa, Twister alebo Jenga, tvorivé dielne a maľovanie na tvár. Starší návštevníci majú možnosť navštíviť verejnú exteriérovú knižnicu, vypočuť si koncerty mladých pouličných umelcov alebo sa občerstviť v Bomburovej zóne papaníčka.

Referencie
----------

1. ↑   *Divadelná Chalupka* [online]. www.sosbb.sk, [cit. 2021-05-18]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *DIVADELNÁ CHALUPKA - tvoj inšpiratívny festival* [online]. www.divadelnachalupka.sk, [cit. 2021-05-18]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* divadelnachalupka.sk
Vchod z Vodičkovej ulice, Praha 1
Foyer divadla, marec 2013
**Divadlo ABC** je činoherné divadlo patriace pod Městská divadla pražská. Nachádza sa v Prahe 1 na Novom Meste v Paláci U Nováků. Prakticky vzniklo v roku 1929, kedy v divadelnom sále tohto paláca začalo pôsobiť Osvobozené divadlo, ktoré tu však roku 1938 bolo donútené činnosť ukončiť. Po roku 1955 tu ONV Prahy 1 zriadil **Divadlo satiry**, ktorého riaditeľom bol do roku 1961 Jan Werich, ktorý sa pokúšal o nadviazanie na predvojnovú tradíciu Osvobozeného divadla. Politické dôvody viedli v roku 1958 k premenovaniu na Divadlo ABC, tento názov si ponechalo dodnes. Roku 1962 bolo začlenené pod Městská divadla pražská, do ktorého patrilo tiež Divadlo Komedie a od roku 1974 aj Rokoko (dodnes).

Pozri aj
--------

* Městská divadla pražská
* Divadlo Rokoko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Divadlo ABC**

Externé odkazy
--------------

* Divadlo ABC na oficiálnych stránkach Městských divadel pražských
* TACE – heslo v databáze TACE

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Divadlo ABC na českej Wikipédii.*
**Karol Šedivý** (\* 25. august 1994, Skýcov) je slovenský autokrosový a rallycrossový pretekár. Pochádza z obce Skýcov, ktorá sa nachádza v Zlatomoraveckom okrese.

Autokros
--------

Karol sa k autokrosu dostal cez svojho otca, ktorý bol niekoľkonásobný Majster Slovenskej republiky v autokrose. Svoje prvé preteky si odkrútil v roku 2007. V rokoch 2007 a 2008 sa stal Karol Majstrom Slovenskej republiky v autokrose v Divízii Junior. Karol jazdil s vozom Seat Ibiza s 1,6l motorom. V roku 2009 sa po tragickej nehode jeho otca rozhodol štartovať v Divízii 1 do 2.0l s otcovým vozom Seat Ibiza s 2.0l motorom. Hneď v prvom roku medzi seniormi sa stal Majstrom Slovenskej republiky.V roku 2010 nadviazal na rok 2009 a stal sa opäť majstrom. To bola Karolova posledná sezóna v autokrose.

Rallycross
----------

Potom čo Karol ukončil svoje pôsobenie v autokrose zvažoval, kde bude v sezóne 2011 štartovať. Zvolil si podobnú disciplínu k autokrosu-rallycross. V rallycrosse štartuje v divízii SuperNational s vozom Seat Ibiza 2.0l. V roku 2011 Karol štartoval v dvoch pretekoch v Maďarsku a v Rakúsku. V roku 2012 sa Karol zúčastnil celej sezóny sa stal sa vicemajstrom vo svojej kategórii za Čechom Romanom Častoralom. V roku 2013 obsadil Karol celkové 3.miesto v divízii SuperNational. V roku 2014 obhájil svoje konečné poradie z roku 2012 a stal sa opäť vicemajstrom.

Exhibičné preteky
-----------------

Karol sa popri svojich sezónach v autokrose a rallycrosse objavoval a objavuje aj na rôznych exhibíciách ako AutoSlide Žarnovica, Memoriál Karola Šedivého st. Castrol cup, Xrace.

Ocenenia
--------

* Majster Slovenskej republiky v autokrose: 2007, 2008, 2009, 2010
* Celkové 2.miesto v Zóne strednej Európy v rallycrosse: 2012, 2014
* Celkové 3.miesto v Zóne strednej Európy v rallycrosse: 2013
* Víťaz Autoslide 4x2: 2011
* Víťaz Autoslide 4x2 junior: 2008, 2009
* Víťaz Memoriálu Karola Šedivého st.: 2012, 2013, 2014
* Vítaz Castrol cup junior: 2008, 2009

Referencie
----------

1. ↑   *Carlos!* [online]. rallyecross.cz, 29.10.2012, [cit. 2014-12-28]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Profil na Facebooku
**Karolína Brocková** (\* 8. jún 1903, Revúca - † 23. september 1982, Banská Bystrica) bola slovenská pedagogička.

Jej otec Karol Brocko, jej matka Emília rod. Čechová

Životopis
---------

Študovala na učiteľskom ústave v Lučenci a na UK v Bratislave. Od roku 1931 pôsobila v Banskej Bystrici, na Učiteľskom ústave, na Krajskom pedagogickom ústave, 1954-1973 vyučovala externe na Pedagogickej fakulte. Propagovala spojenie školy so životom a zaslúžila sa o uplatňovanie zásad jednotnej školy. Autorka metodických príručiek a učebnice slovenského jazyka pre základné školy. Pedagogické a literárne články uverejňovala v časopisoch Naša škola, Komenský, Živena a i. Účastníčka protifašistického odboja a SNP.

Ocenenie
--------

* Roku 1959 Zaslúžila učiteľka

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5655 4441
* NK ČR: ola2003193928
* SNK: 160516
* VIAF: 84994285
O rovnomennom aute pozri *Škoda Yeti.*
Umelecké vyobrazenie yetiho.
**Yeti** [vyslov:jety] (iné slovenské názvy: **snežný človek**, **snežný muž**, staršie **jeti**, nesprávne [bohemizmus] alebo v niektorých zahraničných starších textoch: *yetti*) je údajný humanoidný tvor žijúci v pohorí Himaláje. Má to byť chlpatý tvor podobný ľudoopovi alebo pravekému človeku, vysoký približne 2,5 m.

Objavenie
---------

Domnienky o jeho existencii sú založené predovšetkým na rozprávaniach obyvateľov z okolia himalájskeho pohoria, kde sa správy o tomto tvorovi rozprávajú už po celé generácie. Pre európsku civilizáciu ho objavil v roku 1889 anglický dôstojník L. A. Wadel, keď na jednom himalájskom sedle objavil v snehu obrovský odtlačok bosej chlpatej nohy. Jediným dôkazom sú odtlačky chodidiel a ich fotografie. Prvé fotografie stôp však urobil až v roku 1937 F. S. Smyth, ktorý na dôkaz nadmernej veľkosti k odtlačku priložil horolezecký cepín. Väčšina odborníkov sa domnieva, že ide o poškodené alebo zdeformované odtlačky iných zvierat, iní odborníci tvrdia, že môže ísť o tvora, ktorý zatiaľ nie je odborne opísaný, ale jeho existencia je možná. Prvé sadrové odliatky stôp urobili v roku 1972 americkí horolezci McNeely a Cornin.

Pôvod
-----

Podľa iných názorov by mohlo ísť o zástupcov druhu človek vzpriamený (Homo erectus). Človek vzpriamený sa vyskytoval aj v Ázii. Je tiež možné, že ide o príslušníka rodu Gigantopithecus, čo je veľký ľudoop, ktorého pozostatky (najmä pozostatky čeľustí) boli nájdené v Číne. Alebo môže ísť o denisovana.

Pozri aj
--------

* bigfoot

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Yeti**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Yetti na českej Wikipédii.*

Ďalšie zdroje
-------------

1. 1 2  yeti. In: Krátky slovník slovenského jazyka
2. 1 2  yeti. In: Malá encyklopédia biológie 1975, s. 537
3. 1 2  yeti. In: Slovník cudzích slov (akademický)
4. 1 2  yeti. In:Slovník slovenského jazyka (Peciar)
5. ↑  snežný človek. In: Pyramída
6. ↑  sněžný muž. In: GORDON. S. Paranormální jevy - Ilustrovaná encyklopedie II. díl (M-Ž). 1997. S. 530
7. 1 2  yetti. PAULIČKA, I. et al. Všeobecný encyklopedický slovník S-Ž, 2002, S. 923 (Pozn.:Dielo je preklad z češtiny)
8. ↑  yetti. In: Slovník spisovného jazyka českého
9. ↑   *Russian Social Science Review*. [s.l.] : M.E. Sharpe, Incorporated, 1997. 608 s. S. 66.
**Ornithomimosauria** je taxón dinosaurov (presnejšie: teropodov), ktorého príslušníci výzorom pripomínali pštrosy.
Vznikla počas spodnej kriedy a vrchol rozvoja dosiahla počas vrchnej kriedy. Členovia tejto skupiny sú známi len zo severnej pologule.

Opis
----

Tieto dinosaury sú známe aj ako „pštrosie dinosaury". Výzorom totiž pripomínali pštrosy - mávali dlhé krky, malé bezzubé hlavy s rohovinovým zobákom a behavé zadné končatiny. Je ironické, že ich primitívny zástupca – *Pelecanimimus* – mal najviac zubov zo všetkých teropodov. Ornithomimosauria boli všežravé a bylinožravé. Vyspelé Ornithomimosauria (t.j. čeľaď ornitomímovité/ornitomimy - lat. Ornithomimidae), ako napríklad galimímus (*Gallimimus*), ornitomímus (*Ornithomimus*) a strutiomímus (*Struthiomimus*), sa na seba až zarážajúco podobali, pričom ich rozoznávanie je založené na niekoľkých anatomických detailoch a proporciách nôh. 

Je pravdepodobné, že tak ako iné celurosaury, aj Ornithomimosauria disponovali operením, pokiaľ ho druhotne nestratili (napr. z dôvodu narastajúcej veľkosti).

Zdroje
------

1. ↑  slovenské názvy podľa: LINDSAY, W. Obry praveku. Bratislava: Fortuna Print. 1994. 96 s. Preklad: Milan Thurzo
**Divadelní svět Brno** je divadelný festival, ktorý sa od roku 2010 koná v Brne. Festival je organizovaný brnianskymi divadlami Centrum experimentálního divadla, Městské divadlo Brno, Národní divadlo Brno, Divadlo Radost a Divadelní fakulta Janáčkovy akademie múzických umění a koordinovaný mestskou organizáciou Turistické informační centrum města Brna.

Podtitul festivalu 2014 bol: *„Komedie? Komedie, Komedie!"* a témou bola komédia Woodyho Allena. Výber divadiel bol ukončený v decembri 2013. Na festivale sa okrem iných divadiel predstavilo aj Slovenské národné divadlo, ktoré hralo na scéne Husy na provázku. Medzi ďalšíe súbory patrilo Divadlo Ypsilon, Klicperovo divadlo z Hradca Králové či Slovácké divadlo z Uherského Hradišťa. Zahraničie reprezentovali súbory z Poľska, Nemecka, Švajčiarska, Anglicka, Francúzska, Rakúska a Ruska. Zúčastnili sa aj pouličné divadlá.

Súčasťou festivalu sú aj predstavenia zdarma na Moravskom námestí a na Starej radnici. Slavnost masek je tiež súčasť festivalu. Je to maskový sprievod brnianskych divadiel z Moravského na Náměstí Svobody. Každoročne sa súťaží o Kráľa masiek.

História
--------

Festival nadväzuje na viacero divadelných tradícií v Brne: *Noc kejklířů*, *Týden kejklířů*, *Slavnost masek* či prehliadku pouličného divadla *Na prknech, dlažbě i trávě*. Prvý ročník sa uskutočnil v roku 2010, organizovaný bol brnianskými divadlami. Venovaný bol Václavovi Havlovi, jeho mottom bolo „To jsou paradoxy, co!?". Druhý ročník, v roku 2011, bol venovaný Williamovi Shakespearovi s hamletovským mottom *„Být připraven, toť vše"*. Tretí ročník bol venovaný Milošovi Formanovi, prelínaniu filmu a divadla a 60. rokom. Štvrtý ročnik mál podtitul *„Divadlo - hudba - hudba - divadlo"* a venovaný bol osobe Jiřího Suchého a hudbe v divadle.

Referencie
----------

1. 1 2 3  KRATOCHVÍL, Jef. Divadelní svět Brno 2014. *Kult*, 05 2014, roč. 14, čís. 05, s. 4 – 5.
2. ↑   *Pořadatelé* [online]. Brno: Divadelní svět Brno, [cit. 2014-08-13]. Dostupné online. (po česky)
3. ↑   *Je tady Slavnost masek!* [online]. Brno: Divadelní svět Brno, [cit. 2014-08-13]. Dostupné online. (po česky)
4. 1 2 3   *Historie* [online]. Brno: Divadelní svět Brno, [cit. 2014-08-13]. Dostupné online. (po česky)
**Agronómia** je súbor vedných odborov skúmajúcich poľnohospodársku výrobu. Poľnohospodárske vedy sa postupne vyčlenili z biologických vied pre aplikáciu poznatkov v pestovaní rastlín a chove hospodárskych zvierat. 

Odbory poľnohospodárskych vied majú čiastočne charakter špecializovaných prírodovedných odborov (poľnohospodárska botanika, agrochémia, zoológia hospodárskych zvierat), čiastočne technologických odborov (šľachtitelstvo a semenástvo, ochrana rastlín, meliorácie, poľnohospodárska technika atď.) a čiastočne lekárskych vied (veterinárne lekárstvo). 

Vznik stredoeurópskych poľnohospodárskych vied je úzko spojený s antickou poľnohospodárskou náukou, ku ktorej prispeli najmä Hesiodos, Platón, Aristoteles, Theofrastos z Eresu, Xenofon, Cato, Varro, Vergilius, Plínius starší, Columella Palladius.

Odbory agronómie
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| * agrobiológia
* agroekológia
* agrofyzika
* agrochémia
* agroklimatológia
* agrometeorológia
* agropedológia
* aplikovaná bionika
 | * poľnohospodárska botanika
* veterinárne lekárstvo
* semenárstvo
* šľachtiteľstvo
* teória práce klina v pôde
* teramechanika
* zoológia hospodárskych zvierat
 |

Pozri aj
--------

* poľnohospodárstvo
* poľnohospodárske vedy

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Agrokruh** je systém určený na aplikovanie princípov trvalej udržateľnosti v pestovaní a distribúcii zeleniny, technická súčasť ktorého je zariadenie na obrábanie pôdy v riadku v tvare špirály. Autor systému, vynálezca a konštruktér zariadenia je ekologický pestovateľ zeleniny Ing. Ján Šlinský.

Úvod
----

Koncepčne Agrokruh vychádza z mechanizmov súhrne označovaných pojmom agromost. Agromosty prinášajú zásadnú zmenu v racionalizácii práce v zeleninárstve: 

* obmedzujú zhutňovanie pôdy
* znižujú spotrebu energie
* eliminujú namáhavosť ručne vykonávaných prác
* umožňujú čiastočnú alebo plnú automatizáciu niektorých agrotechnických úkonov

Agrokruh je modifikácia agromosta. V celej miere zachováva výhody uplatnenia tejto techniky, ale jeho konštrukcia je jednoduchá.

Výrazné zjednodušenie konštrukcie sa dosahuje zmenou tvaru obrábanej parcely a organizácie porastu. Agrokruh obrába parcely kruhového pôdorysu, na ktorých vytvára riadok skrútený do tvaru špirály, ktorá vzniká kinematickým spojením kruhového pohybu mostového ramena okolo osi v strede parcely s lineárnym pohybom závesu náradia po dĺžke mostového ramena.

Konštrukcia Agrokruhu
---------------------

Agrokruh tvoria tieto konštrukčné celky: 

* rameno mosta
* pojazdové ústrojenstvo
* záves náradia
* stredná časť
* pohonná jednotka

Rameno mosta tvorí rúrková priehradová zváraná konštrukcia trojuholníkového prierezu. Dĺžka ramena mosta je z pohľadu optimálneho pomeru nákladov na konštrukciu a veľkosti obrábanej plochy 18 m, priemer obrábanej parcely 36 m a plocha 1072 m². 

Pojazdové ústrojenstvo tvorí jednoosovým podvozok uložený na vonkajšom konci ramena mosta. Pohon podvozka zabezpečuje elektromotor s príkonom 0.75 kW cez variátor obrátok, ktorý umožňuje plynulé regulovanie rýchlosti pohybu ramena mosta.

Záves náradia je v podstate vozík, ktorý sa pohybuje po spodnej časti ramena mosta za pomoci valcových nábojov odvaľujúcich sa po jeho spodných pozdĺžnikoch. Stredná časť je napevno uložený podstavec v strede parcely, na ktorom je pripevnená os, okolo ktorej sa rameno mosta krúti. Uloženie ramena mosta je na kužeľových ložiskách. Na osi je uložený rozvádzač závlahovej vody, krúžkový elektricky zberač a pevné reťazové koleso pohonu závesu náradia. Pohonná jednotka (energetický zdroj) môže byť riešená mechanicky alebo živou silou.

Opis činnosti
-------------

Cez spodnú časť ramena mosta sa po celej jeho dĺžke vedie valčeková reťaz cez pevné reťazové koleso na osi v strede parcely a reťazové koleso uložené na vonkajšom konci ramena mosta, ktoré sa krúti voľne. Konce valčekovej reťaze sú pripojené na závese náradia. 

Pohybom ramena mosta sa valčeková reťaz odvaľuje po pevne uloženom reťazovom kolese a ťahá záves náradia. Ten sa pri jednej obrátke ramena mosta, okolo osi v strede parcely posunie na vzdialenosť, ktorá sa rovná obvodu použitého reťazového kolesa, pevne uloženého na osi v strede parcely. Výslednica týchto pohybov je riadok v tvare špirály s maximálne presným rozstupom jej jednotlivých vrstiev.

Zdroje
------

* Agrokruh - praktické riešenie - zdroj, z ktorého vychádza tento článok (s láskavým povolením autora)

Externé odkazy
--------------

* Fotografie Agrokruhu
**Dušan Jarina** (\* 17. február 1957, Ružomberok) je slovenský prozaik a výtvarník.

Životopis
---------

Narodil 17. februára 1957 v Ružomberku.Základnú školu absolvoval v rodnom meste. Študoval na gymnáziu v Trstenej (1972 – 1976). Absolvoval odbor slovenský jazyk a výtvarná výchova na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici (1978 – 1983). Pôsobil ako pedagóg a vychovávateľ v Ústave zboru nápravnej výchovy (1983 – 1987), metodik Krajského osvetového strediska (1987 – 1989), pracovník štátneho podniku Učebné pomôcky (1989 – 1991), zástupca riaditeľa vo vydavateľstve Extra (1991), pracovník Mestského úradu v Banskej Bystrici (od 1991). Je referentom pre výstavnú a edičnú činnosť (galérie) v Literárnom a hudobnom múzeu v Štátnej vedeckej knižnice (ŠVK) v Banskej Bystrici. Je spoluzakladateľom a redaktorom časopisu *Bystrický permon*.

Venuje sa prozaickej tvorbe, ktorú publikoval časopisecky (*Literárny týždenník*, *Slovenské pohľady*, *Orol tatranský*), v 5. zborníku autorov poézie a prózy Stredoslovenského kraja *Návraty k prameňom* (1984), neskôr v antológiách banskobystrického literárneho klubu Litera 2 i vo vysielaní Slovenského rozhlasu. Samostatne debutoval výberom z poviedok v zbierke *Aj anjeli občas smútia: Zbierka poviedok pre zasvätených* (1997), v ktorej sa sústredil na priblíženie citového vzťahu dnešnej ženy a muža. Ako výtvarník sa orientuje na knižnú a časopiseckú grafiku, ilustráciu a plagátovú tvorbu, výtvarne a graficky sa zúčastňuje na realizácii zborníkov, časopisov a rozličných publikácií ŠVK v B. Bystrici. Je autorom príležitostnej poštovej pečiatky 15 rokov Slovenskej filatelistickej akadémie (2012) s motívom štylizovanej známky a poštovej trúbky.

Je dvojnásobný laureát Akademického Prešova, laureát Literárneho Zvolena 1996 za prózu, držiteľ Ceny Národného literárneho centra (1996) a ocenili ho aj v Jašíkovej Turzovke a Literárnom Kežmarku.

Dielo
-----

### Próza

* *Aj anjeli občas smútia: Zbierka poviedok pre zasvätených.* 1 vyd. Banská Bystrica: Literárne a hudobné múzeum, 1997. 109 s. ISBN 80-85548-18-6.

Ocenenia
--------

* Laureát Literárneho Zvolena 1996 za prózu
* Cena Národného literárneho centra (1996)
* Dvojnásobný laureát Akademického Prešova
* Ocenenie na Jašíkovej Turzovke
* Ocenenie na Literárnom Kežmarku

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Referencie
----------

1. 1 2 3   *JARINA, Dušan* [online]. spolok-slovenskych-spisovatelov.sk, [cit. 2018-05-13]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5576 2388
* NK ČR: ola2002150846
* SNK: 160975
* VIAF: 84962767
**Karol Ľudovít Černo** (pseudonym **Drahotín Černo**) (\* 22. november 1820, Uhrovec – † 11. marec 1894, Trenčín) bol slovenský básnik, publicista, evanjelický kňaz.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine krajčíra a učiteľa a vzdelanie získaval v Kšinnej, Uhrovci a v Trenčíne, neskôr pokračoval v štúdiu na lýceu v Bratislave, kde sa venoval štúdiu filozofie a teológie. Od 40. rokoch 19. storočia bol aktívnym účastníkom slovenského národného hnutia, v roku 1845 na 2. valnom zhromaždení Tatrína zastupoval bratislavský Spolok miernosti. Pôsobil ako vychovávateľ v Bytčici a Uhrovci, v rokoch 1845 - 1846 bol učiteľom v Kšinnej, od roku 1846 pôsobil ako kaplán v Horných Ozoroviciach, a od roku 1849 bol farárom v Trenčíne.

Tvorba
------

Prvé verše začal písať ešte ako študent. Jeho básne mali silný národnobuditeľský nádych a dominovali v nich myšlienky o slovanskom bratstve. Okrem toho písal i oslavné verše o národovcoch (Ladislav Nozdrovický, Ľudovít Bobok a i.). Svoje diela vydával ako samostatné tlače, ale taktiež ich uverejňoval v časopisoch (Slovenské národné noviny, Evanjelické cirkevné noviny a i.).

Dielo
-----

* 1863 - *Slzy nad hrobom… Emílie Fleischer*
* 1863 - *Slzy nad hrobom… Ludvíka Bobok*
* 1867 - *Pomník… Ladislavovi Nozdroviczky*
* *Horvatom*, národnobuditeľská báseň
* *Na Trenčín*, národnobuditeľská báseň
Francisco Hernández de Córdoba (zakladateľ Nikaraguy)
**Francisco Hernández de Córdoba** (\* ?? - † 1526) bol španielsky dobyvateľ v službách Pedra Ariasa Dávilu, ktorý ho v roku 1523 poslal na tichomorské pobrežie dnešnej Nikaraguy. Založil mestá Granada a León. Neskôr Hernández de Córdoba bojoval proti Cristóbalovi de Olid s podporou Hernána Cortésa, čo Pedra Ariasa Dávilu viedlo k podozreniu, že Hernández de Córdoba ho zradil. Stratiac aj priazeň Hernáno Cortésa, Pedro Arias Dávila ho dal zajať a popraviť. 

Telesné pozostatky oboch boli nájdené až v roku 2000, a to v nikaragujskom meste León. Hernández de Córdoba bol na rozdiel od svojho vraha dodatočne pochovaný s vojenskými poctami nikaragujskej armády.

Jeho meno nesie aj mena Nikaraguy, córdoba.

Francisco Hernández de Córdoba často nesprávne dostáva aj prívlastok "zakladateľ Nikaraguy".

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Francisco Hernández de Córdoba (zakladateľ Nikaraguy)**

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 2418 6904
* LCCN: n85181406
* VIAF: 11286026
* WorldCat: lccn-n85181406
**Imunoanalýza** je biochemický test, ktorý meria prítomnosť alebo koncentráciu makromolekuly alebo malej molekuly v roztoku pomocou protilátky (zvyčajne) alebo antigénu (niekedy). Molekula zistená imunoanalýzou sa často označuje ako "analyt" a v mnohých prípadoch je to proteín, hoci to môžu byť aj iné druhy molekúl rôznych veľkostí a typov, pokiaľ sú vyvinuté vhodné protilátky, ktoré majú požadované vlastnosti pre analýzu. Analyt v biologických tekutinách, ako je sérum alebo moč, sa často meria pomocou imunoanalýz na lekárske a výskumné účely.

Varianty imunoanalýz
--------------------

Imunoanalýzy majú mnoho rôznych formátov a variantov. Imunoanalýzy môžu prebiehať vo viacerých krokoch, pričom činidlá sa pridávajú a odplavujú alebo oddeľujú v rôznych bodoch analýzy. Viacstupňové testy sa často nazývajú separačné imunoanalýzy alebo heterogénne imunoanalýzy. Niektoré imunoanalýzy sa môžu vykonávať jednoducho zmiešaním činidiel a vzorky a fyzikálnym meraním. Takéto testy sa nazývajú homogénne imunoanalýzy alebo menej často neseparačné imunoanalýzy.

### Kalibrátor

Pri imunoanalýzach sa často používa kalibrátor. Kalibrátory sú roztoky, o ktorých je známe, že obsahujú príslušný analyt, a koncentrácia tohto analytu je všeobecne známa. Porovnanie odozvy testu na skutočnú vzorku s odozvou testu vytvorenou kalibrátormi umožňuje interpretovať silu signálu v zmysle prítomnosti alebo koncentrácie analytu vo vzorke.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Imunoanalýza**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Immunoassay na anglickej Wikipédii.*
Rukoväť franského meča z 10. storočia s charakteristickou hlavicou
Vyobrazenie karolínskeho meča s pošvou (portrét darcu v kostole sv. Benedikta v Mals, Južné Tirolsko, začiatok 9. storočia)
**Karolínsky meč** (niekedy uvádzaný aj ako **franský**, **normanský**, či **vikingský meč**) je druh stredovekého dvojsečného meča. Vyznačuje sa sploštenou, plne vyvinutou hlavicou a odľahčujúcou drážkou (žliabkom) prechádzajúcou stredom čepele o dĺžke približne 70 cm. Karolínske, vikingské a franské meče si sú navzájom veľmi podobné. Predpokladá sa, že všetky vznikli vývinom podľa vzoru meča typu Spata.

Vývoj mečov v priebehu stredoveku je rozdelený do zvyčajne 3 fáz, pričom karolínsky meč spadá do fázy strednej (od polovice 8. storočia až do polovice 11. storočia). Strednej fáze predchádzalo tzv. merovejovské obdobie (5. storočie až polovica 8. storočia) a po nej nastúpilo obdobie románske (začiatok 10. storočia až začiatok 13. storočia).

Zmeny v konštrukcii meča karolínskeho typu už nekládli dôraz na nákladnosť a vizuálny efekt, ale na účelovosť v boji. Zároveň sa meč stával prístupnejšou a populárnejšou zbraňou dostupnou nie len pre majetné skupiny ľudí.

Staršie karolínske meče boli charakteristické komplikovane tvarovanou hlavicou skonštruovanou z dvoch dielov, kratšou priečkou a robustnejšou čepeľou zvyčajne dlhou 75 – 83 cm. Ozdobné prvky boli ešte stále rozšírené. Mladšie karolínske meče mali hlavicu vytvorenú z jednej časti, priečka sa predlžovala a čepeľ, ktorá zvykla byť dlhá 83 – 90 cm, sa zužovala.

Karolínske meče u Slovanov
--------------------------

Slovania pred obdobím Veľkej Moravy výrobu mečov nepoznali, preto boli (napriek zákazu) dovážané z Franskej ríše ako hotové produkty či ich jednotlivé komponenty, najčastejšie čepele. Významné franské dielne sa nachádzali na Porýní a známym mečiarom doby bol porýnsky majster Ulfberth.

V období Veľkej Moravy bola na jej území schopná a rozvinutá železiarska základňa. Je možné uvažovať, že výroba jednoduchých mečov či napodobenín mečov karolínskeho typu prebiehala aj na území Veľkej Moravy.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Zbrane Nitranov v časoch Veľkej Moravy* [online]. [Cit. 2022-03-28]. Dostupné online.
2. 1 2  KOŠTA, Jiří. Přehled vývoje mečů karolinského typu. *Středočeský vlastivědný sborník* (Praha: Středočeské muzeum v Roztokách u Prahy), roč. 2005, čís. 23. ISSN 0862-2043.
3. ↑  KOVAČIČ, Ján. *Vojenstvo a výzbroj na Veľkej Morave* [online]. [Cit. 2022-03-28]. Dostupné online.

Iné projekty
------------
**Agrón** (starogr. *Άγρων* – *Agrón*) bol mýtický kráľ Lýdie, vládol približne v roku 1221-? pred Kr. (Herodotos) Bol prvým kráľom dynastie Herakleovcov.

Historický doklad o jeho existencii nemáme. O legendárnom zakladateľovi dynastie Herakleovcov písali v antickom Grécku medzi inými Strabón, Diodóros Sicílsky, Apollodóros z Atén, Pausanias. Ich verzie sa často navzájom odlišujú. Najčastejšie však uvádzajú Agróna ako potomka Herakla a Omfalé.

Ako prvého kráľa dynastie Herakleovcov ho uvádza Herodotos vo svojich *Dejinách* (1,7) Herodotos píše, že *Prvý kráľ tejto dynastie bol Agrón syn Nyna, Nynos bol synom Bela a Belos synom Alkaeusa. Kandaules syn Myrsa bol posledný. Krali, ktorí vládli pred Agrónom boli potomkami Lyda syna Atya od ktorého ľudia v krajine nazývanej Maionia dostali názov Lýdi.*

Podľa Herodota sú Herakleovci potomkami Herkula a otrokyne Omfaly a od Agróna po Kandaula v priamej línii z otca na syna vládlo dvadsaťdva kráľov po dobu 505 rokov. Následník kráľa Agróna je neznámy, pretože mená ďalším sedemnástim kráľom neuvádza.
**Agroturistika** alebo **agroturizmus** je špecifický spôsob trávenia voľného času. Ide o turistiku v typických vidieckych podmienkach, niekedy spojenú s dobrovoľnou prácou v poľnohospodárstve (ktorá môže byť spojená s pokrytím časti nákladov na pobyt) alebo napodobňovaním tradičných (alebo súčasných) vidieckych prác a zvykov. Návšteva vinárskych pivníc spojená s prehliadkou viníc, výroby vína a jeho konzumáciou možno považovať tiež za agroturistiku.

História
--------

Základy agroturistiky položila zmena ľudského zmýšľania v 17. storočí, najmä romantizmus a romantizovanie vidieka. Súčasná agroturistika voľne nadväzuje na tradície päťdesiatych rokov, kedy pracujúca inteligencia jazdila (niekedy aj dobrovoľne) pomáhať žať úrodu, alebo ťažiť uhlie, a sedemdesiatych a osemdesiatych rokov, kedy študenti jazdili žať chmeľ a spoznávať poľnohospodárstvo. Extrémnym príkladom agroturistiky je Čína, kedy študenti odišli dobrovoľne, alebo povinne dočasne pomáhať zaostalému poľnohospodárstvu ako súčasť kultúrnej revolúcie.

Charakteristika
---------------

Zmyslom agroturistiky je poznanie života poľnohospodárov a vidieka, blízky kontakt so zvieratami, poľnohospodárskymi plodinami, zlepšenie vzťahu k pôde, poznanie ich každodennej práce a pod. Podieľa sa na udržiavaní a rozširovaní kultúrnych a sociálnych tradícií. 

Rozdelenie agroturistiky:

* *Agroturistika na rodinnej farme* - turisti sa niekedy zúčastňujú i hospodárskych prác, napr. sušenie sena, vyberanie zemiakov, zbieranie jahôd a pod.
* *Agroturistika prevádzkovaná poľnohospodárskymi podnikmi* - turisti sa zúčastňujú atraktívnych činností ako sú poľovačky, jazdecká škola, rybolov, teda činností prirodzene vyplývajúce z poľnohospodárskeho hospodárenia a tradičného vzťahu poľnohospodárov k prírode, alebo naň organicky nadväzujúce.
1-ngultrumová bankovka
1-ngultrumová minca
**Ngultrum** je mena ázijského kráľovstva Bhután. Jeho ISO 4217 kód je **BTN**. 1 ngultrum je rozdelený na 100 *čhetrum*.

Historický vývoj
----------------

Začiatky platobného systému v Bhutáne sú zaujímavé. Pred používaním mincí a bankoviek sa ako platobný prostriedok používali tradičné systémy výmenného obchodu. Platilo sa napríklad ryžou, maslom, mäsom, syrom, vlnou a ďalšími pre nás neuznávanými platidlami.

Mince ako platidlá sa začali využívať na konci 18. storočia v prevedení striebornom, medenom alebo bronzovom. Boli používané k malým nákupom. Tieto mince niesli pomenovanie matrum či čhetrum. Boli razené skôr miestnymi vládcami než centrálnou vládou.

### Vznik ngultrumu

Peňažná reforma z roku 1974 za vlády kráľa Džigme Senge Wangčhuga v spolupráci s ministerstvom financií Bhutánu poslúžila k vytvoreniu prvých bhutánskych bankoviek. Nové bankovky sa začali nazývať ngultrum.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bhútánský ngultrum na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Meny Ázie |
| --- |
| 
* Azerbajdžan Azerbajdžanský manat
* Afganistan Afgán
* Arménsko Arménsky dram
* Bahrajn Bahrajnský dinár
* Bangladéš Taka
* Bhután Ngultrum
* Brunej Brunejský dolár
* Čína Čínsky jüan
* Spojené arabské emiráty Dirham SAE
* Filipíny Filipínske peso
* Gruzínsko Gruzínsky lari
* India Indická rupia
* Indonézia Indonézska rupia
* Irak Iracký dinár
* Irán Iránsky rial
* Japonsko Japonský jen
* Jemen Jemenský rial
* Južná Kórea Juhokórejský won
* Jordánsko Jordánsky dinár
* Kambodža Riel
* Katar Katarský rial
* Kazachstan Kazachstanský tenge
* Kuvajt Kuvajtský dinár
* Kirgizsko Som
* Laos Kip
* Libanon Libanonská libra
* Malajzia Malajzijský ringgit
* Maldivy Maldivská rupia
* Mongolsko Mongolský tugrik
* Mjanmarsko Kyat
* Nepál Nepálska rupia
* Izrael Izraelský šekel
* Omán Ománsky rial
* Pakistan Pakistanská rupia
* Rusko Ruský rubeľ
* Saudská Arábia Saudský rial
* Severná Kórea Severokórejský won
* Singapur Singapurský dolár
* Srí Lanka Srílanská rupia
* Sýria Sýrska libra
* Tadžikistan Tadžické somoni
* Thajsko Thajský baht
* Taiwan Nový taiwanský dolár
* Turecko Nová turecká líra
* Turkménsko Turkménsky manat
* Uzbekistan Uzbecký sum
* Vietnam Dong
* Východný Timor Východotimorské obehové mince

 |
Hierón, víťaz olympijských hier, autor: James Barry 
**Hierón** (starogr. *Ἱέρων* – *Hierón*) bol tyran Gely a Syrakúz v 5. stor pred Kr.

Hierón sa stal tyranom Syrakúz po smrti svojho brata Gelóna, ktorý pôvodne vládol len v Gele. Gelón sa v Gele chopil moci v roku 491 pred Kr. po smrti tyrana Hippokrata. V roku 485 pred Kr. ho syrakúzski aristokrati, ktorých vyhnal ľud, zavolali na pomoc a Gelón si zo Syrakúz urobil svoju rezidenciu a za vládcu Gely vymenoval svojho brata Hieróna. Keď v roku 480 pred Kr. grécki tyrani Gelón a Thérón porazili Kartágijcov, Syrakúzy sa stali vedúcou mocnosťou vo Veľkom Grécku. Po smrti Gela moc v Syrakúzach prevzal Hierón aj napriek nárokom svojho brata Polynéza.

Hierón na začiatku svojej vlády (477 pred Kr.) zabránil Anaxilovi z Rhégia napadnúť v Itálii epizefyrskú Lokridu a razantne vystupoval proti Krotónu. V roku 475 pred Kr. zničil sicílske mesto *Katanu* a znova ho založil ako *Aitnu* s 10 000 novými osadníkmi. Etruskov spacifikoval v roku 474 pred Kr. v rozhodujúcej námornej bitke pri Kúmach a založil syrakúzsku kolóniu na ostrove Ischia. O dva roky neskôr zvrhol vládu tyrana Théróna v Akragante, pretože ten po smrti Gelóna podporoval Polyzéla. Jeho panovnícky dvor hojne navštevovali významní básnici a filozofovia, vrátane Aischyla, Simónida a Epicharma. Jeho víťazstvá v jazdeckom preteku a preteku dvojkolesových vozov so štvorzáprahom z olympijských a pýtických hier oslávil v *epinikiách* lyrický básnik Pindaros. Hierón zomrel v roku 466 pred Kr. a jeho smrťou sa tyranida v Syrakúzach skončila.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 64.
2. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 63.
3. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 8,42,8.
4. ↑   *Kronika ľudstva*. Bratislava : Fortuna print, 1995. ISBN 80-7153-090-5. S. 102.
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 158.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Dejiny písané Rímom*. Bratislava : Mladé letá, 1988. 066-140-88. S. 64.
7. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 85.
8. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 19.

Autoritné údaje: * GND: 118704664
* ISNI: 0000 0000 2219 2024
* LCCN: n93104590
* VIAF: 5725505
* WorldCat: lccn-n93104590
**Hierónymos** (starogr. *Ἱερώνυμος* – *Hierónymos*) bol olympijských víťaz v päťboji v roku 492 pred Kr.

Hierónymos z kykladského ostrova Andros zvíťazil na 72. olympijských hrách v päťboji. V Olympii túto disciplínu zaviedli na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Päťboj (pentathlon) pozostával zo skoku do diaľky, behu na na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený.

Staroveký autor Pausanias uvádza, že Hierónymos na olympijských hrách súťažil vo finále s Tisamenom, rodákom z Élidy, ktorému veštba predpovedala, že sa zaskvie piatimi víťazstvami. Tisamenos si veštbu vyložil tak, že zvíťazí v päťboji na hrách v Olympii. Tisamenos následne na hrách v behu a v skoku Hierónyma zdolal, ale v ďalších troch disciplínach prehral. Tisamenovi sa ale veštba predsa len naplnila, lebo bohovia mu neskôr päť víťastiev dopriali, avšak na bojisku. Pausanias počas prehliadky posvätného okrsku olympijskej Altidy videl i sochu Hierónyma, ktorú zhotovil sochársky majster Stomios.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Luigi Moretti; Maria Elisa Garcia Barraco; Ilaria Soda. *Luigi Moretti e il catalogo degli Olympionikai : testimonianze epigrafiche, letterarie, papirologiche e numismatiche sui vincitori degli agoni olimpici panellenici (Ellade e Magna Grecia: 776 a.C. - 393 d.C)*. Roma : Arbor sapientiae, 2014. ISBN 978-88-97805-32-8. S. 49 (173).
2. ↑  Frank Zarnowski, *The Pentathlon of the Ancient World*, str. 91.
3. 1 2 3  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,14,13.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
5. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
6. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
7. ↑  Herodotos, *História*, 9,33.
8. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,11,6.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**RK Zaječar** (srb. РК Зајечар) je srbský ženský hádzanársky klub zo Zaječara. Samotný klub vznikol v roku 1949, oddiel žien v roku 1956. V najvyššej súťaži debutoval až v roku 2008, a hneď si vybojoval 5. miesto, čo ho oprávňovalo štartovať vo Vyzývacom pohári EHF. Je 2-násobný majster krajiny a 2-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov je najhodnotnejšia štvrťfinálová účasť v Pohári víťazov pohárov EHF 2011/12. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Superliga Srbije u rukometu za žene.

Úspechy
-------

Srbská najvyššia súťaž:

* 2 x zlato – 2010, 2011

Víťaz Srbského pohára:

* 2 x  – 2010, 2011

Európske súťaže
---------------

**Liga majstrov**:

* 2010/11: 2. kvalifikačné kolo
* 2011/12: 2. kvalifikačné kolo

**Pohár víťazov pohárov**:

* 2011/12: štvrťfinále

**Pohár EHF**:

* 2010/11: osemfinále

**Vyzývací pohár**:

* 2009/10: 4. kolo

Pozri aj
--------

* RK Zaječar (muži)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka klubu (po srbsky)
* Profil klubu na stránke Európskej hádzanárskej federácie (po anglicky)
* Profil klubu na stránke the-sports.org (po anglicky)
* Profil klubu na stránke srbijasport.net (po srbsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku РК Зајечар na srbskej Wikipédii.*