recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Slančík** je potok na východnom Slovensku, preteká juhovýchodnou časťou okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Roňavy, meria 7,8 km a je tokom V. rádu. Najmä na dolnom toku tečie výrazne zvlneným korytom.

*Prameň:* v Slanských vrchoch, v lokalite Nižné košariská, východne od kóty 441,5 m v nadmorskej výške približne 410 m n. m.

*Smer toku:* najprv na juh, pričom vytvára výrazný oblúk smerujúci na západ a následne pokračuje juhovýchodným až juhojuhovýchodným smerom k ústiu

*Geomorfologické celky:* 1. Slanské vrchy, podcelok Bogota, 2. Východoslovenská pahorkatina, podcelok Podslanská pahorkatina

*Prítoky:* sprava dva prítoky prameniace severne od obce Slanec, Bradlový potok (202,7 m n. m.); zľava prítok z oblasti Vilongova

*Ústie:* do Roňavy na južnom okraji obce Slanské Nové Mesto v nadmorskej výške približne 185 m n. m.

*Obce:* okrajom obcí Slančík a Slanské Nové Mesto

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Roňavy |
| --- |
| *Roňava* → *Bodrog* → *Tisa* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Bradlový potok
* Brezinský potok
* Byšta
* Čerhovský potok
* Dringáčsky potok
* Hečka
* Hečkovský potok
* Izra
* Jozefovský potok
* Koltajský kanál
* Kuzmický potok
* Lastovský kanál
* Malá Izra
* Malotrniansky potok
* Markov potok
* Miličský potok
* Nová Roňava
* Ostrý potok
* Parnovka
* **Roňava**
* Slančík
* Starý potok
* Trebeľa
* Veľkotrniansky potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Byšta
* Jazero Izra
* Jazero Malá Izra

 |
**Starý potok** je potok v regióne Abov, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Trebele, meria 3,1 km a je tokom VI. rádu.

Prameň
------

Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Milič, na severoseverovýchodnom úpätí Malého Miliča (759,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 475 m n. m. východne od obce Slanská Huta.

Opis toku
---------

Preteká geomorfologickou časťou Salašská brázda, sprvu tečie na krátkom úseku na severovýchod, potom sa stáča a pokračuje na sever, pričom zľava priberá krátky občasný prítok prameniaci severovýchodne od obce Slanská Huta. Následne priberá pravostranný Miličský potok (364,8 m n. m.) a prechodne sa stáča na severovýchod. Napokon už tečie znovu na sever a severovýchodne od obce Nový Salaš sa v nadmorskej výške cca 281 m n. m. vlieva do Trebele.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Roňavy |
| --- |
| *Roňava* → *Bodrog* → *Tisa* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Bradlový potok
* Brezinský potok
* Byšta
* Čerhovský potok
* Dringáčsky potok
* Hečka
* Hečkovský potok
* Izra
* Jozefovský potok
* Koltajský kanál
* Kuzmický potok
* Lastovský kanál
* Malá Izra
* Malotrniansky potok
* Markov potok
* Miličský potok
* Nová Roňava
* Ostrý potok
* Parnovka
* **Roňava**
* Slančík
* Starý potok
* Trebeľa
* Veľkotrniansky potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Byšta
* Jazero Izra
* Jazero Malá Izra

 |
**Veronika včasná** (lat. *Veronica praecox*) je jednoročná alebo dvojročná bylina z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Jej prirodzený areál sa rozprestiera od Európy po Kaukaz a severozápadnú Afriku.

Opis
----

Veronika včasná je jednoročná až dvojročná žliazkatá bylina, vysoká 5 až 30 cm. Byľ je vzpriamená, často už od bázy rozkonárená, oblá, v spodnej časti červenkastá.

Protistojné listy sú v dolnej časti stonky krátko stopkaté, vyššie takmer sediace. Čepele listov sú široko vajcovité, na báze zaokrúhlené až plytko srdcovité, hlboko vrúbkovane pílkovité a na vrchole končisté. Na líci sú tmavozelené, lesklé a na rube fialkasté.

Kvety sú usporiadané v riedkom koncovom strapci, ktorý zaberá väčšiu časť rastliny. Štvorpočetná tanierovitá koruna má v priemere 4 až 6 mm, je sýtomodrá a tmavšie žilkovaná. Každý kvet má dve modrasté tyčinky a čnelku s pologuľatou bliznou, ktorá výrazne prevyšuje výkroj na tobolke. Kvetné stopky sú rovnako dlhé ako listene a trocha dlhšie ako kalich. Dolné listene sú podobné listom, horné sú podlhovasto kopijovité. Štyri diely kalicha sú podlhovasto vajcovité, žliazkaté, dlhé do 5 mm.

Široko elipsovité a roztrúsene žliazkaté tobolky sú mierne stlačené, rovnako dlhé ako kalich a na vrchole plytko vykrojené. Žltkasté oválne semená sú veľké do 1 mm.

Rozšírenie
----------

Prirodzený areál rozšírenia veroniky včasnej sa rozprestiera od Európy cez Turecko po Kaukaz a severozápadnú Afriku. Na Slovensku je roztrúsená v najteplejších oblastiach panónskej oblasti a v karpatskom predhorí. Najsevernejšia položená lokalita je v Popradskej kotline. Najvyššie zaznamenaný výskyt bol vo výške 748 m n. m. v Malých Karpatoch, v oblasti vrchu Vápenná.

Ekológia
--------

Veronika včasná obsadzuje vhodné stanovištia od nížin po pahorkatiny, výnimočne až po horský stupeň. Rastie na vápencoch, dolomitoch, vzácne aj na andezitoch, na teplých trávnatých stráňach, piesočnatých poliach, úhoroch, na humus chudobnejších, kamenistých, piesočnatých alebo hlinitých pôdach. Kvitne od marca do mája a na poliach je považovaná za burinu.

Referencie
----------

1. 1 2  Auct. Fl. Pedem.: 5 (1789)
2. 1 2 3 4 5   *Veronica praecox All.* [online]. POWO - Plants of the World Online, Kew, [cit. 2024-01-17]. Dostupné online. (po anglicky)
3. 1 2 3 4 5 6 7  Kornélia Goliašová et al .. *Flóra Slovenska V/2*. Bratislava : Veda, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, Bratislava, 1997. ISBN 80-224-0481-0. S. 230-234.
4. 1 2 3 4 5 6  Josef Dostál, Martin Červenka. *Veľký kľúč na určovanie vyšších rastlín II.*. prvé. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1991. ISBN 80-08-00003-1. S. 972.
5. 1 2 3  Michal Hrabovský at al.. *Veľká kniha rastlín, hornín, minerálov a skamenelín*. Bratislava : IKAR, a.s. - Príroda, 2021. ISBN 978-80-551-6882-1. S. 298-299.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veronika včasná**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Veronika včasná**
**Rakúsky parlament** (nem. Österreichisches Parlament) je dvojkomorový spolkový zákonodarný zbor Rakúskej republiky. Skladá sa z dvoch komôr – Národnej rady a Spolkovej rady. V špecifických prípadoch sa schádzajú obe komory ako Spolkové zhromaždenie. Zákonodarný zbor zasadá v budove rakúskeho parlamentu vo Viedni.

Prehľad
-------

|  |  |
| --- | --- |
| **Národná rada*** 183 členov
* volená priamo vo všeobecných voľbách
* funkčné obdobie: 5 rokov
 | **Spolková rada*** variabilné členstvo, v súčasnosti 61 členov
* volený nepriamo prostredníctvom provinčných snemov
* vymieňajúce sa členstvo, obdobie delegátov sa líši podľa provincie
 |
| **Spolkové zhromaždenie**
(spoločné zasadnutie oboch komôr) |

**Národná rada** sa skladá zo 183 poslancov volených pomerným volebným sytémom vo všeobecných voľbách. Legislatívne obdobie trvá päť rokov, voľby sa konajú skôr, ak národná rada predčasne pristúpi k vlastnému rozpusteniu. Národná rada je dominantnou (aj keď „dolnou") komorou rakúskeho parlamentu, a preto sa pojmy *parlament* a *národná rada* bežne používajú ako synonymá.

**Spolková rada** je volená nepriamo prostredníctvom krajinských snemov (*Landtage*) deviatich štátov Spolkovej republiky a odráža rozdelenie kresiel v rakúskej Landtage. Štáty sú vo Spolkovej rade zastúpené zhruba podľa veľkosti ich obyvateľstva. Po každom sčítaní obyvateľstva sa kreslá prerozdeľujú medzi štáty a celková veľkosť komory sa v dôsledku toho mierne líši. Súčasná Spolková rada sa skladá zo 61 delegátov. Pokiaľ ide o väčšinu otázok, Spolková rada má len odkladné právo veta, ktoré môže Národná rada zrušiť uznesením sa kvalifikovanou väčšinou. Spolková rada má však absolútne právo veta nad návrhmi zákonov, ktoré majú zmeniť právomoci buď štátov, alebo samotnej Spolkovej rady.

**Spolkové zhromaždenie** (*Bundesversammlung*) je orgán, ktorého funkcia má prevažne slávnostný charakter a tvoria ho poslanci oboch komôr parlamentu. Federálne zhromaždenie sa schádza len zriedka, napríklad pri inaugurácii spolkového prezidenta. Možno však poznamenať, že za výnimočných okolností rakúska ústava udeľuje Spolkovému zhromaždeniu značnú zodpovednosť. Príkladom toho môže byť jeho kľúčová úloha pri hypotetickej obžalobe prezidenta.

Obe komory parlamentu, ako aj Spolkové zhromaždenie, zasadajú v budove parlamentu, ktorá sa nachádza na viedenskej Ringstraße. V rokoch 2017 až 2022 zasadali kvôli rekonštrukcii budovy parlamentu v Redute v Hofburgu.

Referencie
----------

1. ↑   *Members & Entities* [online]. Parliament Austra, [cit. 2023-12-21]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna domovská stránka Rakúskeho parlamentu (po anglicky)
* Oficiálna domovská stránka Rakúskeho parlamentu (po nemecky)
* Predsedovia Národnej rady (po nemecky)
* Predsedovia Spolkovej rady (po nemecky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Austrian Parliament na anglickej Wikipédii.*
**Badínsky potok** je potok na hornom Pohroní, v juhozápadnej časti okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Hrona a má dĺžku 11,2 km. Na hornom toku preteká chráneným pralesným územím NPR Badínsky prales. Na dolnom toku vteká do jazera, ktoré následne odvodňuje do Hrona.

*Prameň:* v Kremnických vrchoch na juhovýchodnom úpätí Velestúra (1 254,4 m n. m.), pod sedlom Tri kríže (1 180 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 100 m n. m.

*Smer toku:* viac-menej na východojuhovýchod

*Geomorfologické celky:* 1.Kremnické vrchy, podcelok Flochovský chrbát, 2.Zvolenská kotlina, podcelok Sliačska kotlina

*Prítoky:* sprava spod Laurína (1 025,3 m n. m.), spod Skalice (903,1 m n. m.), zľava spod Hornej skaly (1 140,3 m n. m.)

*Ústie:* do Hrona pri obci Hronsek v nadmorskej výške 309,5 m n. m.

*Obce:* iba Badín

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-09-12]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-09-10]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Hrona (od Bystrice po Slatinu) |
| --- |
| 
* Badínsky potok
* Borový potok
* Grand
* Hronsecký potok
* Jasenica
* Kopanický potok
* Kováčovský potok
* Lukavica
* Malachovský potok
* Peťovský potok
* Platina
* Rakytovský potok
* Sielnický potok
* **Slatina**
* **Tajovský potok**
* Vlčí potok
* Vlkanovský potok

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Hrona (3. časť) a (5. časť)
Vodné toky v povodí Slatiny
Vodné toky v povodí Tajovského potoka
 |
**Emil Perko** (\* 3. júl 1905, Prešov – † 17. august 1984, Banská Bystrica) bol slovenský dôstojník, generálmajor, účastník SNP.

Životopis
---------

Narodil sa v Prešove vo vojenskej rodine. Po dosiahnutí stredoškolského vzdelania nastúpil v roku 1923 na vojenskú službu a neskôr v tom istom roku začal študovať na dôstojníckej škole v Hraniciach na Morave. Po skončení štúdia slúžil na viacerých postoch ako dôstojník delostrelectva. V lete 1937 dosiahol hodnosť štábny kapitán, pôsobil aj ako poradca veliteľstva Hlinkovej gardy v Kežmarku.

Ako veliteľ delostreleckého pluku 1 sa zapojil do ťaženia proti Poľsku. Ako veliteľ tejto jednotky sa v roku 1941 zúčastnil i bojov v ZSSR. Podieľal sa na založení štátnej vojenskej reálky v Banskej Bystrici (1942-1943), neskôr presťahovanej do Martina. V septembri 1943 bol znovu prevelený na východný front, vo funkcii veliteľa delostreleckého pluku 11. V období zdravotnej dovolenky veliteľa krátko viedol i 1. pešiu (bývalú rýchlu) divíziu. Veliteľ vojenskej posádky v Martine. Pod jeho velením sa vojenské jednotky v meste zapojili do protifašistického odboja. Golianom bol krátko pred začatím povstania poverený obranou Turca. Nadviazal spojenie so skupinou P.A. Velička.

Po vypuknutí SNP bol 9. septembra 1944 vymenovaný za veliteľa 5. taktickej skupiny „Ďumbier" 1. čs. armády na Slovensku. Zúčastnil sa ťažkých bojov pri Strečne. Viedol obranné boje o vstup do Turčianskej kotliny pri Vrútkach, Priekope, Sučanoch, Martine a Dolnom Záturčí. Jeho jednotky boli z Turca nútené ustúpiť v noci z 21. na 22. septembra. Neskôr po porážke povstania ustupoval s časťou svojho štábu k Ľubietovej, neskôr sa ukrýval do marca 1945 vo Zvolene, po oslobodení mesta bol presunutý do Košíc.

Po vojne velil krátko 10. divízii, neskôr sa zúčastnil bojov proti Banderovcom na východnom Slovensku. V roku 1946 bol povýšený do hodnosti brigádneho generála. Na konci roku 1950 velil 1. delostreleckému zboru v Banskej Bystrici. V máji 1951 prepustený z armády a politicky prenasledovaný. Neskôr pôsobil ako robotník a hospodársky pracovník v roku 1965 odišiel na dôchodok. Pracoval v Múzeu SNP v Banskej Bystrici (1970-1977).

Zomrel 27. augusta 1984 v Banskej Bystrici. V roku 1991 bol posmrtne rehabilitovaný a bola mu navrátená pôvodná hodnosť. Nositeľ viacerých vyznamenaní.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Bystrický, J. 2009: *Generálmajor Emil Perko.* Obrana, 9/2009, s. 29

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

Fotografia Archivované 2015-11-19 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 161112
* VIAF: 5312156565698323500007
**Ľuborča** je potok na strednom Považí, v okrese Trenčín. 

Je to pravostranný prítok Váhu a meria 13,3 km. Pramení v Bielych Karpatoch, v podcelku Súčanská vrchovina, na severovýchodnom svahu vrchu Čerešienky (758,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 710 m n. m. V pramennej oblasti priberá prítok spod Javorníka (782,5 m n. m.) zľava. Na hornom toku tečie východojuhovýchodným smerom, z oboch strán priberá niekoľko kratších prítokov, preteká okolo samoty Antonstal s poľovníckym zámočkom a postupne sa stáča viac na juhovýchod. Vstupuje do Považského podolia, najprv preteká Bielokarpatským podhorím a následne Ilavskou kotlinou. Preteká cez Ľuborču, miestnu časť mesta Nemšová, a pokračuje na juh. Južne od miestnej časti ústi v nadmorskej výške okolo 220 m n. m. do Váhu.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Váhu** (od Bielej vody po Biskupický kanál) |
| --- |
| 
* Bolešovský potok
* Dubnický potok
* Kebliansky potok
* Klobušický potok
* Kľúčovský potok
* **Kočkovský kanál**
* Kolačniansky potok
* Kolačínsky potok
* Košariský potok
* Krivoklátsky potok
* **Lednica**
* Lieskovec
* Lučkovský potok
* Ľuborča
* Orechovský potok
* **Podhradský potok (prítok Váhu, Ilava)**
* Podhradský potok (prítok Váhu, Pruské)
* Prejtiansky potok
* **Pružinka**
* Sedmerovský potok
* Seličný potok
* **Súčanka**
* **Teplička**
* **Tovarský potok**
* **Vlára**
* Závadský potok

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Lednice
Vodné toky v povodí Podhradského potoka
Vodné toky v povodí Pružinky
Vodné toky v povodí Súčanky
Vodné toky v povodí Tepličky
Vodné toky v povodí Váhu (5. časť) a (7. časť)
Vodné toky v povodí Vláry
 |
**Willa Fitzgeraldová** (\* 17. január 1991, Nashville, Tennessee, USA) je americká herečka známa z televízneho seriálu *Scream* (2015 – 2016) a *The Fall of the House of Usher* (2023).

Detstvo
-------

Willa Fitzgeraldová sa narodila v januári 1991, v meste Nashville v štáte Tennessee. Tri roky študovala psychológiu, potom získala bakalársky titul v odbore divadlo na Yale University.

Kariéra
-------

Od roku 2013 do roku 2014 hrala v televíznom seriáli *Alpha House*. V rokoch 2015 až 2016 hrala hlavnú úlohu v televíznom seriáli *Scream*.

V roku 2017 si po boku Mayi Hawke a Emily Watson zahrala v televíznom spracovaní *Malé ženy*, ktoré malo tri epizódy. 

V roku 2018 hosťovala v televíznom seriáli *House of Cards*. O rok neskôr, účinkovala po boku Nicole Kidman a Ansela Elgorta vo filme *Stehlík*. 

V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Reacher*. 

V roku 2023 stvárnila mladšiu verziu Madeline Usher v televíznom seriáli *The Fall of the House of Usher*. Herecký výkon Fitzgeraldovej získal pozitívne ohlasy.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Willa Fitzgerald na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Externé odkazy
--------------

* Willa Fitzgeraldová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Willa Fitzgeraldová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Autoritné údaje:
**Askøybrua** je cestný visutý most spájajúci oblasť Kjøkkelvik v časti Bergenu Laksevåg a južnú časť ostrova Askøy v rovnomennej obci v nórskom kraji Hordaland. Je súčasťou cesty *Fylkesvei 562* a premosťuje fjord Byfjorden.

Celková dĺžka mosta je 1 057 m a šírka mostovky je 15,5 m, z toho 2 jazdné pruhy majú šírku 4,36 m a šírka pruhu pre cyklistov a chodcov je 3,45 m. Celkovo má most 7 polí, hlavné sa s dĺžkou rozpätia 850 m stalo po dokončení najdlhším v krajine a bolo ním do roku 2013, kedy bol dokončený most Hardangerbrua. Výška mostovky nad hladinou fjordu je 63 m a výška hlavných pylónov je 152 m.

História
--------

Prvé plány na výmenu tunajšieho trajektu za most boli navrhnuté už v 60. rokoch ako súčasť projektu na prepojenie Bergenu, Laksevågu, Sotry a Askøyu, v rámci ktorého bol postavený aj most Sotrabrua. V roku 1970 vznikla spoločnosť *Askøybrua AS*, ktorá mala zabezpečiť financie na výstavbu mosta, ale plánované náklady boli príliš vysoké na to, aby boli pokryté len z mýta. Kvôli tomu a nedostatku diaľnic v západnej časti Bergenu bola výstavba mosta odložená. Výstavba sa nakoniec začala 24. apríla 1989 a ukončená bola o tri roky neskôr. Most bol otvorený 12. decembra 1992 a po dokončení bol jedným z najdlhších mostov v krajine. Finančné náklady na výstavbu mosta zaobstarané vyberaním poplatkov za použitie trajektu medzi rokom 1984 a dokončením mosta činili 400 mil. NOK. 

Do 18. novembra 2006 bolo na moste vyberané mýto.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6   *Askøy Bridge* [online]. Aas Jakobsen, [cit. 2016-02-27]. Dostupné online. Archivované 2011-09-03 z originálu. (po anglicky)
2. ↑  FOSSEN, Anders Bjarne. *Askøybroen: fra drøm til virkelighet*. [s.l.] : Askøybrua, 1995. ISBN 82-7128-221-2. S. 38. (po nórsky)
3. ↑  FOSSEN, Anders Bjarne. *Askøybroen: fra drøm til virkelighet*. [s.l.] : Askøybrua, 1995. ISBN 82-7128-221-2. S. 129. (po nórsky)

Externé odkazy
--------------

* 

* Askøy Bridge v databáze *Structurae*
* Askøy Bridge v databázi *Bridgemeister*
**Merný elektrický odpor ρ** alebo **rezistivita** alebo **špecifický elektrický odpor** je fyzikálna veličina, vyjadrujúca elektrický odpor vodiča dĺžky 1 m o priereze 1 m². 

Merný elektrický odpor je materiálová konštanta, charakterizujúca elektrickú vodivosť látky. Čím *väčší* je merný elektrický odpor, tým *menšia* je vodivosť danej látky.

Výpočet
-------

Základná jednotka merného elektrického odporu je [Ω·m²·m-1] (ohm meter štvorcový/meter), po vykrátení [Ω·m] a určuje ho vzťah:

{\displaystyle \rho ={\frac {R\*S}{l}},}
kde *R* je elektrický odpor vodiča [Ω], *S* je obsah kolmého prierezu [m²] a *l* je dĺžka vodiča [m].

Závislosť merného elektrického odporu na teplote určuje vzťah:

{\displaystyle \rho =\rho \_{0}(1+\alpha \Delta t),\,}
kde *ρ0* je počiatočný merný odpor, *Δt* je rozdiel teplôt a *α* je teplotný súčiniteľ elektrického odporu.

Prevrátená hodnota merného elektrického odporu je merná elektrická vodivosť (konduktivita):

{\displaystyle \sigma ={\frac {1}{\rho }}}

Využitie
--------

Pokiaľ poznáme dĺžku (l), prierez (S) a merný elektrický odpor vodiča z homogénneho materiálu (ρ), jeho odpor vypočítame zo vzťahu:

{\displaystyle R=\rho .{\frac {l}{S}}}

Hodnoty
-------

Kovy dosahujú hodnoty rádovo 10−8 Ω·m, polovodiče 10−6 Ω·m a izolanty 1010–1016 Ω·m

Hodnoty merného elektrického odporu vybraných materiálov pri teplote 20 °C sú uvedené v nasledujúcej tabuľke:

| látka | *ρ* [10-8 Ω.m] | Tepl.odp.súčiniteľ *α* |
| --- | --- | --- |
| meď | 1,75 | 0,004 |
| bronz | 2,4 | 0,001 |
| hliník | 2,8 | 0,0037 |
| železo | 13 | 0,0048 |
| mosadz | 7,5 | 0,0015 |
| nikelín | 40 | < 0,0001 |
| konštantán | 50 | < 0,0001 |
| manganín | 48 | < 0,0001 |
| striebro | 1,60 | 0,0038 |
| platina | 9,4 | 0,0024 |

jhhhfjgjhfhfgfgffggfffygfghxghggvbughgghhhyyyyuu87ttyuuu

Referencie
----------

* Základné elektrotechnické výpočty I, SNTL, Bratislava 1966

Pozri aj
--------

* Elektrický vodič
* Elektrický odpor
* Elektrická vodivosť
**Ondřej Hejma** (\* 3. február 1951, Praha) je spevák a hudobný skladateľ, frontman skupiny Žlutý pes, pôsobil aj ako dopisovateľ agentúry Associated Press v Česku. Príležitostne sa venuje aj prekladaniu a moderovaniu televíznych relácií.

Biografia
---------

Spevák Ondřej Hejma v roku 2009
Po gymnáziu vyštudoval filológiu (angličtina a čínština) na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity. Po univerzite pracoval v reklamnej agentúre. V roku 1987 sa stal spravodajcom agentúry AP.

Je ženatý, jeho manželka Vladimíra je lekárka. Majú dve deti, staršieho syna Jana a mladšiu dcéru Terezu. Býva v Řevniciach pri Prahe. Medzi jeho koníčky patrí cestovanie a golf, v mladosti hral futbal.

### Spolupráca s ŠtB

Je tiež uvedený v Cibulkových zoznamoch v kategóriách agent, dôverník a tajný spolupracovník pod krycím menom Rony. Tú istú informáciu možno nájsť aj v oficiálnom Archíve bezpečnostných zložiek, s tým, že bol vedený u II. správy ŠtB, teda u Hlavnej správy kontrarozviedky. Možno sa domnievať, že to súviselo s jeho prácou u agentúry AP, však spis bol zničený. Vedúci malej kancelárie AP v normalizačnom Československu bola Iva Drápalová, ktorá v relácii Českej televízie *Vzkazy* (2008) spomínala, že ju po celý čas sledovala ŠtB a jej kolegovia na nej tajnej polícii donášali informácie z jej života. Drápalová nikoho nevymenuje, avšak vo svojej malej kancelárii mala iba dvoch spolupracovníkov, medzi nimi aj Hejmu.

### Hudba

V 60. rokoch po ukončení štúdia založil spoločne s Janom Follom bluesovú skupinu *Žízeň*, potom prešiel Yo Yo Bandom a skupinou *Combo FH* Daniela Fikejza. V roku 1978 založil kapelu Žlutý pes. Súbežne so Žltým psom založil alternatívnu skupinu *L. L. Jetel*. Pre Žltého psa napísal väčšinu hudobných textov, píše texty aj pre ďalších českých spevákov. Je spoluautorom libreta českej verzie muzikálov Pomáda a Hamlet.

### Tlač a televízia

Bol, alebo je činný v TV3 (politická diskusia *Bez kravaty*), v rádiu Frekvence 1 (relácia *Press klub*), v časopise Reflex (rubrika *Psí život*). V TV Nova uvádzal reláciu *Chcete být milionářem?*, ako porotca účinkoval v prvej a tretej rade súťaže *Česko hledá SuperStar*. Účinkovanie v druhej rade tejto súťaže odmietol.

V roku 2009 bol porotcom v prvej sérii súťaže *Česko Slovenská Superstar*.

Bibliografia
------------

* Rybár, Š. – Hejma, O.: *Autostopem do Nepálu*. Praha : Práce, 1978.
* Hejma, O.: *Fejsbuk*, EMINENT, 2012.

Referencie
----------

1. ↑   *Cibulkovy zoznamy* [online]. [Cit. 2015-07-26]. Dostupné online. Archivované 2006-05-09 z originálu.
2. ↑  Archív bezpečnostných zložiek
3. ↑  Odkaz Ivy Drápalovej na serveri ČT.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ondřej Hejma na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky skupiny Žlutý pes Archivované 2007-05-09 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 25268
* GND: 1158812744
* ISNI: 0000 0000 5560 3483
* LCCN: n79146879
* NK ČR: jk01040571
* VIAF: 6221623
* WorldCat: lccn-n79146879
**Niels Lauritsen Aagaard** (\* 1612, Viborg - † 22. január 1657) bol dánsky spisovateľ a učenec.

Život
-----

Bratia Niels a Christen boli synovia kazateľa z Viborg. Po ukončení štúdia na univerzite v Kodani rozširoval Aagaard svoje znalosti cestovaním po európskych štátoch. Po návrate do Dánska pôsobil ako protestantský pastor a dočasne ako rektor jednej školy. Od roku 1647 bol profesorom rečníctva a od roku 1650 tiež knihovníkom na Akadémii v Sorø. Napísal mnoho latinských a gréckych básní rovnako tak ako krátke filologické pojednania napríklad na tému Tacitus, Ammianus Marcellinus a o štýle Nového zákona. Okrem toho spracoval politický spis *De Optima regendae reipublicae forma* (Sorø 1653).

Dielo
-----

* *Animadversiones in Ammianum Marcellinum contra Boxhorn* (Sorø 1654)
* *De optimo genere oratorum*
* *De stylo Novi Testament*
* *De usu Syllogismi in Theologie*
* *Prolusiones in Cornelium Tacitum* (Sorø 1655)
* *De ignibus subterraneis*
* *De nido phoenicis*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Niels Aagaard na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1157610080
* ISNI: 0000000020363918
* LCCN: n80077346
* VIAF: 11146115
* WorldCat: lccn-n80077346
Súradnice: 48° 52′ 25.68″ s.š. 2° 17′ 42″ v.d.

Víťazný oblúk v Paríži
**Arc de Triomphe de l'Étoile** alebo len **Arc de Triomphe** (slov. *Víťazný oblúk námestia Étoile* alebo *Víťazný oblúk*) v Paríži je víťazný oblúk, ktorý dal postaviť Napoleon Bonaparte na znak svojej sily a víťazstva vo všetkých vojnách, ktoré vyhral. Od Víťazného oblúka sa rozbieha dvanásť veľkých avenue (viditeľné z plošiny na vrchole oblúka), podľa ktorých dostal aj pomenovanie. Okrem iných tu začína slávny parížsky bulvár Avenue des Champs-Élysées (Elyzejské polia).

Oblúk je 50 metrov vysoký, dlhý 45 m a široký 22 m. Veľká klenba je 29,19 metrov vysoká a 14,62 m široká. malá klenba má výšku 18,68 m a šírku 8,44. Na stenách oblúka sú uvedené bojiská, na ktorých bojovali Napoleonovi vojaci. V strede pod oblúkom je umiestnený hrob neznámeho vojaka s večným ohňom, pri ktorom sa konajú rôzne vojenské oslavy. Na hornú plošinu, odkiaľ je výhľad na stred Paríža, je možný výstup po schodisku (222 schodov). Po víťaznom oblúku v Pchjongjangu je druhý najvyšší na svete. Stavba bola inšpirovaná Titovým oblúkom.

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portálArchitektonický portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Arc de Triomphe de l’Étoile**

| * z
* d
* u
**Turistické zaujímavosti Paríža** |
| --- |
| Bazilika Sacré-Cœur  • Víťazný oblúk  • Víťazný oblúk Carrousel  • Katedrála Notre-Dame  • Centre Georges Pompidou  • Champs-Élysées  • Place de la Concorde  • Eiffelova veža  • Grand Palais  • Petit Palais  • Luxemburské záhrady  • Jardin des Tuileries  • Invalidovňa  • Louvre  • Musée d’Orsay  • Palais Garnier  • Cimetière du Père-Lachaise  • Sainte-Chapelle  • Panteón  • Église Saint-Eustache  • Église de la Madeleine  • La Défense  • Most Alexandra III.  • Pont Neuf  • Montmartre  • Palais Garnier  • Conciergerie | Víťazný oblúk |
**Hana Slivková** (rod. Mihalová; \* 21. august 1923, Rajec – † 3. január 1984, Bratislava) bola slovenská filmová, televízna a divadelná herečka.

Život
-----

S kariérou herečky začala v roku 1942 v Slovenskom ľudovom divadle v Nitre, kde pôsobila do roku 1946. Odtiaľ prešla do Divadla Jonáša Záborského v Prešove, kde s krátkou prestávkou (angažmá v Komickej spevohre v Prahe (1947–48)) pôsobila do roku 1958. Následne v roku 1958 nastúpila do Tatra revue v Bratislave, kde počas 6 rokov účinkovala v takmer 20 programoch. Stala sa herečkou v slobodnom povolaní a popri herectvu pracovala od roku 1972 v bratislavskom obvodnom kultúrnom a spoločenskom stredisku. 

Začínala epizódnymi úlohami v operete, no svoj komediálny talent uplatnila v činohre, kde vedela stvárniť široké spektrum charakterov. Z množstva filmových úloh sú najznámejšie jej postavy v oscarovom filme Obchod na korze, v komediálnej trilógii Sváko Ragan, či filmoch Muž ktorý sa nevrátil, Dom na rázcestí, Tri dcéry, Génius či Slávnosť v botanickej záhrade. V 70. a 80. rokoch stvárnila množstvo komediálnych postáv dedinských žien v inscenáciách a filmoch. Zomrela v Bratislave v roku 1984.

Filmografia (výber)
-------------------

* 1959: Dom na rázcestí
* 1963: Boxer a smrť
* 1965: Obchod na korze
* 1967: Stud
* 1967: Cézar a detektívi
* 1968: Volanie démonov
* 1968: Tri dcéry
* 1969: Krotká
* 1969: Slávnosť v botanickej záhrade
* 1969: Génius
* 1971: Zojka a Valéria
* 1973: Letokruhy
* 1973: Čierne ovce
* 1974: Deň slnovratu
* 1974: Do zbrane kuruci!
* 1976: Pacho, hybský zbojník
* 1976: Sváko Ragan
* 1977: Ružové sny
* 1977: Zlatá réva
* 1980: Najatý klaun
* 1980: Anonym
* 1982: Otec
* 1983: Anička Jurkovičová

Referencie
----------

1. 1 2   Hana Slivková. *Česko-Slovenská filmová databáze* (Praha: POMO Media Group). Dostupné online [cit. 2024-01-04].

Zdroje
------

* Hana Slivková v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Hana Slivková v Kinoboxe (*Kinobox.cz*)
* Hana Slivková vo Filmovej databáze
* Hana Slivková v Internet Movie Database (po anglicky)
* Hana Slivková na Osobnosti.cz

Autoritné údaje:
Rodostrom uhorských kroník od počiatku do 14. storočia, György Györffy
**Gesta Hungarorum** alebo **Činy Uhrov** z 11. storočia sú najstarším, no nezachovaným dejepisným dielom Uhorska. Maďarská historiografia nedospela k presnej dobe ich vzniku.:13 Zdá sa, že Gesta vznikli buď ešte v dobe Ondreja I. alebo v desaťročí po jeho smrti. Na Gesta nadväzujú ďalšie kroniky, napr. Uhorsko-poľská kronika.

Obsah
-----

Predpokladaný / rekonštruovaný obsah zahŕňa popis Skýtie a rozprávanie o pôvode Maďarov – biblický výklad, že Maďari pochádzajú z bočnej vetvy Abrahámovho rodu spojeného so Sámom. Gesta už obsahujú povesť o bielom koni, za ktorého vymenil Svätopluk krajinu Maďarom. Významným rysom bola kritika expanzívnej nemeckej politiky, čo by poukazovalo nato, že autorom bol odporca kráľa Šalamúna a do istej miery podporovalo názor na vznik gest až v dobe uhorského kráľa Ladislava I. (1077 – 1095) či Kolomana (1095 – 1116), kedy už mali vzniknúť ich pokračovania. Podľa iných názorov však gesta vznikli až v rokoch 1141 – 1173.

Referencie
----------

1. ↑   *Legendy a kroniky Koruny uherské*. Ed. Richard Pražák. Vyd. 1. Praha : Vyšehrad, 1988. 389 s.
2. ↑  184. UHORSKÉ ANÁLY STARÉ Z 11.-12. STOROClA. In: KUZMÍK, Jozef. *Slovník starovekých a stredovekých autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi*. Vyd. 1. Martin : Matica slovenská, 1983. 608 s. (Dokumentácia.) S. 268 – 229.
3. ↑  HOMZA, Martin. *Uhorsko-poľská kronika : nedocenený prameň k dejinám strednej Európy*. Preklad Jana Balegová. 1. vyd. Bratislava : Libri Historiæ; Post Scriptum, 2009. 223 s. (Libri historiae Slovaciae. Fontes; zv. 1.) ISBN 978-80-969850-4-3.
Pohár *Clarence S. Campbell Bowl*, ktorý sa udeľuje víťazovi *Západnej konferencie*
**Západná konferencia** je jednou z dvoch konferencií v NHL. Sú v nej zastúpené hokejové kluby zo západných a stredných oblastí Kanady a Spojených štátov.

Dejiny konferencie
------------------

V minulosti bola známa ako Campbellova konferencia (Clarence Campbell Conference), ktorá vznikla v roku 1974, keď NHL rozdelila svoje kluby do dvoch konferencií a štyroch divízií. Keďže nové konferencie a divízie neboli rozdelené podľa svojej geografickej polohy, boli tieto z ich názvov vypustené. Konferencie a divízie sa opäť menili v roku 1981 a to podľa geografickej polohy klubov, no ich názvy ostali zachované. V Campbellovej konferencii sa ocitla väčšina klubov NHL, hrajúcich v západnej časti Severnej Ameriky. Mená konferencií a divízií sa menili v roku 1993 a to podľa svojej geografickej polohy. Nový komisár NHL Gary Bettman ich zmenil, aby pomohol lepšie pochopiť hru ľuďom, čo sa o hokej veľmi nezaujímali. Taký istý štýl rozdelenia svojich konferencií a divízií používa aj basketbalová NBA, liga amerického futbalu NFL a bejzbalová MLB. No tento krok nahneval starších a konzervatívnych hokejových fanúšikov, ktorým sa zdalo, že táto zmena vymazáva dlhú históriu NHL. V tomto kontexte je pohár Clarence S. Campbell Bowl, ktorý sa udeľuje víťazovi Západnej konferencie, chápaný ako spojenie s dávnymi koreňmi ligy.

Divízie Západnej konferencie
----------------------------

Pred prerozdelením v roku 1993 pozostávala Campbellova konferencia z Norrisovej a Smytheovej divízie. V súčasnosti má Západná konferencia 16 klubov v dvoch divíziách. Sú to:

### Pacifická divízia

* Anaheim Ducks
* Calgary Flames
* Edmonton Oilers
* Los Angeles Kings
* San José Sharks
* Seattle Kraken
* Vancouver Canucks
* Vegas Golden Knights

### Centrálna divízia

* Arizona Coyotes
* Chicago Blackhawks
* Colorado Avalanche
* Dallas Stars
* Minnesota Wild
* Nashville Predators
* St. Louis Blues
* Winnipeg Jets
Červenofigúrový óon, cca 420 – 410 pred Kr. Paris a Helena na štvorzáprahu, Metropolitan Museum of Art, New York
**Óon** (starogr. ὠόν – óon) je typ starogréckej nádoby.

Óon, nádoba v tvare vajca s menším otvorom, s podstavcom alebo bez neho, sa používal hlavne ako pohrebný dar. Zvyčajne mal menšie rozmery (cca 5 až 10 cm) a bol zdobený jednoduchými figurálnymi scénami (čiernofigúrovými alebo červenofigúrovými) alebo ornamentami. Okrem týchto malých keramických váz (datovaných od začiatku 5. stor. pred Kr.) sa v hroboch našli ojedinele aj mramorové, terakotové alebo i skutočné vajcia. V starovekom Grécku óon nebol nikdy veľmi rozšírený.

Zaujímavým je aténsky *červenofigúrový* óon so zobrazením (dnes uložený Metropolitnom múzeu umenia v New Yorku), ktoré sa interpretuje ako únos Heleny trójskym princom Paridom. Tvar tejto nádoby je veľmi vhodný, pretože sa Helena podľa jednej verzie spolu Klytaimnéstrou a bratmi Kastorom a Polydeukom zrodili z vajca uloženého na brehu mora.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  John Boardman. *Schwarzfigurige Vasen aus Athen*. Mainz : Von Zabern, 1977. ISBN 3-8053-0233-9. S. 195.
2. 1 2 3   Ritual, *Oon*
3. ↑  Metropolitan Museum of Art (New York, N.Y.), Carlos A. Picón, Richard Daniel De Puma. *Art of the Classical World in the Metropolitan Museum of Art*. New York : Metropolitan Museum of Art, 2007. ISBN 978-15-8839-217-6. S. 434.
4. ↑   *Atlas mytológie*. Bratislava : Ikar, 2001. ISBN 80-551-0152-3. S. 35.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Óon**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
**Kyprina úzkolistá** alebo **vŕbka úzkolistá** (*Epilobium angustifolium*, synonymum *Chamerion angustifolium*) je druh rastliny z čeľade pupalkovité.

Opis
----

Ide o trvalku dosahujúcu výšku najčastejšie 50–200 cm. Podzemky sú dlhé a plazivé, vybiehajú z nich dlhé svetlé podzemné výbežky. Byľ je väčšinou jednoduchá, len zriedkavo málo rozvetvená, často červenkasto sfarbená, holá, len v hornej časti riedko pýritá, základ byle nedrevnatí. Listy sú striedavé, pomerne početné so stopkou. Čepele sú najčastejšie čiarkovito alebo pozdĺžne špicaté až elipsovité, na líci tmavozelené, na rube sivozelené s vynikavou žilnatinou, asi 5–20 cm dlhé a 1–2 cm široké, na okraji mierne zvlnené a trochu podvinuté. Kvety sú usporiadaná v súkvetiach, v bohatých vrcholových strapcoch a vyrastajú z pazúch listeňa. Kvety sú štvorité, kališné lístky sú štyri, o niečo kratšie ako korunné lístky. Korunné lístky sú tiež štyri, sú najčastejšie 10–16 mm dlhé, na vrcholu zaokrúhlené alebo veľmi mierne vykrojené, horné trochu väčšie ako dolné, preto sú kvety miestne súmerné, sú ružovo-purpurovej farby, zriedkavo biele. V Strednej Európe kvitne najčastejšie v júni až v septembri. Tyčiniek je osem v jednom kruhu. Semenník sa skladá zo štyroch plodolistov, je spodný, čnelka je priama, blizna je štvorlaločná. Plodom je asi 4–8 cm dlhá tobolka, v obryse čiarkovitého tvaru, štvorhranná a štvorpúzdrová, otvára sa štyrmi chlopňami, obsahuje veľa semien.
Semená sú asi 1–1,3 mm dlhé, na vrchole s páperím, osemenie je hladké. Šíri sa pomocou vetra (anemochória) Počet Chromozómov je 2n=36

Taxonómia
---------

Niektorí autori zaraďujú do rodu *Chamerion*. Kubát 2001 včleňuje rod *Chamerion* do rodu *Epilobium* v rovnakom poňatí ako ho mal Linné.

Rozšírenie
----------

Kyprina úzkolistá má rozsiahly areál. Rastie takmer v celej Európe, zriedkavý výskyt alebo absencia je len na úplnom juhu, ďalej sa vyskytuje na Islande a v Grónsku, aj v Ázii, vrátane Malej Ázie a Kaukazu cez Sibír až na Ďaleký Východ, vyskytuje sa aj v Japonsku. Jej areál zaberá aj veľké časti Severnej Ameriky, chýba len v južnejších častiach USA.

Referencie
----------

1. 1 2 3  Karel et al. eds Kubát. *Klíč ke květeně České republiky*. Praha : Academia, 2002. S. 436-440. (česky)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Miroslav Smejkal. *Květena České republiky, vol. 5*. Praha : Academia, 1997. S. 99-132. (česky)
3. ↑   *Mapa rozšírenia* [online].. Dostupné online. (anglicky)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kyprina úzkolistá**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Kyprina úzkolistá**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vrbovka úzkolistá na českej Wikipédii.*
Atický čiernofigúrový dinos, cca 540 pred Kr. Musée du Louvre
**Dinos** (starogr. *Δίνος* – *dinos*) je typ starogréckej keramickej nádoby.

Dinos (mn. č. *dinoi*), veľká keramická (aj bronzová) otvorená nádoba s guľatým dnom, bez podstavca (s podstavcom sa nazýva lebes), sa používal na miešanie vína s vodou, bola to teda alternatíva kratéra (u komických básnikov čaša na pitie) Hodil sa najmä na (aristokratických) sympóziach pri pití vína.

Jeho forma pochádza od kovových kotlov, v keramickej forme sa objavil približne od polovice 7. stor. pred Kr. a udržal sa až do konca 5. storočia pred Kr. Atický dinos maliara Gorgony (svoj pseudonym mal od namaľovaných Gorgon), zhotovený približne v roku 580 pred Kr. je jeden z prvých keramických nádob zdobený *čiernofigúrovým* štýlom.

Tvary dinoi
-----------

* DinosDinos
* Bronzový dinosBronzový dinos

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 379.
2. ↑   Ritual, *Dinos*
3. 1 2  The J. Paul Getty Museum. *Greek Vases in the J. Paul Getty Museum*. Malibu : Getty Publications, 1983. ISBN 978-08-9236-058-1. S. 11-13.
4. ↑  Brian A. Sparkes. *Greek Pottery*. Manchester : Manchester University Press, 1991. ISBN 978-07-1902-936-3. S. 83.
5. ↑  Michael Shanks. *Art and the Early Greek State*. Cambridge : Cambridge University Press, 2004. ISBN 978-05-2160-285-3. S. 77.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dinos**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
|  |
| --- |
|  |
| Dvanásť zvieratčínskej astrológie |
| Potkan | Byvol |
| Tiger | Zajac |
| Drak | Had |
| Kôň | Koza |
| Opica | Kohút |
| Pes | Prasa |

**Kôň** (čín. 马, trad. 馬, pinyin mǎ) je v poradí 7. z 12 znamení čínskeho zverokruhu. Znameniu koňa predchádza znamenie kozy a nasleduje ho znamenie hada. Znamenie koňa je spojené s pozemskou vetvou wu 午 (wŭ).

Vlastnosti pripisované ľuďom narodeným v roku koňa
--------------------------------------------------

Kôň je v čínskom horoskope charakterizovaný silným mužským nábojom. Kôň je elegantný, len ťažko prehliadnuteľný. Kôň si nenechá ujsť príležitosť byť videný.
V snahe dosiahnuť obdiv, sa kôň pri komunikácii so svojim okolím prejavuje sympaticky.

V svojom konaní je netrpezlivý, skôr ako stihne jednu činnosť dokončiť vrhne sa do druhej. Rady od druhých len nerád prijíma, i keď sa to nie vždy vypláca.

Kôň pôsobí silne a zdatne, zatiaľ čo pod povrchom skrýva krehkosť a zraniteľnosť, kritiku prijíma s ťažkosťou. Najväčší strach pre koňa predstavuje porážka, no aj z porážky sa zotaví a rýchlo znovu naštartuje.

Kôň nedokáže zotrvať v kľude, do všetkého strká nos a často nenachádza poriadneho odpočinku.

Kôň v pracovnom prostredí
-------------------------

Kôň má mnohé vlohy, ktoré mu umožňujú vynikať v rôznych oblastiach. Jeho úspech však ovplyvňujú aj vonkajšie faktory.
Kôň k práci pristupuje svedomito, je veľmi snaživý. Je ctižiadostivý, v svojej túžbe byť najlepší môže preceniť svoje sily, čo nemusí dobre dopadnúť. Najväčšou odmenou za jeho úsilie je chvála a obdiv od jeho okolia. V pracovnom kolektíve je cenený, no neteší sa veľkej obľube. Najvhodnejšie pracovné pozície pre koňa sú pozície s možnosťou voľného pohybu. 
V podriadených pozíciách sa neustále snaží predbehnúť ostatných. V nadriadených pozíciách poháňa napred svojich podriadených.

Roky v znamení koňa a ich elementárne prvky
-------------------------------------------

25. 1. 1906 – 12. 2. 1907 → Oheň

11. 2. 1918 – 31. 1. 1919 → Zem

30. 1. 1930 - 16. 2. 1931 → Kov

15. 2. 1942 – 4. 2. 1943 → Voda

3. 2. 1954 – 23. 1. 1955 → Drevo

21. 1. 1966 – 8. 2. 1967 → Oheň

7. 2. 1978 – 27. 1. 1979 → Zem

27. 1. 1990 – 14. 2. 1991 → Kov

12. 2. 2002 – 31. 1. 2003 → Voda

31. 1. 2014 – 18. 2. 2015 → Drevo

Referencie
----------

1. ↑  SONG, Sophie. Year of the Horse [online]. [cit. 2023-08-25]. Dostupné z:
2. 1 2 3 4 5  [MAN, Jarislav K. 2010. Netrpělivý Kůň. In: Čínský horoskop. Plot, s. 110-118. ISBN 9788074280351.]
**Predialista** (z lat. *praedium* = majetok, gazdovstvo) bol príslušník špecifickej privilegovanej skupiny uhorskej šľachty v období stredoveku a raného novoveku. 

Z právneho hľadiska patrili k nižšej uhorskej šľachte. Vznikli v 13. storočí v súvislosti s povinnosťou magnátov a prelátov vydržiavať si vlastné vojenské oddiely (tzv. bandériá). Predialisti teda boli hlavne vo vojenskej službe u veľmožov a vysokých cirkevných hodnostárov (prelátov), ktorí im za túto službu udeľovali časť alodiálnej (dedičnej) pôdy. Držba tohto majetku bola viazaná na vykonávanie vojenskej, alebo inej dohodnutej služby.

Predialisti boli spravidla oslobodení od všetkých verejných daní a dávok, platili iba stoličnú daň. O sporoch predialistov nerozhodovali šľachtické súdy, ale podliehali vlastnej súdnej inštitúcii. Predialisti boli pôvode početnou šľachtickou skupinou, ale od polovice 16. storočia ich počet klesal. V ranom novoveku výsada držať si na panstve predialistov ostala iba niekoľkým prelátom. Vymizli na prelome 18. a 19. storočia. 

Ako špecifickú spoločenskú vrstvu ich zrušil panovnícky patent z 3. februára 1855.

Zdroj
-----

* predialisti. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok IV N-Q. Bratislava : Veda, 1980. 600 s. S. 517.
**Nervová sústava** je orgánová sústava pozostávajúca z nervových buniek alebo buniek nervových orgánov a z istých podporných buniek, ktorá určitými senzorickými organelami a orgánmi a voľnými nervovými zakončeniami prijíma vzruchy z vnútra tela a vonkajšieho sveta a odovzdáva ich ďalej výkonným orgánom, napríklad svalom a žľazám, čím sa vyvolá istá želaná telesná reakcia.

Základnou stavebnou jednotkou je neurón. Maťo je kokot.

U jednobunkovcov na prijímanie vzruchov slúži často celý povrch tela, môžu však mať aj senzorické organely, napr. bičíky a podobne.

U viacbunkovcov sú nervové sústavy veľmi rozličné.

Nervová sústava cicavcov
------------------------

### Anatómia

* centrálna nervová sústava
	+ mozog
	+ miecha
* periférna nervová sústava
	+ nervy
	+ zmyslové orgány
		- zrak
		- sluch
		- chuť
		- čuch
		- hmat

### Fyziológia

* parasympatický systém
* sympatický systém

Funkcia
-------

Regulácia interakcií ľudského tela s vonkajším i vnútorným prostredím prostredníctvom nervových impulzov na základe informácií zo senzorov vnútorného i vonkajšieho prostredia, spracovanie a interpretácia týchto informácií; následná reakcia vo forme riadených svalových kontrakcií a regulácií endokrinného systému.

Pozri aj
--------

* nervové tkanivo

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nervová sústava**

| * z
* d
* u
Nervová sústava |
| --- |
| Centrálna NS | 
* mozog
* miecha
* zmyslové orgány

 | Mozog |
| Periférna NS | 
* hlavové nervy
* miešne nervy
* autonómne nervy

 |

| * z
* d
* u
Anatómia človeka |
| --- |
| 
* dýchacia sústava
* endokrinná sústava
* krycia sústava
* miazgová sústava
* nervová sústava
* obehová sústava
* oporná sústava
* pohybová sústava
* rozmnožovacia sústava
* tráviaca sústava
* vylučovacia sústava

 | Ľudská lebka |
**Karin Haydu** (\* 7. apríl 1977, Bratislava) je slovenská herečka a moderátorka.

Život a kariéra
---------------

Narodila sa v rodine bratislavského podnikateľa Juraja Haydu a Márie rod. Czuczorovej. Mala staršieho brata Juraja, ktorý spáchal samovraždu [chýba zdroj]. Po skončení strednej školy pokračovala v štúdiu na VŚ.
Na Vysokej škole múzických umení v Bratislave vyštudovala herectvo. Objavila sa v divadelných hrách *Mizantrop* či *Traja v polievke*. Hráva aj v Slovenskom národnom divadle v Bratislave, v divadle La Komika a v divadle West. V televízii sa 9 rokov podieľala na tvorbe úspešnej relácie *Čo dokáže ulica*. Hrala v televíznych seriáloch Panelák a Ordinácia v ružovej záhrade. Má jednu dcéru Vanesu. Jej aktuálny priateľ je Dávid, podnikateľ z Banskej Štiavnice.

Filmografia
-----------

* 1992 – *Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý*
* 1996 – *Herodes a Herodias* (TV film)
* 2007 – *Ordinácia v ružovej záhrade* (TV seriál)
* 2008 – *Panelák* (TV seriál)
* 2011 – *Hoď svišťom* (TV seriál)
* 2013 – *Búrlivé víno* (TV seriál)
* 2013 – *Chlapi neplačú* (TV seriál)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karin Haydu**

Externé odkazy
--------------

* Karin Haydu v Česko-Slovenskej filmovej databáze
Logo AMF
**Svetová futsalová asociácia** (skr. **AMF** – *Asociation Mondiale de Futsal*) je medzinárodná športová organizácia združujúca 46 národných zväzov sálového futbalu – futsalu na celom svete, sídliaca v Asuncióne, v Paraguaji. Vznikla v roku 1971 ako FIFUSA a pod názvom AMF vystupuje od roku 2002. Na jej čele v súčasnosti stojí Paraguajčan Rolando Alarcon Rios. AMF nie je členom MOV.

História
--------

Predchodca AMF, *Federación Internacional de Fútbol de Salón (FIFUSA)* vznikla 25. júla 1971 v dôsledku rozširovania sa tohto športu z Južnej Ameriky do ostatného sveta. Medzi jej zakladateľských členov patrili: Argentína, Bolívia, Brazília, Paraguaj, Peru, Portugalsko a Uruguaj. O 11 rokov neskôr organizuje FIFUSA prvé majstrovstvá sveta. Kvôli sporu s FIFA kvôli používaniu názvu futbal (v názve sálový futbal) si v roku 1985 FIFUSA zaregistrovala vlastný názov – futsal. V reakcii k stagnácii činosti FIFUSA vytvorili zástupcovia PANAFUTSAL novú zastrešujúcu organizáciu pre nezávislý medzinárodný futsal. Velkým medzníkom AMF bolo zorganizovanie prvých ženských majstrovstiev sveta v roku 2008.

AMF je jednou z mála športových organizácií, ktoré umožnia tímom oficiálne neuznaných krajín, ako sú Abcházsko, Južné Osetsko, Kosovo, Katalánsko, Baskicko či Galícia zúčastniť sa vrcholných podujatí a reprezentovať tieto autonómne územia. Najväčším bojkotérom takýchto akcií je Španielsko, v súčasnosti najlepší futsalový tím pod patronátom FIFA.

Konfederácie
------------

* Európska futsalová únia (UEFS)
* Panamerická futsalová konfederácia (PANAFUTSAL) / (CPFS)
* Juhoamerická futsalová konfederácia (CSFS)

Členské zväzy
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Európa*** Belgicko Belgicko
* Bielorusko Bielorusko
* Bulharsko Bulharsko
* Česko Česko
* Dánsko Dánsko
* Francúzsko Francúzsko
* Katalánsko Katalánsko
* Nemecko Nemecko
* Nórsko Nórsko
* Rusko Rusko
* Španielsko Španielsko
* Švédsko Švédsko
* Taliansko Taliansko
* Ukrajina Ukrajina
 | **Ázia*** Afganistan Afganistan
* Bahrajn Bahrajn
* Bangladéš Bangladéš
* Hongkong Hongkong
* Indonézia Indonézia
* Irán Irán
* Japonsko Japonsko
* Kórejská republika Kórejská republika
* Malajzia Malajzia
* Taiwan Taiwan

**Oceánia*** Austrália Austrália
* Nový Zéland Nový Zéland

**Afrika*** Alžírsko Alžírsko
* Demokratická republika Kongo Demokratická republika Kongo
* Svätá Helena Svätá Helena
 | **Amerika*** Argentína Argentína
* Aruba Aruba
* Bolívia Bolívia
* Brazília Brazília
* Čile Čile
* Ekvádor Ekvádor
* Holandské Antily Holandské Antily
* Kanada Kanada
* Kolumbia Kolumbia
* Kostarika Kostarika
* Mexiko Mexiko
* Paraguaj Paraguaj
* Peru Peru
* Portoriko Portoriko
* Uruguaj Uruguaj
* USA USA
* Venezuela Venezuela
 |

**Sympatizujúci členovia**

* Haiti Haiti
* Slovensko  Slovensko

Podujatia
---------

**Národné tímy**

* Majstrovstvá sveta

**Kluby**

* Svetový pohár klubov AMF

Pozri aj
--------

* Európska futsalová únia
* Majstrovstvá sveta AMF vo futsale

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka AMF (po anglicky) / (po španielsky) / (po francúzsky)
* Futsalový blog (po španielsky)