recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Madona*** (nór. *Madonna*) je symbolistická maľba nórskeho autora Edvarda Muncha, nazývaná tiež *Tvár jednej Madony*, autorom *Milujúca žena*. Zobrazuje nahú ženu so zmyselným výrazom, ktorý tiež obsahuje bolesť "tisíce minulých generácií" a výraz smrti. Obraz však svojím názvom a istým náznakom svätožiary odkazuje k tradičnému umeleckému zobrazovaniu Panny Márie, k tzv. Madone. Predtým bol obraz vystavovaný v ráme s vyrytými a namaľovanými spermiami a ľudskými zárodkami (rovnakého motívu je použité na litografiu). Obraz patrí do cyklu *Láska* spolu s *Hlasom*, *Bozkom*, *Vampírom* a *Žiarlivosťou*.

Munch vytvoril päť verzií obrazu: dnes sú napríklad v Munchovom múzeu a v súkromnej zbierke Nelsona Blitza. V roku 2004 bola verzia z Munchovho múzea spolu s *Výkrikom* odcudzená a neskôr nájdená. Existuje aj kolorovaná litografická verzia.

Pozadie
-------

Modelom k obrazu pravdepodobne stála Dagny Juelová, Munchova milenka a žena Stanisława Przybyszewského. Sám autor neskôr osvetľoval význam obrazu, čo nakoniec rámcovo zodpovedalo jeho poňatiu lásky vôbec, slovami:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Prestávka, kedy sa celý svet zastaví vo svojom behu. Tvoja tvár zračí všetku krásu sveta. Tvojé pery, karmínovo červené ako zrelé ovocie, sa bolestivo roztvárajú. Úsmev mŕtvoly. Teraz si život a smrť podávajúca ruky. Je spojená reťaz, ktorá viaže tisíce minulých generácií s tisícmi generácií, ktoré prídu. | "|

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  WITTLICH, Petr. *Edvard Munch*. Praha : Odeon, 1985. S. 32.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Madona (Edvard Munch) na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Madona (Edvard Munch)**

Literatúra
----------

* WITTLICH, Petr. *Edvard Munch*. Praha : Odeon, 1985. S. 32.
**Gymnázium Lipany** je gymnázium v meste Lipany v okrese Sabinov.

Dejiny
------

Najstaršia správa o existencii školy v Lipanoch pochádza z roku 1590. Gymnázium zriadené v tomto roku svedčí o kultúrnom význame mesta. Začiatky existencie školy sa datujú 1. septembrom 1957, keď v Jedenásťročnej strednej škole v Sabinove bola otvorená jedna elokovaná trieda v Lipanoch. 1. septembra 1959 vzniká samostatná Jedenásťročná stredná škola v Lipanoch. Prvý pedagogický zbor tvorilo 10 učiteľov.

V školskom roku 1959/1960 vznikla z ľudovej a meštianskej školy samostatná jedenásťročná stredná škola, od roku 1961 Stredná všeobecnovzdelávacia škola. V roku 1963 sa osamostatnila a neskôr sa stala gymnáziom. Karol Džupa bol dlhoročným riaditeľom JSS, SVŠ aj gymnázia.

V školskom roku 1963/1964 došlo k deleniu tried podľa zamerania na základný typ a typ chemicko-biologický. V ďalších rokoch sa zamerania doplnili o ďalšie typy. 1. septembra 1970 vzniklo Gymnázium v Lipanoch. Prví abiturienti gymnázia maturovali v roku 1974. Prvá trieda gymnázia s osemročným štúdiom bola otvorená 1. septembra 1995. Prví abiturienti tohto gymnázia maturovali v máji 2003. V roku 1996 dochádza k zmene zriaďovateľa, stáva sa ním Krajský úrad v Prešove. Rok 2000 sa do histórie školy zapísal tým, že škola bola pripojená na internet. Od 1. júla 2002 je zriaďovateľom školy Prešovský samosprávny kraj. V roku 2005 bola k škole pričlenená i školská jedáleň, ktorá bola dovtedy pod správou SOU.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Profil školy* [online]. gymlipany.edupage.org, [cit. 2022-12-19]. Dostupné online.
2. ↑   *Školský časopis VZLET* [online]. gymlipany.edu.sk, [cit. 2022-12-19]. Dostupné online.
3. ↑  TURLÍK, Ján. *Lipany v horizonte času*. 1. vyd. Lipany : Mestský úrad, 2007. 150 s. ISBN 978-80-969752-2-8. S. 109.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gymnázium (Lipany, Komenského 13)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Školský časopis VZLET

Súradnice: 49°09′06″S 20°57′59″V﻿ / ﻿49,15178°S 20,966367°V﻿ / 49.15178; 20.966367
**Madona Pesarovcov** (tal. *Pala Pesaro*, aj *Madonna di Ca' Pesaro*) je názov veľkorozmerného plátna talianskeho renesančného umelca Tiziana z rokov 1519 - 1526.

Po *Nanebovzatí Panny Márie* bola ďalším väčším Tizianovým obrazom na náboženskú tému *Madona Pesarovcov*, namaľovaná tiež pre Baziliku Frari. Práca na obraze začala v roku 1519 a trvala sedem rokov. 

Už pri prvom pohľade obraz pôsobí dojmom dynastickej vznešenosti a dôstojnosti. V kľačiacom mužovi v tmavom plášti vľavo majster zvečnil Jacopa Pesara, ktorého podobizeň nachádzame už na obraze *Pápež Alexander VI. predstavuje Jacopa Pesara svätému Petrovi*, votívnej olejomaľbe z rokov 1506 - 1511.

Pre celkovú kompozíciu obrazu je dôležité umiestnenie postavy sediacej Panny Márie. Zámerom umelca, tvoriaceho obraz určený pre oltár, bola možnosť pozorovateľovi dať vidieť širšiu scénu, zachytiť väčšie množstvo postáv a diváka podvedome vtiahnuť do deja. Umelec tento zámer zdôraznil postavou mladého dievčaťa úplne vpravo dolu, dívajúceho sa z obrazu priamo na prípadného pozorovateľa.

Tizian predstavuje objednávateľa obrazu kľačiaceho pred trónom Panny Márie držiacej na rukách malého Ježiška. Sprostredkovateľa stretnutia robí svätý Peter (poznávame ho podľa kľúča na schode), ktorý s vážnou tvárou hľadí na svojho chránenca. Proti Jacopovi Pesarovi kľačí muž v senátorskom plášti, ktorým je Francesco Pesaro. Nad ním stojí svätý František, ktorý zdá sa, prihovára sa za senátora a členov jeho rodiny, kľačiacich za ním, u Ježiška. Na otvorených dlaniach mu zreteľne vidno stigmy, čo má byť symbolickým predobrazom Kristovho ukrižovania.

Celý dej sa odohráva na priečelí budovy, z ktorej vidno iba vysoký oblúkový vchod, dva mohutné stĺpy a časť schodiska. 

Za Františkovým chrbtom stojí ďalšia postava v mníšskom habite. Je ním svätý Anton Padovský. V postavách oboch svätcov chcel Tizian poukázať na pôvod chrámu, pre ktorý bol obraz určený; svätý František aj svätý Anton boli františkáni a františkánsky je aj kostol Frari.

Postavou dôležitou pre pochopenie námetu je svätec vo vojenskej uniforme vedúci zajatca s turbanom na hlave. V ľavej ruke drží vztýčenú červenú zástavu s pápežskými insígniami a rodovým erbom Pesarovcov. Obraz totiž vznikol ako poďakovanie za víťazstvo benátskych vojsk nad Turkami v námornej bitke v auguste 1502, v ktorej Jacopo Pesaro stál na čele pápežských galér.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Madona Pesarovcov**

Zdroje
------

* I. C. Kennedy, *Tizian*, Slovart, Praha, 2008, ISBN 978-80-7391-047-1
* M. Kaminski, *Umění a architektura - Benátky*, Slovart, Praha, 2007, ISBN 978-80-7209-875-0
Ďalekohľad na azimutálnej GoTo montáži. Všimnite si klávesnicu spočívajúcu na plošine medzi nohami statívu, čo je ručné ovládanie teleskopu
V amatérskej astronómii sa výraz „**GoTo**" vzťahuje na typ montáže ďalekohľadu a súvisiaci softvér, ktorý dokáže automaticky nasmerovať ďalekohľad na astronomické objekty, ktoré si používateľ vyberie. Obe osi montáže GoTo sú poháňané motorom a riadené počítačom. Môže to byť integrovaný radič na báze mikroprocesorov alebo externý osobný počítač. To sa líši od poloautomatizovaného sledovania tradičnej rovníkovej montáže s hodinovým pohonom.

Užívateľ môže zadať príkaz, aby GoTo montáž nasmerovala ďalekohľad na nebeské súradnice, ktoré používateľ vkladá, alebo na objekty z predprogramovanej databázy vrátane tých v katalógu Messier, Nového všeobecného katalógu, alebo veľkých telies Slnečnej sústavy (Slnko, Mesiac a planéty).

Rovnako ako štandardné rovníkové montáže, môžu GoTo rovníkové montáže sledovať nočnú oblohu tým, že budú riadiť rektascenziu. Pretože obe osi sú riadené počítačom, technológia GoTo tiež umožňuje výrobcom ďalekohľadov pridávať ekvatoriálne sledovanie k mechanicky jednoduchším azimutálnym montážam.

GoTo montáže sa rovnako ako štandardné montáže delia podľa otáčania osi:

* azimutálna montáž
* ekvatoriálna montáž

Galéria
-------

* Ekvatoriálna GoTo montáž na ktorej je 8 palcový ďalekohľad s hľadáčikom.Ekvatoriálna GoTo montáž na ktorej je 8 palcový ďalekohľad s hľadáčikom.
* GoTo ekvatoriálna montáž NEQ6 s ďalekohľadomGoTo ekvatoriálna montáž NEQ6 s ďalekohľadom
* Odpojené ručné ovládanie GoTo montáže ďalekohľadu. Veľké tlačidlá so šípkami sa používajú na otáčanie namierenia ďalekohľadu. Číselné tlačidlá pod nimi sa používajú na zadávanie informácií, ako aj na výber, z ktorého katalógu sa majú vyberať objekty.Odpojené ručné ovládanie GoTo montáže ďalekohľadu. Veľké tlačidlá so šípkami sa používajú na otáčanie namierenia ďalekohľadu. Číselné tlačidlá pod nimi sa používajú na zadávanie informácií, ako aj na výber, z ktorého katalógu sa majú vyberať objekty.

Referencie
----------

1. ↑  SKYWATCHING, Chris Vaughan 2016-07-29T17:53:24Z. *The Ultimate in Astronomy Gadgets: GOTO Telescopes* [online]. Space.com, [cit. 2019-10-05]. Dostupné online. (po anglicky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |
**Goar** (\*cca 390 – †440 až 450) bol vládca Alanov v Galii v piatom storočí.

Kronikár Merovejovcov Gregor z Tours zaznamenal inváziu barbarov v roku 406 do Galie, ktorej sa zúčastnil aj kráľ Alanov Goar. Alani boli pravdepodobne na úteku pred Hunmi z Pannonie. V Pannonii sídlili od roku 380, potom čo boli porazení v boji byzantským vojskom a cisár Theodosius uzavrel s nimi spojeneckú zmluvu. Podľa Gregora spojenci Rimanov Frankovia v roku 406 pri Mohúči napadli asdingských Vandalov. Keď situácia na bojisku vyzerala pre Vandalov beznádejne dorazili Alani vedení Respendialom a Frankov porazili. Na bojisku ostalo dvadsaťtisíc mŕtvych Vandalov a medzi padlými bol aj ich kráľ Godigisel. Cesta do Galie bola voľná. 31. decembra v roku 406 prekročili zamrznutý Rýn Alani vedení kráľom Goarom, druhé zoskupenie Alanov vedené Respendialom, Kvádi (Svébi), asdingskí a silingskí Vandali. Po dvojročnom pustošení, okrem Alanov kráľa Goara, Galiu opustili a zamierili do Hispanie. Goar je znovu spomenutý v súvislosti s uzurpáciou rímskeho trónu Jovinom. V roku 411 sa rímsko-galský veľkostatkár Jovinus zmocnil Dolnej Germanie a za podpory alanského kráľa Goara a burgundského kráľa Gundahara sa vyhlásil za cisára. Za pomoci vojsk zložených z Alanov, Frankov, Burgundov a Alamanov vpadol do Južnej Galie. Nepodarilo sa mu však získať na svoju stranu Vizigótov, ktorí sa priklonili k Rimanom a to sa mu stalo osudným. Vizigóti pod vedenim Athaulfa v roku 412 pri Valentii na Jovinu zaútočili, prinútili ho kapitulovať a odovzdali ho rímskym úradom. Rok na to bol Jovinus popravený. Rimania spojenectvo s Vizigótmi ukončili, pretože nesplnili podmienku o vrátení rukojemníčky Gally Placidie sestry cisára Honoria, ktorú držali v zajatí od roku 410. Rímsky vojvodca Constantius III. začal blokádu galského pobrežia. Pri obliehaní Bazasu sa Rimanom podarilo získať na svoju stranu Alanov a Vizigoti odtiahli do Hispanie. Alani sa stávaju spojencami Rimanov a pomáhajú im v boji proti povstaleckým bagaudom. O Goarovi ďalšie informácie nemáme. Jeho nástupcom sa stal Sangiban.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Goar na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Osobná asistencia** je forma pomoci, integrácie a začiatku nezávislého života pre ťažko zdravotne postihnutých (ŤZP).

Inštitút osobnej asistencie bol na Slovensku zavedený zákonom NR SR č. 195/1998 Z.z. na ktorý nadviazal aktuálny Zákon o sociálnej pomoci č. 448/2004 Z.z. Je určená na zmiernenie znevýhodnenia a na prekonanie prekážok k veciam osobnej potreby a k stavbám občianskeho vybavenia. Podporuje sa ňou nezávislosť občana s ťažkým zdravotným postihnutím, jeho pracovné, vzdelávacie, rodinné a občianske aktivity, ktoré smerujú k jeho spoločenskej integrácii. Občanovi s ŤZP sa s pomocou osobného asistenta umožňuje styk so spoločenským prostredím, sprístupnenie informácií a zabezpečenie nevyhnutných životných úkonov, alebo nevyhnutných prác v domácnosti.

Prostredníctvom osobnej asistencie sa občan s ŤZP môže stať plnohodnotne fungujúcim členom svojej rodiny, pracovného kolektívu, či inej formálnej a neformálnej skupiny, v rámci ktorej funguje.

Osobnú asistenciu je možné charakterizovať aj ako nástroj uplatňovania práva na sebaurčenie ako pre ľudí s ťažkým zdravotným postihnutím, tak pre ľudí v ich prirodzenom sociálnom prostredí.

Východiskom osobnej asistencie je šanca na samostatnosť, nezávislosť a istotu občana s ŤZP v takom rozsahu, aký môže napodobniť iba málo iných foriem každodennej pomoci a zároveň kladie požiadavky aj na osobných asistentov.

Pozri aj
--------

* Zdravotné postihnutie
**Kučierka veľká** (lat. *Sparassis crispa*) je jedlá huba z čeľade kučierkovité (*Sparassidaceae*).

Opis
----

Plodnice kučierky veľkej sú 8 – 30 cm široké a 5 – 20 cm vysoké, bežné s hmotnosťou 0,5 – 1,5 kg (bývajú však i väčšie a niekedy dosahujú váhu až 6 kg), s nepravidelne oválnym až guľovitým tvarom. Skladajú sa z veľkého počtu rozlične zrastených konárikov (na konci lupeňovito sploštené a zvlnené), ktoré majú na obidvoch stranách plodné rúcho. Lupene sú laločné, zvlnené alebo kučeravé, na okrajoch zúbkaté, zamladi belavé, neskôr žltkasté a napokon v starobe hnedasté, od výtrusného prachu oranžovo poprášené. Konáriky vyrastajú z hrubej černastej hlúbikovitej bázy, ktorá je často hlboko ponorená do pôdy (upína sa na hrubé korene stromu). Dužina je biela a pružná, intenzívne korenisto vonia a má príjemnú orieškovú, niekedy trochu pálivú chuť. Výtrusy sú krátko elipsoidné, hladké, bledožltkasté, 6 – 7 × 4 – 5 μm veľké. Výtrusný prach je okrový.

Výskyt
------

Kučierka veľká rastie od augusta do októbra, v ihličnatých lesoch, najmä pri boroviciach. Podhubie žije v koreňoch stromu a plodnice vyrastajú pri báze živých kmeňov alebo v ich blízkosti. Na infikovaných stromoch sa opakovane objavujú niekoľko rokov. Rozšírená je v celom miernom pásme severnej pologule, nie je však hojná.

Praktický význam
----------------

Je to výborná jedlá huba, vhodná najmä do polievok, na vyprážanie i na sušenie.

Možnosť zámeny
--------------

Zámena je možná s jedlou kučierkou hladkou (Sparassis laminosa), ktorá nemá kučeravé konce konárikov a rastie najmä na báze dubov. Trochu sa jej podobá odporne páchnuca nejedlá plesňovka smradľavá (Thelephora palmata), ktorá má dosť mohutné husto rozkonárené tmavohnedé trsy (rastie tiež v ihličnatých lesoch).

Galéria
-------

* detail plodnicedetail plodnice
* veľká plodnicaveľká plodnica

Referencie
----------

1. 1 2 3  Aurel Dermek. *Huby lesov, polí a lúk*. Martin : Osveta, 1985. 70-003-85. S. 148.
2. 1 2 3  Ladislav Hagara. *Atlas húb*. Martin : Osveta, 1987. 70-042-87. S. 106.
3. 1 2 3  Aurel Dermek. *Atlas našich húb*. Bratislava : Obzor, 1983. 65-001-83. S. 120.
4. 1 2 3  Mirko Svrček, Bohumil Vančura. *Huby*. Bratislava : Príroda, 1987. 64-021-87. S. 280.
5. ↑  Antonín Příhoda. *Hubárov rok*. Bratislava : Príroda, 1973. 64-127-73. S. 235.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kučierka veľká**
**Leela Turanga** je animovaná postava z amerického seriálu Futurama. Je kapitánka lode USS Planet Express a zároveň hlavný sex-symbol, najnormálnejší člen Planet Expressu a najdôležitejšia ženská postava seriálu. Pôvodne pracovala v kryogenetickom laboratóriu ako prideľovatelka práce - tu sa prvýkrát stretla s Fryom. Má 25 rokov.

Charakteristika
---------------

Leela vyrástla v detskom domove a jej pôvod bol dlho neznámy. Sama si myslela, že je vzácny druh mimozemšťana, no nakoniec zistila že je ľudskou mutantkou. Jej rodičia sú mutanti žijúci v kanalizácii, ktorí sa ju rozhodli vyniesť ako novorodenca na povrch, aby dostala šancu na lepší život. Jej detstvo napriek tomu nebolo jednoduché; vďaka jednému oku sa jej deti vysmievali. Kvôli strachu z ubližovania od ostatných cvičila v minulosti kung-fu. Je rozvážna, väčšinou zábavná avšak málo spontánna. Na druhej strane dokáže pochopiť city iných ľudí a často sa im pokúša pomôcť. Má rada zvieratá. Jej domáci miláčik je veľmi žravé „zvieratko" menom Nibbler.

Milostný život
--------------

Leela je podobne ako Fry smoliarkou na vzťahy, ale predsa len ich pár prežila. Chodila so Seanom, Dougom, Adlairom Atkinsom a ďalšími. Najznámejší vzťah mala so Zappom Branniganom. Vo filme Fialový trpaslík si nakoniec Leela a Fry vyznajú lásku.

Zaujímavosti
------------

* V kung-fu dokázala poraziť svojho učiteľa Phonga
* Jej jedno oko jej nedovoľuje priestorové videnie
* Meno Turanga Leela je inšpirovaná skladbou Symfónia Turangalîla od Oliviera Messiaena
* Slovo 'lila' znamená vo viacerých jazykoch fialová, čo je inšpirácia pre jej fialové vlasy
* Do 6. série nikto, s výnimkou jej priateľov netušil, že je mutantkou

Dabing
------

V originálnom americkom dabingu ju dabuje Katey Sagal, v českej verzii Andrea Elsnerová.

Externé odkazy
--------------

* www.futurama.sk
* *Turanga Leela...* [online]. Zimbio Entertainment, 2.1.2011, [cit. 2012-01-01]. Dostupné online. (anglicky)
**Beata Kosová** (rod. Rafková) (\* 19. október 1957, Banská Bystrica) je vysokoškolská pedagogička, bývalá rektorka Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.

Život
-----

Študovala na gymnáziu v Banskej Bystrici, dnes Gymnázium Andreja Sládkoviča (1973-1977) a na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave do roku 1981. 

Po ukončení školy sa vrátila do Banskej Bystrice ako odborná asistentka na tamojšiu Pedagogickú fakultu na obdobie 1981-1983. V rokoch 1983-1989 pôsobila v Bratislave ako vedúca pionierskeho oddielu SÚV SZM, od roku 1989 pôsobila opäť na pedagogickej fakulte, od roku 1992 už pod novovznikutou Univerzitou Mateja Bela. Titul kandidáta vied obhájila v roku 1995, o dva roky neskôr sa habilitovala na docentku, v roku 2001 bola vymenovaná za profesorku. 

Na PF UMB zastávala postupne funkcie vedúcej Katedry elementárnej predškolskej výchovy v období 1996-1999, prodekanky pre pedagogickú činnosť v období 1999-2002, až na koniec dekanky v obdoví 2002-2006. 

V roku 2006 bola menovaná do funkcie rektorky UMB, vo funkcii zostala až do roku 2014. 

Je autorkou odborných publikácií, autorkou a spoluautorkou učebných textov. Publikovala v domácich a zahraničných časopisoch a zborníkoch. Podieľala sa na redakčných a zostavovateľských prácach, na expertíznej a posudzovateľskej činnnosti, recenzovala vedecké práce, prednášala na domácich a na zahraničných konferenciách pre odbornú pedagogickú verejnosť. Je členkou vedeckej rady Univerzity Matej Bela v Banskej Bystrici a prezidentkou Únie učiteľských fakúlt Slovenska.

Ocenenie
--------

* Cena rektora UMB za publikačnú činnosť 1998

Dielo
-----

* *Humanizačné premeny výchovy a vzdelávania* ... Banská Bystrica, roku 1995, 1996, 1998, 2000
* *Hodnotenie ako prostriedok humanizácie školy*, Banská Bystrica, 1997, 1998, 2000, Prešov, roku 2000
* *Pedagogicko - psychologické východiská environmentálnej výchovy*, Banská Bystrica, roku 1995
* *Vybrané kapitoly z porovnávacej pedagogiky a alternatívne pedagogické koncepcie*, Banská Bystrica, roku 1996
* *Súčasné školské systémy*, Banská Bystrica, roku 1996
* *Vybrané kapitoly z personálnej a sociálnej výchovy*, Banská Bystrica, roku 1998
* *Základy porovnávacej pedagogiky a predškolská výchova vo svete*, Banská Bystrica, roku 2000
* *Predškolská výchova v medzinárodnom porovnaní*, Prešov, roku 2001
* *Rozvoj osobnosti žiaka. I.diel Personalizácia*, Banská Bystrica, roku 2000
* *Rozvoj osobnosti žiaka. II.diel Socializácia*, Banská Bystrica, roku 2000

Literatúra
----------

* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5877 8473
* NK ČR: mzk2003196473
* SNK: 150444
* VIAF: 84556396
**Štefan Oľha** (\* 3. máj 1936 – † 19. august 2009) bol slovenský spisovateľ, dramatik, dramaturg a televízny pracovník, otec Matúša Oľhu, Zuzany Oľhovej, Kataríny Oľhovej a Anny Oľhovej.

Životopis
---------

Študoval na strednej priemyselnej škole drevárskej a v roku 1959 absolvoval Filologickú fakultu Vysokej školy pedagogickej v Prešove, kde študoval odbor slovenčina – dejepis. Po skončení vysokej školy pracoval v programovom oddelení Krajského filmového podniku v Prešove, v rokoch 1960 – 1963 bol redaktorom literárnej redakcie Slovenského rozhlasu v Košiciach, v roku 1963 pracoval v Solivare Prešov, v rokoch 1964 – 1968 pôsobil ako redaktor a vedúci redaktor podnikového časopisu Naše Chemko, v rokoch 1968 – 1972 bol vedúcim Redakcie zábavy Slovenskej televízie v Košiciach. V čase normalizácie ho prepustili z televízie, v rokoch 1972 – 1990 pracoval ako referent podniku Výstavníctvo v Košiciach, po roku 1989 bol plne rehabilitovaný. V roku 1990 pracoval ako vedúci redaktor programu Slovenská televízia v Košiciach a od roku 1995 bol riaditeľom košického štúdia Slovenskej televízie. Istý čas bol tiež dramaturgom Malého divadelného štúdia v Košiciach.

Tvorba
------

Knižne debutoval v roku 1967 dokumentárnou knihou *Stopy*. Vo svojej tvorbe sa venoval hlavne písaniu literatúry faktu. Vo svojich dielach písal najmä o alkoholizme, predčasnom sexuálnom živote mladých ľudí, nezrelých manželstvách, problémoch s drogami, živote v liečebniach a o mnohých ďalších témach. Okrem literatúry faktu sa venoval tiež písaniu dramatických diel pre televíziu (televízne inscenácie) a predlôh pre dokumentárne filmy. Pravidelne spolupracoval s rozhlasom a redakciami slovenských periodík.

Dielo
-----

* 1967 – *Stopy*. Dokument o chemickej fabrike Chemko Strážske postavenej na zelenej lúke
* 1969 – *Až na dno rozkoší*. Literatúra faktu o závislostiach
* 1980 – *Horká chuť lásky*, kniha o príliš mladých rodinách a dôsledkoch ich rozpadu
* 1982 – *Malé divadelné štúdio*, dramatické texty
* 1984 – *Drsný diktát drogy*
* 1992 – *Nebezpečný sex*
* 1997 – *V stredu v Kremli*, fiktívne rozhovory so slovenskými a európskymi politikmi
* 2009 – *Ochotníci a profesionáli*

Autoritné údaje: * NK ČR: ola2002152382
* SNK: 160635
* VIAF: 84965230
**Jiří Jánský** (\* 3. august 1941, Česká Třebová) je český historik, venujúci sa najmä stredovekým dejinám v priestore česko-bavorskej hranice. V súčasnosti vyučuje na pražskom gymnáziu Nad Alejí.

Ústrednou témou Jánskeho kníh je vývoj v oblasti západných Čiech, a najmä česko-bavorskej hranice v čase vrcholného a neskorého stredoveku a raného novoveku z pohľadu cezhraničných česko-nemeckých vzťahov, vzájomných konfliktov a diplomatických aktivít. Možno povedať, že Jánskeho publikácie prispievajú k pokiaľ možno neutrálnemu skúmaniu spoločnej česko-nemeckej histórie a do značnej miery rúcajú mýty o "dobrých Čechoch" a "zlých Nemcoch", či naopak. Podrobným popisom vykresľujú realitu stredovekého konania a uvažovania v jeho surovom pragmatizme a nevdojak ju tak zbavujú mytizujúcich významov.

V rámci svojho zamerania sa Jánský podieľa na archeologickom prieskume hradu Rýzmberk v juhozápadných Čechách, prípadne ďalších hradov v okolí (Osvračín, Starý a Nový Herštejn). V spolupráci s Asociáciou grafológov ČR sa tiež venuje histórii písma.

Publikácie
----------

* *Z dob králů dvojího lidu a loupěžných rytířů. Historické skicy, koláže a reportáže*. Praha : FELT technika, 1993
* *Kronika česko-bavorské hranice = Chronik der böhmisch-bayerischen Grenze, I.-V. díl*. Domažlice : Nakladatelství Českého lesa, 2001-2005. ISBN 80-86125-28-9
* *Páni ze Švamberka. Pětisetletá sága rodu s erbem labutě*. Domažlice : Nakladatelství Českého lesa, 2006. ISBN 80-86125-72-6
* *Hroznatovci a páni z Gutštejna*. Domažlice : Nakladatelství Českého lesa, 2009. ISBN 978-80-87316-02-3
* *Dobrohostové z Ronšperka a na Poběžovicích. Rod erbu berana*. Domažlice: Nakladatelství Českého lesa, 2013. ISBN 978-80-87316-31-3

Referencie
----------

1. ↑  Databáze Historické bibliografie

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jiří Jánský na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1234592045
* ISNI: 0000 0000 5541 9643
* LCCN: nr2005016360
* NK ČR: kup19940000043813
* VIAF: 55070522
* WorldCat: lccn-nr2005016360
Krava plemena Simentál
**Simmentál**, **simentál** alebo **simentálsky dobytok** je švajčiarske plemeno kombinovaného mäsovo-mliečneho dobytka, chované a vyšľachtené z miestneho dobytka v stredoveku v údoliach riek Simme a Saane. Vyznačuje sa bielo-krémovou alebo červeno-bielou farbou, hlava je sfarbená do biela. Výška v kohútiku je asi 145 cm, kravy vážia 650-800 kg, býky 900-1100 kg. Simmentálska krava dáva v normovanej laktácii viac ako 3 500 kg (v najlepších chovoch cez 9000 kg) mlieka s obsahom až 4 % tuku. Toto plemeno je rozšírené po celej Európe. Po holštajnskom plemene je plemeno Simentál druhým najobľúbenejším plemenom dobytka na svete. Počet tejto populácie vo svete sa v roku 2007 odhadoval na 42 miliónov zvierat.

Toto plemeno sa vyznačuje vysokou odolnosťou voči chorobám vrátane mastitídy. Vyznačujú sa aj dlhovekosťou. Výrobná kapacita tohto druhu je 15 rokov, za tú dobu je možné získať cez 52 tis. kg mlieka od jedného zvieraťa, s relatívne stabilnou laktáciou počas celého chovného obdobia. Plná úžitkovosť v produkcii mlieka sa dosahuje deviatou laktáciou a neklesá pod 4500 kg/rok.

V logu čokolády Milka sa nachádza obrázok simentálskej kravy (s neprirodzenou, fialovou farbou).

Chov dobytka Simentál vo svete
------------------------------

| Krajina | Početnosť(1996) | Percentuálny podiel k celkovému počtu dobytka v krajine[chýba zdroj] |
| --- | --- | --- |
| Nemecko | 4 400 000 | 28 % |
| Rakúsko | 2 100 000 | 80 % |
| Švajčiarsko | 800 000 | 44 % |
| Francúzsko | 1 650 000 | 9% |
| Taliansko | 320 000 | 5% |
| Česko | 1 200 000 | 60 % |
| Slovensko | 400 000 | 45 % |
| Slovinsko | 272 000 | 57 % |
| Čína | 12 000 000 | 15 % |
| Rusko | 16 000 000 | 24 % |
| Poľsko | 45 000 |  |
| iní | 80 000 |  |

Pozri tiež
----------

* Zoznam plemien hospodárskych zvierat
Kurtizána - Madame de Pompadour
**Kurtizána** je milenka, alebo prostitútka z vyšších spoločenských kruhov. Nielen v európskych, ale aj v ázijských kultúrach (Čína, Japonsko) bola úloha kurtizány nielen sexuálna, respektíve často zahrnovala poskytovanie skoro výlučne nesexuálnej spoločnosti.

Pôvodne termín *kurtizána* pochádzal z francúzskeho *courtisan* / *courtisane* = *dvoran* / *dvoranka* resp. a talianskeho *cortigiano* / *cortigiana*, a označoval príslušníka alebo príslušníčku kráľovského dvora. Už od 16 storočia však označoval milenku, konkubínu alebo profesionálnu spoločníčku vysokopostavených mužov.

Kurtizány v rôznych kultúrach
-----------------------------

* hetéra – Staroveké Grécko
* oiran, gejša - Japonsko
* ji-ťi – Staroveká Čína
* tawáif – Južná Ázia, hlavne v období Mughalskej ríše

Známe kurtizány
---------------

* Madame de Pompadour, milenka kráľa Ľudovíta XV.
* Madame du Barry, milenka kráľa Ľudovíta XV.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kurtizána**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Courtesan na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Hostel** (2006) je druhý film režiséra Elia Rotha. 

Film sa odohráva v Bratislave na Slovensku, kam prídu dvaja Američania ktorí si chcú užiť cestovanie po Európe. Keď ich jeden Islanďan, ktorého náhodne stretnú, osloví, či by s ním nechceli ísť do jednej ubytovne v malom štáte zvanom Slovensko, ktorá je rajom pre amerických turistov, tak nebudú váhať. Keď však prídu na spomínané miesto, všetko nie je tak ako si predstavovali. Zistia, že v Bratislave je istá elitná organizácia, ktorá ponúka zahraničných ľudí bohatým obchodníkom aby si ukojili svoje tajné túžby. 

Film bol natočený v Prahe, a iných lokáciach v Česku, kvôli lepšiemu technickému zabezpečeniu a lepšiemu štábu, ktorý ponúkal priestory v štúdiách Barrandov.
Na Slovensku vzbudil negatívne reakcie, kvôli obavám aby film neovplyvnil cestovný ruch a celkovú mienku o Slovensku. Minister zahraničných vecí dokonca zvažoval zákaz vstupu režisérovi Elimu Rothovi na Slovensko. 

Avšak, po celom svete okrem Slovenska a Česka vzbudil pozitívne reakcie a aj dobrý zisk.
Film stál 4,8 milióna amerických dolárov a zarobil až 80,5 milióna dolárov.

Keďže film zarobil viac peňazí ako tvorcovia očakávali, o dva roky vzniklo aj detailnejšie pokračovanie tohto filmu.
**Osobnosť** (pôvod z latinského slova „persona" – *divadelná maska*, „personare" – znieť, ako sa javí, povahové vlastnosti, výzor) definícií existuje okolo 110. 

* Je otvorený súbor sociálnych kvalít ľudského indivídua čiže osoby, ako názorov, schopností, potrieb, záujmov, morálneho presvedčenia a pod.
* Osobnosť je relatívne stála štruktúra, dynamika bio-psycho-sociálnych schopností a vlastností osobnosti človeka. Označenie pre celok duševného života.
* Je to jednota psychických a fyzických vlastností, zdedených a získaných vlastností typických pre jednotlivca, ktoré sa prejavujú v správaní.
* a ďalšie

Charakteristickými znakmi pre osobnosť je psychická jednota vlastností, je jedinečná, je samoregulujúca, historicky podmienená. Znakom každej osobnosti je jeho jedinečnosť, odlišnosť. Sebauvedomujúca psychika (osobnosť – až keď sa objaví „ja", „to je moje",jednota biologického, sociálneho i duchovného). 

Ucelenou teóriou osobnosti chce byť personológia.

Názory na osobnosť
------------------

### Hartmann

Osobnosť podľa Hartmanna nemožno odčleňovať od subjektu (ako to robil Max Scheler). Subjekt je predpokladom osobnosti. Jednako však subjekt a osobnosť nie sú jedno. Kategória subjektu je ontologická kategória. Subjekt má svoj vnútorný svet, stojaci v určitom vzťahu k vonkajšiemu svetu. Kategória osobnosti je axiologická kategória: osobnosť svojimi aktmi je podkladom a tvorcom hodnôt. Ide tu teda o dva spôsoby prejavu: ontologicky zdieľa osobnosť s ostatnými vecami realitu a gnozeologicky objektivitu. Úroveň osobnosti závisí od úrovne subjektu. Spoločenské celky, ako národ, štát a ľudstvo, nemajú subjekt a nemôžu byť ani osobnosťami. Niet spoločenských totalitných osobností. Osobnosť sa viaže aj na vedomie. Vedomie hodnôt ako pocit zodpovednosti sa spája vždy s jednotlivcom. Osobnosť tvorí prostredníka medzi realitou a
hodnotami.

### Psychológia

Osobnosť v psychológii je suma všetkých psychických osobitostí vytvárajúcich individualitu jednotlivca.

### Sociológia

Osobnosť je v sociológii produkt spoločenských vzťahov, konkrétny nositeľ týchto vzťahov, subjekt spoločenského života, člen určitých sociálnych skupín, element spoločenského systému.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Osobnosť**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Osobnosť**

Zdroje
------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Butterfly (Harris) House** je malý rodinný dom, nachádzajúci sa v americkom mestečku Mason´s Bend v Alabame. Bol postavený v rokoch 1996 - 1997. Autorom je Samuel Mockbee.

Názov
-----

Harris house je nazývaný tiež „Dom motýľ "(Butterfly House). Tento názov je odvodený od tvaru jeho strechy, ktorá je ostro zalomená do tvaru motýlích krídel. Dom má veľkú prednú verandu, formovanú práve touto dramatickou strechou.

Idea
----

Butterfly House je jedným z tých, ktoré **Rural Studio** Samuela Mockbeeho zrealizovalo bez nejakých špecifických plánov, s veľmi nízkym rozpočtom a len z materiálov dostupných v danej lokalite. Pri návrhu tohto domu sa nezaoberali tak veľmi estetickosťou archiektúry ako myšlienkou, že poslaním architekta je zvýšiť úroveň bývania aj obyčajných ľudí.

Riešenie
--------

Dom má rozlohu 60 metrov štorcových a má len jednu spáľňu. Charakteristická veranda pred domom má 20 m2. Tá je oddelená od terénu záhrady dvoma drevenými schodami.

Konštrukcia a materiál
----------------------

Na prvý pohľad je dom charakteristický najmä svojou veľkoryso priznanou konštrukciou z drevených pilierov, ktoré sú predsadené pred zasklením hlavnej obytnej časti. Tá pôsobí veľmi príjemne najmä preto, že jej svetlá vyška siaha až po konštrukciu samotnej strechy. Daná lokalita bola zrejme bohatá na kvalitný drevený materiál, keďže na Butterfly House je možné nájť najmenej tri druhy. Či už je použitý na trámoch, drevenom obklade, či vyložením verandy, ktoré plynule prechádza v rovnakom duchu aj do interiéru.

Prispôspbenie na mieru obyvateľom
---------------------------------

Keďže jedna z obyvateliek domu, pani Harrisová, je hendikepovaná, dom bol špeciálne navrhnutý a prispôsobený pre pohyb na invalidnom vozíku. Dvere do domu sú široké a ľahko prístupné vhodnou rampou vedúcou priamo ku vchodu. V kúpeľni je špeciálne príslušenstvo a zariadenie, všetko na dosah osoby pohybujúcej sa na vozíku.

Vlastnosti nízkonergetického domu
---------------------------------

Butterfly House je navyše navrhnutý s niekoľkými vlastnosťami nízkoenergetického domu. Prevetrávanie umožňuje dom vykurovať a ochladzovať najlacnejšie ako je to možné. Vykurovanie je zabezpečené kachlami na drevo, ktoré sú umiestnené v centrálnej časti dispozície. Odvetrávacie otvory sú umiestnené tesne pod strechou. Môžu byť otvorené pre privádzanie vzduchu dovnútra počas teplejších mesiacov a naopak zatvorené v zimných mesiacoch na udržanie teplého vzduchu v interiéri. Veľký ventilátor umiestnený v zadnej časti rozptyľuje vzduch po celej obytnej časti domu. 
Navyše, úmysel zalomiť strechu nebol len estetický. V uhle taktiež vzniká akýsi žľab, ktorým dažďová voda odteká do cisterny. Táto voda sa potom ďalej využíva na splachovanie toalety, pranie a podobne.

Zdroje
------

* oficiálna stránka Rural Studia
* Contemporary American Architects Volume IV, Taschen, 1998, Christine Fellhauer
**Kristanna Lokenová** (\* 8. október 1979, Ghent, New York, USA) je americká herečka a modelka nórskeho pôvodu.

Detstvo a mladosť
-----------------

Lokenová sa narodila 8. októbra 1979. Obaja jej rodičia sú nórskeho pôvodu.

Kariéra
-------

V roku 1994 sa zúčastnila Elite Model Look kde bola úspešná. V rovnakom roku začala aj svoju hereckú kariéru. Objavila sa v niekoľkých televíznych seriáloch a filmoch.

V roku 1998 Lokenová hrala vo filme *Mortal Kombat: Conquest*, kde stvárnila postavu menom Taja. Hrala gynoida T-X (Terminatrix) vo filme *Terminátor 3: Vzbura strojov* z roku 2003. V roku 2007 hrala hlavnú postavu v televíznom seriály *Neporaziteľná Jane: Ťažko ju zabiť!*. V roku 2014 si zahrala v akčnom filme *Mercenaries*, po boku Cynthie Rothrock, Brigitte Nielsen, Vivicy A. Fox, Zoë Bell a Nicole Bilderback.

Súkromný život
--------------

V rozhovore pre magazín Curve uviedla: „Chodila som a mala som sex s mužmi a ženami a musím povedať, že vzťahy, ktoré som mala s určitými ženami, ma oveľa viac napĺňali, sexuálne a emocionálne, ako vzťahy s niektorými mužmi."

17. januára 2008 Lokenová na svojej webovej stránke oznámila, že bola zasnúbená s Noahom Danbym. Rozviedli sa v roku 2009. V rozhovore zverejnenom 16. novembra 2009 oznámila, že sa rozišla s Danbym a mala vzťah so ženou. Lokenová porodila syna Thora v máji 2016.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kristanna Loken**

Externé odkazy
--------------

* Kristanna Loken v Internet Movie Database (po anglicky)
* Kristanna Loken v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kristanna Loken na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 14040920n
* GND: 136905943
* ISNI: 0000 0001 1439 8257
* LCCN: no2004042248
* VIAF: 24802566
* WorldCat: lccn-no2004042248
**43. samostatná delostrelecká brigáda hajtmana Tarasa Triasyla** (ukrajinsky: 43-тя окрема артилерійська бригада гетьмана Тараса Трясила) je delostrelecká brigáda Ukrajinských ozbrojených síl so základňou v malej ukrajinskej obci Divyčky v Kyjevskej oblasti. Nesie meno po hajtmanovi Tarasovi Triasylovi. Brigáda bola sformovaná na počiatku kofliktu na východe Ukrajiny na jeseň 2014 roku.

História
--------

2S7 Pion ťahaný KrAZ-6446 na vojenskej prehliadke v Kyjeve 2018.
V októbri 2017 bol za veliteľa 43. brigády vymenovaný plukovník Oleh Dorochov, ktorý do vtedy pôsobil ako zástupca veliteľa v 44. samostatnej delostreleckej brigáde.

14. októbra 2020 prezident Ukrajiny Volodymyr Zelenskyj udelil 43. samostatnej delostreleckej brigáde čestný názov po hajtmanovi Tarasovi Triasylovi.

Od roku 2020 je veliteľom brigády Oleh Ševčuk, ktorý bol prezidentom Ukrajiny vyznamenaný Radom Bohdana Chmelnického III. stupňa v apríli 2022.

Vybavenie
---------

Vybavenie 43. brigády sa odlišuje od iných brigád svojou špecializáciou na ťažkú techniku. Vybavenie brigády z veľkej časti tvoria 203 mm samohybné húfnice 2S7 Pion, ktorými disponujú všetky 4 divizióny/prápory tejto brigády.

Referencie
----------

1. ↑   *Розкрито «таємниці» військових у Дівичках* [online]. [Cit. 2022-10-09]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
2. ↑   *Ukaz Prezidenta Ukrajiny №432/2020* [online]. Volodymyr Zelenskyj, [cit. 2022-10-09]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
3. ↑   *УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №215/2022* [online]. Volodymyr Zelenskyj, [cit. 2022-10-09]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
4. ↑   *43-я артилерійська бригада показала роботу гармати 2С7 "Піон"* [online]. [Cit. 2022-10-09]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Buzen
**Provincia Buzen** (jap. 豊前国 – Buzen no kuni) bola stará japonská provincia na severe ostrova Kjúšú, na území ktorej sa dnes nachádza východná časť prefektúry Fukuoka, včítane niekoľkých severných okresov prefektúry Óita. Provincia Buzen susedila s provinciami Bungo a Čikuzen .

Ruiny starobylého hlavného mesta provincie boli objavené neďaleko Tojocu. Hradné mesto Kokura bolo sídlom mnohých feudálnych vládcov. 

Po zrušení systému klanov v roku 1871 sa stala provincia Buzen na štyri roky prefektúrou Kokura a potom bola v roku 1876 absorbovaná prefektúrou Fukuoka.

Pozri aj
--------

* Buzen (mesto)

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Buzen Province na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
Súradnice: 48°08′34″S 17°06′33″V﻿ / ﻿48,142831°S 17,109235°V﻿ / 48.142831; 17.109235

Sídlo na Laurinskej 2 v Bratislave
**Asociácia organizácií spisovateľov Slovenska** (skr. **AOSS**) vznikla v roku 1990 ako strešná organizácia viacerých spisovateľských organizácií, ktoré vznikali po roku 1989. Jej vznik si vyžiadalo ministerstvo kultúry pre zjednodušenie komunikácie. Po čase z AOSS vystúpil Spolok slovenských spisovateľov (SSS). AOSS je do dnešných dní organizáciou organizácií a nemá vlastnú členskú základňu. 

AOSS je vydavateľom časopisu *Romboid*, organizuje súťaž v poézii "*Wolkrova Polianka*", udeľuje literárnu "Cenu AOSS" a cenu pre zahraničných prekladateľov slovenskej literatúry - "Cenu P. O. Hviezdoslava". Predsedom AOSS je od 16.11.2021 prozaik a publicista Peter Juščák.

Členské organizácie
-------------------

* Klub nezávislých spisovateľov
* Klub spisovateľov literatúry faktu
* Obec spisovateľov Slovenska
* Slovenské centrum PEN
* Spolok maďarských spisovateľov na Slovensku
* Spolok ukrajinských spisovateľov na Slovensku

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka AOSS
**Mei** je vyhynutý rod veľmi malého dravého dinosaura z čeľade Troodontidae, žijúceho v období spodnej kriedy na území dnešnej severovýchodnej Číny. Jeho jediným druhom je **Mei long.**

Meno vychádza zo skutočnosti, že tento dinosaurus bol objavený v pozícii spánku (stočený do kĺbka, akokeby si chránil telesné teplo). Jeho poloha s hlavou zasunutou akoby pod krídlom navyše svedčí o blízkej príbuznosti s vtákmi. Ide teda o ďalší zaujímavý dôkaz svedčiaci o teplokrvnosti dinosaurov a spomínanej príbuznosti medzi dravými dinosaurami a vtákmi. Veľmi pravdepodobne bol aj tento dinosaurus za života operený. Rovnako ako mnohé iné živočíchy v tejto oblasti bol zrejme aj on zasypaný sopečným prachom.

Rod Mei bol veľmi malý dinosaurus, dosahujúci dĺžky okolo 40 cm (nedospelý jedinec) s hmotnosťou necelého 1 kg. Patrí tak k vôbec najmenším známym nelietavým dinosaurom.

Galéria
-------

* Fosília jedinca nájdeného v roku 2004Fosília jedinca nájdeného v roku 2004
* Veľkostné porovnanie s človekomVeľkostné porovnanie s človekom

Referencie
----------

1. ↑  XU, X. NORELL, M. A.. A new troodontid dinosaur from China with avian-like sleeping posture. *Nature*, 2004, roč. 431, čís. 7010, s. 838 - 841. DOI: 10.1038/nature02898.
2. ↑   *Animal Planet: Prehistoric Park* [online]. Discovery Communications, 2007, [cit. 2011-12-28]. Dostupné online. (anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mei na českej Wikipédii.*
ENS Paris
**École normale supérieure** (**ENS Paris**) je jedna z najprestížnejších francúzskych vysokých škôl (*Grande école*).

Centrálny kampus sa nachádza na rue d'Ulm v 5. parížskom obvode. Ďalšie areály sa nachádzajú na Boulevard Jourdanon a na predmestí Montrouge a vo Foljuif je biologické zariadenie

Spolu tvoria neformálnu skupinu škôl École normale supérieure. Na odlíšenie od ostatných sa parížska inštitúcia často nazýva ENS-Paris alebo ENS-Ulm.

Známi študenti
--------------

* Émile Borel, francúzsky matematik
* Robert Hertz, francúzsky sociológ
* Alfred Kastler, francúzsky fyzik
* Claude Cohen-Tannoudji, francúzsky fyzik

Referencie
----------

1. ↑  Les universités françaises peinent à soigner leur réputation internationale

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **École normale supérieure (Paris)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
**Henry Norris Russell** (\* 25. október 1877, Oyster Bay, New York – † 18. február 1957, Princeton, New Jersey) bol americký astronóm, ktorý spolu s Ejnarom Hertzsprungom, vynašiel Hertzsprung-Russellov diagram (1910).

Spolu s Raymondom Duganom a Johnom Stewartom napísali v roku 1927 významnú knihu v dvoch zväzkoch *Astronómia: Revízia Youngovej astronomickej príručky* (v angl. origináli Astronomy: A Revision of Young’s Manual of Astronomy)
(Ginn & Co. Boston, 1926–27, 1938, 1945). Táto kniha sa stala štandardným astronomickým učebným textom pre dve nasledujúce desaťročia. Obsahovala dva zväzky: prvý *Slnečná sústava* a druhý *Astrofyzika a stelárna astronómia*.

Uznania
-------

### Ceny

* Zlatá medaila Kráľovskej astronomickej spoločnosti (Royal Astronomical Society – RAS) v roku 1921
* Bruceova medaila v roku 1925.

### Pomenované po ňom

* Lektorát Henryoh Norrisa Russella Americkej astronomickej spoločnosti - pomenovaný na jeho počesť.
* Russellov kráter na Mesiaci
* Russellov meteoritický kráter na Marse

Externé odkazy
--------------

### Nekrológy

* MNRAS **118** (1958) 311 (v angličtine)
* Obs **77** (1957) 67 (v angličtine)
* PASP **69** (1957) 223 (v angličtine)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Autoritné údaje: * BnF: 13756164s
* GND: 115536906
* ISNI: 0000 0001 0890 255X
* LCCN: n86866447
* VIAF: 39557624
* WorldCat: lccn-n86866447
Náboj .25 ACP
**.25 ACP** (**A**utomatic **C**olt **P**istol) je pistoľový náboj so stredovým zápalom, ktorý skonštruoval John Browning v roku 1906. Ide o najmenší vyrábaný náboj tohto typu. Je určený pre zbrane s odomknutým záverom. Sú pre neho často komorované tzv. vreckové zbrane.

Výkon
-----

Tento náboj umožňuje použitie veľmi kompaktných a ľahkých zbraní. Ale jeho dostrel a zastavovacie schopnosti sú veľmi malé, porovnateľné s nábojom .22 LR. Napriek tomu, že .22 LR má pri rovnakej dĺžke hlavne vyššiu energiu, .25 ACP je na sebaobranu vhodnejší vďaka svojej omnoho väčšej spoľahlivosti.

Úsťová rýchlosť tohto náboja so strelou o hmotnosti 3,3 g (50 gr) je približne 230 m/s.

Prebíjanie
----------

Náboj .25 ACP so zápalkou typu *boxer* môže byť prebíjaný. Vzhľadom k malým rozmerom jednotlivých komponentov je to značne zložité.

Synonymá názvu
--------------

* 25 Auto
* .25 Auto
* 6,35 mm
* 6,35 mm Browning
* 6,35x15,5mmSR

Pozri aj
--------

* Zoznam nábojov do ručných zbraní
* Zoznam nábojov do pušiek
* Typy striel
* Palná zbraň

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **.25 ACP**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 6,35 mm Browning na českej Wikipédii.*
Náboje .357 Magnum
Porovnanie niektorých druhov nábojov. .357 Magnum tretí zľava.
**.357 Magnum** je revolverový náboj vytvorený pánmi Elmerom Keithom a Phillipom Sharpeom a výrobcom zbraní Smith & Wesson. Tento náboj bol odvodený od náboja .38 Special (taktiež vyvinutý firmou Smith & Wesson). Náboj .357 Magnum bol predstavený v roku 1934 a dnes je veľmi rozšírený.

.357 Magnum bol vyvíjaný uprostred 30. rokov 20. storočia ako priama odpoveď na náboj .38 Super Automatic od firmy Colt. V tom čase bol náboj .30 Super jediným pištoľovým nábojom použiteľným pokiaľ sa niekdo kryl za automobilom alebo proti prvým nepriestrelným vestám.

Aby sa Smith & Wesson znovu stal vedúcim výrobcom zbraní v tejto oblasti, tak vyvinul náboj .357 Magnum. Ten bol vyvinutý z náboja .38 Special. Došlo k zmene množstva prachovej náplne (zvýšenie) a predĺženiu nábojnice. Dôvodom k predĺženiu nábojnice bolo to, aby nebolo možné nabiť tento nový silnejší náboj do zbraní komorovaných na náboj .38 Special. Takáto zámena by mohla byť veľmi nebezpečná pre strelca a jeho okolie a navyše by mala veľmi negatívny vplyv na životnosť zbrane.

Tento náboj je mnohými považovaný ako excelentný náboj pre sebaobranu vďaka svojím zastavovacím schopnostiam.

Výskum týkajúci sa terminálnej balistiky prevedený Marshall & Sanow ukázal vysokú pravdepodobnosť zastavení útočníka jedným výstrelom. Ale tento náboj spôsobuje veľký zdvih zbrane a spätný ráz (hlavne u zbraní s kratšou hlavňou), ktorý niektorí strelci nemusia byť schopní zvládnuť.

Výkon
-----

Výkon tohoto náboja sa rovnako ako u iných môže veľmi líšiť. Obvykle sa pohybuje medzi 700 a 800 joulami.

Synonymá názvu
--------------

* .357
* 357
* .357 mag
* .357 Remington Magnum
* .357 S&W Magnum
* .357 Mangle'em (slang)
* 9x33mmR (European designation)
* Tomi357(Slovakian Designe)

Pozri aj
--------

* Zoznam nábojov do ručných zbraní
* Zoznam nábojov do pušiek
* Typy striel
* Palná zbraň

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **.357 Magnum**