recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Chuck Norris, herec, ktorý stvárnil postavu Cordella Walkera (2006)
***Walker, texaský ranger*** alebo ***Walker, texaský jazdec*** (angl. *Walker, Texas Ranger*) je americký akčný televízny seriál nakrútený v rokoch 1993 až 2001, vysielaný spoločnosťou CBS. Titulnú rolu člena Texas Rangers Cordella Walkera stvárnil Chuck Norris. Jeho partnerom je James „Jimmy" Trivette (Clarence Gilyard Jr.), bývalým kolegom je C.D. Parker (N. Willingham).

Seriál je známy kvôli morálnym hodnotám, ktoré prezentuje. Napríklad tým, že hlavné postavy odrádzajú od užívania drog a podieľajú sa na verejnoprospešných prácach. A hlavne kvôli samotnému kultu Chucka Norrisa, neporaziteľného bojovníka proti bezpráviu. Bojové umenia sú zobrazené zreteľne ako primárny nástroj na vymáhanie práva a príležitostne ako Walkerov nástroj na oslovenie a prácu s určitou skupinou.

Externé odkazy
--------------

* *Walker, Texas Ranger* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *Walker, texaský ranger* v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Walker, Texas Ranger na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Diaľnica A2** (srb. *Državni put IA reda A2*) je budovaná diaľnica v strednom Srbsku. V roku 2020 je dokončený 120 km dlhý úsek z Belehradu do západného Pomoravia pri meste Požega. V jej trase vedie európska cesta 761 a 763.

Priebeh
-------

Diaľnica povedie z Belehradu, kde križuje obchvat mesta s diaľnicou A1 a pokračuje juhozápadným smerom v trase Obrenovac, Ub, Lajkovac, Ljig, Čačak a Požega. Úsek k hranici Čiernej Hory a Kosovu sa plánuje v budúcnosti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Diaľnica A2 (Srbsko)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Državni put IA reda A2 na srbskej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Cestná infraštruktúra v Srbsku |
| --- |
| Diaľnice | 
* 
* 
* 
* 
* 

 |  |
| Rýchlostné cesty | 
* 24

 |
| Cesty I. triedy | 
* 10
* 11
* 12
* 13
* 14
* 15
* 16
* 17
* 18
* 19
* 20
* 21
* 22
* 23
* 24
* 25
* 26
* 27
* 28
* 29
* 30
* 31
* 32
* 33
* 34
* 35
* 36
* 37
* 38
* 39
* 40
* 41
* 42
* 43
* 44
* 45

 |
Thor bojuje s Jörmungandrom (maľba *Der Kampf des Thor mit der Schlange des Midgard* od Johanna Füssliho).
**Jörmungandr**, **Jormungand**, **Jörmungand**, **Midgardsormr** (**Midgardský had**) je v severskej mytológii morský had, súrodenec vlka Fenrira a bohyne Hel. Narodil sa ako prostredný potomok obryne Angrbody a boha Lokiho. Podľa Eddy zobral Odin Lokiho deti a hada hodil ho do oceánu, ktorý obklopoval Midgard. V mori narástol do obrovských rozmerov, tak, že bol schopný obopnúť celý svet a zahryznúť do vlastného chvosta (odtiaľ pochádza aj jeho ďalšie pomenovanie **Had Sveta**).

Príbehy
-------

Jörmungandr sa stretáva s Thorom v troch príbehoch:

### Zdvíhanie mačky

Thor dostal za úlohu pokúsiť sa zdvihnúť obrovskú šedú mačku obrieho kráľa Útgarda-Lokiho. Mačka bola v skutočnosti Jörmungandr a Thor jej nedokázal zdvihnúť ani len jednu nohu. Potom mu kráľ prezradil, kto mačka v skutočnosti bola a Thor si zaumienil, že sa s hadom ešte stretne.

### Thorovo rybárčenie

Prvý súboj sa odohral pri rybačke Thora s obrom Hymirom. Ako návnadu použil Thor voliu hlavu, ktorú zavesil na silný hák. Jörmungandr sa chytil, ale keď ho už Thor vyťahoval z vody a chystal sa preraziť mu hlavu svojim kladivom, obor Hymir presekol od strachu lano udice a oslobodil hada.

### Súmrak bohov

Druhý, a zároveň posledný súboj sa odohral počas Ragnaröku, keď had vystúpil z mora a otrávil svojim dychom vzduch. Thor ho zabil, no sám však prešiel len deväť krokov a padol taktiež mŕtvy, otrávený hadím jedom.

Pramene
-------

Hlavné zdroje, ktoré nám ponúkajú informácie o hadovi sú *Prozaická Edda*, *Húsdrápa*, *Hymiskvida*, a *Völuspá*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jörmungandr**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jörmungandr na anglickej Wikipédii.*
**Syntaktická skratka** je symbol ktorý zastupuje nejakú zložitejšiu presne vymedzenú syntaktickú konštrukciu v jazyku logiky alebo teórie. Syntaktická skratka sama o sebe nie je súčastou jazyka ani abecedy, jej jedinou úlohou je sprehladniť komplikované zápisy a napomôcť tak ich zrozumiteľnosti.

Príklad z výrokovej logiky
--------------------------

Jeden z možných prístupov k výstavbe výrokovej logiky vychádza z logických spojok implikácie {\displaystyle \rightarrow } a negácie {\displaystyle \neg }. Pri tomto prístupe sa jazyk, axiomatizácia a odvodzovacie pravidlá formulujú výhradne v reči týchto dvoch symbolov. To ale neznamená, že v tejto logike nie sú latentne prítomné koncepty konjunkcie, disjunkcie alebo ekvivalencie. Tak napríklad pre výroky \varphi  a {\displaystyle \textstyle \psi } možno definovať ich konjunkciu ako syntaktickú skratku:

{\displaystyle \varphi \wedge \psi \,\Leftrightarrow \_{\!\_{\mathit {def}}}\neg (\varphi \rightarrow \neg \psi )}
a ich dizjunkciu ako syntaktickú skratku:

{\displaystyle \varphi \vee \psi \,\Leftrightarrow \_{\!\_{\mathit {def}}}\neg \varphi \rightarrow \psi .}
S pomocou týchto dvoch skratiek možno dalej definovať ekvivalenciu ako syntaktickú skratku:

{\displaystyle \varphi \leftrightarrow \psi \,\Leftrightarrow \_{\!\_{\mathit {def}}}(\varphi \rightarrow \psi )\wedge (\psi \rightarrow \varphi ).}
Napríklad taká jednoduchá, ľahko čitateľná a na prvý pohlad zrozumiteľná teoréma výrokovej logiky akou je komutativita konjunkcie

{\displaystyle (p\wedge q)\leftrightarrow (q\wedge p)}
by sa bez použitia skratiek písala

{\displaystyle \neg ((\neg (p\rightarrow \neg q)\rightarrow \neg (q\rightarrow \neg p))\rightarrow \neg (\neg (q\rightarrow \neg p)\rightarrow \neg (p\rightarrow \neg q))).}
V tomto zápise nie je vôbec vidiet myšlienku ktorú toto tvrdenie vyjadruje.

Pozri aj
--------

* Definícia
***Atómový vlak*** (ang. *Atomic Train*) je americký akčný triler z roku 1999 o neúmyselnom jadrovom výbuchu, ktorý zničí mesto Denver. Bol pôvodne vysielaný na NBC ako dvojdielna miniséria.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Spoločnosť na likvidáciu odpadov má transportovať ruskú jadrovú bombu, ale zamestnanec spoločnosti sa snaží ušetriť peniaze tým, že bombu ukryje do nákladného vlaku. Tento vlak je navyše naložený nebezpečnými chemikáliami, vrátane kovového sodíka, ktorý sa spontánne vznieti pri kontakte s vodou. Vlaku počas cesty zlyhajú brzdy a neriadene sa rúti do Denveru. John Seger (Rob Lowe), vyšetrovateľ NTSB sa dostane do vlaku, a za pomoci železničiarov sa snaží rôznymi spôsobmi vlak zastaviť. Skúša niekoľko nápadov: spojiť lokomotívu, ktorá ich nasleduje, so služobným vozňom (spojovacie zariadenie na vozni sa však poškodí); pokúsi sa aj o vykoľajenie vlaku (čo by však pri vznietení chemikálií spôsobilo katastrofu), pri ktorom sa vrtuľník tesne vyhýba stretu s vlakom; nakoniec sa pokúsi o ručnú aktiváciu bŕzd (údermi do motorového mechanizmu veľkým kľúčom). Rušňovodič lokomotívy, ktorá vlak nasleduje, nevie že vlak spomaľuje a v rýchlosti narazí do posledného vozňa, ktorý úplne zničí. Tento náraz nanešťastie uvoľní brzdy, čo zapríčiní opätovné zrýchlenie vlaku. Medzitým sa obyvatelia Denveru snažia opustiť mesto. John Seger si uvedomí, že už neexistuje spôsob ako vlak zastaviť, tak spolu s mechanikom z neho vyskakujú.

Vlak sa nakoniec vykoľají a začne horieť. V zničenej súprave prebieha hľadanie bomby a hasiči sa zároveň snažia uhasiť požiar. Nesprávne pochopenie rádiového volania posádkou vrtuľníka spôsobí, že ten vodu vyleje priamo na vrak vozňa s kovovým sodíkom. Voda po kontakte s ním spôsobí ničivú explóziu, ktorá následne zapríčiní výbuch jadrovej bomby. Výbuch spôsobí vážne škody v Denveri a vytvorí elektromagnetický impulz, ktorý zničí akúkoľvek elektroniku v širokom okolí.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Obsadenie
---------

* Rob Lowe ako John Seger
* Kristin Davis ako Megan Seger
* Esai Morales ako Noris 'Mac' MacKenzie
* John Finn ako Wally Phister
* Mena Suvari ako Grace Seger
* Edward Herrmann ako President Fellwick

Ocenenia
--------

* Víťaz Golden Reel Award (2000) za Najlepšiu úpravu zvuku - Televízna miniséria - Effects and Foley
* Nominácia Golden Reel Award (2000) za Najlepšiu úpravu zvuku - Televízna miniséria - Dialogue and ADR

Externé odkazy
--------------

* *Atómový vlak* v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Atómový vlak* na Rotten Tomatoes
* Nuclear Information and Resource Service: "NBC's 'Atomic Train" Explodes Myth of Safe Nuclear Waste Transport"
Súradnice: 48°08′13″S 17°06′34″V﻿ / ﻿48,136881°S 17,10937°V﻿ / 48.136881; 17.10937

**Au Café** je reštaurácia v Bratislave v mestskej časti Petržalka na Viedenskej ceste pri Tyršovom nábreží a Sade Janka Kráľa. Nachádza sa v budove z roku 2003, ktorá bola postavená ako voľná replika pôvodnej budovy, asanovanej v roku 1966. 

Au Café bola postavená v roku 1827, odkedy slúžila ako obchod s kávou. Neskôr k nej bola pridaná aj reštaurácia. Vyše 100 rokov Au Café fungovala ako reštaurácia a obchod s kávou. V polovici 20. storočia začala budova chátrať a upadať, čo viedlo k jej asanácii začiatkom roku 1966. Traduje sa historka, podľa ktorej budovu dali asanovať preto, lebo sa počas otváracích hodín prepadol strop. Po asanovaní budovy sa na jej mieste plánovala výstavba polyfunkčnej budovy, zo zámeru sa nakoniec upustilo. Po zmene režimu v roku 1989 sa viackrát uvažovalo o jej znovupostavení. Prvou fázou bola stavba základov pre novú budovu (s odlišnou dispozíciou oproti pôvodnej budove) v prvej polovici 90. rokov. Z dôvodu nedostatku finančných prostriedkov vtedajší majiteľ vo výstavbe nepokračoval. Až na začiatku 21. storočia odkúpil pozemok Ľubo Roman (majiteľ neďalekého Leberfingeru ), ktorý nechal budovu dostavať a otvoril v nej reštauráciu nadväzujúcu na tradíciu starého Aucafé. Budova sa nachádza na brehu rieky Dunaj, odkiaľ ponúka výhľad na historické centrum Bratislavy a na Bratislavský hrad.

Dejiny
------

* 1827 - Au Café, nový obchod s kávou bol založený na pravom brehu rieky Dunaj
* 1857 - majiteľom obchodu sa stal Roth a v roku 1871 František Pohl
* 1890 - Anton Apfel pridal ku kaviarni reštauráciu
* 1896 - Karl von Palugyay zvýšil úroveň Au Cafe na luxusnú reštauráciu
* 1919 - Otto Kolin sa stal novým majiteľom a renovoval Au Café v metropolitnom štýle
* 1927 - od 31. júla do 18. augusta prebiehajú oslavy 100. výročia postavenia a fungovania Au Café
* 1966 - dlhotrvajúci úpadok, asanácia budovy
* 2003 - 12. septembra otvorenie novopostaveného Au Café


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Bratislavský portálArchitektonický portál |
**Aktívny vozík** je občianske združenie so sídlom vo Višňovom zamerané na pomoc deťom, mládeži i dospelým so zdravotným, predovšetkým telesným postihnutím. Myšlienka pomôcť telesne postihnutým založením občianskeho združenia prišla v lete 1999 a po prípravách bol ustanovený prípravný výbor, ktorého členovia sa neskôr stali aj členmi Štatutárneho orgánu združenia.

V súčasnosti má organizácia niekoľko desiatok členov so zdravotným postihnutím aj bez postihnutia.

Ciele združenia
---------------

Cieľom združenia je združovať postihnutých ľudí, najmä tých, čo zostali na vozíkoch a pomôcť im žiť aktívnejší a plnohodnotnejší život. Združenie sa tiež zameriava na osvetu verejnosti a prekonanie bariér, ktoré existujú medzi zdravotne postihnutými ľuďmi a ostatnou verejnosťou. Cieľom združenia je aj vybudovať okruh ľudí, ktorí si budú navzájom pomáhať a radiť v každodennom živote.

Činnosti združenia
------------------

Združenie vytvorilo a prevádzkuje *Centrum pre rodiny s postihnutými deťmi* a pomáha zdravotne postihnutým osobám vyhľadávať vhodné pracovné miesta. Ďalej poskytuje pomoc postihnutým osobám s orientáciou na osoby, ktoré zostali na vozíkoch (humanitárnej, ľudskej, poradnej aj finančnej pomoci).

Združenie prevádzkuje vlastnú internetovú stránku, prostredníctvom ktorej môžu vozíčkari a ich priaznivci komunikovať, organizuje rôzne kultúrne podujatia (besedy, výlety a ďalšie spoločenské akcie rozličného charakteru) a spolupracuje s inými združeniami a nadáciami pri organizovaní a realizovaní väčších zámerových cieľov.

Externé odkazy
--------------

* Aktívny vozík v registri občianskych združení Ministerstva vnútra SR
* Oficiálna stránka združenia *Aktívny vozík*
Súradnice: 40°25′34″S 22°55′41″V﻿ / ﻿40,42611°S 22,92806°V﻿ / 40.42611; 22.92806

**Epanomi** (gr. Επανομή) je obec v Grécku, pri druhom najväčšom meste Solún v kraji Makedónia. Geograficky patrí do Chalkidiki. Žije tu 10 000 obyvateľov. Mesto je obľúbenou letnou destináciou obyvateľov regiónu Thessaloniki, nachádza sa tu pláž Potamos. Dorába sa tu víno a okolie mesta tvoria rozsiahle vinice.

História
--------

Územie je osídlené od neolitu, osídlenie tu existovalo v antike a z neskoršej antiky sa tu našli archeologické nálezy. Prvý krát je mesto spomenuté ako Panomi, v r. 1302 v byzantskom dokumente. Z byzantskej doby pochádza aj ruina kláštora za mestom, kláštor Kritsiana.

V 19. storočí sa mesto nazývalo Panomi alebo Apanomi a žili tu Gréci, ktorí spadali pod pašu z Chalkidiki. V tejto dobe boli postavené dva veľké kostoly. Miestni Gréci sa aktívne zapojili do Gréckej revolúcie proti Turkom. V roku 1906 Dimitrios Sanvos uvádza, že tu žilo 2940 Grékov.

Referencie
----------

1. ↑  Παπαδόπουλος, Στ. Ι.. *Η κατάσταση της παιδείας το 1906 στην ύπαιθρο του Κάζα Θεσσαλονίκης: (Μια ανέκδοτη έκθεση του Δημητρίου Μ. Σάρρου) (Stav vzdelávania v roku 1906 v hlavnom meste Thessaloniki)* [online]. Θεσσαλονίκη, Εταιρεία Μακεδονικών Σπουδών. Dostupné online.
Esperanto, najrozšírenejší plánový jazyk, počas svojho vývoja získal niekoľko tradičných symbolov.

Zelená hviezda
--------------

Zelená hvězda

Základným symbolom esperanta je zelená päťramenná hviezda (esper. *verda stelo*). Jej päť vrcholov predstavuje päť svetadielov (podľa tradičného ponímania), zelená farba je symbolom nádeje. V prípadoch, kedy je hviezda použitá mimo vlajky, býva niekedy dopĺňaná písmenom „E" aby sa naznačilo, že ide práve o hviezdu esperantskú. Zelená farba a symbol hviezdy sa zo začiatku používali predovšetkým na označovanie kníh napísaných v esperante – s týmto zvykom začal Louis de Beaufront.

Esperantská vlajka
------------------

Esperantská vlajka

Esperantská vlajka má zelený list s bielym karé, v ktorom je zelená pätcípa hviezda. Esperantisti používajú túto vlajku na reprezentovanie svojho jazyka. Použitie zelenej farby a päťramennej hviezdy iniciovala švédska esperantistka G. Jonson. S konečným návrhom vlajky prišli v roku 1893 C. Rjabinis a P. Deullin. Podobne ako pri hviezde zelená farba symbolizuje nádej, päť vrcholov hviezdy päť kontinentov a biele karé reprezentuje mier.

Jubilejný symbol
----------------

Jubilejní symbol

Pri príležitosti stého výročia uverejnenia esperanta v roku 1987 predstavil Svetový esperantský zväz špeciálne logo. Je tvorené dvojicou proti sebe obrátených, zaoblených písmen „E", výsledný guľový tvar pripomína zemeguľu. Nový symbol si našiel obľubu predovšetkým medzi mladými esperantistami. Niekedy býva používaný v prostredí rýchlych správ alebo sociálnych sietí v textovej podobe „ЄЭ" na vyjadrenie, že dotyčná osoba je esperantista.

Hymna
-----

Inštrumentálna verzia hymny *La Espero*
*Bližšie informácie v hlavnom článku: La Espero*
Pieseň *La Espero* je mnohými esperantistami považovaná za hymnu esperanta. Ide o báseň, ktorej text napísal Ludwik Lejzer Zamenhof (iniciátor esperanta) a hudbu zložil belgický skladateľ Félicien Menu de Ménil.

Mena
----

Stelo (množné číslo: Steloj) bola medzi rokmi 1945 a 1993 používaná medzi niektorými esperantistami ako mena.

1, 5 a 10 steloj

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Symboly esperanta**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Symboly esperanta na českej Wikipédii.*
**Munții Șureanu** (iné názvy: **Munții Șurean, Munții Șureanului, Munții Șurianu, Munții Șurian, Munții Șurianului, Munții Sebeș, Munții Sebeșului**) je pohorie v Rumunsku. Najvyšším vrchom je Vârful lui Pătru v juhovýchodnej časti pohoria.

Munții Șureanu nemajú výraznejší hlavný hrebeň, napriek tomu ho možno vysledovať v smere juhovýchod - severozápad. Od juhovýchodu sa Munţii Şureanu vejárovite vetvia v mnohých hrebeňoch, pričom od ostatných pohorí sú oddelené riekami. Na juhu od Paringu je to rieka Jiu de Est a od Retezatu riečka Strei. S týmto pohorím sú Munții Șureanu spojené sedlom Pasul Bănița, na východe od pohorí Cindrel a Lotru je to rieka Frumoasa, ktorá neskôr mení meno na Sebeș.

Geologicky je pohorie tvorené väčšinou kryštalickými bridlicami, ale na juhovýchode sú aj rozsiahle vápencové a na severovýchode pieskovcové oblasti. Munții Șureanu je veľmi zložité a komplikované pohorie, hlavný hrebeň je kľukatý a mnohokrát sa stáča rôznymi smermi. V horách je aj veľa bočných hrebeňov, z ktorých najvýznamnejšie sú od juhu: Canciu, Jigoru Mare, Răchita, Meleia a Godeanu.

Turistika a ochrana prírody
---------------------------

Pohorie nie je najväčšou turistickou destináciou v Rumunsku. Najväčším ťahákom je starobylé dácke mesto Sarmizegetusa Regia, ktoré je opravené a zapísané na prestížnom zozname UNESCO. Kúsok od neho sa nachádza rozsiahly krasový systém, kde je turisticky atraktívna jaskyňa Cioclovina, ktorá tvorí spolu s jaskyňou Ponor cez šesť kilometrov dlhý systém pretekaný podzemnou riečkou. Z krasových útvarov sa tiež často navštevuje jaskyňa Bolii.

Masív nie je príliš zastavaný horskými chatami, k dispozícii je ale veľké množstvo salašov. Na juhu pohoria v údolí potoka Jiul de Est je chata Voievodu. Mimo Šureanu leží chata Obirsia Lotrului na juhovýchode masívu. Ďalšia chata leží pri priehrade Oaşa, aj pri jazere Șureanu je horská chata. Posledná chata je v sedle Prislop na severe pohoria.

V horách sa nachádza len jedno chránené územie, a to prírodný park Grădiștea Muncelului - Cioclovina v juhozápadnej časti masívu.

Externé odkazy
--------------

* Pohorie Șureanu - sprievodca po rumunských horách, mapy (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Șureanu na českej Wikipédii.*
Toto je článok o povolaní. O časopise pozri *Zubný lekár (časopis).*
Zubný lekár (vľavo) a jeho asistent pri nasadzovaní zlatej korunky na zub pacienta
**Zubný lekár** (iné názvy: **stomatológ**, hovorovo **zubár**, nevhodne/neoficiálne **dentista**) je lekár, ktorý sa zaoberá zubným lekárstvom.

Štúdium zubného lekárstva
-------------------------

Zubné lekárstvo sa na Slovensku študuje šesť rokov na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, Lekárskej fakulte Slovenskej zdravotníckej univerzity v Bratislave, Lekárskej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach a Jesseniovej lekárskej fakulte. 

Od roku 2003 došlo k úprave študijného plánu spočívajúcej v znížení počtu hodín všeobecného lekárstva a zvýšení počtu hodín zubného lekárstva. Absolventi doktorského denného štúdia od roku 2009 získavajú akademický titul MDDr. (lat. *medicinae dentalis doctor* – doktor zubnej medicíny). Dovtedy im bol udeľovaný titul MUDr. (lat. *medicinae universae doctor* – doktor všeobecnej medicíny).

Slovenská komora zubných lekárov
--------------------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Slovenská komora zubných lekárov*
Slovenská komora zubných lekárov (SKZL) je mimovládna samosprávna nepolitická stavovská a profesná organizácia pôsobiaca na území Slovenska zriadená zákonom číslo 13/1992 Zbierky zákonov. Združuje všetkých zubných lekárov pôsobiacich na Slovensku. Vydáva mesačník *Zubný lekár*.

Dejiny
------

V minulosti bolestivé zuby vyťahovali kováči.

K vzniku zubného lekárstva ako samostatného odboru prispel francúzsky chirurg P. Fauchard. Roku 1728 vydal prvú knihu venovanú výlučne zubnému lekárstvu, v ktorej zhrnul poznatky svojich čias, metódy trhania zubov a opísal paradentózu. Veľkým zlomom v starostlivosti o chrup bolo vynájdenie zubnej vŕtačky s nožným kľukovým pohonom Angličanom Morrisnom v roku 1870. Starostlivosť o chrup sa postupne presúvala do rúk profesionálov, ktorí sa delili na dve skupiny: zubných technikov – dentistov, ktorých vyhľadávali hlavne nižšie vrstvy, a vysokoškolsky vzdelaných – zubných lekárov. Školy pre zubárov vznikali najskôr popri chirurgických klinikách a až začiatkom 20. storočia sa pričlenili k lekárskym fakultám. U nás vznikla prvá zubná klinika v roku 1919 a stomatológia sa začala študovať v 50. rokoch 20. storočia.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zubný lekár**

Externé odkazy
--------------

Slovenská komora zubných lekárov
**Fridrich Baltík** (\* 24. jún 1834, Bohunice - † 26. máj 1919, Balážske Ďarmoty) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ, cirkevný hodnostár.

Rodina
------

* otec Daniel Baltík
* matka Anna, rodená Bróziková
* manželka Ema, rodená Grossmannová

Životopis
---------

Študoval na evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici. Od roku 1852 študoval teológiu v Bratislave a vo Viedni, od 1857 v Bazileji, od 1858 v Halle. V rokoch 1853-1855 pôsobil ako učiteľ v Bohuniciach. V rokoch 1859-1870 pôsobil ako profesor gymnázia v Banskej Bystrici. V rokoch 1870-1890 bol farár vo Vrbici. Od roku 1875 zastával funkciu liptovského seniora. V rokoch 1890-1918 ako posledný zastával funkciu biskupa preddunajského dištriktu, súčasne pôsobil ako farár v Balážskych Ďarmotách. Roku 1894 sa stal členom panskej snemovne. Roku 1897 mu univerzita v Rostocku udelila čestný titul ThDr. h. c. 

V Banskej Bystrici a Liptovskom Mikuláši sa zúčastňoval na slovenských národných podujatiach. Bol členom Matice slovenskej, ktorú roku 1874 bránil. Po zvolení za biskupa však podľahol maďarizačnému tlaku, jeho politika neprospievala rozvoju cirkevného i kultúrneho života slovenských evanjelikov. 

Bol autorom cirkevných historických prác, životopisov národných a kultúrnych dejateľov, písal modlitby, kázne, duchovnú poéziu. Prekladal z nemčiny teologické a náboženské práce. Prispieval do náboženských periodík, časopisov a kalendárov.

Ocenenie
--------

* Rad železnej koruny II. triedy (1896)

Literatúra
----------

* *Biografický lexikón Slovenska*. I. zväzok (A-B) ISBN 8089023169

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1167335589
* ISNI: 0000 0000 5566 6695
* LCCN: no89001649
* NK ČR: kpwa3556
* PIM: PIM43753
* SNK: 155701
* VIAF: 48781870
* WorldCat: lccn-no89001649
Súradnice: 48°09′01″S 17°06′57″V﻿ / ﻿48,150152°S 17,115718°V﻿ / 48.150152; 17.115718

Sídlo na Mickiewiczovej 9 v Bratislave
**Vydavateľstvo Fragment** s. r. o. vzniklo v novembri 2004 ako pobočka českého nakladateľstva Fragment. Vydáva beletriu a populárno-náučnú literatúru predovšetkým pre deti a mládež, leporelá, učebnice a slovníky. Čoraz častejšie sa však v jeho produkcii objavujú aj tituly vhodné pre dospelých.

**Knižný klub Fragment** – KKF je klub určený pre žiakov, ich rodičov a učiteľov. Prostredníctvom dôverníkov (pani učiteliek a pánov učiteľov) a katalógu KKF ponúka deťom tituly z Vydavateľstva Fragment zamerané na detského zákazníka so špeciálnou zľavou platnou len pre KKF.

**Sponzorstvo a charita** – v rámci svojich PR aktivít podporuje Vydavateľstvo Fragment aj detské domovy, ústavy, školy a ďalšie inštitúcie, najčastejšie vo forme darovania kníh.

Medzi prevzaté edície, ktoré Vydavateľstvo Fragment vydáva, patrí napríklad Odkaz Dračích jazdcov od Christophera Paoliniho, knihy Eragon, Eldest, aktuálne pripravovaný tretí diel Brisingr, **Klub záhad, Chalanom vstup zakázaný** od **Thomasa Brezinu**

Pozri aj
--------

* Eragon
* Eldest
* Brisingr
* Thomas Brezina

Externé odkazy
--------------

* Stránka Vydavateľstva Fragment na Slovensku
* Stránka českého nakladateľstva FRAGMENT
Palacký na bankovke 1000 Kč
**František Palacký** (\* 14. jún 1798, Hodslavice – † 26. máj 1876, Praha) bol český historik, politik a kultúrny činiteľ, autor prvej syntézy českých národných dejín (*Dějiny národu českého v Čechách i v Moravě*), v ktorej sa prejavuje jeho osobitná koncepcia dejín: české dejiny vidí ako neustály boj českého živlu s nemeckým. Za vrchol českých dejín považuje husitstvo.

Politicky bol Palacký predstaviteľom konzervatívneho, štátoprávne orientovaného krídla českého národného hnutia (staročesi) a dospel od austroslavizmu ku značne kritickému hodnoteniu mnohonárodnostnej habsburskej monarchie. V prvom období svojej činnosti sa významne podieľal na budovaní Národného múzea v Prahe.

Je vyobrazený na českej 1000korunovej bankovke.

V roku 1918 bol novoobjavujúci sa pechotný strelecký pluk tretej divízie československých légií v Rusku pomenovaný ako pluk Františka Palackého.

Dielo
-----

* *Idea státu rakouského* (1865)

Referencie
----------

1. ↑  PRECLÍK, Vratislav. Masaryk a legie, váz. kniha, 219 str. vydalo nakladatelství Paris Karviná, Žižkova 2379 (734 01 Karviná) ve spolupráci s Masarykovým demokratickým hnutím, 2019, ISBN 978-80-87173-47-3, str.17 - 25, 33 - 45, 70 - 76, 101 - 120

Iné projekty
------------

CommonsWikicitáty
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **František Palacký**
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **František Palacký**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 16352
* BnF: 12250017j
* GND: 118789260
* ISNI: 0000 0001 0907 2324
* LCCN: n50051773
* NK ČR: jk01091537
* SNK: 159939
* VIAF: 61602031
* WorldCat: lccn-n50051773
| ShM vz.85 PRÁM-S |
| --- |
|  |
| **Základná charakteristika** |
| Posádka | 4 |
| Dĺžka | 7 470 mm |
| Šírka | 2 940 mm |
| Výška | 2 250 mm |
| Hmotnosť | 15 970 kg |
| **Pancierovanie a výzbroj** |
| Pancierovanie |  |
| Hlavná zbraň | mínomet kalibru 120 mm |
| Sekundárne zbrane | guľomet NSV kalibru 12,7 mm, zbrane posádky |
| **Pohon a pohyb** |
| Pohon |  |
| Odpruženie |  |
| Max. rýchlosť | na ceste: 63 km/h |
| Pomer výkon/hmotnosť |  |
| Dojazd | 550 km |
| Priechodnosť |  |

**ShM vz.85 PRÁM-S** je automaticky nabíjaný mínomet na predĺženom podvozku BVP-1. Vývoj samohybného mínometu ShM vz.85 PRÁM-S začal v Česko-Slovensku v roku 1980 v národným podniku Konštrukta Trenčín. Prvých 12 kusov overovacej série mínometov bolo vyrobených v roku 1990 v podniku ZŤS Dubnica nad Váhom. Výroba ďalej nepokračovala kvôli dohodám o znížení počtu konvenčných zbraní v Česko-Slovensku. Pri rozdelení Česko-Slovenska sa 12 vyrobených mínometov delilo v pomere 2:1, Armáda Českej republiky tak získala 8 mínometov. Slovenskej armáde pripadli zvyšné 4 kusy.

Samohybný mínomet vz.85 PRÁM-S sa vyznačuje veľkou mobilitou v teréne a vysokou rýchlosťou paľby. Je určený predovšetkým na elimináciu protivníkovej živej sily a ľahko pancierových vozidiel a ľahkých poľných úkrytov. Osádku samohybného mínometu tvoria 4 osoby – vodič, veliteľ, strelec, ktorý na rozkazy veliteľa vedie paľbu a nabíjač, ktorý plní dopravníky muníciou.

Pancierová korba vozidla zabezpečuje posádke ochranu pred paľbou z ľahkých pechotných zbraní a črepinami z delostreleckých granátov. Pomocnú výzbroj mínometu tvorí protilietadlový guľomet NSV kalibru 12,7 mm zo zásobou 300 nábojov, alebo protitankový raketový komplet 9K113 Konkurs, osádka vozidla môže byť ďalej vybavená ručnými raketometmi RPG-75, ručnými obrannými granátmi F-1 a samopalmi vz. 58.

Technické údaje
---------------

Bočný pohľad na mínomet
* Kaliber: 120 mm
* Posádka: 4 osoby
* Dĺžka hlavne: 1 917 mm
* Dĺžka vozidla: 7 470 mm
* Výška korby: 2 250 mm
* Výška pri námere 40°: 2 500 mm
* Šírka vozidla: 2 940 mm
* Rozchod pásov: 2 550 mm
* Max. rýchlosť: 63 km/h
* Max. rýchlosť v teréne: 28 – 33 km/h
* Max. rýchlosť pri plávaní: 7 km/h
* Celková hmotnosť: 15 970 kg
* Jazdný dosah: 550 km
* Rozsah námeru: 40 – 80°
* Rozsah odmeru: ±15°
* Maximálny dostrel: 8 036 m
* Minimálny dostrel: 504 m
* Počet rán za 1 minútu: 18 – 20
* Počet rán za 5 minút: 40
* Počet rán za 60 minút: 70
* Počet vezených mín: 80 ks

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **ShM vz.85 PRÁM-S**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku ShM vz.85 PRÁM-S na českej Wikipédii.*
Akad. soch. **František Patočka** (\* 20. jún 1927, Sečovce – † 27. september 2002, Prešov) bol slovenský sochár.

Život
-----

Narodil sa 20. júna 1927 v Sečovciach. V rokoch 1948 až 1953 absolvoval štúdium na Vysokej škole výtvarných umení v Bartislave u profesorov Jozefa Kostku a Fraňa Štefanuka. Po ukončení štúdia sa vrátil do rodného kraja. Pôsobil najmä v Prešove. Zomrel v roku 2002.

Pôsobil ako pedagóg na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove.

Tvorba
------

Venoval sa komornej tvorbe. Množstvo prác realizoval aj v architektúre zameranej k nefigurálnemu prejavu. Od polovice 60. rokov sa venuje abstraktnej tvorbe. Inšpiroval sa motívmi Zempínskej krajiny a dojmami z tohto kraja. Tie zobrazil vo svojich dielach ako sú napr. Dievča s krčahom, Rodina, Zemplínčanka a pod. Pracoval najmä s kameňom a bronzom. Vytvoril aj množstvo monumentálnych sôch a architektonických prvkov v nadživotnej veľkosti. Jeho monumenty zdobia sninskú nemocnicu, Dom kultúry v Prešove, fontánu v Trebišove, košický Hutník či centrum Humenného. Je autorom Pamätníka obetiam fašizmu z roku 1961, ktorý sa nachádza na ulici Konštantínova, pri budove geodézie v Mestskej pamiatkovej rezervácii Prešov. Pamätník bol v roku 1963 vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku.

Referencie
----------

1. ↑   *Významné osobnosti Sečoviec* [online]. secovce.sk, [cit. 2011-11-17]. Dostupné online.
2. ↑  lyv. *Patočka sa "vrátil" do rodného mesta* [online]. Michalovský Korzár, 2007-10-03, [cit. 2000-03-05]. Dostupné online.
3. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **František Patočka**

Externé odkazy
--------------

* Diela Františka Patočku v SNG

Autoritné údaje: * abART: 47830
* NK ČR: jn20000720219
* SNK: 148084
* VIAF: 84043590
* Web umenia: 7643
Rôzne zubné kefky
**Zubná kefka** je nástroj používaný so zubnou pastou na čistenie zubov. Hlavná funkcia je prevencia zubného kazu a zápalov ďasien. Oba tieto deje sú spôsobené zubným povlakom, ktorý sa odstraňuje zubnou kefkou.

História
--------

Prvého predchodcu zubnej kefky používali Sumeri, datuje sa do obdobia okolo roku 3000 pred Kr. Tieto špáradlá zo zlata používali Asýrčania, Babylončania a starí Číňania. Starí Egypťania používali ako zubnú kefku drevenú paličku na žutie. Bol to kúsok tenkej vetvičky, ktorý bol na konci rozstrapkaný. Prvý patent na výrobu zubnej kefky, takej ako poznáme dnes, zaevidovali v roku 1857 v USA. Vlákna sa najprv vyrábali zo zvieracích štetín, nylonové sa začali používať od roku 1938. Vynálezcom bola firma DuPont.

Ideálna kefka
-------------

Ideálna kefka má umelé vlákna z nylonu, ktoré sú husto osadené na veľmi krátkej pracovnej časti, nie dlhšej ako 2,5 cm. Vlákna sú mäkké alebo „super" mäkké a na konci zaoblené. Zastrihnuté sú narovno. Pracovná časť je pevne spojená s rukoväťou, nie ohybne. Vlákna nie sú ohnuté do strany, ani po dlhšom používaní. Kefka sa dá ľahko otestovať bruškom prsta. Lepšie kefky sú na dotyk jemnejšie.

Kefku treba pravidelne vymeniť za novú, typicky každé 3 mesiace.

Použitie
--------

Zubný hygienik môže v rámci pravidelnej prehliadky poučiť pacienta o správnej metóde čistenia zubov. Kefka by mala byť používaná nielen na čistenie zubov, ale aj ďasien. Kefku treba priložiť na hranicu medzi zubom a ďasnom s vláknami otočenými kolmo na plochu zubu. Následne sa vykonávajú krúživé pohyby jemným tlakom. Takýmto spôsobom sa umyje vnútorná (jazyková) aj vonkajšia
(lícna) strana zubu. Krúživými pohybmi sa umyje aj vrchná strana zubu.

Ideálne je pohybovať kefkou len od ďasien k zubom, obzvlášť pri chorých ďasnách alebo
citlivých zuboch. Z vrchnej strany len od zadných zubov k predným. Krúživé pohyby sú ale preferované väčšinou pacientov pretože sú ľahšie a rýchlejšie.

Pozri aj
--------

* zubný kaz

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **zubné kefky**

| * z
* d
* u
Zuby a zubné lekárstvo |
| --- |
| Anatómia | 
* zub
* korunka
* zub múdrosti
* chrup

 |
| Choroby | 
* zubný kameň
* zubný kaz
* zápal ďasien
* zápach z úst
* zápal ozubice
* xerostómia (suchosť úst)

 |
| Prevencia | 
* zubná niť
* zubná kefka
* zubná pasta
* zubná voda
* fluoridácia
* odstraňovač zubného povlaku

 |
| Liečba | 
* vytrhnutie
* zubná protéza
* umelý chrup
* Novocaines
* lokálna anestézia
* oklúzia

 |
| Prístroje a materiály | 
* dentálny amalgám
* zubná vŕtačka
* zubný implantát
* laboratórna technológia
* zubný mostík

 |
| Odbory | 
* regeneratívna stomatológia
* telestomatológia

 |
**František Ondro** (\* 1. január 1941, Vranie - † 1. október 1986, Banská Bystrica) bol grafik, výtvarný pedagóg.

Rodina
------

* otec František Ondro
* matka Anna rod. Líšková
* manželka Drahomíra rod. Garecová
* dcéry Júlia a Lucia

Životopis
---------

Vyštudoval na SŠUP v Bratislave, grafiku na VŠUP v Prahe, výtvarnú výchovu výchovu na FF UPJŠ v Prešove.Odborný asistent (1969-1979), vedúci Katedry výtvarnej výchovy PF v Banskej Bystrici (1983-1986). Ilustroval krajský denník Smer v Banskej Bystrici (1969-1972), výstavy v Banskej Bystrici (1972, 1975, 1976, 1980, 1983). Venoval sa voľnej a užitej grafike a monumentálno-dekoratívnej tvorbe. Autor štúdií, článkov a recenzií z oblasti teórie a kritiky súčasného výtvarného umenia. Nositeľ viacerých vyznamenaní.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 45651
* Web umenia: 7456
**Giffenov statok** je statok, po ktorom stúpa dopyt, keď jeho cena stúpa, teda inými slovami statok, ktorého cenová elasticita dopytu je kladná. Statok je Giffenovým statkom, ak je to statok veľmi inferiórny a zároveň nemá substitúty a zároveň tvorí percentuálne vysokú časť príjmu spotrebiteľa. Súvisiaci jav (dopyt po statku stúpa so stúpajúcou cenou) sa nazýva **Giffenov paradox** alebo **Giffenov efekt**. Je pomerne zriedkavý.

Napríklad majme dva statky, každý inej hodnoty, napríklad statok A (Giffenov statok) je inferiórny a naopak statok B je luxusný. Pri zvýšení ceny statku A sa stáva statok B relatívne lacnejší, čiže substitučný efekt pôsobí vyšším dopytom po statku B, ale statok A je tak podradný, že dôchodový efekt pôsobí tak silne proti substitučnému, že sa naopak zvýši spotreba statku A.

Jeden takýto príklad nastal v Írsku začiatkom 19. storočia. Zemiaky tvorili vtedy veľkú časť jedálnička chudobných ľudí; aj keď ich cena vzrástla, malo to negatívny dôchodový efekt na domácnosti. Ľudia zareagovali na svoju životnú úroveň znížením spotreby luxusných statkov a spotrebovávali viac základných potravín v podobe zemiakov. Vtedy naozaj zvýšenie ceny zemiakov viedlo k ich vyššej spotrebe.
**Zubovky** (iné názvy: **klovitovce, klovitce**; zastarano *predonohé*; lat. Scaphopoda) sú trieda schránkovcov. 

Telo zuboviek je ukryté v jednodielnej, jemne zahnutej schránke rúrovitého tvaru. Schránka je na oboch koncoch otvorená, na širšom konci z nej vystupuje noha a tentakuly mäkkýša. Tentakuly sú tenké a môže ich byť až 130. Na konci sú lyžičkovito rozšírené a vylučujú lepkavý hlien, ktorý slúži na lov
planktónnej potravy, hlavne dierkavcov. Ktenídiá nepozorujeme, dýchajú zrejme obrveným epitelom zvláštnych trubíc v blízkosti konečníka (tzv. vodné pľúca), a na dýchaní sa významne podieľa aj povrch tela. Nervová sústava je zjednodušená, párové gangliá sú 4, doplnené nepárovým abdominálnym gangliom. Oči chýbajú, vyvinutá je len párová statocysta.

Rozmnožovanie a vývin
---------------------

Sú gonochoristy s nepárovou gonádou, ktorá nemá vlastný vývod. Pohlavné bunky opúšťajú telo cez pravú metanefrídiu, k oplodneniu dochádza vo vode. Vývin je nepriamy cez zvláštnu trochofórovú larvu s bohatým obrvením. Zubovky sú starobylá reliktná morská skupina, dnes ich žije asi 150 druhov. V Stredozemnom mori je to napr. *Dentalium dentale* a *Dentalium vulgare*, sú čiastočne zahrabané v dne.

Systematika
-----------

trieda zubovky/klovitovce/klovitce (Scaphopoda):

* rad Dentaliida
* rad Gadilida

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zubovky**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Zubovky**

Zdroj
-----

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
**Teozofia** je jeden z nových (novodobých) druhotných náboženských prúdov, ktorý založila v roku 1875 Helena Blavatská (1831-1891), pôvodom Ruska, v New Yorku ako Teozofickú spoločnosť, ktorej prvým prezidentom bol americký plukovník H. St. Olcott (+1907). 

Teozofická spoločnosť sa presídlila v roku 1879 do Indie, najprv do Benáresu, potom od roku 1882 do Adyaru, predmestia Madrásu. K cieľom teozofie patrilo štúdium a porovnávanie náboženstiev s cieľom vybudovať univerzálnu etiku a rozvíjať schopnosti latentne prítomné v ľudskej duši. Učenie Teozofickej spoločnosti zahrňovalo zmes ezoterického budhizmu a hinduistickej mystiky.

Pôvodný záujem Blavatskej krúžil okolo špiritizmu a parapsychologických javov, zakladateľka sama sa vraj osvedčovala ako médium. V Indii pôvodné prvky čoskoro prekryli budhistické a hinduistické vplyvy, najmä učenie o prevteľovaní. Blavatskej nástupkyňou sa stala Angličanka Annie Besantová, ktorá prestúpila k hinduizmu. Hnutie sa začalo šíriť po Európe a Amerike. Napriek tomu, že bolo z indického strediska riadené čo možno jednotne, došlo onedlho k jeho deleniu. Najvýznamnejší bol odchod Rudolfa Steinera, neskoršieho zakladateľa antropozofie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Teozofia**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Ferosilícium** je ferozliatina - zliatina železa a kremíka. Má vysoký obsah silicidov železa, a celkový obsah kremíka nad 6 %. Reálne je obsah kremíka v rozmedzí od 10 % až do
takmer 96 %. Ferosilícium zároveň obsahuje aj malý podiel uhlíka (0,1 až 0,2 %). Jeho bod tavenia je asi 1200 °C, v lome je lesklo sivý, je magnetický a krehký. Vyrába sa v elektrických peciach.

Vlastnosti
----------

Hustota ferosilícia závisí od jeho zloženia. Pri obsahu 12 % Si je 6,8 g.cm-3, pri 18 % Si je 6,5 g.cm-3 a pri 25 % Si je 6,36 g.cm-3. Pri nižšom obsahu kremíka má ferosilícium vysokú hustotu, ale má aj vysokú tvrdosť. Pri vyššom obsahu kremíka sa znižuje hustota a magnetickosť.

Použitie
--------

Ferosilícium sa používa: 

* v oceliarstve:
	+ ako zdroj kremíku pri produkcii uhlíkových ocelí, nehrdzavejúcich ocelí a iných zliatín železa pre svoje deoxidačné vlastnosti, na prevenciu straty uhlíka z roztavenej ocele,
	+ pri výrobe zušľachťenej ocele,
	+ na výrobu tzv. *kremíkových ocelí* ktoré sa ďalej používajú pre výrobu elektrických plechov.
* v ostatných metalurgických procesoch:
	+ napríklad v metalurgii horčíku namiesto drahšieho kremíka ako redukčné činidlo.
* v baníctve resp. úprave rúd:
	+ na rozdružovanie hornín v ťažkých suspenziách. Pre tieto účely je jeho zloženie 10 - 20 % Si, najčastejšie 15 %.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
**Josef Richard Vilímek** mladší (\* 14. september 1860, Praha – † 6. november 1938, Praha) bol český tlačiar.

Život
-----

Jeho otec ho od mladosti viedol k tomu, aby sa stal tlačiarom. Toto remeslo mladého Josefa priťahovalo až sa mu oddal celou svojou dušou. Ako sedemnásťročný píše nadšené poznámky zo svojej cesty do Paríža na svetovú výstavu, kde ho očaril vystavovaný sádzací stroj. Nasledujú tlačiarske praxe v Lipsku a v Paríži. Od roku 1884 začína viesť otcovu tlačiareň. Od tejto doby začina jeho nakladateľská cesta. Aj napriek nedostatočnému školskému vzdelaniu mal dobrý prehľad o európskom nakladateľskom podnikaní. Počiatky jeho práce síce znamenajú rad edičných neúspechov, tie ho však od ďalšej nakladateľskej činnosti neodradili.

Práca
-----

V našich končinách (myslí sa bývalá Československá Republika)sa Josef R. Vilímek zapísal ako jeden z priekopníkov vydávania diel od Julesa Verna v českom jazyku. Vo Vilímkových dobách sa väčšina kníh zahraničných autorov vydávala v nemčine (na území Česka), alebo v maďarčine (na území Slovenska). Výnimkou nebol ani spomínaný autor fantastickej literatúry Jules Verne. Hlavným dôvodom pre Vilímkove vydavateľské uznanie je fakt, že sa snažil vydávať Verneho príbehy s čo najväčším množstvom originálnych ilustrácii. Konkurencia v podobe vydavatelstiev Kočího, Hyneka, či Beauforta bola viacmenej odozvou na Vilímkove pionierske počiny.

Autoritné údaje: * abART: 4087
* GND: 134187253
* ISNI: 0000 0000 6688 8955
* LCCN: nr92000567
* NK ČR: jk01142384
* VIAF: 72605110
* WorldCat: lccn-nr92000567
**WCT Johannesburg 1975** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 11. do 17. apríla 1975 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Bol súčasťou turnajov World Championship Tennis. Titul v dvojhre získal Brit Buster C. Mottram, ktorý vo finále porazil Holanďana Okkera. Titul vo štvorhre získali Američan Arthur Ashe a Holanďan Tom Okker, ktorí vo finále porazili juhoafrický pár Bob Hewitt, Frew McMillan.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na WCT Johannesburg 1975*
**Spojené kráľovstvo Buster C. Mottram** vs. Holandsko Tom Okker 6-4 6-2

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na WCT Johannesburg 1975*
**USA Arthur Ashe / Holandsko Tom Okker** vs. Južná Afrika Bob Hewitt / Južná Afrika Frew McMillan 6-3 6-2

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Tenisový portál |
**Johann Elias Schlegel** (\* 17. január 1719 Meißen – † 13. august 1749 Sorø, Dánsko) bol nemecký dramatik a literárny historik. Študoval právo v Lipsku, v roku 1743 sa stal tajomníkom svojho príbuzného, ktorý bol saským veľvyslancom v Dánsku. Potom sa stal profesorom na univerzite v Sorø, kde pôsobil celý život. Prispieval do časopisu *Bremer Beiträge*, v Dánsku vydával týždenník *Der Fremde*. Čoskoro začal písať veršované drámy, známe pre svoju dramatickú výstavbu a dobre spracované alexandríny. Patrí k nim najmä dodnes hraná tragédia *Canut* (1746), čerpajúca z dánskej histórie, a tiež veršovaná konverzačná komédia *Die StummSchönheit* (1748). Významným dielom je aj literárno historická práca *Vergleichung Shakespears und Andreas Gryphs* (1741), ktorá stojí na počiatku modernej literárnej komparatistiky.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Johann Elias Schlegel na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13476918q
* GND: 118608002
* ISNI: 0000 0001 1031 7659
* LCCN: n80136310
* NK ČR: kup19990000087647
* VIAF: 100254358
* WorldCat: lccn-n80136310
**Werner Kempf** (\* 9. marec 1886 Königsberg, Východné Prusko – † 6. január 1964 Bad Harzburg, Dolné Sasko) bol počas druhej svetovej vojny nemecký generál tankových jednotiek Wehrmachtu.

Život
-----

Narodil sa v Königsbergu. V roku 1905 vstúpil do nemeckej cisárskej armády.

Počas prvej svetovej vojny pôsobil ako dôstojník jazdectva. Po skončení vojny zostal v 20. rokoch v Reichswehre, kde zastával nižšie veliteľské funkcie a pôsobil ako pedagóg na pechotnom učilišti. V rokoch 1936 až 1937 pracoval ako armádny inšpektor motorizovaných jednotiek na Ministerstve vojny. V roku 1937 bol poverený velením 4. tankovej brigády.

K 1. augusta 1939 bol počas príprav na inváziu do Poľska menovaný do funkcie veliteľa tankovej divízie, ktorá sa pôvodne volala tanková skupina Východné Prusko. V januári 1940 prevzal velenie 6. tankovej divízie, ktorej velil až do januára 1941. Následne bol poverený velením XXXXVIII. zboru, s ktorým bojoval počas operácie Barbarossa. 5. mája 1942 bol prevelený k XXXXVIII. tankovému zboru. Tieto jednotky sa zúčastnili ťažkých bojov bitky o Stalingrad. Po sovietskom protiútoku mal tento zbor ako súčasť skupiny Hollidt tvoriť severné krídlo útoku na prstenec obkľúčenia okolo 6. armády, počas von Mansteinovej operácie Wintergewitter. V dôsledku porážky talianskych a rumunských armád na svojich krídlach však tieto jednotky iba viedli ťažké ústupové boje.

Vo februári 1943, prevzal velenie nad ustupujúcou operačnou skupinou generála Lanza, ktorá sa nachádzala v oblasti Charkova. Jednotka bola následne premenovaná na armádnu skupinu Kempf. Pod jej velenie spadal aj II. tankový zbor SS. Ten krátko predtým, navzdory Hitlerovmu priamemu rozkazu opustil Charkov aby sa vyhol obkľúčeniu. 

Ako veliteľ armádnej skupiny Kempf, sa zúčastnil jarnej ofenzívy, ktorú viedol Erich von Manstein. Po stabilizácii frontu na jar sa nemecké vojská preskupili aby 5. júla 1943 mohli začať operáciu Citadela. Jeho armádna skupina zahŕňala III. tankový zbor H. Breitha, XI. zbor E. Rausa a XLII. zbor F. Mattenklotta. Tieto jednotky mali podporiť postup na pravom krídle Hothovej 4. tankovej armády v oblasti Belgorodu. V priebehu bojov sa jeho jednotky stretli so sovietskou 5. gardovou (Žadov), 7. gardovou (Šumilov) a 57. armádou (Gagen) v zničujúcom boji sa 12. júla do bitky zapojil aj sovietsky 2. tankový zbor, ktorý prinútil vyčerpaných Nemcov zastaviť útok.

Koncom leta 1943 bola armádna skupina Kempf premenovná na 8. armádu. Čoskoro na to, ako jeho vojská ustúpili 23. augusta 1943 z Charkova, bol Werner Kempf na rozkaz Adolfa Hitlera odvolaný do zálohy. V priebehu roku 1944 bol Kempf nakrátko povolaný do činnej služby a v máji sa stal veliteľom Baltskej oblasti, už v septembri však bol opäť preradený do zálohy. 

V hodnosti generála tankových vojsk v zálohe, sa dožil konca vojny. V máji 1945 ho zajali Spojenci. Zo zajatia bol prepustený v roku 1946.

Zomrel 6. január 1964 v meste Bad Harzburg.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Werner Kempf na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené) a Werner Kempf na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Všeľudová strana** (nem. *Allerweltspartei* alebo *Volkspartei*, angl. ***catch-all-party*** alebo *big tent*) je koncept politickej strany, ktorá sa snaží osloviť čo možno najširšie spektrum voličov. Týmto typom politických strán väčšinou chýba ideové zameranie a klasickú deľbu na ľavicu a pravicu považujú za prekonanú. Zakladateľom konceptu je nemecký štátny a ústavný teoretik, významný predstaviteľ frankfurtskej školy Otto Kirchheimer, ktorý tento termín uviedol v roku 1965 vo svojej štúdii *Premena západoeurópskeho straníckeho systému*. 

Na Slovensku ustálený názov pre tento typ politických strán neexistuje. Slovné spojenie sa používa buď v nepreloženej forme ako catch-all-party alebo prekladá ako všeľudová, ľudová alebo univerzálna strana.Typickým príkladom všeľudovej strany je dnes už zaniknuté politické národno-populistické hnutie ĽS-HZDS alebo hnutie českého podnikateľa Andreja Babiša ANO 2011.

Referencie
----------

1. 1 2  ŠTEFANČÍK, Radoslav. *Uvažovanie o politike (nielen) v nemecky hovoriacom prostredí*. Vyd. 1. Trnava : Grada, SSRP. 264 s. ISBN 978-80-969043-4-1. S. 146.
2. ↑
3. ↑

| * z
* d
* u
Politické ideológie |
| --- |
| 
* Anarchizmus
* Centrizmus
* Egalitarizmus
* Environmentalizmus
* Fašizmus
* Feminizmus
* Komunizmus
* Konzervativizmus
* Kresťanská demokracia
* Liberalizmus
* Libertarianizmus
* Monarchizmus
* Nacionalizmus
* Národný socializmus
* Pacifizmus
* Sekularizmus
* Socializmus
* Sociálna demokracia

 |
| Pozri aj Politický portál |