recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Szibill** (písaná tiež ako ***Sybil***) je opereta, ktorú skomponoval Viktor Jacobi. Premiéra sa konala 27. februára 1914 v Király Színház v Budapešti. Libreto napísali Miksa Bródy a Ferenc Martos. Opereta mala obrovský úspech a stala sa najlepším a najslávnejším autorovým dielom. Už na premiére v Budapešti sa objavil anglický vydavateľ Boosey, ktorý ihneď kúpil práva pre Anglicko a USA. Žiaľ Londýnska premiéra operety bola v poslednej chvíli odvolaná, kvôli vypuknutiu 1. Svetovej vojny.

Hlavné postavy
--------------

| postava | Hlasový rozsah |
| --- | --- |
| Szibill *operná speváčka* | soprán |
| kapitán Petrov *vojenský dôstojník* |  |
| Veľkovojvoda Constantine |  |
| Veľkovojvodkyňa Anna Pavlovana |  |
| Guvernér |  |
|

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

### I. dejstvo

Dej sa odohráva v malom mestečku Tomsk, v cárskom Rusku. Do elegantného hotela je pozvaná parížska speváčka Szibill, ktorá má vystúpiť na guvernérovom večierku na ktorý je pozvaná aj významná kňažná. Do hotela príde aj Petrov, ktorý dezertoval z armády, pretože je do Szibill zaľúbený. Guvernér sa dozvie o dezercii a chce Petrova zatknúť. Szibill protestuje, a jej rozhodnosť tak pomýli guvernéra, že ju považuje za veľkovojvodkyňu. Szibill, aby Petrova zachránila, sa rozhodne zahrať kňažnú a odíde s guvernérom na večierok do jeho zámku. Čoskoro príde aj veľkovojvoda, ktorý hľadá manželku a s prekvapením sa dozvedá, že už odišla na večierok.

### II. dejstvo

Na večierku hrá Szibill v spoločnosti guvernéra úlohu veľkovojvodkyne skvele. Prichádza veľkovojvoda, ale keďže sa mu táto hra (a hlavne „nová manželka") zapáči, správa sa k nej ako k skutočnej manželke a to dokonca aj v medzi štyrmi očami. Medzitým Szibill posiela Petrova za skutočnou veľkovojvodkyňou s prosbou o pomoc, aby situáciu nevyzradila. Podarí mu sa ju presvedčiť a objaví sa na večierku v spoločnosti Petrova ako speváčka Szibill. Veľkovojvoda prestane považovať hru za zábavnú, keď vidí manželku v príliš dôvernej zábave s Petrovom. Nastane hádka a všetci štyria z večierka odchádzajú.

### III. dejstvo

V treťom dejstve sa po istých ťažkostiach podarí všetko urovnať. Veľkovojvoda sa udobrí s manželkou a Petrovovi uzná, že Szibill je skutočne skvelá žena. Pochopí jeho pohnútky, a dezerciu mu odpustí. Láska opäť zvíťazila.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Skladby
-------

*(Slovenský názov skladby je doslovný preklad z maďarského orginálu. Pri uvedení operety v slovenčine sa text obyčajne preštylizuje, takze sa texty aj názvy piesní môžu líšiť)*

* Van valami, ami roppant jó *(Je niečo, čo je skvelé)*
* Szibill levele *(Szibillin list)*
* A városba de nagy az út *(Do mesta je dlhá cesta)*
* Félre csapom a kalapom *(Svoj klobúk hodím nabok)*
* Engedelmével *(S Vaším dovolením)*
* Illúzió a szerelem *(Láska je ilúzia)*
* Ha én valahova megyek *(Keď niekam idem)*
* Volt egy hecegnő *(Bola jedna vojvodkyňa)*
* Szép, oly szép *(Pekný, taký pekný)*
* Ne legyen a férfi csüggedő *(Nech muž neklesá na mysli)*
**Robinson Crusoe** je román, ktorý napísal Daniel Defoe.

Stručný obsah
-------------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Robinson chcel byť vždy námorníkom. Jeho otec mu to nedovolil, lebo sa bál o jeho bezpečnosť. Rodičia chceli , aby bol právnikom. On ich ale neposlúchol a dostal sa na loď smerujúcu do Yarmouthu. Tá plavba sa mu stala takmer osudnou. Hanbil sa však priznať svoju chybu, preto sa nevrátil domov a znova skúšal šťastie. Po istom čase sa spriatelil s kapitánom lode a darilo sa mu. No kapitán zomrel a pri ďalšej plavbe ich zajali piráti. Robinsonovi sa podarilo spolu so zajatcom menom Kšuri po dvoch rokoch utiecť a spoločne putovali popri pobreží Afriky. Živili sa lovom a tým, čo dostali od domorodcov. Jedného dňa zbadali loď a dostali sa na ňu. Kapitán od nich odkúpil ich plť, kože a nástroje, ktoré mali so sebou. Kašuri ostal na lodi ako pomocník a Robinson sa vydal do Brazílie, kde sa z neho stal úspešný plantážnik. Ale jeho zvedavosť mu nedovolila sa trvalo usadiť; začal pomýšľať na obchod s černochmi. Počas cesty však jeho loď aj s posádkou zastihlo tornádo; zachránil sa iba on. Skončil na opustenom ostrove, ktorý neskôr nazval ostrovom Beznádeje a prežil na ňom dvadsaťosem rokov. Vybudoval si obydlie, pestoval obilniny, choval kozy a stal sa remeselníkom. Keď na ostrove pristáli kanibali, zachránil jedného chlapca, ktorému dal neskôr meno Piatok. Neskôr zachránil aj Piatkových priateľov.
  
Rozhodujúci zlom v jeho živote na ostrove bola záchrana lode, na ktorej nastala vzbura, a ktorá sa dostala k ostrovu. Získal si kapitána, ktorý mu nakoniec pomohol konečne dostať sa do civilizácie. Na ostrove nechal členov posádky, ktorých kapitán určil ako hlavných vzbúrencov. Nasledoval dobrodružný návrat do Anglicka. Keď dorazil späť do Yorku, zistil, že sa z neho stal veľmi bohatý muž. Finančne pomohol svojím sestrám a matke, spolu s Piatkom si otvorili obchod a založili rodiny. 

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Robinson Crusoe (román)**
**Antimenes** alebo **Antimenés** (starogr. *Ἀντιμένης* – *Antimenes/iný prepis Antimenés*) je v gréckej mytológii syn Heraklovca Déifonta a jeho manželky Hyrnétho, dcéry argejského kráľa Temena.

Antimenes, jeho bratia Xanthippos, Argeios a sestra Orsobia boli deťmi Déifonta a Hyrnetho, ktorí kvôli nezhodám s bratmi Hyrnetho opustili Argos a usadili sa v meste Epidauros, ležiacom na východe Argolidy. Bratia Hyrnetho mali na nich ťažké srdce preto, že ich otec Temenos favorizoval viac dcéru a jej schopného manžela, ako ich. I keď jej bratia nakoniec dosiahli svoj cieľ, ktorým bol trón v Argu, aj naďalej proti nim brojili. Keisos a jeho bratia boli totiž toho názoru, že Déifontovi najviac ublížia, ak sa im podarí Hyrnétho od neho odlúčiť. Keď neuspeli, bratia Kerynes a Falkes prišli na nápad, že ju unesú. Po únose ich potom Déifontes prenasledoval a hneď ako ich dohonil, šípom skolil Keryna, ale na Falka, ktorý držal Hyrnétho, sa neodvážil vystreliť, lebo sa bál, že schybí. Keď sa ju potom snažil dostať z jeho zovretia, Hyrnétho bratom navlačovaná, počas ich zúrivého boja na následky zranení umrela.

Déifontes a jeho deti potom jej mŕtve telo pochovali, nad hrobom jej následne dali vybudovať *héroón* a okrem iných pôct ustanovili, že z olív a z plodov iných stromov, ktoré vyrastú na tomto okrsku, nesmie nikto nič odniesť, ale všetko sa musí nechať v zemi zasvätenej Hyrnétho. Miesto, kde ju pochovali, dostalo meno *Hyrnéthion*.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 183-184.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 178.
**Antikles** alebo **Antiklés** (starogr. *Αντικλής* – *Antikles*, iný prepis: *Antiklés*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 340 pred Kr.

Antikles z Atén si na 110. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.

Záznam o olympijskom víťazstve Antikla je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Olympijské víťazstvo Antikla uvádza aj historik Diodoros Sicílsky, a to v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v antickom Grécku. V roku 340 pred Kr. napr. Timoleón porazil Kartágijcov v bitke pri rieke Krimisos na Sicílii a macedónsky kráľ Filip II. obliehal Byzantion.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2 3  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 16,77.
3. ↑  Adam Clarke, *The Bibliographical Miscellany*, str. 245
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,8,6.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
6. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.
7. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 16, 77 - 80.
8. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 22.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Antikrates** alebo **Antikratés** (starogr. *Άντικράτης* – *Antikrates*, iný prepis: *Antikratés*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 600 pred Kr.

Antikrata z Epidaurosu korunovali v Olympii na 45. hrách olivovou ratolesťou z posvätnej olivy *Darkyne krásnych vencov* (Kallistefanos) za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.

Záznam o olympijskom víťazstve Antikrata je uvedený v zozname olympijských víťazov od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 393.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,8,6.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
5. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Pri vyslaní Broadcast sú príjemcom všetky počítače v danej podsieti
**Broadcast** je v informatike správa, ktorú v počítačovej sieti prijmú všetky pripojené sieťové rozhrania. Pomocou Broadcast sa v súčasných sieťach šíria napríklad informácie o zdieľaní v sieťach Microsoft (pomocou protokolu SMB) alebo identifikácia zariadení (CDP protokol). Pokiaľ nie je sieť vhodným spôsobom rozdelená (na podsiete) alebo chránená (firewallom), môžu Broadcast spôsobiť zahltenie siete.

Typy broadcast
--------------

Hoci je princíp Broadcast stále rovnaký (jeden vysiela, všetci počujú), sú Broadcast rozdelené do niekoľkých typov, ktoré vyjadrujú špecifické podmienky ich šírenia v (pod) sieti.

### MAC broadcast

Špeciálna adresa pre poslanie všetkým zariadeniam. K adresácii rámca, ktorý má byť odoslaný ako MAC broadcast, sa používa špeciálna MAC adresa v tvare `FF:FF:FF:FF:FF:FF`. Takýto dátový rámec je prijatý všetkými sieťovými zariadeniami, ktoré sú pripojené k rovnakému segmentu siete, do ktorého patrí zdroj odchádzajúceho paketu. Taký segment ohraničuje router, ktorý lokálne broadcast ďalej neprepustí (prejde ale skrz switch aj hub).

### IP broadcast

Rozsah IP adries použitý v sieti predstavuje IP adresu siete + rozsah IP adries použiteľný pre pripojené zariadenia + IP adresu Broadcast. Príklad: V sieti 192.168.0.0/24 (maska 255.255.255.0) sa používajú tieto IP adresy:

* IP adresa siete: 192.168.0.0
* IP adresa použiteľná pre pripojené zariadenia: 192.168.0.1 – 192.168.0.254
* IP adresa Broadcast: 192.168.0.255

*Pozri aj: Maska sítě*
Odchádzajúci paket, ktorý je adresovaný na IP adresu, ktorá je na odchádzajúcom sieťovom rozhraní zhodná s Broadcast, je v Ethernetové sieti odoslaný v rámci, ktorého cieľová MAC adresa je nastavená na `FF:FF:FF:FF:FF:FF`. Takýto rámec je prijatý všetkými sieťovými kartami v danej podsieti.

### Sieťový broadcast

Sieťový broadcast je IP datagram, ktorý je odoslaný na IP adresu, ktorá je v cieľovej sieti Broadcast. Vysielajúce ani uzly, cez ktoré sieťový broadcast putuje, nemôžu zistiť, že to je broadcast, pretože v IP datagrame nie je obsiahnutá informácia o cieľovej sieti (jej číslo siete a maska siete). Preto je sieťový broadcast prepravovaný rovnako, ako akýkoľvek iný IP datagram. Až posledný router zistí, že cieľová IP adresa je zhodná s Broadcast pre daný segment siete a preto datagram odošle ako broadcast. V ethernetovej sieti to znamená odoslanie datagramu v rámci, ktorého cieľová MAC adresa je `FF:FF:FF:FF:FF:FF`.

Pozri aj
--------

* IP multicast
* Maska siete

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Broadcast na českej Wikipédii.*
**Hypotéza** (z gréc. *hypo* - pod, nižšie, znížený + *thesis* - tvrdenie) je druh domnienky; je to veta, tvrdenie, ktoré vedci formulujú vtedy, keď na danom stupni poznania nevedia vysvetliť určité skupiny javov alebo udalostí a hypotéza sa ich pokúša vysvetliť. 
Hypotéza je tvrdenie alebo systém tvrdení, o ktorom/ktorých v čase jeho/ich formulovania nemožno rozhodnúť, či je pravdivé alebo nepravdivé.
Tvorenie vedeckých hypotéz nie je náhodný akt. Poznávanie stavia pred vedcov potrebu tvoriť vždy nové hypotézy.
Overovanie hypotéz sa nazýva testovanie hypotéz.

Vedecká hypotéza musí vyhovovať nasledujúcim podmienkam:

* musí vychádzať z doterajších poznatkov
* musí byť v zhode s faktami, ktorých sa týka
* musí objasňovať väčšinu javov, ktorých sa týka, prípadne musí byť použiteľná aj na javy, ktoré v čase formulovania hypotézy nie sú známe
* musí byť vedecky overiteľná, napríklad experimentom

Aj hypotéza, ktorá sa nakoniec ukáže byť nepravdivou, môže byť významným míľnikom na ceste poznávania. Napríklad nepravdivá hypotéza éteru v konečnom dôsledku viedla k objavu Špeciálnej teórie relativity.

Hypotéza, ktorú sa niekoľkými experimentami nepodarí vyvrátiť, môže byť povýšená na teóriu.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Hypotéza**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hypotéza**

Externé odkazy
--------------

* Hypotéza na pohodovamatematika.sk
**Hyperénor** (starogr. *Ὑπερήνωρ*) je v gréckej mytológii syn Panthoa, člena poradného zboru trójskeho kráľa Priama.

Hyperénor a jeho bratia Polydamas a Euforbos zahynuli pri obrane svojej rodnej Tróje. Smrť Hyperénora opisuje epický básnik Homér v štrnástom speve Iliady, keď Achájci pomocou boha Poseidóna odrazili jasnú prevahu bojovníkov Tróje. Boj si vyžiadal mnoho mŕtvych na oboch stranách a zem sa sfarbila aj krvou Hyperénora, ktorého zasiahol oštep spartského kráľa Menelaa.

Hovoria o tom Homérove verše: „*Do slabín Menelaos potom zasiahol vládcu mužstva Hyperénora; skrz naskrz hrot pronikol vnútornosťami jeho, celé ich nárazom roztrhal a duša tou otvorenou ranou náhlivo mu odletela z tela a oči mu zastrela čierna noc smrti.."*

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Homér, *Iliada*, 17,23-25.
2. ↑  Homér, *Iliada*, 3,145 – 160.
3. ↑  Quintus, *Posthomerica* 6, 554-556.
4. ↑  Homér, *Iliada*, 17,44.
5. 1 2 3  Homér, *Iliada*, 14,516-519.
6. ↑  Aleksander Krawczuk. *Trójska vojna*. Bratislava : Obzor, 1990. ISBN 80-215-0044-1. S. 143-144.
**Matthew Joseph „Matt" Dallas** (\* 21. október 1982, Phoenix, Arizona, USA) je americký herec známy zo seriálu *Kyle XY* kde stvárnil hlavnú postavu.

Životopis
---------

Narodil sa ako najstarší zo štyroch detí. O herectvo sa začal zaujímať v dvanástich rokoch, keď ho jeho babička zobrala na predstavenie *Škaredé káčatko*.

V jeho osemnástich rokoch sa presťahoval do Los Angeles. Prvých päť rokov venoval najmä modelingu a len zvoľna prenikal do televíznej tvorby. V roku 2004 hral vo videoklipe amerického rapera Fan\_3' a v roku 2005 v klipe „Goodbye My Lover" Jamesa Blunta.

Zviditeľnil sa v roku 2006 televíznym sci-fi seriálom *Kyle XY*, v ktorom stvárnil hlavnú postavu stredoškoláka obdareného mimoriadnymi schopnosťami. Seriál zaznamenal tri série a posledná séria bola nedokončená (ukončenie v roku 2009). Bol nominovaný na Cenu Teen Choice Award 2007 v kategórii „Choice TV: Breakout" a dvakrát po sebe aj na cenu Saturn, v kategórii za najlepšieho televízneho herca (v rokoch 2007 a 2008) a magazín People ho tiež uviedol ako jedného z najsexi mužov roka 2006.

Hral ešte v niekoľkých filmoch, napríklad *Vidiecka farma*, alebo sa objavil aj v šiestich epizódach seriálu *Čarodejnice z Eastwicku*. Zahral si aj s herečkou Hilary Duffovou vo filme *Príbeh o hľadaní lásky*.

Dňa 7. januára 2013 oznámil na sociálnej sieti Twitter zasnúbenie s partnerom, ktorý je hudobník Blue Hamilton. O dva roky neskôr uzavreli manželstvo. Pred Vianocami 2015 spolu oznámili prostredníctvom videa na YouTube adopciu dvojročného syna Crowa.

Filmografia
-----------

* 2004 – Vincentov svet (TV seriál)
* 2005 – Camp Daze
* 2005 – Wannabe
* 2005 – Way of the Vampire
* 2006 – Kyle XY (TV seriál)
* 2006 – Living the Dream
* 2006 – Shugar Shank
* 2007 – The Indian
* 2008 – Vidiecka farma
* 2009 – Čarodejnice z Eastwicku (TV seriál)
* 2010 – In Between Days
* 2010 – Krutá pomsta
* 2010 – Príbeh o hľadaní lásky (TV film)
* 2011 – Hot Dudes with Kittens
* 2012 – Baby Daddy (TV seriál)
* 2012 – Wyatt Earp's Revenge
* 2012 – You, Me & The Circus
* 2012 – Zázračný dar (TV film)
* 2013 – Isolated
* 2013 – Life Tracker
* 2014 – 1%ERS
* 2014 – The Ghost of Goodnight Lane
* 2014 – Thunder Road
* 2015 – Paradox
* 2015 – Story of Bonnie and Clyde, The
* 2015 – Where Are You, Bobby Browning?
* 2016 – Phantasmagoria: The Movie

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Matt Dallas**

Externé odkazy
--------------

* Matt Dallas v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Matt Dallas v Internet Movie Database (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 160796635
* ISNI: 0000 0001 1495 1200
* LCCN: no2008186237
* VIAF: 90750086
* WorldCat: lccn-no2008186237
*Hypsipylé zachraňuje svojho otca*, miniatúra, 15.storočie, Bibliothèque nationale Francúzsko
**Hypsipylé** alebo **Hypsipyla** alebo zastarano **Hypsipyle** (starogr. Ὑψιπύλη – *Hypsipylé*, latinsky *Hypsipyle*) je v gréckej mytológii kráľovná na ostrove Lemnos, dcéra kráľa Thoanta.

Keď sa Argonauti blížili na svojej slávnej plavbe na lodi Argó za zlatým rúnom do ďalekej Kolchidy, veštec mužstvu rozprával, že na blízkom ostrove Lemnos nežije jediný muž. Ženy na ostrove nedostatočne uctievali Artemis, za to ich bohyňa potrestala tým, že nepríjemne zapáchali a preto ich muži o ne stratili záujem a obľúbili si ženy z pevniny. To vyvolalo v lemnijských ženách hnev a nenávisť k svojim mužom a ich neveru potrestali tak, že ich všetkých pobili. Jediný sa zachránil kráľ Thoas, ktorého dcéra Hypsipylé ukryla a potom pustila v loďke na more. Čoskoro však ženy spoznali, že bez mužov je život ešte ťažší. Keď sa priblížila loď s Argonautami, Hypsipylé z obavy pred trestom za vyvraždenie mužov im najprv nedovolila pristáť, ale neskôr, keď tak rozhodol ženský snem na ostrov ich prijali, nadšene ich potom obletovali a prosili ich, aby s nimi zostali dlhšie. Kráľovná Hypsipylé dokonca Iasónovi ponúkala odovzdanie moci, ale ten ponuku odmietol.

Argonauti sa na ostrove cítili až tak veľmi dobre, že takmer zabudli na cieľ svojej cesty. Nakoniec ale na naliehanie Herakla zdvihli kotvy a odplávali. Mnohí z nich vraj zanechali na ostrove potomkov. Iasón mal s Hypsipylou dvoch synov, ktorých si pri odchode zobral so sebou do Kolchidy. Ženská nadvláda na ostrove Lemnos už potom netrvala dlho, v Homérovej Iliade sa uvádza, že v čase trójskej vojny už vládol na ostrove kráľ Euénos, syn Iasóna a Hypsipyly.

Niektorí antickí autori uvádzajú, že Lemňanky predali svoju kráľovnú Hypsipylé do otroctva za to, že ako jediná zachránila život muža – svojho otca, zatiaľ čo všetky ostatné podľa dohody svojich mužov zavraždili. Hypsipylé sa dostala k nemejskému kráľovi Lykourgovi a bola opatrovateľkou jeho maličkého syna Ofelta. Keď však chlapca nechala raz na lúke bez dohľadu a obrovský had dieťa uškrtil, kráľ Lykourgos ju chcel nechať zabiť, ale tomu zabránil jeden z vojakov, ktorí tiahli do vojny Siedmi proti Tébam.

Odraz v umení
-------------

* *Hypsipylé* bola Euripidova tragédia, jej zlomky boli objavené v r. 1908
* Aischylos v tragédii *Sedmi proti Tébam* píše o jej živote v otroctve
* *Hypsipylu* znázorňuje niekoľko zachovaných antických vázových malieb väčšinou z obdobia 6.– 5. storočia pred Kr.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hypsipylé na českej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* 587 Hypsipyle
**Elektrická energia** je schopnosť elektrického poľa konať elektrickú prácu. Čím *väčšiu* energiu má elektrické pole, tým *viac* elektrickej práce môže vykonať.

Elektrickú energiu majú všetky telesá s elektrickým nábojom (elektricky nabité telesá). Najčastejšie sa elektrická energia udáva pre elektrické zdroje v podobe elektromotorického napätia.

**Spotrebovaná elektrická energia** (úbytok elektrickej energie) *ΔE* sa rovná elektrickej práci *W* vykonanej elektrickým poľom:

{\displaystyle \Delta E=-W}
Spotrebovaná elektrická energia v spotrebiči, ktorým preteká stály elektrický prúd *I* po dobu *t*, a na ktorého svorkách je stále elektrické napätie *U*, sa vypočíta:

{\displaystyle E=U.I.t}
alebo 

{\displaystyle E=P.t}, kde *P* je stály elektrický príkon spotrebiča.
Okrem základnej jednotky joule sa pre elektrickú energiu v praxi používa jednotka kilowatthodina, skratka *kWh*:

1 kWh = 3,6 MJ
Elektrická energia je jeden z druhov energie a možno ju meniť na mechanickú energiu, tepelnú energiu (Joulovo teplo), svetelnú energiu, chemickú energiu atď.
Elektrostatická sila F. (ke je Coulombova konštanta.)
**Elektrická sila** je sila, ktorou elektrické pole (a teda väčšinou teleso či častica s elektrickým nábojom, ktoré/-á toto pole vytvára) pôsobí na (iné) teleso alebo časticu s elektrickým nábojom. Teleso alebo častica s elektrickým nábojom sa dá označiť aj ako elektricky nabité teleso alebo častica. Elektrická sila je vektorová veličina.

Elektrická sila medzi dvomi nabitými telesami s opačným nábojom (+ -) je *príťažlivá*, medzi dvoma nabitými telesami s rovnakým nábojom (+ + alebo - -) je *odpudivá*.

Rozlišuje sa napr. elektrostatická sila (pozri nižšie) a elektrodynamická sila.

Elektrostatická sila
--------------------

**Elektrostatická sila** je názov elektrickej sily v tých špeciálnych prípadoch, keď sa vyššie spomínané telesá alebo častice nemenia v čase (t.j. najmä sa nepohybujú), t.j. elektrostatická sila je elektrická sila v elektrostatickom poli.

**Coulombova sila** je názov elektrostatickej sily v tých špeciálnych prípadoch, keď na seba pôsobia dva bodové náboje. Coulombova sila sa počíta pomocou tzv. Coulombovho zákona, ktorého skalárny (t.j. zjednodušený) zápis je takýto:

{\displaystyle F={\frac {\left|q\_{1}q\_{2}\right|}{4\pi \varepsilon r^{2}}}},
kde *F* je Coulombova sila (presnejšie: veľkosť Coulombovej sily), *q*1 a *q*2 sú bodové náboje telies, *r* je ich vzdialenosť, ε je permitivita prostredia.
Veľkosť Coulombovej sily teda závisí od veľkosti nábojov, vzdialenosti telies a prostredia medzi nimi.

Referencie
----------

1. ↑  elektrická sila; elektrické pole. In: Encyclopaedia Beliana 4, S. 49, 50
2. 1 2  PERRIN, Eric Jackson. *Physique Classique et Physique Quantique pour Thérapeutes et Particuliers*. [s.l.] : BoD - Books on Demand, 2020. 504 s. Dostupné online. ISBN 979-10-94871-59-1. S. 184.
3. 1 2   *Lexikon* [online]. einstein-online.info, [cit. 2021-11-30]. Dostupné online.
4. 1 2  prof. Ing. Peter Ballo, PhD. *Elektrostatické pole* [online]. kf-lin.elf.stuba.sk, [cit. 2021-11-29]. Dostupné online.
5. ↑  GRISSOM, Thomas. *The Physicist's World (The Story of Motion & the Limits to Knowledge)*. [s.l.] : Johns Hopkins University Press+ORM, 2011. 326 s. ISBN 978-1-4214-0119-5. S. 142.
6. ↑   *Ladungen & elektrisches Feld* [online]. leifiphysik.de, [cit. 2021-11-30]. Dostupné online.
7. ↑   *Einführung und Definitionen ¨Ubersicht* [online]. nanopdf.com, [cit. 2021-11-30]. Dostupné online.  2.5
8. ↑   *Coulombův zákon a elektrická síla - shrnutí* [online]. cs.khanacademy.org, [cit. 2021-11-29]. Dostupné online. (po česky)
Súradnice: 48°07′31″S 17°07′07″V﻿ / ﻿48,125386°S 17,118664°V﻿ / 48.125386; 17.118664

**Starohájska cesta** (neskôr **Starohájska ulica**) bola ulica v Petržalke od roku 1894 do roku 1975.

Cesta pôvodne spájala mesto s pravým brehom Dunaja, dnes sa tu nachádza nová sídlisková zástavba Háje. Viedla lesoparkom od Sadu Janka Kráľa až po súčasnú Starohájsku ulicu. Na pláne z roku 1894 bola ešte bez pomenovania. 

Bratislavský topografický lexikon spomína v roku 1905 strelnicu pri Rusovskom ramene Dunaja s dreveným mostom. V roku 1929 sa spomína športové ihrisko I. SC Bratislava, v roku 1930 výstavba dostihovej dráhy a ďalších budov pre TJ Sokol Bratislava, v roku 1931 stará strelnica, v roku 1932 hostinec Frimel-Auliesel, v roku 1935 dláždenie makadamom, v roku 1936 nájom mestskej štrkovej bane.

Neskôr sa tam nachádzala aj cestovná kancelária ÚV Zväzarm-Autoturist.

Pozri aj
--------

* Starohájska ulica (Bratislava)

Referencie
----------

1. ↑   *Starohájska cesta - ulica (Petržalka) - mapa Bratislava rok 1967* [online]. staremapy.sk, [cit. 2022-03-28]. Dostupné online.
2. ↑  HORVÁTH, Vladimír. *Bratislavský topografický lexikon*. 1. vyd. Bratislava : Tatran, 1990. 403 s. ISBN 80-222-0229-0. S. 270.
**Matthew Kiichi Heafy** (\* 26. január 1986, Iwakuni, Japonsko) je leader thrash metalovej skupiny Trivium.

Na gitaru hrá od svojich 12tich. V roku 2000 pôvodný spevák Richie Brown a Matt zakladajú skupinu Trivium. Po odchode Richieho sa stal Matt v tom istom roku zároveň aj spevákom tejto kapely. V roku 2002 vyhral Matt ocenenie za najlepšieho metalového gitaristu v "Orlando Metal Awards". Po zopár zmenách v kapele prišiel aj druhý gitarista - Corey Beaulieu. Tvoria skvelú dvojicu, ktorá si v každej piesni podelí sóla rovným dielom a tým jej dodajú ten pravý nádych, aký má táto kapela. Medzi Mattove vzory patrí napr. gitarista a spevák svetoznámej heavymetalovej skupiny Metallica James Hetfield. Na albumoch Trivia sa striedajú Mattov jemný melodický hlas(a la Hetfield) a drsný "rev". Napr. na albumoch Ember to Inferno a Ascendancy prevláda tento "rev", naopak pri albume The Crusade si vypočujeme jeho jemnejšiu stránku. V poradí štvrtý album Shogun strieda prvky "revu" a jemnosti bratsky. Texty skladá prevažne sám. Matt patrí určite medzi gitaristov a spevákov tohto sveta, ktorý tu majú svoje miesto aj u ďalších generácií. 

|  |
| --- |
| **Trivium** |
| Členovia |
| Matt Heafy • Corey Beaulieu • Paolo Gregoletto • Nick Augusto |
| Bývalí členovia |
| Brad Lewter • Jarred Bonaparte • Brent Young • Travis Smith |
| Diskografia |
| **Štúdiové albumy**:
*Ember to Inferno* • *Ascendancy* • *The Crusade* • *Shogun* |
| **EP**: *Trivium* |

Autoritné údaje: * GND: 135401496
* ISNI: 0000 0000 5774 9646
* NK ČR: xx0187562
* VIAF: 80160586
Pole elektrického dipólu v jeho blízkosti s vyznačenými siločiarami
**Elektrický dipól** vzniká, ak kladné a záporné náboje nie sú v priestore rovnako rozmiestnené. Najjednoduchším a typickým príkladom dipólu je dvojica opačných nábojov od seba vzdialených o malú vzdialenosť vzhľadom na vzdialenosť, v ktorej tieto náboje vytvárajú elektrické pole.

Matematický popis
-----------------

Elektrický dipól môžeme charakterizovať pomocou elektrického dipólového momentu {\displaystyle \mathbf {p} }. Elektrické pole vytvorené dipólom (vo vzdialenosti veľkej vzhľadom ku vzdialenostiam nábojov dipól vytvárajúcich) je dané vzťahom pre elektrický potenciál alebo intenzitu elektrického poľa:

{\displaystyle \varphi (\mathbf {r} )={\frac {1}{4\pi \varepsilon \_{0}}}{\frac {\mathbf {p} \cdot \mathbf {r} }{r^{3}}}}

{\displaystyle \mathbf {E} (\mathbf {r} )={\frac {1}{4\pi \varepsilon \_{0}}}\left({\frac {3(\mathbf {p} \cdot \mathbf {r} )\mathbf {r} }{r^{5}}}-{\frac {\mathbf {p} }{r^{3}}}\right)}

Vo vonkajšom elektrickom poli o elektrickej intenzite {\displaystyle \mathbf {E} \_{0}} má dipól potenciálnu energiu

{\displaystyle E\_{\mathrm {p} }=-\mathbf {p} \cdot \mathbf {E} \_{0}},

Pôsobí na neho sila

{\displaystyle \mathbf {F} =(\mathbf {p} \cdot \nabla )\mathbf {E} \_{0}}

A moment sily

{\displaystyle \mathbf {M} =\mathbf {p} \times \mathbf {E} \_{0}}.

Pozri aj
--------

* Magnetický dipól

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Elektrický dipól na českej Wikipédii.*
**Matthew Broderick** (\* 21. marec 1962, Manhattan, New York, USA je americký herec.

Detstvo a mladosť
-----------------

Broderick narodil na Manhattane ako syn dramatičky a maliara. Jeho matka bola aškenážska židovka, potomok emigrantov z Nemecka a Poľska. Jeho otec bol katolík írskeho a anglického pôvodu. Herectvo absolvoval v HB Studio.

Kariéra
-------

Broderick účinkoval v divadlách mimo Broadway a aj v divadle Broadway. Za svoje divadelné herecké výkony, obdržal dve ocenenia Tony Award. 

V roku 1986 bol obsadený do hlavnej úlohy vo filme *Voľný deň Ferrisa Buellera*. Tento film, patrí k najobľúbenejším v komédiách z 80. rokov a za svoj herecký výkon, získal nomináciu na filmové ocenenie, Zlatý glóbus. O rok neskôr, hral v dráme *Projekt X*. 

V roku 1990 si zahral po boku Marlona Branda, vo filme *Nováčik*. V roku 1996, bol obsadený do jednej z vedľajších úloh, vo filme *The Cable Guy*, kde hral po boku Jima Carreyho a Leslie Mann. Spoločne s Jeanom Renom a Mariou Pitillo si zahral vo filme *Godzilla* z roku 1998.

Súkromný život
--------------

Od roku 1997 je manželom herečky Sarah Jessicy Parker, s ktorou má tri deti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Matthew Broderick**

Externé odkazy
--------------

* Matthew Broderick v Internet Movie Database (po anglicky)
* Matthew Broderick v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Matthew Broderick na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 139471703
* GND: 13522392X
* ISNI: 0000 0001 0956 8901
* LCCN: n90694561
* NK ČR: xx0034136
* VIAF: 17413288
* WorldCat: lccn-n90694561
Elektrický bicykel
**Elektrický bicykel** alebo **Elektrobicykel** je bicykel s prídavným elektrickým pohonom. Využívanie elektropohonu šetrí ľudské sily, zvyšuje rýchlosť a dojazd.

Časti elektrobicykla
--------------------

### Motor

Najčastejšie motory využívané v elektrických bicykloch sú motory typu HUB. Sú umiestnené v stredovom náboji kolesa. Tieto motory sa delia na priame (BLDC) a s voľnobežkou (sprevodované). Taktiež existujú stredové motory, ktoré svoju hnaciu silu odovzdávajú prostredníctvom reťazového prevodu.

### Riadiaca jednotka

Riadiaca jednotka riadí elektrobicykel. Napája sa do nej motor, batéria, brzdy, ovládanie a príslušenstvo. 

Najčastejšie sa možno stretnúť s riadiacou jednotkou pre HUB motory. Pre tento typ riadiaca jednotka vytvára trojfázový DC prúd tak aby motor pracoval čo najefektívnejšie.

Napája sa na ňu batéria, ktorej silu riadiaca jednotka za pomoci ovládania prenáša do motora elektrického bicykla.

Na riadiacej jednotke a batérii záleží akú silu bude mať motor a teda celkovo elektrobicykel.

### Batéria

Batérie používané v elektrobicykloch sa rozdeľujú na olovené a lítiové. Vhodnejšie a modernejšie sú lítiové. 

Olovené batérie sa delia na:

* *SLA* - je zaplavená, zapečatená a nejde otvárať
* *GEL* - obsahuje elektrolyt vo forme gélu
* *AGM* - podobná typu GEL, elektrolyt je v priestoroch medzi sklenými vláknami

Olovené batérie majú nižšiu životnosť, trakciu a vyššiu hmotnosť oproti lítiovým batériám.

Lítiové batérie sú pre elektrobicykle v súčasnosti najvhodnejšie. Ich jediné negatívum oproti oloveným batériám je cena, preto ešte nie sú tak rozšírené. Najčastejšie používaný je typ Li-ion, no do popredia sa dostáva technológia LiFePO4.

Dôležité parametre batérie sú kapacita (Ah) a napätie (V) napr. u lítiových 36V 10Ah. Podla tohoto parametra sa dá určiť výdrž resp. dojazd elektrického bicykla.

Ovládanie elektrického bicykla má na starosti akceleračná páčka alebo rukoväť. Otočením rukoväte elektrobicykel akceleruje. Ovládať sa dá aj PAS senzorom (senzor pedálovania) - ak jazdec začne pedálovať elektrický bicykel napomáha.

Jazda a na elektrickom bicykli je veľmi pohodlná, omnoho ľahšie sa prekonávajú kopce pri ktorých rekreačný jazdec neraz zosadne z bicykla. Stupeň pomoci si jazdec ľahko reguluje a namáha sa len toľko, koľko uzná za vhodné.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Elektrický bicykel**
Uzbeci v Afganistane v roku 1841.
Uzbeci v Afganistane v súčasnosti.
**Uzbeci** (-slovenský kodifikovaný tvar) alebo zriedkavo **Uzbekovia** (po uzbecky *O‘zbek / Ўзбек*, plurál *O‘zbeklar / Ўзбеклар*) sú turkický národ čítajúci asi 23-29 miliónov ľudí, ktorí žijú v strednej Ázii. Hovoria uzbecky. Uzbecký jazyk patrí do turkickej skupiny altajskej jazykovej rodiny.

Krajiny, kde žijú Uzbeci:

* Uzbekistan 21,9 miliónov
* Afganistan 2,9 miliónov
* Tadžikistan 1,1 milióna
* Kirgizsko 740 000
* Kazachstan 371 000
* Turkménsko 260 000
* Rusko 126 000
* Čína 14 800
* Ukrajina 13 000
* Spojené kráľovstvo 521

Sú potomkovia národov, ktoré vznikli splynutím iránsky hovoriacich Sogodiancov, Chorezmiancov, Massagetov, Sakov a ďalších národov, ktorí neskôr splynuli s prichádzajúcimi turkickými kmeňmi, ktoré prichádzali do Strednej Ázie od začiatku nášho letopočtu. Tento proces sa urýchlil v 6. storočí, vytvorením turkického kaganátu.

V období štátu Karachánovcov sa ukončila etnogenéza miestneho obyvateľstva, ktoré začalo hovoriť turickým jazykom. Označenie Uzbeci sa však začalo používať až neskôr po asimilácii s kočovnými deštikipčackými Uzbekmi (Kumánmi), ktorí prišli do Strednej Ázie začiatkom 15. až v 16. storočí po páde ríše Timurovcov na čele s Šejbání Chánom.

Až do začiatku 20. storočia sa zachovali veľké rozdiely medzi pôvodným obyvateľstvom oáz, zavlažovanej poľnohospodárskej pôdy, miest a remeselníkmi na jednej strane a kočovnými pastiermi, žijúcimi v rodovom systéme na strane druhej. Súčasný uzbecký štát vznikol po rozpade ZSSR z bývalej Uzbeckej sovietskej socialistickej republiky v decembri 1991.

Referencie
----------

1. ↑   *Uzbeki, Megaenciklopedia Kirilla i Mefodia* [online]. megabook.ru. Dostupné online. (po rusky)
2. ↑  Očovský, Š. a kol. 1977, Malá zemepisná encyklopédia ZSSR. Vydavateľstvo Obzor, Bratislava, s. 740

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Uzbeci**

| * z
* d
* u
Turkické národy |
| --- |
| Historické skupiny národov, kmeňov a klanov | 
* Orchonskí Turci
	+ starí Turci, Modrí Turci
* Jenisejskí Kirgizi
* Kangari
	+ Kanglyovia
* Karluci
* Kidariti
	+ Červení Huni
* Kimakovia
* Kumáni
	+ Polovci
* Kypčakovia
* Kizilbaši
* Ogurskí Turci
	+ o.i. Protobulhari
* Avari
	+ t.j. kmene War [ Var, Uar ] a Chun
* Huni
* Chioniti
* Chazari
* Oguzskí Turci
* Turgeši
* Siung-nu
* Ša-tchuo
* Wusunovia

 |
| Súčasné národy a národnosti | 
* Altajci
	+ Ojroti
* Azerbajdžanci
* Balkari
* Baškiri
* Čulymskí Tatári
* Čuvaši
* Dolgani
* Gagauzi
* Chakasi
* Chaladži
* Chorasánski Turci
* Irackí Turkméni
* Sacha (Jakuti)
* Karačajci
* Karaimi
* Karakalpaci
* Karapapachovia †
* Kaškajovia
* Kazachovia
* Karamanliovia
* Krymčaci
* Krymskí Tatári
* Kumandinci
* Kumyci
* Kirgizi
* Nogajci
* Meschetskí Turci
* Salari
* Sýrski Turkméni
* Šorci
* Tatári
* Telengiti
* Teleuti
* Tofalari
* Turci
* Turkméni
* Tuvianci
	+ Tuvania, Tuvinci
* Ujguri
* Urumovia
* Uzbeci
* Juguri
	+ Žltí Ujguri

 |
**Westminster** je mestská štvrť patriaca k Londýnskému mestskému obvodu City of Westminster. Nachádza sa v nej Westminsterský palác kde zasadá parlament. Westminster je situovaný na juhozápad od City a 0,8 km juhozápadne od Charing Cross.

Dejiny
------

Sídlo Parlamentu Spojeného kráľovstva
Meno Westminster pôvodne označovalo územie v okolí Westminsterského opátstva a jeho západného chrámu (*West Minster*), po ktorom bolo toto územie pomenované. Je sídlom anglickej vlády po viac ako 900 rokov. Toto meno je tiež používané pre mestský obvod Westminster, zahrňujúci od roku 1965 tiež štvrte *Marylebone* a *Paddington*.

Historickým jadrom Westminsteru je pôvodný *Thorney Island* na ktorom bolo postavené Westminsterské opátstvo. Toto opátstvo sa stalo tradičným miestom korunovácie anglických panovníkov. Susedný Westminsterský palác sa stal hlavným sídlom anglických panovníkov po ovládnutí Anglicka Normanmi v roku 1066 a neskôr bol sídlom novo ustaveného parlamentu a súdneho dvora Anglicka. Napriek tomu že mali panovníci silné zázemie v Toweri, v skutočnosti v ňom nebývali. Londýn sa tak rozvíjal v dvoch centrách – ekonomické centrum v City a politické a kultúrne stredisko vo Westminsteri. Toto rozdelenie je zrejmé dodnes. 

Kráľovský dvor neskôr presídlil do iných palácov v meste a súdny dvor sa presťahoval do Kráľovského súdneho dvora, bližšie ku hraniciam City. Táto oblasť je centrom vlády aj v súčasnosti. Parlament zasadá vo Westminsterskom paláci a väčšina vládnych ministerstiev má sídlo vo Westminsteri, blízko Whitehallu. Pojem *Westminster* sa tiež často používa ako skratka pre Parlament a politickú reprezentáciu Spojeného kráľovstva všeobecne. Pre štátnu správu sa v tejto súvislosti občas používa pojem *Whitehall* – označenie miesta kde sídli. 

Pojem *Westminster* je tiež používaný v spojení *Westmisterský systém* ako označenie parlamentného systému vlády, ktorý vznikol v Spojenom kráľovstve.

Blízko Westminsterského paláca sa nachádza Westminsterská škola, jedna z najväčších anglických verejných škôl. Tri zo štyroch fakúlt Westminsterskej univerzity sa nachádzajú na území mestského obvodu Westminster, ale žiadna na území pôvodnej mestskej štvrti Westminster.

Táto oblasť je typická veľkou hustotou obyvateľstva s vysokým percentom robotníckej populácie bývajúcej v domoch vybudovaných s podporou rady mestského obvodu a bytového družstva za Westminsterským opátstvom a mimo Millbank.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Westminster na českej Wikipédii.*
Nástupište Circle a District Line.
Nástupište Jubilee Line.
**Westminster** je jednou zo staníc londýnskeho metra, ktorá sa nachádza v londýnskej mestskej časti City of Westminster. Stanicu obsluhujú tri rôzne linky. Nachádza sa v tarifnej zóne 1.

História
--------

Stanicu otvorili pod názvom „Westminster Bridge" 24. decembra 1868 ako súčasť Metropolitan District Railway (dnešná Circle a District Line). Svoj súčasný názov, „Westminter", nadobudla v roku 1907.

22. decembra 1999 bola stanica znovu otvorená po radikálnej prestavbe, ako súčasť predĺženia Jubilee Line (tzv. *Jubilee Line Extension*). Počas prestavby bola pod pôvodnou stanicou vykopaná jama o hĺbke 39 metrov, ktorá pojala výťahy, eskalátory a schody vedúce na nástupištia Jubilee Line. Najzávažnejší problém, s ktorým sa stretli inžinieri, bol ako postaviť stanicu okolo tunelov a nástupíšť Circle a District Line, na ktorých bola zachovaná bežná prevádzka. Koľajnice Circle a District Line museli byť znížené o celých 30 centimetrov, čo sa dosahovalo postupným znižovaním, vždy o niekoľko milimetrov, počas noci, keď metro nepremáva. Čo sa týka konštrukčného riešenia, je stanica najkomplikovanejšou na Jubilee Line a zároveň bola i poslednou otvorenou stanicou na predĺženej trase.

Stanicu navrhol architektonický ateliér Michael Hopkins & Partners. Ich návrh vyhral v roku 2001 cenu udeľovanú Kráľovským inštitútom britských architektov a taktiež sa dostala medzi finalistov prestížnej Stirling Prize.

Interiér stanice pozostáva z gigantických betónových pilierov, medzi ktoré sú poprepletané oceľové eskalátory a podpery. Dôvodom prítomnosti toľkých podperných prvkov je umiestnenie stanice. Tá sa nachádza priamo pod Porticullis House, v ktorom sa nachádzajú kancelárie poslancov britského parlamentu.

Okrem iného sa na stanici nachádzajú sklenené zábrany medzi nástupišťom a koľajnicami, v snahe kontrolovať cirkuláciu vzduchu na stanici a taktiež na zvýšenie bezpečnosti cestujúcich. Nástupištia sa nachádzajú v hĺbke 32 metrov, čím sa radia medzi jedny z najhlbších v sieti londýnskeho metra. Kvôli obmedzenému priestoru, nástupištia Jubilee Line sa nachádzajú nad sebou a nie vedľa seba, ako je zvykom.

Miesta záujmu
-------------

Keďže stanica sa nachádza v samom centre Londýna, v jej blízkosti sa nachádza veľké množstvo kultúrnych pamiatok a iných turistických atrakcií, medzi inými aj:

* Houses of Parliament a Big Ben
* Westminsterské opátstvo
* ulice Whitehall a Downing Street
* Cenotaph
* Churchillovo múzeum a Cabinet War Rooms

Linky
-----

Stanicu v súčasnosti obsluhujú tri linky:

* Na Circle a District Line sa nachádza medzi stanicami St. James’s Park a Embankment.
* Na Jubilee Line sa nachádza medzi stanicami Green Park a Waterloo.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Westminster (stanica metra)**

Externé odkazy
--------------

* London's Transport Museum Photographic Archive
	+ Nástupište District Line, v roku 1907.
Ivan Žabota - Portrét starca
**Ivan Žabota** (\* 15. december 1877 – † 27. december 1939) bol maliar slovinského pôvodu, pôsobiaci prevažne na Slovensku.

Životopis
---------

Študoval na reálke v Gradci a na pražskej Akadémii výtvarných umení. Neskôr sa presťahoval do Viedne, kde študoval za finančnej podpory svojich rodákov. Od roku 1915 sa zdržiaval v Budapešti, kde maľoval portréty v tamojších slovenských rodinách. Bol jedným z prvých výtvarníkov, ktorý prišli po vzniku ČSR do Bratislavy. Tu sa aktívne zúčastňoval diskusií o smerovaní slovenského výtvarného umenia. V roku 1919 bol jedným zo spoluzakladateľov Spolku slovenských umelcov. V Bratislave sa stal neodmysliteľnou súčasťou vtedajšej bohémy. Po svojom príchode si založil ateliér v budove Slovenskej banky na rohu Hurbanovho námestia a Suchého mýta. Venoval sa maľovaniu portrétov no žil v materiálnom nedostatku. V 30. rokoch sa oženil s dobre situovanou manželkou Pavlou Smolkovou, čím sa výrazne zmenilo jeho materiálne postavenie. Vzťah však nevydržal dlho a Žabota sa vrátil k svojmu bohémskemu spôsobu života pričom upadal do dlhov. Jeho smrť prišla náhle a nečakane.

Tvorba
------

Žabota sa venoval prevažne maľbe portrétov. Známe sú jeho obrazy tanečníc a detí. Bol zástancom realizmu a odporcom moderny. Tvoril v štýle salónno-meštiackehého portrétu z konca 19. storočia. Maľoval aj významné osobnosti politického a kultúrneho života. Spolu s Martinom Benkom, Jankom Alexym sa predstavili v roku 1920 na výstave Slovenského Mája. Známou sa stala jeho maľba P. O. Hviezdoslava (1921). Pre jeho portréty je charakteristická priamosť a realita videnia, no postupne v nich začal prevládať romantizujúci a idealizujúci prvok.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Slovenský biografický slovník VI T – Ž*. Martin : Matica slovenská, 1994. ISBN 80-7090-111-X. S. 483.
2. 1 2 3  VAŠŠ, Martin. *Zlatá bohéma*. Bratislava : Marenčin PT, 2018. ISBN 978-80-8114-940-5. S. 110-123.
3. ↑  KOVÁČ, Dušan a kol.. *Kronika Slovenska*. I.. vyd. Bratislava : Fortuna Libri, 1999. ISBN 8088980089. S. 114.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ivan Žabota**

Autoritné údaje: * GND: 1263030963
* SNK: 156396
* ULAN: 500709778
* VIAF: 524156565684223500005
* Web umenia: 12201
**Ménodóros** (starogr. *Μηνόδωρος* – *Ménodóros*) bol víťaz olympijských hier v zápasení a pankratiu v roku 132 pred Kr.

Ménodóros, syn *Gnaia* z Atén, zvíťazil v pankratiu a zápasení (palé) na 162. olympijských hrách v roku 132 pred Kr. Zápasenie zaviedli v Olympii na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a pankration na 33. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom v zápase bol Eurybatos zo Sparty a v pankratiu Lygdamis zo Syrakúz.

Socha Ménodóra, najlepšieho aténskeho zápasníka a pankratistu svojej doby, stála kedysi na ostrove Délos. (ostrov bol v Grécku sídlom náboženských kultov) Samotná socha sa nezachovala, ale jej mramorový podstavec (190 cm x 96 cm) archeológovia na Déle objavili. Ménodóros ju približne medzi rokmi 132 a 130 pred Kr. venoval tamojšej Apolónovej svätyni. V helénskom období bola délska Apolónova svätyňa po delfskej druhou najvýznamnejšou svätyňou tohto boha v starovekom Grécku. Na podstavci sú reliéfy 32 vencov a nad každým sú uvedené hry, kde ich získal.

Z celkového počtu ich 18 získal v pankratiu a 14 v zápase (dva z nich vyhral v súťaži dorastencov). Najvýznamnejšie z nich sú dva olympijské za viťazstvá v zápasení a pankratiu. Päť víťazných vencov získal na hrách v rodných Aténach, päť na hrách v Tébach, tri na nemejských hrách, a ostatné z iných gréckych hier. Keďže bol Korint v roku 146 pred Kr. úplne zničený Rimanmi, medzi vencami chýba isthmický. Posledné štyri vence neznázorňujú víťazné vence, ale sú vyznamenania, ktoré Ménodórovi venovali Aténčania, Roďania, Tébania a kráľ Ariarathes V. z maloázijskej Kappadokie.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 187.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
3. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. 1 2 3 4  M. I. Finley, H. W. Pleket, *The Olympic Games* str.91

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Gróf Luxemburský** (v origináli *Der Graf von Luxemburg*) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 12. novembra 1909 v Theater an der Wien. Libreto napísali Alfred Maria Willner, Robert Bodanzky a Leo Stein. Vzniklo na motívy staršej operety Bohyňa rozumu (Göttin der Vernunft) od Johanna Straussa mladšieho, dej však bol zmenený natoľko, že sa Straussovej operete takmer nepodobá. Vykazuje skôr isté podobnosti v zápletke s Veselou vdovou. Miestami možno až prehnane komediálne libreto doplnil Lehár veľmi ľubozvučnými melódiami, vďaka čomu sa opereta dočkala výrazného úspechu.

Hlavné postavy
--------------

| Postava | Hlasový rozsah | Herec počas premiéry, 12. November 1909(Dirigent: Robert Stolz ) |
| --- | --- | --- |
| **René**, Gróf Luxemburský | tenor | Otto Storm |
| **Angele Didier**, operetná speváčka | soprán | Annie von Ligeti |
| **Vojvoda Bazil Bazilovič** | tenor | Max Pallenberg |
| **Armand Brissard**, skladateľ | tenor | Bernhard Bötel |
| **Juliette Vermont** | soprán | Louise Kartousch |
| **Gróf Kokozov** | mezzosoprán |  |
| **Madame Fleury**, Angelina priteľka | mezzosoprán |  |
| **Lord Winchester** | barytón |  |
| **Lord Lancaster** | barytón |  |
|

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Obsah
-----

### I. dejstvo

Knieža Bazil Bazilovič je zaľúbený do sólistky opery, Angely. Spoločenské konvencie mu však nedovoľujú aby si knieža vzal speváčku a preto vymyslí plán: Nájde si skrachovaného grófa Reného Luxemburského, ktorý je ochotný za pol milióna si Angelu vziať napriek konvenciám a neskôr sa s ňou rozviesť. Rozvedenú „grófku" by si potom knieža Bazilovič mohol vziať bez problémov. Podmienkou je tiež, že René nesmie Angelu vidieť. Preto prebehne svadobný obrad tak, že ženích a nevesta sú oddelení paravánom.

### II. dejstvo

O tri mesiace neskôr sa Angela a René náhodne stretávajú a zaľúbia sa do seba. René sa dozvie, že je vlastne Angeliným manželom. Bazilovič sa síce snaží stále získať Angelu, ale už je neskoro ...

### III. dejstvo

Dej sa odohráva v hoteli Grand v Paríži, kde sa Bazilovič stretáva s grófkou Kokozovou, svojou starou láskou a nevestou. Dejstvo plné komediálnych prvkov sa nakoniec končí tak, že Angela a René môžu byť definitívne svoji a grófka Kokozová si získa Baziloviča.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Skladby
-------

* Sie geht links, er geht rechts - duet (Rene, Angela)
* Wir bummeln durch Leben
* Bist du's lachendes Glück
* Lieber Freund, man Greift nicht nach den Sternen
* Mädel klein, Mädel fein
* Polkatänzer