Prof. **Vladimír Brožík** DrSc. (\* 3. december 1930, Přešín – † 9. júl 2008, Myjava) bol slovenský filozof, axiológ, estetik a vysokoškolský pedagóg.

Životopis
---------

Narodil sa v západných Čechách, na lesnej samote v katastrálnom území obce Přešín, neďaleko mestečka Blovice (okres Plzeň-juh, Plzenský kraj). Predkovia z otcovej strany boli z okolia Plzne, z matkinej strany z Chodska. Otca poznal iba krátko, matka mu zomrela keď mal 8 rokov. Vychovávala ho babička, neskôr známa kustódka na Kozinovom statku v Újězdě u Domažlic. Meštiansku školu navštevoval v Bloviciach. Stredné vzdelanie získal na Obchodnej akadémii v Plzni a (po presťahovaní sa s babičkou do Štěchovíc) na Československej obchodnej akadémii v Prahe. 

Po maturite v roku 1949 ho prijali na Fakultu spoločenských vied VŠPHV v Prahe. Absolvoval diplomovou prácou o Jozefovi Václavovi Sládkovi. Stal sa asistentom a neskôr vedeckým ašpirantom na FFUK v Prahe. Keďže na Slovensku v tej dobe nebol dostatok vysokoškolsky vzdelaných ľudí, dostal ponuku pracovať na VŠMU v Bratislave, kde prednášal filozofiu a estetiku. V tej dobe sa na Slovensku aj oženil a natrvalo usadil. V roku 1961 získal vedeckú hodnosť CSc. a v roku 1964 habilitoval. V rokoch 1961 – 1966 bol prodekanom Divadelnej fakulty a v rokoch 1966 – 1969 prorektorom VŠMU v Bratislave. V roku 1969 prestúpil na Katedru filozofie FFUK v Bratislave. Prednášal axiológiu a bádateľsky sa venoval najmä problematike estetických a umeleckých hodnôt. V rokoch 197 – 1972 bol prodekanom FFUK, neskôr, v rokoch 1972 – 1975 prorektorom UK pre vedu a výskum. V roku 1979 obhájil vedecký titul DrSc. O tri roky neskôr získal riadnu profesúru na Katedre estetiky a vied o umení FFUK, ktorú spolu s Doc. Eugenom Šimunkom spoluzakladal a v rokoch 1975 – 1985 viedol. Potom sa stal riaditeľom Literárnovedného ústavu SAV. Na tomto poste pôsobil až do politického prevratu v roku 1989, keď na riaditeľskú funkciu abdikoval a zostávajúci rok do dôchodku si odslúžil ako radový vedecký pracovník. 

Po náročnej operácii srdca (4-násobný bypass) sa natrvalo utiahol do myjavských kopaníc, kde v lete roku 2008 zomrel. Pochovaný je v Slávičom údolí v Bratislave. Jeho vedecká erudícia a pedagogická skúsenosť sa ešte naposledy zúročila na pôde Katedry etiky a katechetiky FF UKF v Nitre, kde na sklonku života prednášal axiológiu a v rámci nej aplikovanú vedeckú disciplínu hodnotové orientácie.

### Charakteristika

Prof. Vladimír Brožík DrSc. sa od marxizmu cez axiológiu prepracoval až k filozofii ľudskej činnosti. Jeho hlavnou a celoživotnou vedeckou inšpiráciou bolo dielo zakladateľa slovenskej axiológie Mariana Várossa.  Vychoval dve generácie hercov, umeleckých pracovníkov, estetikov a pedagógov. Jedným z jeho žiakov bol aj básnik Dano Hevier.

Bibliografia
------------

* 1966 – *Človek a krásno*
* 1969 – *Hodnoty, normy a projekty sveta*
* 1973 – *Záhady dejín*
* 1976 – *Marxistická teória hodnotenia*
* 1978 – *O užitočnosti krásy*
* 1983 – *Budúcnosť umenia*
* 1985 – *Hodnoty a významy*
* 1987 – *Vo vesmíre žijú ľudia*
* 1987 – *Estetika všedného dňa*
* 1988 – *Umenie v kultúrnom dianí spoločnosti*
* 1988 – *Dialektika umeleckej kultúry* (spolu s J. Tazberíkom)
* 1997 – *O hodnotách a ľuďoch*
* 2000 –  *Hodnotové orientácie*

Pozri aj
--------

* Estetika na Slovensku

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0003 7894 9462
* LCCN: n83182048
* NK ČR: mzk2002113261
* VIAF: 257158666
* WorldCat: lccn-n83182048