**Autofóbia**, tiež nazývaná **monofóbia**, **izolofóbia** alebo **eremofóbia**, je špecifická fóbia z izolácie; chorobný strach z egoizmu alebo strach zo samoty. Tí, ktorí majú tento stav, nemusia byť fyzicky sami, ale len veriť, že sú ignorovaní alebo nemilovaní. Na rozdiel od toho, čo by sa dalo vyvodiť z doslovného prečítania výrazu, *autofóbia* neopisuje „strach zo seba samého" a nie je to ani strach z áut. Typicky sa vyvíja z iných úzkostných porúch a je s nimi spojená.

Autofóbia môže byť spojená alebo sprevádzaná inými fóbiami, ako je agorafóbia, a vo všeobecnosti sa považuje za súčasť agorafóbneho zhluku, čo znamená, že má mnoho rovnakých charakteristík ako určité úzkostné poruchy a poruchy hyperventilácie. Hlavným problémom ľudí s fóbiami v agorafóbnom klastri je ich schopnosť získať pomoc v prípade núdze. To ich často núti vyjsť na verejnosť, byť chytení v dave, byť sami alebo uviaznuť.

Autofóbiu nemožno zamieňať s agorafóbiou (strach byť na verejnosti alebo byť chytený v dave), sebanenávisťou alebo sociálnou úzkosťou, hoci s nimi môže úzko súvisieť. Ide o výraznú fóbiu, ktorá má tendenciu byť sprevádzaná ďalšími úzkostnými poruchami a fóbiami.

Príznaky a symptómy
-------------------

Príznaky autofóbie sa líšia v závislosti od prípadu. Existujú však niektoré príznaky, ktoré má mnoho ľudí s týmto ochorením. Intenzívne množstvo obáv a úzkosti, keď ste sami alebo premýšľate o situáciách, v ktorých by ste boli v ústraní, je jedným z najčastejších náznakov toho, že človek je autofóbny. Ľudia s touto poruchou tiež bežne veria, že vždy, keď zostanú sami, čaká na ne hroziaca katastrofa. Z tohto dôvodu zachádzajú autofóbovia extrémne ďaleko, aby sa vyhli izolácii. Ľudia s týmto ochorením však často nepotrebujú byť vo *fyzickej* izolácii, aby sa cítili opustení. Autofóbovia sa často nachádzajú v preplnenej oblasti alebo skupine ľudí a cítia sa, akoby boli úplne izolovaní.

Existuje tiež určitá súvislosť s autofóbiou diagnostikovanou u ľudí, ktorí majú tiež hraničné poruchy osobnosti.

Nižšie je uvedený zoznam ďalších príznakov, ktoré sú niekedy spojené s autofóbiou:

* Mentálne symptómy:
	+ Strach z mdloby
	+ Neschopnosť sústrediť sa na čokoľvek iné ako na chorobu
	+ Strach zo straty mysle
	+ Neschopnosť jasne myslieť
* Emocionálne symptómy:
	+ Stres z nadchádzajúcich období a miest, kde môžete byť sami
	+ Strach zo samoty
* Fyzické príznaky:
	+ Točenie hlavy, závraty
	+ Potenie
	+ Trasenie
	+ Nevoľnosť
	+ Návaly chladu a tepla
	+ Necitlivosť alebo mravčenie
	+ Suché ústa
	+ Zvýšená srdcová frekvencia
	+ Nehýbe sa, keď je izolovaný
	+ Trasenie rúk a nôh

Pozadie
-------

Autofóbia môže byť odvodená zo sociálnej úzkosti. Keď sú ľudia s touto fóbiou ponechaní sami, často zažijú záchvaty paniky, čo je bežná reakcia u ľudí so sociálnou úzkosťou. Táto choroba môže prameniť aj z depresie, pretože keď sa ľudia stanú vážne autofóbnymi, začnú považovať určité úlohy a činnosti za takmer nemožné. To sa zvyčajne vyskytuje, keď autofóbovia čelia možnosti ísť na verejné miesto, kde je veľa ľudí, alebo jednoducho na miesto, ktoré je im nepríjemné alebo neznáme. Táto fóbia môže tiež úzko súvisieť s agorafóbiou, čo vedie k zníženej sebadôvere a neistote ich schopnosti dokončiť niektoré činnosti, ktoré je potrebné vykonať samostatne. Ľudia s touto fóbiou majú tendenciu predstavovať si najhorší možný scenár. Napríklad môžu dostať záchvat paniky a potom si myslieť, že na túto udalosť zomrú.

Ďalšou skúsenosťou, o ktorej sa lekári domnievajú, že vedie jednotlivcov k rozvoju tejto fóbie, sú opustené deti, zvyčajne ich rodičmi, keď sú veľmi malé. To najprv spôsobí traumu z detstva, ktorá ich potom ovplyvní, keď vyrastú. To sa zmení na autofóbiu, pretože sa teraz obávajú, že všetci dôležití ľudia v ich živote ich opustia. Preto môže táto konkrétna fóbia pochádzať zo správania a skúseností, ktoré títo ľudia mali, keď vyrastali. Avšak opustenie nevyhnutne neznamená byť fyzicky sám, to zahŕňa aj finančnú alebo emocionálnu izoláciu. Drastické zážitky, ktoré menia život, spôsobujú najmä väčšiu traumu, ktorá túto fóbiu zhoršuje. Ľudia, ktorí majú veľmi vysokú úzkosť a v tomto prípade sú viac „napätí", sú náchylnejší na túto fóbiu.

Hoci sa táto fóbia často rozvíja v mladom veku, môže sa vyvinúť aj neskôr v živote. U jednotlivcov sa tento strach niekedy rozvinie smrťou milovanej osoby alebo ukončením dôležitého vzťahu. Autofóbiu možno opísať aj ako strach byť bez konkrétnej osoby. Tragické udalosti v živote človeka môžu vytvoriť tento strach z toho, že bude bez jednej konkrétnej osoby, ale často to nakoniec prerastie do strachu zo všeobecnej izolácie.

Diagnóza
--------

### Definície

Autofóbia úzko súvisí s monofóbiou, izolofóbiou a eremofóbiou. V definícii sa však mierne líši. Podľa Merriam-Webster Medical Dictionary je eremofóbia chorobný strach z izolácie. Oproti tomu *The Practitioner's Medical Dictionary* definuje autofóbiu ako chorobný strach zo samoty alebo zo seba samého.

Liečba
------

Autofóbia je forma úzkosti, ktorá môže u malého až extrémneho pocitu nebezpečenstva alebo strachu spôsobiť, keď je sám. Neexistuje špecifická liečba na vyliečenie autofóbie, pretože ovplyvňuje každého človeka inak. Väčšina ľudí s týmto stavom je liečená psychoterapiou, pri ktorej sa čas, keď sú sami, pomaly zvyšuje. V súčasnosti neexistujú žiadne presvedčivé štúdie, ktoré by podporovali akékoľvek lieky používané na liečbu. Ak je úzkosť príliš intenzívna, použili sa lieky na pomoc pacientovi v pokračovaní terapie.

Nie je nezvyčajné, že si postihnutí ľudia neuvedomujú, že majú túto úzkosť a zavrhli myšlienku vyhľadania pomoci. Podobne ako zneužívanie návykových látok, aj autofóbia je duševná a fyzická a vyžaduje si pomoc lekára. Lieky možno použiť na stabilizáciu symptómov a inhibíciu ďalšieho zneužívania návykových látok. Skupinová a individuálna terapia sa používa na zmiernenie symptómov a liečbu fóbie.

V miernych prípadoch autofóbie môže byť liečba niekedy veľmi jednoduchá. Terapeuti odporúčajú mnoho rôznych prostriedkov, aby sa pacienti cítili, akoby neboli sami, aj keď je to tak, ako napríklad počúvanie hudby, keď si sám robíte pochôdzky, alebo zapnutie televízie, keď ste doma, aj keď je to len kvôli hluku v pozadí. Používanie hluku na prerušenie ticha izolovaných situácií môže byť často veľkou pomocou pre ľudí s autofóbiou.

Je však dôležité si uvedomiť, že to, že sa človek môže občas cítiť sám, neznamená, že má autofóbiu. Väčšina ľudí sa občas cíti sama a odlúčená; nejde o nezvyčajný jav. Až keď strach zo samoty začne prerušovať spôsob, akým človek žije svoj každodenný život, myšlienka byť autofóbna sa stáva možnosťou.

Výskum
------

V článku s názvom „Psychogénna hyperventilácia a úzkosti zo smrti" od Herberta R. Lazarusa, MD, a Johna J. Kostana, Jr. MSW, bola autofóbia alebo monofóbia označovaná ako veľmi úzko súvisiaca s úzkosťou zo smrti alebo s pocitom blížiacej sa záhuby. Pacient sa môže kvôli autofóbii tak silno báť, že môže hyperventilovať a mať pocit, že kvôli nej zomrie. Poznamenáva sa tiež, že pacienti s hyperventiláciou a úzkosťou zo smrti sa môžu tiež vyvinúť alebo mať autofóbiu, pretože sa tak obávajú úmrtia, vážneho zranenia alebo sa inak ocitnú v hroznej situácii, že sa smrteľne obávajú, že budú sami. Bez toho, aby im niekto pomohol v prípade potreby, sa môže objaviť úzkosť vyvolaná autofóbiou spolu s inými úzkosťami alebo fóbiami zahrnutými v agorafóbnom zhluku.

Kultúrne referencie
-------------------

Na Tapastic bol napísaný komiks s názvom *Autophobia*, v ktorom chlapec s neistým rodinným životom prechádza strednou školou.

V júli 2018 vydal kanadský hudobník deadmau5 pieseň s názvom „Monophobia", v ktorej sú vokály od Roba Swirea, pričom text vágne odkazuje na tento stav.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Autophobia na anglickej Wikipédii.*