recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jaroslav Ježek** (\* 26. január 1923, Podlesí – † 23. júl 2002, Karlovy Vary) bol popredný český priemyselný dizajnér. Bol autorom mnohých úspešných tvarov keramiky, ako boli Tamara, Alica, Angelika, Louisa, Jubilant a mnoho ďalších. V tejto umeleckej oblasti bol v Česko-Slovensku najproduktívnejším autorom.

Životopis
---------

Moka servis *Elka*, 1957
Figurálne plastiky *Klisnička a Hřebečci*, 1958
Narodil sa v Podlesí pri Příbrami. V rokoch 1945 – 1949 študoval výtvarnú výchovu na Pedagogickejj fakulte Karlovej univerzity u profesorov Cyrila Boudu a Karla Lidického. V období 1949 – 1955 pôsobil v továrni na porcelán Thun v Klášterci nad Ohří, kde bol jeho učiteľom kadaňský výtvarník Karel Havlíček.

Od 50. rokov sa postupne presadzoval ako popredný český výtvarník v oblasti figurálneho a úžitkového porcelánu. Najvýznamnejšie boli jeho práce pre podnik Karlovarský porcelán n. p. a jeho Vývojový závod v Lesove.

Je jedným zo zakladateľov tzv. bruselského štýlu na prelome päťdesiaty a šesťdesiatych rokov minulého storočia. Za svoj život vytvoril 39 kompletných porcelánových súprav a viac, než stovku návrhov drobných plastík. Štyri samostatné výstavy mu usporiadala Galérie umenia v Karlových Varoch v rokoch 1968, 1979, 1983 a 1998.

Referencie
----------

1. 1 2  Glassrevue – Odišiel dizajnér Jaroslav Ježek dostupné online
2. ↑  CHLÁDEK, Jiří; NOVÁ, Ilona. *Porcelán kolem nás*. [s.l.] : SNTL, 1991. ISBN 80-03-00540-X. (česky)
3. ↑  O autorovi na Prague Art & Design dostupné online

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jaroslav Ježek (dizajnér)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jaroslav Ježek (designér) na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 9302
* NK ČR: jn20000710088
* VIAF: 84039231
KTM-8 v Tomsku
**KTM-8** (podľa unifikovaného označenia **71-608**) je typ sovietskej a ruskej električky, navrhnutej a vyrobenej spoločnosťou UKVZ. Ich prvé exempláre sa objavili v roku 1988; išlo o nástupcu veľmi rozšíreného typu KTM-5. Tento typ však sa už masovej výroby nedočkal, vzhľadom na rozpad Sovietskeho zväzu a následnej ekonomickej kríze. Napriek tomu sa električiek KTM-8 vyrobilo viac ako 1500 ks.

Ide o električkový vozeň vychádzajúci z klasickej koncepcie svojho predchodcu. Je dlhý 15,25 m a má vysokú podlahu. Prázdny váži necelých 20 ton. Električky vyrábané v niekoľkých modifikáciách. Výroba vo verzii KTM-8 síce bola ukončená v roku 1994, verzia KTM-8M sa však vyrábala do roku 2007.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **KTM-8**

Externé odkazy
--------------

* Článok o KTM-8M Archivované 2008-05-10 na Wayback Machine
* Článok KTM-8: Medzi minulým a budúcím Archivované 2005-11-15 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku KTM-8 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Električky UKVZ |
| --- |
| Sériovo vyrábané | 
* KTM-1
* KTM-2
* KTM-5 (71-605)
* KTM-8 (71-608)
* KTM-19 (71-619)
* KTM-23 (71-623)
* KTM-31 (71-631)

 |  |
| Prototypy a experimenty | 
* KTM-3
* KTM-6 (71-606)
* KTM-16 (71-616)
* KTM-21 (71-621)
* KTM-24 (71-624)
* KTM-25 (71-625)
* KTM-30 (71-630)

 |
Súradnice: 48°11′34″S 17°10′47″V﻿ / ﻿48,192776°S 17,179742°V﻿ / 48.192776; 17.179742

Kalné jazero
**Kalné jazero** alebo **Jazero Kalná** je umelé jazero v Bratislave, ktoré vzniklo okolo roku 1967 pri výstavbe nového depa. Jeho účelom bol odvod spodnej vody počas stavebných prác. Má spodné štrkové vrstvy, no svoj názov dostalo od kalnej vody, ktorá sa v jazere nachádzala. Príčinou jej znečistenia boli záhrady v okolí a odpad zo železnice.

Začiatkom 70. rokov 20. storočia sa postupne rozširovalo, prebagrovávalo a neskôr ho spravoval Bratislavský rybársky zväz, ktorý jazero zarybnil. Používalo sa aj na kúpanie.

Zdroje
------

1. ↑   *Názvy vodných nádrží* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky, rev. 2017-10-11, [cit. 2019-09-27]. Dostupné online.

* Rendez XIII. - Kalná[nefunkčný odkaz]

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kalné jazero**
Súradnice: 49°03′36″S 20°55′43″V﻿ / ﻿49,06°S 20,9286111°V﻿ / 49.06; 20.9286111

**Kamenná Baba** je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Lipovce v okrese Prešov v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1964 na rozlohe 127,5900 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Je to chránené územie európskeho významu, nachádzajúce sa v katastri obce Lipovce, okres Prešov. Má rozlohu asi 340 hektárov a nachádza sa v nadmorskej výške 545 až 995 metrov.

Predmetom ochrany je: *NPR predstavuje geomorfologicky a botanicky vzácne územie s výskytom prealpínskych a dealpínskych druhov rastlín. Má aj krajinársko-estetický význam ako objekt turistického ruchu. Klasické ukážky krasu, výskyt vtáčieho druhu murárik červenokrídly.*

Chránené sú napr. biotopy ako lužné vŕbovo-topoľové a jelšové lesy, karbonátové skalné steny a svahy, nesprístupnené jaskynné útvary, ale aj rys ostrovid, vlk dravý, uchaňa čierna a netopiere (veľkouchý, obyčajný, brvitý, ostrouchý)

Lačnovský kaňon
---------------

Patrí do chráneného územia Kamenná baba. Lačnovský kaňon je národná prírodná rezervácia s 5. stupňom ochrany prírody. Kaňonom preteká Lačnovský potok, ktorý vyhĺbil kaňonovitú roklinu. V koryte potoka sa rokmi vytvorila sústava vodopádov nazvaná Prahy. Nápadné sú aj skalná útvary: Mojžišov stĺp (vysoký asi 60 metrov), skalná brána Vrátnica, či Kamenná baba.

Celé katastrálne územie obce Lipovce – Lačnov je mimoriadne bohaté na prírodné krásy a tak nie div, že sa zaraďuje medzi najkrajšie a najzaujímavejšie na území východného Slovenska.

Referencie
----------

1. 1 2 3  . Dostupné online.
2. ↑  Kamenná Baba. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kamenná Baba**

Externé odkazy
--------------

* Kamenná Baba v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
* Poloha na turistickej mape

| * z
* d
* u
Branisko |
| --- |
| Podcelky | 
* Smrekovica
* Sľubica

 |
| Národné prírodné rezervácie | 
* Kamenná Baba
* Rajtopíky

 |
| Prírodné rezervácie | 
* Na bani
* Salvátorské lúky
* Šindliar

 |
| Kultúrne a historické pamiatky | 
* Lipovský hrad

 |
| Vybrané vrcholy BraniskaZoznam vrcholov | 
* Smrekovica (1 199)
* Patria (1 170)
* Sľubica (1 129)
* Nad Bučom (1 104)
* Zvolanská (1 064)
* Petrova hora (1 046)
* Suchý hrb (1 045)
* Brezová (1 042)
* Kravcová (1 036)
* Rajtopíky (1 036)
* Rudník (1 024)

 |
| Sedlá v Branisku | 
* Branisko
* Lačnovské
* Humence
* Predky
* Smrekovica

 |
**Heřman Landsfeld** (\* 12. august 1899, Malenovice, Rakúsko-Uhorsko  – † 18. október 1984, Strážnice, ČSSR) bol tvorca modranskej keramiky narodený na Morave - džbánkar, zberateľ, amatérsky archeológ a popularizátor. Je pochovaný v Modre.

Život
-----

Narodil sa v Malenoviciach na Morave v rodine pekára Karla Landsfelda. V roku 1913 vstúpil do učenia v keramickej dielni v Modre. Od roku 1923 pôsobil už ako majster. V tomto období bol už aj jednou z najvýznamnejších osobností „slovenskej majoliky" v Modre. Vytvoril tu vzorkovník, podľa ktorého sa až dodnes maľujú vzory na majoliku. Zaradil doň tradičné slovenské folklórne a habánske vzory. V období jeho pôsobenia dosiahla modranská keramika veľmi vysokú úroveň a výrobňa „Slovenská majolika" prežívala konjunktúru.

Od roku 1932 ako nadšený obdivovateľ habánskej keramiky a starého džbankárskeho umenia začal skúmať zaniknuté dielne a črepové jamy v obciach na západnom Slovensku – v Košolnej, Sobotišti, Veľkých Levároch, Dechticiach, Častej, Chtelnici, neskôr i na blízkej Morave. Svoje nálezy spracovával a inventarizoval. Poznatky porovnával s literatúrou o keramike a konzultoval s odborníkmi. Publikoval o keramike nespočetné množstvo článkov v dennej tlači i odborných periodikách.

V roku 1939 odišiel spolu s manželkou keramikárkou Alžbetou Gajdovou na Moravu do Strážnice. Tu si založil keramickú dielňu. Tiež sa naplno začal venovať archeologickému prieskumu, zberateľstvu a tvorivej práci pri keramickom kruhu. Po skončení druhej svetovej vojny sa často vracal na Slovensko. V rozhlase a televízii propagoval hrnčiarske remeslo, zúčastňoval sa výstav a robil prednášky.

Jeho zbierka zahŕňa habánsku fajansu, slovenskú ľudovú fajansu, produkciu modranskej keramickej dielne. Obsahuje aj zadymovanú keramiku, hrnčinu a hrnčiarske nástroje a pomôcky.

Dielo
-----

* Landsfeldov keramický slovník
* Lidové hrnčířství a džbánkařství - Besedy o řemesle džbánkářském, hrnčířském a kamnářském

Referencie
----------

1. ↑   *Heřman Lansfeld* [online]. Webumenia.sk, [cit. 2022-04-10]. Dostupné online.

Bibliografia
------------

* Petrakovičová Agáta: *Heřman Landsfeld. Majster a znalec hrnčiarskej a džbankárskej výroby*, vydavateľ Modranská Beseda, 2009, 100 strán, tvrdá väzba, preklad,ISBN 978-80-970299-6-8
* Petrakovičová Agáta (ed.): *Landsfeldov keramický slovník*, vydavateľ Modranská Beseda, 2011, 132 strán, preklad, ISBN 978-80-970978-2-0

Zdroj
-----

* CINTULOVÁ, Aneta. *Heřman Landsfeld – zberateľ a popularizátor keramiky* [online]. Trnava: Kultúrno-spoločenský a informačný mesačník mesta Trnavy, 26.11.2009, [cit. 2012-11-15]. Dostupné online. Archivované 2023-06-27 z originálu.
* Heřman Landsfeld, *Keramická figurálna tvorba*, Modra, zborník SNM-Múzeum Ľudovíta Štúra, zo seminárov v rokoch 2009-2010.

Autoritné údaje: * abART: 20949
* BnF: 12070955n
* GND: 126176736
* ISNI: 0000 0000 6155 8164
* LCCN: no2002095444
* NK ČR: jk01071487
* SNK: 200625
* VIAF: 19700678
* Web umenia: 5615
* WorldCat: lccn-no2002095444
**Heckler & Koch HK416** je útočná puška vyrábaná nemeckou firmou Heckler & Koch. Je vo výzbroji mnohých ozbrojených zložiek po celom svete a svoju obľubu si získala aj u špeciálnych jednotiek (napr. 5. PŠU). Túto zbraň mali členovia SEAL Team Six počas operácie Neptun Spear, pri ktorej bol zabitý Usáma Bin Ládin.

História
--------

Jednotka Delta Force z armády Spojených štátov spolupracovala pri výrobe náhrady za M4 a britskú SA 80. s nemeckým výrobcom zbraní Heckler & Koch, pričom firma využila skúseností získané pri navrhovaní HK G36.

HK416 je nástupca zrušeného projektu XM8 (2005). Pôvodne sa nazývala HK M4, ale po súdnom procese s firmou Colt Defense, kvôli právam na označenie M4, sa názov zmenil na HK 416, čo má odkazovať ako narážka na obe kategórie M4/16. Plynový piest s krátkym zdvihom prevzatý z HK G36 znížil poruchovosť zbrane.

V roku 2004 bola testovaná jednotkou Delta Force, ktorá následne nahradila M4 novými HK416. Do ozbrojených zložiek je zaradená ako štandardná zbraň Francúzska a Nórska a jej verziu M27 IAR má vo výzbroji USMC ako ľahký guľomet.

Verzie
------

* *HK416 D*
	+ *HK416 D10RS*
	+ *HK416 D14,5RS*
	+ *HK416 D16,5RS*
	+ *HK416 D20RS*
* *HK416C* (zmenšená kompaktná verzia)
* *HK416 A5 11",14,5",16.5", 20"*
* *HK416 A7 14,5"* – v nemeckej armáde pod názvom *G95K* **,** určená pre nemecké špeciálne jednotky.
* *HK417* – odstreľovačská verzia s hlavňou 20", v Nemecku pod názvom *G28*. Používa náboje 7,62 NATO.
* *M27 IAR* – zmenená na ľahký guľomet na požiadavku USMC;16,5" hlaveň, kapacita zásobníka 45 nábojov

Konštrukcia
-----------

Základná konštrukcia je odvodená od AR 15, presnejšie od americkej M4. Na rozdiel od M4 ale používa plynový piest s krátkym zdvihom, pričom pre tento mechanizmus sa H&K rozhodlo po aktualizačných prácach na britských SA80.

HK416 je navrhnutá s lištami Picatinny MIL-STD-1913 na štyroch stranách. Keďže sú pridané od výroby, sú na pevno a neprerušované. Vďaka tomu môže zbraň niesť veľa dodatočného príslušenstva. Hlaveň HK416 je vyrobená z chrómovanej ocele, čo jej dáva životnosť 20 000 rán. Pažba sa dá nastaviť do 6 polôh. Splnila tiež test "*Over the Beach*", teda je funkčná aj ihneď po vynorení z vody.

Galéria
-------

* Nórsky vojak s HK416N na operácií v Afganistane. Tu vidno využiteľnosť líšt.Nórsky vojak s **HK416N** na operácií v Afganistane. Tu vidno využiteľnosť líšt.
* systém streľby AR 15systém streľby AR 15

Externé odkazy
--------------

* HK416 A5 na stránkach výrobcu
* SHOT Show 2013 – útočná puška HK416A5
Doc. RNDr. **Hedviga Bystrická**, CSc. (\* 2. február 1924, Močarany, dnes súčasť Michaloviec - † 8. január 2018, Bratislava) bola slovenská mikropaleontologička a vysokoškolská pedagogička.

Život
-----

V roku 1948 absolvovala vysokoškolské štúdium na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, odbor učiteľstvo prírodopisu-zemepis. Následne pôsobila ako asistentka, odborná asistentka a technička na Katedre geológie a paleontológie Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1951 získala titul RNDr. Venovala mikropaleontológii a biostratigrafii, najmä na základe foraminifer a neskôr aj nanoplanktónu. V rámci biostratigrafického výskumu vápnitého nanoplanktónu patrila medzi priekopníkov. V roku 1966 obhájila kandidátsku prácu a získala titul kandidáta geologických vied (CSc.). Nasledujúceho roku bola habilitovaná za docentku. Viedla prednášky a cvičenia z mikropaleontológie a v tomto obore viedla aj viacerých diplomatov a ašpirantov. V roku 1989 odišla do dôchodku. Bola manželkou geológa a paleontológa Jána Bystrického.

Publikácie
----------

Vedecké výsledky publikovala v približne 40 publikáciách. Okrem odborných článkov sa podieľala na príprave *Malej encyklopédie biológie* ako spoluautorka (v kolektíve V. Betinu, vydal Obzor, Bratislava, 1975).

Ocennie
-------

Bola ocenená:

* Zlatá medaila Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského
* Medaila Jána Slávika (2007)

Referencie
----------

1. 1 2  Zlinská, A. 2004, Životné jubileum doc. RNDr. Hedvigy Bystrickej, CSc. Mineralia Slovaca, Geovestník, s. 27
2. ↑  Cambel, B. Slavkay, M. Kaličiak, M.: *Významní slovenskí geológovia.* Biografia, Veda, 2000, Bratislava, s. 67 – 68
3. ↑   *Medaila Jána Slávika Slovenskej geologickej spoločnosti* [online]. geologickaspolocnost.sk, [cit. 2018-01-09]. Dostupné online. Archivované 2016-08-20 z originálu.

Autoritné údaje: * SNK: 171202
* VIAF: 2853156565720223500006
**Jan Hendrik Oort** (\* 28. apríl 1900, Franeker – † 5. november 1992, Leiden) bol holandský astronóm, ktorý významne prispel k rozvoju rádioastronómie.

Život
-----

Narodil sa vo Frízsku a študoval na univerzite v Groningene. Jeho doktorandská práca mala názov *Hviezdy s vysokou rýchlosťou*. Analýzou pohybu hviezd potvrdil v roku 1927 teóriu Bertila Lindblada o tom, že Galaxie Mliečna cesta rotuje.

V rokoch 1930 až 1935 pôsobil ako učiteľ na univerzite v Leidene (kde bol riaditeľom hvezdárne dánsky astronóm Ejnar Hertzsprung). V rokoch 1935 až 1970 na leidenskej univerzite pracoval ako profesor a od roku 1945 aj ako riaditeľ hvezdárne.

Po Druhej svetovej vojne sa bádaním pomocou vyradenej radarovej antény po nemeckých vojakoch stal priekopníkom v novo vzniknutej rádioastronómii.

V päťdesiatych rokoch 20. storočia pracoval s novým rádioteleskopom v Dwingeloo vo východnom Holandsku, ktorý bol určený na skúmanie galaktického jadra. Výsledkom prieskumu galaxie na vlnovej dĺžke 21 cm bola rádiová mapa jej špirálovej štruktúry. V roku 1970 bol postavený nový rádioteleskop v neďalekom Westerborku (Westerbork Synthesis Radio Telescope), ktorý sa skladá z dvanástich menších rádioteleskopov spoločne pracujúcich na základe rádiovej interferometrie, techniky, ktorú on sám navrhol.

Niektoré objavy
---------------

* V roku 1924 objavil galaktické halo, skupinu hviezd obklopujúcu Mliečnu cestu.
* V roku 1927 vypočítal, že galaktické jadro je od Zeme vzdialené 5 900 parsekov (19 200 svetelných rokov) a leží v smere súhvezdí Strelca.
* Dokázal, že Mliečna cesta má hmotnosť 100 miliardkrát väčšiu než Slnko.
* V roku 1942 objavil, že svetlo z Krabej hmloviny je polarizované a spojité.
* V roku 1950 predpovedal, že kométy pochádzajú zo spoločnej oblasti slnečnej sústavy (teraz nazývanej Oortov mrak).

Vedecké spoločnosti a ceny
--------------------------

V rokoch 1935 – 1948 pracoval ako tajomník IAU a v rokoch 1958 – 1961 bol jej prezidentom.

### Ocenenia

* Medaila Catherine Bruceovej (1942)
* Zlatá medaila Kráľovskej astronomickej spoločnosti (1946)
* Kjótska cena
* Balzanova cena (1984)

Pomenované po ňom
-----------------

* Planétka 1691 Oort
* Oortov mrak
* Oortove konštanty galaktickej štruktúry

Externé odkazy
--------------

* Hlavná práca J. Oorta
* Životopisné údaje J. Oorta (anglicky)
* Začiatky rádioastronómie
* Hvezdáreň v Leiden

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jan Oort na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 12017989X
* ISNI: 0000 0001 1297 2825
* LCCN: n80107139
* NK ČR: mub20231176105
* Scopus: 55275049900
* VIAF: 3502149198292774940005
* WorldCat: lccn-n80107139
**Jedna krajina, dva systémy** (čín. 一国两制, pchin-jin: *yì guó liǎng zhì*) bola oficiálna politická stratégia Teng Siao-pchinga voči Hongkongu, Macau a Taiwanu, ktorú presadzoval od začiatku osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia.

Kľúčovým bodom politiky „jedna krajina, dva systémy" je, že v zjednotenej Číne si kontinentálna časť zachová svoj socialistický systém, zatiaľ čo Hongkong, Macao a Taiwan si ponechajú kapitalistický systém. Cieľom je dosiahnuť mierové zjednotenie Číny a udržať stabilitu a prosperitu v Hongkongu, Macau a na Taiwane.

Prvýkrát navrhol Teng Siao-pching túto možnosť Margaret Thatcherovej v roku 1984 ohľadom Hongkongu, neskôr o tom rokoval v roku 1986 s Portugalcami. Od rokov 1997 a 1999, keď sa tieto dve bývalé kolónie vrátili pod čínsku správu, sa v nich tento systém na dobu 50 rokov uplatňuje. Od Taiwanu sa taktiež požaduje, aby sa na základe tohto pravidla znovuzjednotil s ČĽR.

Externé odkazy
--------------

* Erik Lenhart:Realizácia politickej stratégie Teng Siao-phinga: Jedna krajina dva systémy Slovenská politologická revue, 3/2006
* China facts: One country, two systems
**Jelcz PR100E** je typ poľského pokusného trolejbusu, ktorý vznikol inštaláciou elektrickej výzbroje do ojazdenej karosérie autobusu Jelcz PR100.

Konštrukcia
-----------

Vozidlo PR100E bolo zostavené z karosérie varšavského autobusu Jelcz PR100, ktorá bola vyrobená v roku 1974 spoločnosťou Jelcz, odporovej elektrickej výzbroje a elektromotora pôvodom s trolejbusu Škoda 9Tr. Prototyp vozidla PR100 vznikol v roku 1977 v dielňach varšavského dopravného podniku v ulici Włościańskej. Jedným z impulzov k vzniku tohto vozidla bola aj úvaha o obnovenie trolejbusovej dopravy vo Varšave.

PR100E je dvojnápravový trolejbus s oceľovou karosériou zloženú z panelov. V pravej bočnici sa nachádzajú dvoje dvojkrídlové skladacie dvere. Vozidlo poháňa jeden trakčný motor. PR100 bol vybavený pomocným dieselagregátom od poľskej spoločnosti Ursus, ktorý umožňoval núdzový pojazd rýchlosťou 25 km/h aj so stiahnutými zberačmi.

Prototyp
--------

Prototyp a zároveň jediný vyrobený trolejbus PR100E vznikol v roku 1977. V rovnakom roku bol podrobený skúškam vo Varšave na skúšobnej trati v ulici Stawki. Po ukončení týchto testov bol odovzdaný gdynskému dopravnému podniku, kde dostal evidenčné číslo 10102. V Gdyni slúžil do roku 1981, kedy bol vyradený.

Dodávky trolejbusov
-------------------

| Súčasný štát | Mesto | Stránka | Roky dodávok | Počet vozidiel | Evidenčné číslapri dodaní | Zdroj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Poľsko Poľsko | Varšava | stránka | 1977 | 1 | 12–1 |  |

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Jelcz-Berliet PR100E* [online]. www.omni-bus.eu, [cit. 2020-08-21]. Dostupné online.
2. ↑   *Trolejbusy. Elektryczne zawalidrogi? Cześć IV* [online]. www.transport-publiczny.pl, [cit. 2020-08-21]. Dostupné online. (po poľsky)
3. 1 2   *Historia trolejbusów w stolicy – część II • KMKM Warszawa* [online]. KMKM Warszawa, 2019-08-04, [cit. 2020-08-21]. Dostupné online. (po poľsky)
4. ↑   *Transport Database and Photogallery - Phototrans.eu* [online]. phototrans.pl, [cit. 2020-08-21]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jelcz PR100E na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Trolejbusy vyrábané spoločnosťou Jelcz |
| --- |
| Vlastné vozy | 
* PR100E
* PR110E
* PR110T
* 120MTE
* 120MT
* M121E
* M121E4

 |
| Konzorcium | 
* Nordtroll 120MTr

 |
**Jerome Dillon** (\* 16. júl 1969, Columbus, Ohio, USA) je profesionálny hudobník, známy najmä ako ako bubeník skupiny Nine Inch Nails z obdobia 1999 – 2005.

Kariéra
-------

Narodil sa 16. júla 1969 v Columbuse, štát Ohio. Navštevoval St Francis DeSales a strednú školu Northland do roku 1987. V roku 1994 sa pripojil k pop-rockovej kapele Howlin 'Maggie. V júli 1998 odišiel z kapely a presťahoval sa do Los Angeles. Neskôr toho istého roku sa zúčastnil konkurzu na miesto bubeníka Nine Inch Nails. Keďže od nej odišiel dlhoročný Reznorov spolupracovník a bubeník Chris Vrenna. S kapelou hral na turné The Fragility tour a With Teeth tour. Okrem toho sa podieľal na nahrávkach *The Fragile*, *Things Falling Apart*, *And All That Could Have Been*, *Still*, a *With Teeth*. Dillon opustil kapelu na začiatku With Teeth Tour, potom čo jeho zdravotné problémy donútili kapelu odložiť alebo zrušiť tri koncerty v priebehu dvoch týždňov. Jeho posledný koncert s NIN bol v Hollywood Bowl, Kalifornia, 1. októbra 2005. Po odchode sa venoval vlastnému projektu nearLY, s ktorým v roku 2005 vydal svoj debutový album *Reminder*. Na ňom si väčšinu nástrojov nahral sám a o vokál sa postarala Claudia Sarne.

Diskografia
-----------

* Honeysuckle Strange (Howlin' Maggie, 1996)
* EdgeFest 96 Live (Various Artists, 1996)

Nine Inch Nails
* *The Fragile* (1999)
* *Things Falling Apart* (2000)
* *And All That Could Have Been* DVD, cd (2002)
* *Still* (2002)
* *With Teeth* (2005)
* *Beside You In Time* (2007)

nearLY
* *reminder* (2005)
* *reminder Live* (8 Track live CD/DVD) (2006)

Soundtracky
* Cecil B. Demented (2000) – "*Cow*"
* Bully (2001) – "*Window: Lisa Wakes*", "*Window: It's Bobby*", "*Window: Gun One*", "*Window: Heather's Story*"
* Diario de una ninfómana (2008) – "*All Is Lost*"
* Vacancy 2: Final Cut (2009)
* The Collector (2009)
* For The Love Of Money (2011)
* No One Lives (2012)
* Officer Down (2012)

Ostatné spolupráce
* *arhythmiA: Drums & Drones* (2004)
* *Amber Headlights* (2005)- Greg Dulli
* *Jagged* (2006) – Gary Numan
* *Android Lust* (2010) – The Human Animal ("God In The Hole" remix)

Referencie
----------

1. ↑   *Jerome Dillon* [online]. október 2005, [cit. 2012-02-18]. Dostupné online. (anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Jerome Dillon na IMDb.com
* Jerome Dillon na Myspace

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jerome Dillon na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 16224339k
* ISNI: 0000 0001 1701 0131
* LCCN: no2017135541
* NK ČR: xx0113237
* VIAF: 120113395
* WorldCat: lccn-no2017135541
Súradnice: 48°46′41″S 18°29′28″V﻿ / ﻿48,778184°S 18,491241°V﻿ / 48.778184; 18.491241

**Ješkova Ves nad Nitricou** je miestna časť obce Diviaky nad Nitricou v okrese Prievidza. Pôvodne samostatná obec, v roku 1976 pričlenená k Diviakom nad Nitricou, spolu s ďalšími pôvodnými obcami Banky a Mačov.

Polohopis
---------

Nachádza sa 1 km severne od Diviak nad Nitricou. Dedinou preteká rieka Nitrica.

Dejiny
------

Prvá písomná správa o obci je z roku 1343. Ves neustále patrila viacerým šľachtickým rodom. Obec sa samostatne vyvíjala do roku 1976 do jej pripojenia k Diviakom nad Nitricou. Jej zrod sa spomína ako malej Viesky a podľa písomných záznamov sa stretávame s ďalšími názvami:

* Mocholnok v roku 1411
* Jeskowa v r. 1460
* Divék Janossyi v r. 1895
* Divékjanosi
* Ješkova Ves v r. 1919
* Ješkova Ves nad Nitricou v r. 1948

Pôvod názvu obce, nie je presne známy. Predpokladá sa, že pochádza z krstného mena Ján z rodiny Bossanyi (Tagányi). Istý Tristan postavil obytnú vežu na svojom majetkovom podiele severne od Diviak začiatkom 15. storočia a neskoršie tu vznikla osada, potom samostatná obec.

Kultúra a zaujímavosti
----------------------

### Turistika

Z Ješkovej Vsi vedie  žltá turistická značka západným smerom na Predný Rokoš (812 m n. m.) a odtiaľ na Rokoš (1 009,9 m n. m.) v Nitrických vrchoch.

Referencie
----------

1. ↑  Ješkova Ves nad Nitricou. In:  *Názvy obcí Slovenskej republiky : Vývin v rokoch 1773 – 1997* [online]. Bratislava: Jazykovedný ústav Ľ. Štúra SAV. [cit. 2021-01-28]. Dostupné online.
2. 1 2   *Časti obce Diviaky nad Nitricou* [online]. Diviaky nad Nitricou: Obecný úrad, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online. Archivované 2021-02-01 z originálu.
**Slum** je časť mesta alebo veľkomesta, ktorá je obvykle obývaná veľmi chudobnými a sociálne veľmi slabými vrstvami obyvateľstva. Slumy môžeme nájsť najmä v najväčších mestách sveta, väčšinou na ich okraji. Aj keď sa termíny *slum* a *geto* zamieňajú, je medzi nimi rozdiel. Getá sú na rozdiel od slumov založené na etnickom, rasovom alebo národnostnom princípe.

| Rozloženie obyvateľstva, žijúceho v slumoch (podľa OSN). |
| --- |
|  |      0 – 10%
     10 – 20%
     20 – 30%
     30 – 40%
     40 – 50%
     50 – 60%
     60 – 70%
     70 – 80%
     80 – 90%
     90 – 100%
     Údaje nie sú k dispozícii | Slumové obydlia v Jakarte |

Slumy sú založené na sociálno-ekonomickej situácii populácie, ktorá v ich priestoroch prežíva. Pre slumy je charakteristická kriminalita, nezamestnanosť, častý výskyt samovrážd, nízka vzdelanostná úroveň a gramotnosť, finančná bieda a provizórne obydlia. Slumy nie sú založené na rasovom, etnickom či náboženskom zložení obyvateľov a vzhľadom na ekonomickú situáciu je pre ich obyvateľov nemožné slumy opustiť.

Pozri aj
--------

* Rómska osada
* Geto

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **slumy**.
Súradnice: 49°29′03″S 17°59′07″V﻿ / ﻿49,48417°S 17,98528°V﻿ / 49.48417; 17.98528

**Helštýn** je vrch v Rožnovskej brázde s nadmorskou výškou 385 m n. m.. Nachádza sa severovýchodne od Valašského Meziříčí a západne od obce Krhová. Na vrchole Helštýna sa nachádza pamätník obetiam prvej a druhej svetovej vojny, ktorý bol vybudovaný v roku 1948, a skupina troch pamätných Helštýnskych líp. Helštýn je svojou polohou atraktívny predovšetkým ako vyhliadkové miesto na Valašské Meziříčí a jeho miestnu časť Hrachovec, obec Krhov a tiež na vrcholy Vsetínských a Hostýnských vrchov.

Na konci roka 2013 bola na základe odporúčania Agentúry ochrany prírody a krajiny ČR jedna z Helštýnskych líp vyrúbaná a bolo ponechané torzo jej kmeňa, kde sa vyskytujú vzácne druhy chrobákov, napríklad niektoré druhy zlatoňov, pižmovec hnedý alebo chlpáčik škvrnitý.

Nápis Valmez
------------

V septembri 2010 sa na Helštýne objavil nápis *Valmez*, ktorý napodobnil známy nápis Hollywood. Pôvodná verzia s výškou cca 1 m bola vyrobená z polystyrénu, v apríli 2011 boli písmená nahradené drevenými hranolmi s výškou približne 2 m. V auguste 2011 zničili nápis neznámi vandali.

Galéria
-------

* Pamätník obetiam prvej a druhej svetovej vojnyPamätník obetiam prvej a druhej svetovej vojny
* Pamätné Helštýnske lipyPamätné Helštýnske lipy
* Výhľad na KrhovúVýhľad na Krhovú
* Výhľad na Valašské MeziříčíVýhľad na Valašské Meziříčí

Referencie
----------

1. ↑   *Helštýnské lípy* [online]. astrocesty.eu, [cit. 2012-05-23]. Dostupné online.
2. ↑   *Staletou památnou lípu na Helštýně čeká ošetření* [online]. Valašské Meziříčí, 2013-10-09, [cit. 2014-02-02]. Dostupné online.
3. ↑   *Meziříčí přišlo o svůj unikát. Nápis VALMEZ někdo zničil* [online]. IDNES.cz, 2011-08-05, [cit. 2012-05-23]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Helštýn**

Externé odkazy
--------------

* Jako Hollywood. Nad Meziříčím se vyjímá obří nápis Valašský denník (po česky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Helštýn na českej Wikipédii.*
**Horacio Tomás Liendo** (\* 17. december 1924, Córdoba – † 24. august 2007, Buenos Aires) bol argentínsky politik a vojak. 21. novembra 1981 sa stal dočasným (de facto) prezidentom Argentínskej republiky potom, čo vládnuca vojenská chunta oznámila, že prezident Roberto Eduardo Viola nie je zo zdravotných dôvodov schopný vykonávať svoju funkciu. Viola síce zostal formálne prezidentom až do 11. decembra 1981, no do tohto dňa vykonával jeho právomoci práve generál Horacio Tomás Liendo, čím sa stal dočasným prezidentom. Nezložil ale prezidentskú prísahu a neradí sa tak do oficiálneho zoznamu prezidentov krajiny. Pred tým pôsobil tiež ako minister práce a minister vnútra. Pôsobil v argentínskej armáde, dosiahol hodnosť divízneho generála.

Životopis
---------

Narodil sa v meste Córdoba v rovnomennej provincii. V roku 1947 úspešne absolvoval štúdium na Národnej vojenskej akadémii a získal hodnosť druhého poručíka. Postupne bol povyšovaný, až sa v roku 1954 stal kapitánom a následne začal študovať na Vysokej vojenskej škole. O šesť rokov neskôr bol povýšený na majora a vyslaný do USA na absolvovanie špeciálneho kurzu. Už v roku 1965 bol povýšený na podplukovníka a postupne sa prepracoval do širšieho velenia pozemných síl. V roku 1970 bol povýšený na plukovníka a stal sa riaditeľom Školy komunikácie. O päť rokov neskôr bol povýšený do generálskej hodnoti, keď sa stal brigádnym generálom.

V roku 1976 armáda zosadila prezidentku Maríu Estelu Martínezovú Perónovú a nový vojenský prezident Jorge Rafael Videla vymenoval Liendu za nového ministra práce. V roku 1979 bol povýšený na divízneho generála, no súčasne skončil vo funkcii ministra a stal sa súčasťou generálneho štábu ozbrojených sil. Ďalší vojenský prezident Roberto Eduardo Viola ho vymenoval v marci 1981 za ministra vnútra, Liendo sa postupne prepracoval medzi najvplyvnejších predstaviteľov vojenskej chunty. 21. novembra 1981 vojenská chunta náhle vyhlásila, že prezident Viola nie je schopný zo zdravotných dôvodov vykonávať funkciu prezidenta. Právomoci prezidenta od tohto dátumu prevzal práve minister vnútra Horacio Tomás Liendo, ktorý sa stal dočasným prezidentom a to napriek tomu, že Viola bol stále oficiálne prezidentom. Prevahu v ozbrojených silách postupne získavali zástancovia tvrdej línie, chunta následne 11. decembra 1981 aj oficiálne ukončila vládu prezidenta Violu, čím súčasne skončilo aj pôsobenie Lienda vo funkcii dočasného prezidenta. O niekoľko dní neskôr odišiel Liendo do dôchodku a stiahol sa aj z politického života. Zomrel v ústraní v auguste 2007 v Buenos Aires, kde je aj pochovaný.

Referencie
----------

1. 1 2   *Liendo, ex ministro de Videla y de Viola* [online]. lanacion.com.ar, [cit. 2018-11-17]. Dostupné online. Archivované 2015-12-23 z originálu.
2. ↑   *Qué ocurrió el día del golpe de Estado en Argentina, el 24 de marzo de 1976* [online]. notimerica.com, [cit. 2018-11-17]. Dostupné online.
3. ↑   *El general Horacio Liendo asume interinamente la presidencia argentina* [online]. elpais.com, [cit. 2018-11-17]. Dostupné online.
**Jaroslav Uhlíř** (\* 14. september 1945, Praha) je skladateľ populárnej a filmovej hudby, herec, spevák, komik, klavirista.

Životopis
---------

Najskôr bol členom skupiny Faraon, neskôr bol zamestnaný ako skladateľ v Československom rozhlase, kde sa zoznámil so Zdeňkom Svěrákom. Vystupoval aj v pravidelnom televíznom programe *Hitšaráda*, ktorý úspešne moderoval spoločne s hudobným textárom a komikom Karlom Šípom, na tento program potom priamo nadviazala zábavná show *Galašaráda*. Zložil hudbu napríklad k filmom Ať žijí duchové!, Vrchní, prchni!, S čerty nejsou žerty. So Zdeňkom Svěrákom už roky spolupracuje na hudobnej tvorbe pre deti.

Knihy
-----

Zoznam nie je úplný

* Zdeněk Svěrák, Jaroslav Uhlíř: *Zpívání*, Klub čtenářů, 2009, ISBN 9788025306604,

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky
* Jaroslav Uhlíř-sweb.cz/cinemania/uhlir.htm Archivované 2007-02-28 na Wayback Machine
* Rozhovor - impuls.cz[nefunkčný odkaz]
* Piesňová tvorba Archivované 2009-05-24 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jaroslav Uhlíř na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * GND: 1089864957
* ISNI: 0000 0000 5633 8706
* NK ČR: jn19990209944
* VIAF: 166078715
Generálporučík Ing. **Jaroslav Vývlek** (\* 18. december 1955, Látky) je slovenský generál vo výslužbe. Od 1. októbra 2011 bol vo funkcii druhého zástupcu Náčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl Slovenskej republiky. Komcom augusta 2012 odišiel do výslužby.

Život
-----

Vojakom z povolania sa stal 29. augusta 1973. V roku 1974 absolvoval Jednoročnú dôstojnícku školu Mikulov na Morave. Potom v období 1976 až 1979 študoval na Vojenskej vysokej škole vo Vyškove na Morave a roku 1974 bol prijatý v hodnosti podporučík za vojaka z povolania. Po ukončení štúdia pôsobil v Česku, kde vykonával základné veliteľské funkcie v motostreleckom vojsku. Po ukončení postgraduálneho štúdia na Vojenskej akadémii A. Zápotockého v Brne bol v roku 1989 ustanovený do funkcie zástupcu veliteľa 104. motostreleckého pluku Tachov. 

Po zániku Česko-Slovenska sa v roku 1992, stal veliteľom 60. tankového pluku v Kežmarku. V roku 1998 absolvoval štúdium na Veliteľskej akadémii generálneho štábu SRN Hamburg. Po jeho absolvovaní sa stal náčelníkom operačného oddelenia 1. armádneho zboru Topoľčany a následne veliteľom 1. mechanizovanej brigády Prešov.V roku 1995 bol veliteľom 60. tankového pluku v Kežmarku, ktorý v od roku 1996 bol premenovaný na 23. mechanizovanú brigádu a v tejto funkcii veliteľa tejto brigády ho prezident SR vymenoval do prvej generálskej hodnosti brigádny generál. 

V roku 2003 absolvoval kurz anglického jazyka v kanadskom meste Borden. Po jeho absolvovaní nastúpil v Trenčíne do funkcie zástupcu veliteľa pozemných síl Generálneho štábu OS SR. V roku 2005 sa stal náčelníkom štábu riadenia operácií GŠ OS SR. Od 1. júna 2009 vykonával funkciu veliteľa Pozemných síl OS SR. Od 1. októbra 2011 bol vo funkcii druhého zástupcu Náčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl Slovenskej republiky.

Do druhej generálskej hodnosti ho prezident SR povýšil v roku 2005. Ovláda, anglický, nemecký a ruský jazyk. Generálmajor Ing. Jaroslav Vývlek je ženatý, otec dvoch detí.

Do hodnosti generálporučík ho prezident Ivan Gašparovič povýšil 4. mája 2011.

Miesta vojenského pôsobenia
---------------------------

* Slovensko: Trebišov, Michalovce, Kežmarok, Trenčín, Prešov, Topoľčany, Bratislava
* Česko: Mikulov  na Morave, Vyškov na Morave, Tachov, Brno, Vysočany/Bor u Tachova
* Nemecko: Hamburg
* Kanada: Borden

Referencie
----------

1. 1 2
2. 1 2  VÍTKO, Pavol. *Generálny štáb: Rozlúčka legendy a výmena hlavných poddôstojníkov* [online]. Generálny štáb OS SR, 30.08.2012, [cit. 2014-12-28]. Dostupné online.
3. ↑   *Menovanie a povýšenie generálov* [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta SR, [cit. 2018-01-23]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Fotografia Archivované 2015-11-19 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* Štaigl, J. a kolektív: *Generáli - slovenská vojenská generalita 1918 – 2009*, Magnet Press, Slovakia 2009, str. 86
**Jiří Václav Svoboda** (často uvádzaný ako **Jiří V. Svoboda**, \* 27. marec 1924, Brémy, Nemecko - † 13. február 1981, Praha, prezývky **JVS** a **JéVé**) bol český prekladateľ a básnik. Prekladal z ruštiny, francúzštiny, nemčiny, slovenčiny, litovčiny a ukrajinčiny; písal aj poéziu, predovšetkým pre deti.

V rokoch 1946-1951 bol redaktorom Mladej fronty, 1951-1962 šéfredaktorom Mateřídouška, od roku 1969 bol zamestnaný ako prekladateľ vo Výskumnom ústave mliekarenskom. Najviac prekladov vykonal z ruštiny, predovšetkým Samuil Jakovlevič Maršaka. Podľa spomienok Ivana Wernischa a iných, uverejnených v časopise Babylon, mal dlhoročné problémy s alkoholom.

Prostredné meno *Václav* si údajne pridal v 50. rokoch, aby mal rovnaké iniciály ako J. V. Stalin, neskôr sa k tomu ale nehlásil a tvrdil, že to bolo podľa jeho obľúbeného básnika J. V. Sládka.

Dielo
-----

### Poézia pre dospelých

* *Vějířem větru* (1943)
* *Lomikámen* (1945)
* *Lidice* (1946)
* *Pro radost* (1949)
* *Přes kameny* (1954)
* *Svět o jedné neznámé* (1958)
* *Dobré ráno* (1962)
* *Těžká krev* (1963)
* *Zemská tíže* (1965)

### Poézia pre deti

* *A to je ta krásná země* (1952) - budovateľská poézia pre mladšie deti (posledné dva obrázky v knihe sú podobizeň Klementa Gottwalda a pohraničník strážiaci hranice, aby "nedoletel z Ameriky / žiadny letec s bombami!")

### Preklady

Z ruštiny
* K. I. Čukovskij: *Doktor Bolíto a jiné veselé pohádky: Pro předškolní věk* (Albatros 1970)

### Ostatné práce

* *Francouzština pro stavební fakultu* (1968, s M. Zoubkom)

Referencie
----------

1. ↑  *Potkal jsem Jé Vé : Na JVS vzpomíná Ivan Wernisch* in: BABYLON č. 3/ XVIII, 25. 11. 2008, str. 6, dostupné online

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jiří V. Svoboda na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Slovník českej literatúry
* Obec prekladateľov

Autoritné údaje: * abART: 21696
* BnF: 11213754f
* GND: 127248986
* ISNI: 0000 0000 6304 2452
* LCCN: nb2001009447
* NK ČR: jk01121996
* SNK: 160445
* VIAF: 63511216
* WorldCat: lccn-nb2001009447
**Jaroslav „Country" Červenka** (\* 26. apríl 1937, Šintava – † 8. august 2006) bol slovenský džezový klarinetista, altsaxofonista, skladateľ, hudobný aranžér a pedagóg.

Jaroslav Červenka po skončení bratislavského konzervatória vyštudoval VŠMU. Po skončení štúdia vyučoval a neskôr sa stal riaditeľom ĽŠU v Seredi. Od roku 1952 spolu s bratom Jánom hrával so seredským Ali Jazz Bandom, ktorý sa od roku 1962 špecializoval na tradičný džez, ovplyvnený anglickou džezovou školou, hlavne hudbou Chrisa Barbera.

V rokoch 1970 – 1985 hrával a príležitostne komponoval a aranžoval skladby spolu s Petrom Lipom v Revival Jazz Bande, neskôr s ním pôsobil v Traditional & Revival Jazz Bande Jaroslav Červenka patril medzi špičkových slovenských džezových a swingových hudobníkov, ktorý aktívne hrával až do svojej smrti. Je držiteľom mnohých ocenení, v roku 1993 dostal od Slovenskej jazzovej spoločnosti *Cenu Ladislava Martoníka* za celoživotnú propagáciu jazzu.

Diskografia
-----------

S kapelou T&R Band
* 1986 - *Live At The Limmatquai '82 - Jazz Club, Zurich / Switzerland*, Peter Lipa & T+R band
* 1989 - *Peter Lipa a T+R Band*
* 1993 - *Up to Date*

Ďalšie projekty
* 1992 – *Slovak Jazz '92*
* 1997 – *Traditional & Revival Band: Keep Swinging*
* 1999 – *Červenka Jaroslav „Country": The Mood of Clarinet*

Referencie
----------

1. ↑  hudobnici.sk- Skupina: Traditional & Revival Jazz Band
2. ↑  www.peterlipa.com: Biografia

Zdroje
------

* www.skjazz.sk: VEČER A KONCERT PRE JAROSLAVA "COUNTRY" ČERVENKU !!!
* Hudobné centrum: Osobnosti, profily - Jazzoví hudobníci - Jaroslav „Country" Červenka
**Jaroslav Ševčík** (\* 12. máj 1932, Horní Lideč – † 17. jún 2005, Bratislava) bol slovenský tanečný choreograf, režisér umeleckých programov a profesionálny tanečník.

Život
-----

Po štúdiu na gymnáziu v Leviciach nastúpil do osvetovej školy v Bratislave a absolvoval aj Pedagogickú školu pre učiteľov tanečnej výchovy pri Štátnom konzervatóriu. V roku 1969 získal titul zaslúžilý umelec. Bol jedným z prvých členov SĽUK-u, s ktorým počas nasledujúcich tridsiatich rokov reprezentoval slovenské ľudové umenie na väčšine kontinentov. Bol prvým hlavným a nezabudnuteľným predstaviteľom v choreografii Jánošíka v SĽUK-u, účinkoval v množstve televíznych inscenácií napríklad *Balada o Vojtovej Maríne*, v choreografii *Surovô drevo* – goralský tanec, ktorý mal vyše 500 repríz. Venoval sa hlavne režijnej a choreografickej činnosti, najmä je treba vyzdvihnúť v tomto smere jeho práca s folklórnymi súbormi zahraničných Slovákov, pre ktorých táto spolupráca znamenala často vzkriesenie ich činnosti až po umelecký vzostup týchto kolektívov. Stál pri zakladaní súboru Limbora v New Yorku, Lučina v Clevelande, Trávnica v Lakewoode, Šarišan v Detroite, Slovakians v Pittsburghu, FS Ľudovíta Štúra v Melbourne, Zemplína v Toronte a ďalších. Mimoriadnu schopnosť preukázal pri práci režiséra pri koncipovaní veľkých programových celkov a prípravou programov s veľkým počtom súborov. Ide o spoluprácu a prípravu programov na medzinárodných festivaloch ako sú Folklórny festival Východná, Folklórne slávnosti pod Poľanou a medzinárodný folklórny festival Praha srdce národov – kde bol hlavným programovým režisérom. Svoje skúsenosti odovzdával mladým nielen v zahraničí, ale aj doma na Slovensku. Od roku 1997 spolupracoval s Domom zahraničných Slovákov v Bratislave.

Externé odkazy
--------------

* Medzinárodný folklórny festival Východná Archivované 2006-04-24 na Wayback Machine
* Folklórne slávnosti pod Poľanou
* Medzinárodný folklórny festival Praha srdce národov Archivované 2007-01-03 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * NK ČR: ola200206142
* VIAF: 84930125
**Karin Olasová** (\* 31. marec 1976, Trenčín) je slovenská moderátorka a herečka a speváčka. 

Absolvovala štátne šesťročné konzervatórium s pedagogickým minimom v Bratislave – odbor herectvo. Ešte počas štúdia účinkovala v divadelnej rozprávke *Princezná zlatovláska* v Divadle A. Bagara v Nitre. Hrala menšie úlohy v divadlách Astorka – Korzo 90´ a v Štúdiu S v Bratislave v predstaveniach Cyrano a Kupec Benátsky. V Prahe účinkovala v muzikáli Dracula. Na Novej scéne účinkovala v predstavení Ples v *Hoteli Savoy* a v *Krysař*. Neskôr si zahrala v muzikáli *Pomáda* a v muzikáloch *Mníšky* a *Mníšky II Milionárky*. Na Novej scéne hrá Oktáviu v muzikáli *Kleopatra* a taktiež v muzikáli *Donaha*. Vystupovala v Slovenskej televízii a v televízii Markíza - kabaret Dereš. V októbri 2004 vyhrala súťaž televízie Joj *Dievča za milión*. V TV Joj moderovala reláciu *Zlomené srdcia*, ktorá sa vysielala len tri mesiace.

Filmografia
-----------

* 1998: **Rivers of Babylon**
* 2002: **Útek do Budína** (*Lujza*)
* 2012: *seriál Druhý Dych*
* 2015: seriál Búrlivé víno

Diskografia
-----------

* 1999 *Na tanečnú nôtu - Karin Olasová, Anton Gajdoš* - WV WV 0022 2331 EAN: 8 588001 304720, CD

Muzikály
--------

* Do naha!
* Dracula
* Bátoryčka
* Ešte jeden do partie
* Fidlikant na streche
* Každý má svojho Leona
* Kleopatra
* Krysař
* Limonádový Joe ...Winnifred
* Mníšky
* Mníšky 2
* Mrázik
* Pomáda
* Šialené nožničky
* Traja Muškatieri ...Costance
* West side story
* Z muzikálu do muzikálu
* Báthoryčka

Divadlo
-------

* Sedem hlavných hriechov - Jana
* Stvorenie sveta - Petra

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Externé odkazy
--------------

* Imdb.com
**Jodofor** je prípravok obsahujúci jód v komplexe s rozpúšťacím činidlom, napríklad tenzidom alebo povidónom (v tomto prípade ide o jódovaný povidón). Výsledkom je vo vode rozpustná látka, ktorá v roztoku uvoľňuje voľný jód. Jodofor sa pripravuje zmiešavaním jódu s rozpúšťacím činidlom; proces možno urýchliť zahrievaním.

Domáce použitie
---------------

Zriedený jodofor sa často používa pri domácom varení piva a pri domácej výrobe vína k sanitácii zariadenia a fliaš. Výhodou oproti iným sanitačným prípravkom je, že ak sa použije v správnom pomere, prechádza z roztoku priamo do plynnej fázy a nezanecháva žiadny zvyšok. Na plastových častiach, s ktorými sa dostane do kontaktu, môže zanechať nepekné oranžovohnedé sfarbenie.

Jodofor je k dispozícii v rôznych koncentráciách a pred použitím sa ďalej riedi vodou. Vhodné riedenie býva napísané na obale prípravku, väčšinou je 1:1 000 alebo 1:100. Zariadenie, ktoré má byť sanitované, malo by sa najprv dôkladne vyčistiť a po aplikácii roztoku, by sa mal roztok nechať pôsobiť najmenej 2 minúty.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* Can iodophor be used as a no-rinse sanitizer? Archivované 2007-10-13 na Wayback Machine
* Streaming mp3 from BasicBrewing.com with interview of Murlo Landmann of National Chemicals (BTF Iodophr)
* Article written on use of iodophor in home brewing
* A complete guide to cleaning and sanitation
* Bactericidal effect of iodophors of Czechoslovak origin on support materials

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jodofor na českej Wikipédii.*
**Horčica biela** (mimo taxonómie: **biela horčica**; zriedkavo [bohemizmus]: **horčica siata**; lat. *Sinapis alba* alebo *Leucosinapis alba*) je rastlina z rodu horčica (*Sinapis*), resp. u niektorých autorov z rodu bielohorčica (*Leucosinapsis*), z čeľade kapustovité (*Brassicaceae*). Je to najbežnejšia súčasť pochutiny nazývanej horčica - pozri horčica (potravina).

Pestuje sa v celej Európe. Má vysokú stonku (do 1 m). Jej drobné olejnaté semená obsahujú 20 – 25 % oleja, cca. 25 % proteínov a glukozinolát sinalbín, z ktorého v porušených semenách vzniká látka dodávajúca pochutine horčici charakteristickú štipľavú chuť. Semená sa využívajú nielen na výrobu pochutiny horčica, ale aj v konzervárenskom priemysle (ako zložka korenín) a vo farmaceutickom priemysle. V poľnohospodárstve sa horčica biela využíva na kŕmenie alebo ako následná plodina na zelené hnojenie.

Galéria
-------

* Horčica biela(Sinapis alba)Horčica biela  
(*Sinapis alba*)
* Kvet horčice bielejKvet horčice bielej
* Plody horčice bielejPlody horčice bielej

Zdroje
------

1. ↑  horčica. In: Slovník súčasného slovenského jazyka
2. ↑   *WWW.AGROPORADENSTVO.SK* [online]. old.agroporadenstvo.sk, [cit. 2021-02-01]. Dostupné online. Archivované 2021-02-07 z originálu.
3. ↑  horčica.In: Encyclopaedia Beliana online

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Horčica biela**
**Joey Maramba** (\* 8. marec 1974, Manila) je filipínsky basgitarista. Pochádza z hudobnej rodiny. Jeho matkou je klaviristka Vilma Posadas a strýkom klavirista Romy Posadas.

Narodil sa na Filipínach, ale v roku 1982 sa s rodičmi presťahoval do USA. Svoju prvú basgitaru dostal v roku 1986. Medzi svoje najväčšie vzory radil napríklad Charlesa Mingusa.

V deväťdesiatych rokoch pôsobil v skupine HiddeN, ktorú založil spolu so svojím spolužiakom z Arroyo High School v meste El Monte v Kalifornii Santinom Giordanom. Ku skupine sa v roku 2000 pridal ešte bubeník Frank Luis. Maramba so skupinou vydal niekoľko albumov.

Je členom inštrumentálneho dua Ninja Academy, v ktorom hrá na basgitaru (vystupuje pod menom Indo Ninja) a je sprevádzaný bubeníkom Robertom Shafferom (ten vystupuje pod menom Outdo Ninja). So skupinou vydal albumy *Enter the Ninja* (2004) a *Bra'ka dOm* (2005).

Bol tiež členom sprievodnej skupiny speváčky a gitaristky Rickie Lee Jones. Hral na jej albume *The Sermon on Exposition Boulevard* z roku 2007 a vystupoval na jej koncertnom DVD *Live in Stockholm* (2010). Od roku 2011 bol členom sprievodnej skupiny waleského hudobníka Johna Calea, s ktorým nahral albumy *Shifty Adventures in Nookie Wood* (2012), *M:FANS* (2016) a *Mercy* (2023).

Rovnako sa venoval pedagogickej činnosti a je členom kapely The Evangenitals.

Diskografia
-----------

* *Enter the Ninja* (Ninja Academy, 2004)
* *Bra'ka dOm* (Ninja Academy, 2005)
* *Everything You Ever Wanted* (HiddeN, 2006)
* *The Sermon on Exposition Boulevard* (Rickie Lee Jones, 2007)
* *Live in Stockholm* (Rickie Lee Jones, 2010)
* *Shifty Adventures in Nookie Wood* (John Cale, 2012)
* *Moby Dick: or, The Album* (The Evangenitals, 2014)
* *Unpopable Trio* (Unpopable, 2014)
* *M:FANS* (John Cale, 2016)
* *Tunnel Buddies* (Unpopable, 2018)
* *Mercy* (John Cale, 2023)

Referencie
----------

1. ↑   *Joey Maramba − Los Angeles* [online]. Modern Folk Project, [cit. 2013-12-14]. Dostupné online. Archivované 2013-12-14 z originálu. (po anglicky)
2. 1 2  ASCH, Andrew. *Bass-Guitar Anti-Defamation League* [online]. OC Weekly, 2005-01-27, [cit. 2013-12-14]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *The Coming Together of HiddeN the Trio and Biographies* [online]. hiddentheband.com, [cit. 2013-12-14]. Dostupné online. Archivované 2013-07-19 z originálu. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web Ninja Academy

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Joey Maramba na českej Wikipédii.*