recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Margaret Munnerlyn Mitchell** (\* 8. november 1900, Atlanta – † 16. august 1949, Atlanta) bola americká spisovateľka. 

Jej román z roku 1936 *Gone with the Wind* (*Odviate vetrom*) získal v roku 1937 Pulitzerovu cenu. Jeho neskoršia filmová verzia s Vivien Leighovou a Clarkom Gablom v hlavných úlohách patrí k najúspešnejším americkým filmom.

Životopis
---------

Margaret Mitchellová sa narodila v Atlante ako dcéra Marie Isabelle Stephensovej a právnika Eugena Muse Mitchella. Mala prezývku Peggy.

Po dokončení štúdia prevzala po predčasnej smrti matky v roku 1918 vedenie domácnosti a začala písať pre Atlanta Journal stĺpik v nedeľňajšom vydaní.

2. septembra 1922 sa vydala za Mitchella Berriena, ale manželstvo bolo rozvedené v roku 1924. 4. júla 1925 sa vydala za Johna Marsha.

Mitchellová začala písať román *Odviate vetrom* v roku 1926, keď bola pripútaná kvôli zraneniu a artritíde dlhší čas v posteli. Jej manžel, John Marsh, jej kúpil použitý písací stroj Remington, na ktorom ďalších desať rokov písala viac než 1000 stránkovú knihu.

Román bol vydaný 30. júla 1936. V tom istom roku predala Mitchellová filmové práva na svoju knihu za 50 000 dolárov producentovi Davidovi O. Selznickovi.

Od roku 1940 pracovala výhradne pre dobročinné účely. Okrem iného sponzorovala lekárske vzdelávanie znevýhodnených vysokoškolákov, bola zapojená do afroamerického hnutia za práva a vzdelávanie černochov v Atlante a pomáhala počas druhej svetovej vojny v rôznych nemocniciach.

11. augusta 1949 bola zrazená pri prechode na Peachtree Street opitým vodičom taxi. Jej zranenia boli natoľko vážne, že sa nikdy neprebudila z kómy. Margaret Mitchellová zomrela 16. augusta 1949 v Grady Hospital a je pochovaná na Oakland Cemetery v Atlante.

V roku 1989 sa stal jej dom v Atlante oficiálne symbolom mesta a v roku 1997 bol sprístupnený verejnosti ako múzeum.

Literatúra
----------

* Anne Edwards: *Margaret Mitchell. Der Weg nach Tara.* Lübbe, Bergisch Gladbach 1990, ISBN 3-404-61181-0.
* Finis Farr: *Die Margaret-Mitchell-Story und die Geschichte des Buches „Vom Winde verweht".* Claassen, Berlin 1990, ISBN 3-546-42620-7.
* Dardon A. Pyron: *Tochter des Südens, Margaret Mitchell.* List tb, Berlin 2000, ISBN 3-612-65055-6.
* Elke Schmitter: *Margaret Mitchell. Der Trotz als Herzschrittmacher.* In: *Leidenschaften. 99 Autorinnen der Weltliteratur.* München 2009, ISBN 978-3-570-01048-8.

Externé odkazy
--------------

* Margaret Mitchellová na fembio.org
* Margaret Mitchell House & Museum

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Margaret Mitchell na nemeckej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

Autoritné údaje: * abART: 144749
* BnF: 119163083
* GND: 118734202
* ISNI: 0000 0000 8105 3323
* LCCN: n50039200
* NK ČR: jn20000604050
* SNK: 171115
* VIAF: 27068921
* WorldCat: lccn-n50039200
**Loveless** je japonská manga séria vytvorená mangakou Jun Kógovou, ktorú publikovala spoločnosť Ichijinsha v časopise „Monthly Comic Zero Sum". Príbeh sa zaraďuje do žánru šónen-ai. V roku 2005 bol na základe mangy vytvorený aj 12-dielny anime seriál.

Do očí bijúci vzhľad v príbehu má veľa postáv, ktoré sú kemonomimi, ale presnejšie povedané, než konvenčné „mačičky" (angl. catgirls) sú protagonistami „kocúrikovia" (angl. catboys). Tí, ktorí nemajú žiadne zvieracie znaky (uši a chvosty) sú odlišovaní spoločnosťou ako „dospelí" v tom zmysle, že už majú sexuálnu skúsenosť.

Príbeh
------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

12-ročný *Ricuka Aojagi* videl, ako bol pred dvoma rokmi jeho brat *Seimei* upálený. Jeho otec vtedy opustil rodinu, matka sa začala chovať zvláštne a Ricuka sa uzavrel pred okolitým svetom. Bol preto preložený na inú školu. Raz ho pred ňou zastavil vysoký *Sóbi*, ktorý mu oznámil, že bol veľmi dobrým priateľom jeho brata a rád by sa s ním porozprával.

Súboje. Bojovník a obeť majú toho spoločného oveľa viac ako meno. Ale čo sa stane, ak sa prvotriedny bojovník „Beloved" (slovensky: *Milovaný*) na pokyn svojho zosnulého obetovateľa spojí s mladučkým „Loveless" (slovensky: *Bez lásky*)? Môže vzniknúť z prikázanej lásky skutočná?

* LOVELESS (*Bez lásky*) – Ricuka Aojagi (obeť)
* BELOVED (*Milovaný*) – Sóbi Agacuma (bojovník), Seimei Aojagi (obeť)
* BREATHLESS (*Bez dychu*) – Ai (bojovník), Midori (obeť)
* SLEEPLESS (*Bez spánku*) – Kinka (bojovník), Ginka (obeť)
* ZERO (1) – Nacuo (bojovník), Jódži (obeť)
* ZERO (2) – Kója (bojovník), Jamato (obeť)

Anime epizódy
-------------

Dokopy sa odvysielalo 12 epizód anime.

1. Breathless (*Bez dychu*)
2. Memoryless (*Bez pamäte*)
3. Bondless (*Bez záväzku*)
4. Friendless (*Bez priateľa*)
5. Sleepless (*Bez spánku*)
6. Painless (*Bez bolesti*)
7. Tearless (*Bez sĺz*)
8. Trustless (*Bez dôvery*)
9. Skinless (*Bez kože*)
10. Nameless (*Bez mena*)
11. Warless (*Bez vojny*)
12. Endless (*Bez konca*)

Postavy
-------

* Ricuka Aojagi – hlas: Džunko Minagawová
* Sóbi Agacuma – hlas: Kacujuki Koniši
* Jajoi – hlas: Džun Fukujama
* Juiko Hawatariová – hlas: Kana Uedová
* Seimei Aojagi – hlas: Ken Narita

Hudba
-----

Úvodná zvučka: „Tsuki no Curse" od Okina Reika
Záverečná zvučka 1: „Mičijuki" od Kaori Hikita (epizódy 1-11)
Záverečná zvučka 2: „Cuki no Curse" od Okina Reika (epizóda 12)

Externé odkazy
--------------

### Po slovensky a česky

* www.animedream.sk
* fan obrázky

### Po anglicky

* anidb.net
* animenewsnetwork.com TV seriál
* animenewsnetwork.com manga
* boysonboysonfilm.com

### Po nemecky

* anisearch.de
**Bočovka** je potok na Podunajskej nížine, v okrese Zlaté Moravce. Je to ľavostranný prítok Širočiny a meria 11,6 km. Na dolnom toku je na ľavom brehu viditeľná erózna činnosť zrážkovej vody (výmole).

*Prameň:* v Pohronskom Inovci na severozápadnom svahu Krivej (713,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 660 m n. m.

*Smer toku:* od prameňa na krátkom úseku na juhozápad, potom sa stáča na juh, na dolnom toku tečie na západ

*Geomorfologické celky:* 1.Pohronský Inovec, podcelok Veľký Inovec, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Hronská pahorkatina

*Prítoky:* zľava z osady Olichov, sprava nemá významné prítoky

*Ústie:* do Širočiny južne od obce Čierne Kľačany v nadmorskej výške okolo 185 m n. m.

*Obce:* iba Volkovce

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-10-06]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-10-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-10-06]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Širočiny |
| --- |
| *Širočina* → *Žitava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Bočovka
* Čatorňa
* Hraničný kanál
* Od hradskej
* Podegerský potok
* Pytlíkový mlyn
* Rohožnický potok
* Suchý potok
* **Širočina**
* Tajniansky potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Nemčiňany
* Nevidzany
* Vodná nádrž Veľké Vozokany

 |
**Lakomec** (originálny názov po franc.: *L'Avare ou l'École du mensonge*) je komédia od francúzskeho spisovateľa Moliéra. Podnetom pre jej napísanie bola Plautova *Komédia o hrnci*. Dej sa odohráva v 17. storočí v Paríži.

Hlavná myšlienka
----------------

Nie je dôležité, aký veľký máš hmotný majetok, dôležité je, aby ťa ľudia mali radi a aby si bol šťastný.

Postavy
-------

* **Harpagon** - otec Cléanta a Elizy. Má najhoršie vlastnosti, aké môže človek mať (typizovaná postava) - je lakomý, sebecký, nespoločenský, podozrievavý, neberie ohľad na iných. Jediné, čo ho trápi, sú jeho peniaze, ktoré sa preňho stali zmyslom života.
* **Cléantes** - syn Harpagona
* **Eliza** - dcéra Harpagona
* **Anzelm** - otec Valéra a Marianny
* **Valér**- Anzelmov syn
* **Marianna** - Anzelmova dcéra, chudobné dievča, milá a ohľaduplná
* **Frozina** - intrigantka, klamárka, lichotníčka
* **La Fléche** - figliarsky sluha

Kompozícia
----------

Dielo sa člení na 5 dejstiev  

1. dejstvo: 5 výstupov  

2. dejstvo: 5 výstupov  

3. dejstvo: 9 výstupov  

4. dejstvo: 7 výstupov  

5. dejstvo: 6 výstupov

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Dej drámy sa odohráva v Paríži, kde žije starý vdovec Harpagon so synom Cléantom a dcérou Elizou. Po meste kolujú chýry, že je najväčší lakomec v širokom okolí. A nanešťastie pre jeho deti sa zakladajú na pravde. Starý lakomec nemá inej práce, ako čo najviac zarobiť na pôžičkách a obchodoch. Majetku má toľko, že do konca života by nemusel pohnúť ani prstom, ale svojim deťom dá ledva na základné ošatenie. Na ich city nedbá, ba dokonca hľadá pre ne finančne najvýhodnejšieho partnera. Dcére vyberie starého Anzelma len preto, že netrvá na žiadnom vene. Pre seba si vyhliadol mladú krásavicu Mariannu. Je síce chudobná, ale aspoň nemá vysoké nároky. Lenže tú istú ženu miluje jeho syn Cléante. Nenechá sa ním uprosiť, nedbajúc na svoj nevhodný vek. Oddaný Cléantov sluha La Fléche chce svojmu pánovi veľmi pomôcť, a tak v záhrade nájde a zo zeme vykope Harpagonov poklad s 10 000 toliarmi. Keď to lakomec zistí, zatočí sa mu celý svet pred očami. Myslí, že je to jeho definitívny koniec. Prišiel o svoje všetko. Na svadbu s Mariannou úplne zabudne. Okamžite začne vypočúvať služobníctvo. Nakoniec mu Cléante vysvetlí ako sa veci majú a dohodne sa s ním na výmene pokladu(10 000 toliarov) za Mariannu. Šťastní a spokojní sú všetci. Každý má to, čo považuje za najhodnotnejšie na svete. Harpagon svoj majetok, Marianna a Cléante svoju lásku.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
**Ella Marija Lani Yelich-O'Connor** (\* 7. november 1996, Takapuna, Auckland, Nový Zéland), známa pod umeleckým menom **Lorde** (čítaj Lord), je novozélandská speváčka a textárka, ktorá má novozélandské aj chorvátske občianstvo. 

Jej prvý EP, *The Love Club*, vyšiel 22. novembra 2012. Prvý singel „Royals", debutoval ako číslo 1 v *New Zealand Top 40*. Bola jednotkou v Billboard Hot 100, čím sa stala prvou Novozélanďankou, ktorej sa to podarilo. Jej debutový album *Pure Heroine* bol vydaný 27. septembra 2013.

Životopis
---------

Narodila sa a vyrastala v North Shore City, neďaleko Aucklandu na Novom Zélande, spolu s tromi súrodencami. Otec O'Connor je stavebný inžinier a matka Sonja Yelich oceňovaná poetka. Má dalmátskych a írskych predkov.

Ako dvanásťročnú ju videl skaut A&R Scott MacLachlan spievať na videonahrávke z talentovej šou v škole *Belmont Intermediate*. V 13 rokoch podpísala zmluvu s *Universal Music* a ako štrnásťročná začala spolupracovať s hudobnými skladateľmi.

V júli 2013 bola študentkou *Takapuna Grammar School*.

Ocenenia
--------

Hudobní kritici nešetrili slovami chvály album na *Pure Heroine*, na ktorom sú skladby ako „Royals", „Team", „Tennis Court", „Ribs", „Buzzcut Season", či „A World Alone".Lorde výrazne bodovala na preberaní cien Grammy 2014, kde vyhrala dve ocenenia – Pieseň roka a Najlepší sólový popový výkon (za Royals).

Diskografia
-----------

* *Pure Heroine* (2013)
* *Melodrama* (2017)
* *Solar Power (2021)*

Turné
-----

* Pure Heroine Tour (2013 – 2014)
* Melodrama World Tour (2017 – 2018)

Referencie
----------

1. ↑  *Lorde hits number one in the US*, Hayden Donnell, The New Zealand Herald, 3. Oktober 2013
2. 1 2  . Dostupné online.
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2013-10-09]. Dostupné online. Archivované 2013-10-15 z originálu.
4. ↑  . Dostupné online.
5. ↑  . Dostupné online.
6. ↑  . Dostupné online.
7. ↑  . Dostupné online.
8. ↑  . Dostupné online.
9. ↑  New Zealand Electronic Text Centre profile
10. ↑  . Dostupné online. Archivované 2016-03-14 z originálu.
11. ↑  GREIVE, Duncan. Storm Singer. *Metro*, October 2013, s. 56.
12. ↑  . Dostupné online.
13. ↑  . Dostupné online.
14. ↑  . Dostupné online.
15. ↑  . Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lorde**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lorde na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 16761628q
* GND: 104539954X
* ISNI: 0000 0004 2033 9159
* LCCN: no2013110212
* NK ČR: osa2018977089
* VIAF: 305368165
* WorldCat: lccn-no2013110212
Pyridoxín
**Pyridoxín** je jedna z látok patriacich medzi vitamín B6.

**Charakteristika:** Vitamín B6 je vo vode rozpustný vitamín, nachádzajúci sa vo veľkom množstve potravín. Pyridoxal 5 fosfát (PLP) a pyridoxamín 5 fosfát (PMP) sú aktívne koenzýmové formy vitamínu B6. Vitamín B6 vo forme koenzýmu má v organizme rôzne funkcie a zúčastňuje sa na viac ako 100 enzýmových reakciách, predovšetkým na reakciách spojených s proteínovým metabolizmom. PLP aj PMP sa zúčastňujú metabolizmu aminokyselín, PLP aj metabolizmu jednoduchých cukrov, karbohydrátov a lipidov. Vitamín B6 napomáha biosyntéze neurotransmiterov a udržiavaniu fyziologických hladín homocysteínu, ktorý je zložkou krvi. Ďalej sa zúčastňuje na glukoneogenéze, glykogenolýze, imunitnej funkcii organizmu a taktiež napomáha aj vzniku hemoglobínu.
Ľudské telo absorbuje vitamín B6 v jejune pomocou pasívnej difúzie.

Pyridoxín hrá teda dôležitú úlohu v metabolizme červených krviniek, pri raste a vývoji kostry. Najdôležitejším zdrojom vitamínu B6 v potrave sú ryby, hovädzia pečeň, ostatné vnútornosti a cícer. Nedostatok môže byť spojený s deficitom aj iných B vitamínov, môže k tomu dôjsť u mladých ľudí a pri konzumácii príliš veľkého množstva alkoholu. Nedostatok sa prejaví poruchami imunitného systému, problémami s rastom a postihnutím svalov.

**Prírodne zdroje:** pečeň, kurčatá, ryby, múka, zemiaky, vajcia, banány 
Odporúčaná denná potreba: 2,2 mg

**Prejav nedostatku:** nervozita, depresia, zápaly jazyka, anémia

**Odporúčané pri chorobe:** Hepatopatia, Cirhóza, Závislosť na benzodiazepínoch, Akné, Predmenštruačný syndróm (PMS), Polyneuropatia, Predmenštruačná dysforická porucha (PMDD),

„Poznámka:" Všetky vitamíny skupiny B sú látky vo vode rozpustné, preto prechádzajú dovnútra buniek v obmedzenom množstve, nakoľko obal bunky je zložený z tukových častí.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

| * z
* d
* u
Vitamíny (A11) |
| --- |
| rozpustné v tukoch | 
* **A**
	+ retinol
	+ betakarotén
	+ tretinoín
	+ alfakarotén
* **D**
	+ erkalciol
	+ kalciol
	+ dihydrotachysterol
	+ kalcitriol
	+ kalcidiol
* **E**
	+ tokoferol
	+ tokotrienol
* **K**
	+ naftochinón
	+ fylochinón/K1
	+ menatetrenón/K2

 |
| rozpustné vo vode: vitamíny B | 
* **B1**
	+ tiamín
	+ sulbutiamín
	+ benfotiamín
* **B2**
	+ riboflavín
* **B3**
	+ niacín
	+ nikotínamid
* **B5**
	+ kyselina pantoténová
	+ dexpantenol
	+ pantetín
* **B6**
	+ pyridoxín
	+ pyridoxalfosfát
* **B7**
	+ biotín
* **B9**
	+ kyselina listová
* **B12**
	+ kyanokobalamín
	+ hydroxokobalamín
	+ metylkobalamín
	+ kobalamid

 |
| rozpustné vo vode: ostatné | 
* **C**
	+ kyselina L-askorbová
* cholín

 |
**Psohlavec zelený** (lat. Corallus caninus) je had z čeľade veľhadovitých. Je to nejedovatý druh žijúci v Južnej Amerike. Vzhľadom a správaním je podobný pytónovi zelenému.

Opis
----

Corallus caninus dorastá do dĺžky 1,5 až 2 m. Vyznačuje sa hlavne svojou silne zelenou farbou a bielymi pruhmi na chrbte. Toto maskovanie ho v dažďovom pralese chráni pred dravými vtákmi. Jeho oči majú kolmé zrenice, čo mu pomáha zaznamenávať pohyb. V šupinách okolo úst má hlboké jamky ktorými cíti teplo vyžarujúce z koristi. Psohlavec je adaptovaný na život mimo zeme.

Výskyt
------

Tento juhoamerický had obýva územia štátov Guyana, Surinam, Francúzska Guyana, Venezuela a Brazília.

Správanie
---------

Psohlavec zelený trávi väčšinu času na strome obkrútený okolo konára, kde sa maskuje farbou svojho tela. Patrí medzi výborných plavcov.

### Lov

Corallus caninus útočí hlavne zo zálohy. Loví tak, že sa spustí hlavou dole, pričom je chvostom zakotvený na konári. V tejto pozícii sa môže vrhnúť rôznymi smermi za svojou korisťou – vtákom alebo okoloidúcim cicavcom.

Potrava
-------

Tento druh hada sa živí drobnými cicavcami a vtákmi. Má dlhé a mimoriadne vyvinuté, dovnútra tlamy zahnuté zuby, ktoré zabraňujú koristi vykĺznuť z jeho pevne zovretých čeľustí. Pri chove v zajatí ho kŕmime hlodavcami, kurčatami a holubmi.

Rozmnožovanie
-------------

Pri párení sa samec plazí po samici, ich chvosty sa navzájom splietajú. Samica privádza na svet v každej sezóne 3 – 15 mláďat. Mláďatá psohlavca zeleného bývajú tehlovo červené, oranžové, jasnočervené a žlté. V priebehu roka však zozelenejú.

Chov v zajatí
-------------

Ide o druh náročný na chovné podmienky, je preto nevhodný pre chovateľa začiatočníka. Základom úspešného chovu je vytvoriť zvieraťu podmienky aké má v krajine pôvodu, čo znamená udržiavať rozsah teplôt medzi 26 a 30 °C pri relatívnej vlhkosti vzduchu 60 – 80% s dostatočným vetraním, pričom v chovnom zariadení nesmie byť prievan. Odporúčaná minimálna veľkosť chovného zariadenia pre jedného jedinca je 90 x 60 x 60 cm, ktoré musí byť opatrené vodorovnými tyčami, kde si zviera vyberie ideálne miesto na ležanie.

Galéria
-------

* Corallus caninus, Philadelphská Zoo.*Corallus caninus*, Philadelphská Zoo.
* Psohlavec zelený, Národné akvárium v Baltimore.Psohlavec zelený, Národné akvárium v Baltimore.
* Corallus caninus.*Corallus caninus*.

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2014.11. Prístup 25. jún 2022

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Psohlavec zelený**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Psohlavec zelený**

Zdroje
------

* BURNIE, David; KOVÁČ, Vladimír, a kol. *Zviera: Obrazová encyklopédia živočíšnej ríše*. Bratislava : Ikar, 2002. ISBN 80-551-0375-5.
Prístupnosť služby Spotify
**Spotify** je audio a videostreamingová služba spustená 23. apríla 2006. Službu založila začínajúca spoločnosť Spotify AB v Štokholme vo Švédsku. Jej obsah chráni nariadenie o digitálnych právach hudobných vydavateľstiev a mediálnych spoločností.

Spotify ponúka základné funkcie bezplatne s výskytom reklám. Zvyšné funkcie ako vyššiu kvalitu streamingu i stiahnutie audio súborov bez internetového pripojenia ponúka pomocou predplatného.

V súčasnosti je služba Spotify prístupná vo väčšine Európy, Ameriky, v Austrálii, na Novom Zélande a v niektorých krajinách či oblastiach Ázie. Medzi ďalšie krajiny patria: Andorra, Argentína, Austrália, Rakúsko, Belgicko, Bolívia, Brazília, Bulharsko, Kanada, Čile, Kolumbia, Kostarika, Cyprus, Česko, Francúzsko, Nemecko, Grécko, Guatemala, Honduras, Hongkong, Maďarsko, Island, Indonézia, Írsko, Taliansko, Japonsko, Lotyšsko, Lichtenštajnsko, Litva, Luxembursko, Malajzia, Malta, Mexiko, Monako, Holandsko, Nový Zéland, Nikaragua, Nórsko, Panama, Paraguaj, Peru, Filipíny, Poľsko, Portugalsko, Rusko, Singapur, Španielsko, Slovensko, Švédsko, Švajčiarsko, Taiwan, Turecko, Spojené kráľovstvo, Spojené štáty a Uruguaj.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Spotify**

Externé odkazy
--------------

* oficiálna stránka

Referencie
----------

1. ↑   *Select your country* [online]. Spotify, [cit. 2016-11-07]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Spotify na anglickej Wikipédii.*
**Mágnáš Miško** (*Mágnás Miska*), je najslávnejšia opereta, ktorú skomponoval Albert Szirmai. Premiéra sa konala 12. februára 1916, v Király Színház v Budapešti. Libreto napísali Károly Bakonyi a Andor Gábor. Dej operety aj jej hudobné spracovanie vychádza z maďarského vidieckeho prostredia.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

### I. dejstvo

Ivan Baracs sa chce pomstiť grófovi Korláthovi za to, že ho nedávno zosmiešnil. Myslí si, že do toho bola zapletená aj Korláthova dcéra (a jeho láska) Rolla. Svojho koniara Miška oblečie do fraku a na večierku predstaví grófovi ako grófa Taszila, ktorý sa práve vrátil z ďalekej cudziny, z lovu tigrov.

### II. dejstvo

Gróf Taszilo si získa priazeň spoločnosti. Keď tancuje s Rollou, Baracs jej odhalí Taszilovu pravú identitu. Rolla je urazená a chce sa s Baracsom rozísť. Miškova láska, služobná Marcsa, ju ale presvedčí, že láska sa nemá obetovať kvôli takým banalitám. Na to sa Rolla rozhodne obliecť Marcsu do bálových šiat a predstaví ju ako neter grófa Taszila. Plán však stroskotá, lebo Marcsa sa poháda s Miškom a obaja sa prezradia. Baracs víťazoslávne odchádza z večierka.

### III. dejstvo

Rolla stále miluje Baracsa, ale po skandáli na večierku už jej rodičia nechcú o ňom ani počuť. Rozhodne sa teda ujsť z domu. Marcsa ju však prehovorí, že to nie je rozumné (že je to lepšie len tak „akože") a radšej ju ukryje u seba v izbe. Jej rodičom povie, že Rolla ušla. Rodičia už nechcú ďalší škandál, tak radšej súhlasia so svadbou. Marcsa sa tiež udobrí z Miškom a ten je povýšený na vedúceho koniarne.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
**Hroziaci prst** (angl. *The Moving Finger*) je detektívny román Agathy Christie, ktorý prvýkrát vyšiel v roku 1942. Hlavnou postavou románu je slečna Marplová.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Mladý pilot Jerry Burton, ktorý prežil pád lietadla a neskôr prežil päť mesiacov úzkostného čakania, či bude môcť ešte vôbec niekedy chodiť, sa ku svojej veľkej radosti dozvedá, že nezostane bezmocným invalidom. Aj tak však má pred sebou zdĺhavé obdobie rehabilitácií a rekonvalescencií. "Dobrý vzduch, pohodlný život, nič nerobiť - to je jediný recept. Tvoja sestra dá na teba pozor. Jesť spať a vegetovať ako rastlinná ríša," povie Jerrymu jeho doktor a zároveň dobrý priateľ. Sestra sa volá Joanna a miesto, ktoré si Jerry zvolil pre svoje uzdravenie, je vilka Little Furze na predmestí Lymstocku. Onedlho po tom, čo sa Burtonovci usadia vo svojom dome, dostanú list s miestnou poštovou pečiatkou a na stroji písanou adresou. Dlhý list je veľmi vulgárny anonym, obviňujúci, že Jerry a Joanna majú v skutočnosti pomer. Keď je u Jerryho na návšteve miestny lekár Griffith, vyjde najavo, že niekoľko ľudí dostalo podobné listy, vrátane samotného Griffitha a miestneho advokáta Symmingtona. Ešte niekoľko nasledujúcich dní prichádzajú ďalšie listy a obvinenia v nich sú stále odpornejšie a niektoré, ako sa medzi ľuďmi šepká, sú obzvlášť trefné. Nakoniec jeden z listov zájde tak ďaleko, že jeho adresátka spácha samovraždu. Situácia je neudržateľná a pani Dane Calthorpová, manželka miestneho vikára, sa rozhodne, že si pozve niekoho, kto si s takýmto prípadom dokáže poradiť. Jerry a Joanna sú pozvaní na čaj na faru, kde im Dane Calthorpová predstaví svoju drahú priateľku, návštevníčku zo St. Mary Mead, slečnu Marplovú. 

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Adaptácie
---------

1. adaptácia - z roku 1985/ hlavná úloha: Joan Hicksonová; 2. adaptácia - z roku 2006/ hlavná úloha: Geraldine McEvanová

Zdroj
-----

M. Bunson: *Encyklopédia Agathy Christie*
**Omastiná** je potok vo východnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Radiše, meria 7,3 km a je tokom VI. rádu.

Prameň
------

Tečie v Strážovských vrchoch, pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na juhojuhovýchodnom svahu Malej Homole (908,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 550 m n. m.

Opis toku
---------

V pramennej oblasti tečie sprvu juhojuhozápadným smerom, vytvára oblúk smerujúci na západ a zľava priberá prítok pretekajúci Suchou dolinou. Ďalej tečie juhozápadným smerom, sprava priberá prítok prameniaci východne od Štvrtí, zľava prítok prameniaci severne od Zápača a preteká intravilánom obce Omastiná. V obci priberá pravostranný prítok z lokality Štvrte, následne sa stáča na západ, vteká do výbežku Nitrianskej pahorkatiny (jej časti Bánovská pahorkatina), kde tečie popri osade Korintál, pričom sprava najprv priberá prítok z oblasti Brusného, zľava potom Podhradský potok, následne vytvára výrazný meander ohnutý na sever, do ktorého sprava ústi prítok z lokality Roháčová. Ďalej tečie prechodne juhozápadným smerom, napokon sa stáča na západ a preteká okrajom intravilánu Žitnej prevažne na pravom brehu. Tu ešte priberá pravostranný prítok z lokality Roháčová a v blízkosti centra obce ústi v nadmorskej výške cca 261,5 m n. m. do Radiše.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Radiše** |
| --- |
| *Radiša* → *Bebrava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Brusné (prítok Omastinej) · Brusné (prítok Radiše) · Brusný · Čierny potok · Dobranská · Dolinka · Hodislavy · Jelšovník · Krátke · Kšinka · Látočné · Omastiná · Plačkov · Pod Bôry · Podhradský potok · Potôčik · **Radiša** · Rakovec · Strečkov · Striebornica · Závada · Zvernica |
**Jastrabský potok** je potok v juhovýchodnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Svinianskeho potoka, má dĺžku 4,1 km a je tokom VII. rádu.

Prameň
------

Pramení v severnej časti Považského Inovca, v podcelku Vysoký Inovec, na severovýchodnom svahu Jarabského vrchu (794,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 595 m n. m.

Opis toku
---------

Na hornom toku tečie východným smerom, v pramennej oblasti priberá krátky pravostranný prítok. Následne vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina, pričom sa najprv stáča juhovýchodným smerom, potom tečie na krátkom úseku na východ a ďalej na severovýchod. Napokon preteká intravilánom obce Trenčianske Jastrabie, kde zľava priberá prítok z oblasti Jarabiny a na okraji obce, severovýchodne od jej centra, ústi v nadmorskej výške cca 284,5 m n. m. do Svinianskeho potoka.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Svinice** |
| --- |
| *Svinica* → *Bebrava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Bederov jarok · Cípec · Dedinský potok · Hradniansky potok · Jastrabský potok · Kamenný jarok · Kochnáčsky potok · Mitický potok · Sviniansky potok · **Svinica** · Svitavský potok |
Mineta je typ lamprofýru s prevahou K-živcov nad plagioklasmi a hojným biotitom a menším množstvom hornblendu. Prítomný môže byť olivín a augit. Vzorka horniny z Jáchymova v Česku.
**Lamprofýry** sú dajkové a žilné vyvreté horniny, ktoré sú svojim minerálnym zložením, štruktúrou a do určitej miery i chemizmom odlišné od bežných plutonických hornín alebo vulkanických hornín. Sú intermediárne až bázické, zriedkavo až ultramafické horniny s porfýrickou štruktúrou, výrastlicami mafických minerálov. Majú vysoký (2-3 %) obsah K2O. Vyskytujú sa všeobecne v malom objeme najčastejšie v žilách, dajkách, lapolitoch, lakolitoch.

Termín zaviedol Karl Wilhelm von Gümbel v roku 1874.

Petrografia
-----------

Obvykle sú odvodené od syenitovej, dioritovej alebo gabrovej magmy - sú preto radené medzi štiepne žilné horniny. Vyznačujú sa tmavou farbou a veľkou hustotou. Od svojich plutonických ekvivalentov sa neodlišujú iba textúrou. Majú väčšinou porfyrickú štruktúru, sú však mezokrátne až melanokrátne. Obsahujú minerály bohaté na železo a horčík, hlavne biotit (prípadne Fe-flogopit), amfiboly a klinopyroxény (barkevikit, augit). Živce a foidy (ak sú prítomné) sa nachádzajú prevažne iba v základnej hmote. Olivíny, pyroxény, biotit a plagioklasy sú bežne postihnuté hydrotermálnymi premenami. Bežne obsahujú i kalcit, zeolity alebo hydrotermálne minerály. Majú relatívne vysoký obsah K2O, Na2O, H2O, CO2, P3O5 a Ba.

Klasifikácie
------------

Rozdeľujú sa na dva základné rady:

* vápenato-alkalické (mineta, vogesit, kersantit, spessartit)
* alkalické (camptonit, sannait, monchiquit).

Ako samostatné lamprofýry melilitického zložnenia sú radené alnöit a polzeit.

QAPF klasifikačný diagram pre lamprofýry.

| Klasifikácia lamprofýrov |
| --- |
| Svetlé minerály | Tmavé minerály |
| Živce | Foidy | Biotit | Hornblend | Augit |
| Or > Pl | - | mineta | vogesit | - |
| Or < Pl | - | kersantit | spessartit | - |
| Or > Pl | Živce > Foidy | - | - | sannait |
| Or < Pl | Živce > Foidy | - | - | camptonit |
| - | Foidy alebo sklo | - | - | monchiquit |
|

Referencie
----------

1. ↑  Kamenický, J. Hovorka, D. 1980, *O návrhu subkomisie IUGS pre systematiku eruptív na klasifikáciu a nomenklatúru vulkanických a niektorých ďalších skupín hornín.* Mineralia Slovaca, 12, 1, s. 75-88
2. ↑  PETRÁNEK, Jan. *Geologická encyklopedie on-line* [online]. geology.cz, [cit. 2009-08-16]. Dostupné online.
3. ↑  Levinson-Lessing, F. J. Struve, E. A. 1963, *Petrografičeskij slovar.* Gosgeoltechizdat, Moskva, s. 170
4. ↑  Le Maitre, R.W. (Editor) 2002: *Igneous rocks: a classification and glossary of terms.* Cambridge University Press, Cambridge, 256 s.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lamprofýr**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Žikavka** je potok na území okresu Zlaté Moravce, ľavostranný prítok Jarkov, meria 3,4 km. Oba brehy potoka sú výrazne rozbrázdené mnohými výmoľmi a rokľami. 

*Prameň:* v Žitavskej pahorkatine južne od osady Breziny a severovýchodne od obce Žikava, v nadmorskej výške približne 295 m n. m.

*Smer toku:* prevažne severojužným smerom

*Geomorfologické celky:* Podunajská pahorkatina, podcelok Žitavská pahorkatina

*Prítoky:* jediný krátky prítok sprava z oblasti Kostolnej

*Ústie:* do Jarkov západne od obce Topoľčianky v nadmorskej výške 214,0 m n. m.

*Obce:* tečie cez katastrálne územie obcí Žikava (popri samote Tatry a osade Krásny majer na ľavom brehu) a Topoľčianky

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Hostianskeho potoka |
| --- |
| *Hostiansky potok* → *Žitava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Blažkov potok
* Brezový potok
* Brôdok
* Čerešňová
* **Hostiansky potok**
* Chudý potok
* Jarky
* Košiarny potok
* Lazinky
* Leveš
* Mlynárov potok
* Modošský potok
* Nitrolínska dolina
* Solčiansky potok
* Suchý potok
* Topoľnica
* Vápenný potok
* Žikavka
* Žliabok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Žikava

 |
**Drevenica** je vodný tok na západnom Slovensku, pravostranný prítok Žitavy s dĺžkou 25 km.

Pramení v pohorí Tribeč, na južnom úpätí Veľkého Tribča (829,6 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 545 m n. m.

Preteká juhojuhozápadným smerom cez Zlatnianske predhorie, z pravej strany priberá svoj prvý prítok, stáča sa na juh a vstupuje do Kostolianskej kotliny. Tečie okolo rekreačnej osady Jedliny a stáča sa na juhovýchod, priberá prítoky, najprv pravostranný z Balážovej doliny a následne ľavostranný z Babovej doliny. Preteká cez obec Kostoľany pod Tribečom a za obcou už vstupuje do Podunajskej pahorkatiny, podcelku Žitavská pahorkatina. Tečie intravilánom obce Ladice a stáča sa viac na juh. V nadmorskej výške 182,2 m n. m. priberá ľavostranný prítok, preteká cez Neverice a vzápätí priberá sprava Jelenský potok. Ďalej mení smer toku na juhovýchod, preteká obcou Beladice a opätovne tečie južným smerom. Priberá Čakýň zľava, potom Bocegaj sprava (157,1 m n. m.) a obteká Malé Chrašťany. Na dolnom toku preteká vyrovnaným korytom, podteká technickú pamiatku - kamenný most, ďalej napája rybník a juhozápadne od obce Nová Ves nad Žitavou sa vlieva do Žitavy.

Súradnice: 48°16′38″S 18°18′40″V﻿ / ﻿48,277179°S 18,310987°V﻿ / 48.277179; 18.310987

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Drevenice |
| --- |
| *Drevenica* → *Žitava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Bocegaj
* Brezinský potok
* Čakýň
* **Drevenica**
* Chosniansky potok
* Jelenský potok
* Rybníček
* Starý potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Beladice
* Rybník Jelenec
* Vodná nádrž Jelenec
* Vodná nádrž Kolíňany
* Rybník Nová Ves nad Žitavou

 |

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Žitavy |
| --- |
| *Žitava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* **Čerešňový potok**
* Dolinský potok
* Domovina
* **Drevenica**
* Drgačov jarok
* Drieňový potok
* **Hostiansky potok**
* **Hosťovský potok**
* Hulský kanál
* Kopanický jarok
* Kováčovský potok
* Lázky
* **Liska**
* Lúžtek
* Machulinský potok
* Martinová-Maňa
* Melecký potok
* Močidlo
* Osný potok
* Pata
* **Pelúsok**
* Podhájsky potok
* Silastov
* Suchý potok
* Sviniarsky potok
* **Širočina**
* **Telinský potok**
* Zakázané
* Zohor
* **Žitava**
* Žitavica

 |
**Bešiansky potok** je potok na Podunajskej nížine, preteká územím okresov Levice a Nové Zámky. Je to ľavostranný prítok Lisky a meria 12,5 km.

*Prameň:* v Hronskej pahorkatine, juhozápadne od obce Veľký Ďur v nadmorskej výške okolo 200 m n. m.

*Smer toku:* severojužný, na dolnom toku západný

*Geomorfologické celky:* Podunajská pahorkatina, podcelok Hronská pahorkatina, časť Bešianska pahorkatina

*Prítoky:* sprava z Diveckej doliny, z oblasti Horných lúk, zľava prítok (155 m n. m.) spod Bašty (247,1 m n. m.), od Mariánskej studničky a od Malej Pozby

*Ústie:* do Lisky severovýchodne od obce Podhájska v nadmorskej výške 139 m n. m.

*Obce:* Iňa, Jesenské, Beša a Pozba

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-10-06]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-10-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-10-06]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Lisky |
| --- |
| *Liska* → *Žitava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Bešiansky potok
* Dívecký potok
* **Liska**
* Luliansky potok
* Radavský kanál
* Trávnický potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Trávnica I
* Vodná nádrž Trávnica II

 |
**Loikaemie** je nemecká kapela, ktorá začala hrať v roku 1996 a jej počiatky sa niesli jednoznačne v znamení úderného a jednoduchého Oi! s klasickými textami o priateľstve, alkohole a živote na uliciach. Vďaka svojmu nezameniteľnému štýlu si kapela získala veľkú obľubu u domáceho publika a čoskoro sa stala vlajkovou loďou nemeckej nerasistickej skinheadskej scény.

  

Druhá doska z roku 1999 viac ako potvrdila jej ambície a katapultovala kapelu do čela európskej Oi Punkovej scény. Skupina získala na tejto doske kompaktný a surový zvuk, ktorý nezaprel ľahké ovplyvnenie hardcorovou muzikou. Texty sa pomaly začínajú otáčať aj k vážnejším a politickým témam, ale nechýbali ani odľahčené veci, potvrdzujúce, že si kapela zachováva potrebný nadhľad.

  

Loikaemie začína hrať po celej Európe a jej obľuba stúpa. Obrovský hit z ich tretej dosky názvom "Good night, white pride" sa stal hymnou všetkých Punks a Skins, ktorí sa odmietli zmieriť s rovnicou skinhead = nacista a pre nemeckých antifašistov predstavuje Loikaemie kultovú záležitosť.

Zostava
-------

* Thomas - spev, gitara
* Eddie - basová gitara
* Paul - bicie

Diskografia
-----------

### EP

* 1995 - Demotape
* 1997 - Oi! That's yer lot
* 1998 - Loikaemie / smegma split: "Oi! The split!"
* 1998 - Loikaemie / Menace split

### Albumy

* 1996-1999 - Ihr für uns und wir für euch
* 2000 - Wir sind die Skins
* 2002 - III
* 2005 - 10 Jahre Power from the Eastside
* 2007 - Loikaemie S / T

### DVD

* 2005 - 10 Jahre Power from the Eastside

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
Ulica v meste Loja
**Loja** je hlavné mesto provincie Loja v Ekvádore. Založil ho Alonso de Mercadillo v roku 1548 a bolo to prvé mestom v krajine, ktoré bolo pripojené na elektrickú sieť napájanú vodnou elektrárňou, ktorá bola dokončená v roku 1896.

Loja je známa tým, že ju navštívil Simón Bolívar v rámci jeho kampane za zjednotenie Veľkej Kolumbie.

V súčasnosti počet obyvateľov dosahuje približne 140 tisíc. Mesto leží na Panamerickej diaľnici.

Loja sa stalo turistickou atrakciou pre peknú architektúru svojho historického centra, s úzkymi uličkami, domami, ktorých fasády sú pomaľované sýtymi farbami, ktoré pútajú pozornosť návštevníkov.

Južne od mesta, ale stále ešte na území provincie, sa vo výške 1 400 m n. m. nachádza dedina Vilcabamba, kde počas celého roka prevládajú teploty od 18 do 22 °C.

Loja je známa ako Capital Musical del Ecuador (Hudobné hlavné mesto Ekvádora) a „Ciudad doblemente universitaria" (Dvojnásobne univerzitné mesto).

Loja je mestom kultúry. Miestne porekadlo znie: „Ten, kto nehrá na gitaru, môže spievať pieseň; ten, kto nespieva pieseň, môže napísať verš; ten, kto nepíše verše, číta knihu."

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta
Lokomotiva Dringos
**Lokomotíva Dringos** [1] je pravdepodobne najstaršia funkčná lokomotíva, ktorá bola poháňaná leteckou vrtuľou. Konštrukcia tejto lokomotívy pochádza z Nemecka, z roku 1919.[2]

História
--------

Princíp lokomotívy si nechal patentovať Dr Ing. Otto Steinitz a prototyp postavil pod licenciou spoločnosti Luftfahrt v Grünewald u na predmestí Berlína. Lokomotíva bola úspešne vyskúšaná 11. mája 1919 na trati z Grünewaldu do Beelitzi. [1] Praktické využitie lokomotívy však nie je známe, riaditeľstvo železníc o túto konštrukciu neprejavilo záujem. Táto lokomotíva bola sprevádzkovaná skôr ako ruský Aerovagon (1921) a neskorší „Koľajový Zeppelín" (1931). [3]

Konštrukcia
-----------

Pohon lokomotívy zabezpečovali 2 vrtule, každá umiestnená na jednom čele lokomotívy.[2]. Pre pohon bol použitý letecký 6 valcový radový motor, pôvodne určený na vojenské použitie.[1] Dôvodom použitia takýchto motorov bol aj fakt, že Nemecko po 1. svetovej vojne malo zničiť vojenský materiál. Ako podvozok pre konštrukciu prototypu bol použitý starý plošinový vozeň.[1]

Lokomotíva bola skúšaná na trati Grünewald - Beelitzi, kde dosiahla aj udržala rýchlosť 60 km/h. Pravdepodobne by dosiahla aj vyššie rýchlosti ale toto nebolo skúšané z dôvodu nedostatočného brzdového systému a nevhodného podvozku.[2] Pri skúškach bolo na lokomotíve prepravených asi 40 osôb z radov úradníkov vlády a parlamentu.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Lokomotíva Dringos (1)
2. 1 2 3  Lokomotíva Dringos (2)
3. ↑  Lokomotíva Dringos (3)

Externé odkazy
--------------

* German predecessor to the rail Zeppelin
* Lokomotiva Propellor-Driven Locomotives
* 7 unusual propeller-driven vehicles
Graf trajektórie Lorenzovho systému v stavovom priestore pre hodnoty r=28, σ = 10, b = 8/3
**Lorenzov atraktor**, zavedený Edwardom Lorenzom v roku 1963, je nelineárny trojdimenzionálny deterministický dynamický systém odvodený zo zjednodušených rovníc vynútenej konvekcie v atmosfére. Pre istú množinu parametrov systém vykazuje chaotické správanie a zobrazuje to, čo sa dnes nazýva podivný atraktor; bolo to dokázané W. Tuckerom v roku 2001. Podivný atraktor v tomto prípade je fraktál s Hausdorffovou dimenziou medzi 2 a 3. Grassberger (1983) odhadol Hausdorffovu dimenziu na 2.06 ± 0.01 a korelačnú dimenziu na 2.05 ± 0.01.

Systém vzniká v laseroch, dynamách, a špecifických vodných bicykloch.

{\displaystyle {\frac {dx}{dt}}=\sigma (y-x)}
{\displaystyle {\frac {dy}{dt}}=x(r-z)-y}
{\displaystyle {\frac {dz}{dt}}=xy-bz}
Kde \sigma  je Prandtlovo číslo a {\displaystyle r} je Rayleighovo číslo (redukované). {\displaystyle \sigma ,r,b>0}, ale zvyčajne {\displaystyle \sigma =10}, 
{\displaystyle b=8/3} a *r* sa mení. Systém vykazuje chaotické správanie pre *r*=28 ale zobrazuje zamotané periodické orbity pre ďalšie hodnoty *r*. Napríklad pre *r*=99.96 vzniká *T*(3,2) prstencové klbko.

Referencie
----------

1. ↑  Lorenz Attractor - zeuscat.com

Externé odkazy
--------------

* Lorenz Attractor
* Levitated.net: Computational art and design
* Animated Lorenz strange Attractor
* Generátor Lorenzovho atraktoru
* Náhoda v exaktní vědě (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lorenzův atraktor na českej Wikipédii.*
**Lucián Bezák** (\* 7. jún 1965, Bánovce nad Bebravou) je slovenský hudobník, hudobný skladateľ, klavirista, spevák, textár a učiteľ hudby. V súčasnosti žije v Topoľčanoch. Je lídrom hudobnej skupiny *Sába*.

Hudobná kariéra
---------------

Lucián Bezák študoval hru na klavíri na bratislavskom konzervatóriu. Pôsobil v skupine AC+, s ktorou vyprodukoval debutový singel *Sólo pre nezvestných* a album *Nemusíš sa tieňov báť*. Participoval ako hosť na projekte skupiny Metalinda. V oblasti gospel music sa prvýkrát objavil pri nahrávaní samizdatovej kazety *Zdravas Mária* (1987). Po ukončení spolupráce s AC+ založil v roku 1990 rockovú formáciu Sába. Dodnes je jej lídrom a hlavným skladateľom a textárom. Postupne vydali albumy *Dar*, *Myrta* a v roku 2015 najnovší album *Pod obal*.

Zároveň bol členom vokálno – inštrumentálneho súboru Gihon, pre ktorý skomponoval viacero piesní, z ktorých niektoré sú zachytené na albume *Až pochopíš*. Zúčastnil sa aj na nahrávaní dvoch CD *Spevy z Taizé* a bol spoluautorom hudby k muzikálu *Maranatha* pre divadlo Rondo z Preselian.

V súčasnosti je okrem vedenia skupiny Sába členom hudobného zoskupenia Projekt Zbory a pracuje ako pedagóg na ZUŠ Ladislava Mokrého v Topoľčanoch. Jeho kompozičný záber predstavuje širšie žánrové spektrum: od rocku cez pop music, gospel music až po súčasnú vážnu hudbu a experimentovanie. V jeho tvorbe možno rozoznať spriaznenosť so skupinami a umelcami ako napr. U2, Midnight Oil, Talk Talk, Kate Bush, Brian Eno, Olivier Messiaen, Gyorgy Ligeti...

Najnovšími aktivitami sú sólové hudobné albumy *Chvíle s Carlom Carrettom* z roku 2016 a *Blank* z roku 2020.

Diskografia
-----------

### Sólový album

* 2016 *Chvíle s Carlom Carrettom* - Tonada, CD
* 2020 *Blank* - Tonada, stream

### So skupinou Sába

* 1993: *Dar* - Cantate, MC, CD
* 1997: *Myrta* - Anima, MC AI 0001 4 331, CD
* 2015: *Pod obal* - Tonada R162 0038-2-331, CD

### So skupinou AC+

* 1987 *Nemusíš sa tieňov báť* - Opus, MC, LP
* 1989 *Sólo pre nezvestných / Sme zvláštni*  - Opus, SP

### Spolupráca na albumoch

* 1991: *Za všetky prachy - Metalinda* - Tommü Records, LP, CD
* 2011: *Láskou nás prikrývaj - Projekt Zbory* - , CD
* 2012: *Best of - AC+* - Opus MKZZ05412, CD

Literatúra
----------

* Kajanová, Yvetta.: *Gospel music na Slovensku*. 2009. CoolArt, Bratislava.s.200-201. ISBN 978-80-969080-4-2

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Aj v zhone možno nájsť púšť a v nej Boha, zvoláva hĺbavým albumom Lucián Bezák
4. ↑  Topoľčianska skupina Sába vydáva nový CD album
5. ↑  Metalinda – Za všetky prachy - discogs.com

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka - lucianbezak.com
* Hudobník Lucián Bezák: Myslím si, že náš debutový album bol v oblasti gospelovej hudby výnimočným počinom - cestaplus.sk
* Topoľčianska kapela Sába pokrstí nový album: Venuje ho pamiatke zosnulého člena! - topolcany.dnes24.sk
**Lucia Bosè** (\* 28. január 1931, Miláno, Taliansko - † 23. marec 2020, Segovia, Španielsko) bola talianska herečka.

Životopis a kariéra
-------------------

Pracovala v cukrárni, kde ju objavil Luchino Visconti. V roku 1947 vyhrala súťaž *Miss Taliansko* a v roku 1950 ju Giuseppe de Santis obsadil do hlavnej ženskej role v neorealistickom filme *Nie je mier pod olivami*. Patrila k hlavným talianskym hviezdam päťdesiatych rokov a spolupracovala s mnohými známymi režisérmi.

V roku 1955 sa odsťahovala aj s manželom do Španielska kde žila až do svojej smrti. Má tri deti - syn Miguel je známy spevák - Lucía, Paola, a desať vnúčat. V roku 2018 jej bol udelený Rád občianskych zásluh.

V meste Turégano založila prvé múzeum anjelov na svete.

Zomrela na pneumóniu komplikovanú vírusom COVID-19.

Referencie
----------

1. ↑  È morta Lucia Bosé. Aveva contratto il coronavirus
2. ↑
3. ↑   *Lucia Borloni* [online].. Dostupné online. Archivované 2017-02-02 z originálu. (po taliansky)
4. ↑
5. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lucia Bosè**

Externé odkazy
--------------

* Lucia Bosè v Internet Movie Database (po anglicky)
* Lucia Bosè v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lucia Bosè na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 139300551
* GND: 128607165
* ISNI: 0000 0001 1476 371X
* LCCN: nr98038843
* NK ČR: pna2007370793
* VIAF: 85111480
* WorldCat: lccn-nr98038843
**Ludmila Javorová** (\* 31. január 1932, Brno) je česká katolícka teologička, učiteľka náboženstva, blízka spolupracovníčka tajného biskupa Felixa Mariu Davídka v podzemnej cirkvi v socialistickom Československu. Biskup Davídek ju 28. decembra 1970 vysvätil za diakona a kňaza. Katolícka cirkev jej vysviacku však považuje za neplatnú.

Kňazstvo
--------

V septembri 1970 biskup Davídek zvolal snem spoločenstva tajných kňazov a biskupov. Na sneme sa okrem iného malo prebrať aj možné svätenie žien. Časť podzemnej cirkvi bola proti, čo viedlo k rozkolu podzemnej cirkvi. Tento rozkol trval až do roku 1989. Biskup Davídek dva dni po sneme (28. decembra 1970) Ludmilu Javorovú vysvätil najprv na diakona a potom na kňaza. Dôvodom bolo, že ženy prenasledované pre vieru nemali v ženských väzniciach prístup ku kňazom, a teda ani ku sviatostiam.

Vzhľadom na to, že niektorí mali pochybnosti o platnosti svätenia ženy, Javorová napísala list pápežovi. List osobne dala kardinálovi Františkovi Tomáškovi, ktorý sľúbil, že list doručí. Odpoveď nedostala. Neskôr proti jej vôli bola zverejnená informácia o jej vysviacke, z ktorej sa dozvedela že pápež jej exkomunikáciu (keďže za vysvätenie ženy hrozí) veľkoryso anuloval.

V roku 1996 sa však z biskupstva dozvedela, že nesmie kňazskú službu vykonávať a v roku 2001 že jej vysviacka bola neplatná. V súčasnosti učí náboženstvo vo farnosti pri kostole svätých Cyrila a Metoda v Brne.

Biskup Davídek vysvätil na diakonky (pravdepodobne aj na kňažky) ešte niekoľko ďalších žien. Platnosť ich vysviacok Katolícka cirkev neuznáva.

Referencie
----------

1. ↑

Externé odkazy
--------------

* Ludmila Javorová: 50. výročie kňazskej vysviacky

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ludmila Javorová na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 155170
* BnF: 16669445h
* GND: 189576650
* ISNI: 0000 0000 9689 9874
* LCCN: n2001093656
* NK ČR: xx0010531
* VIAF: 143258448
* WorldCat: lccn-n2001093656
**Väčšinový volebný systém** je typ volebného systému. Jeho základom je myšlienka vlády väčšiny, t. j. je založený na presvedčení, že vôľa väčšiny hlasov voličov je prvoradá. Predstavuje najjednoduchší spôsob delegovania vôle občanov na zastupiteľský orgán.

Jeho základnou črtou je, že sa štát rozdelí na množstvo jednomandátových volebných obvodov zodpovedajúce množstvu poslancov. 

V každom z týchto volebných obvodov zvedú volebný súboj stranícki alebo nezávislí kandidáti. Víťazom sa stáva ten, ktorý dosiahne väčšinu hlasov. Stáva sa reprezentantom daného obvodu v zastupiteľskom orgáne a ostatné hlasy určené pre zostávajúcich kandidátov prepadajú.

Delenie väčšinových volebných systémov
--------------------------------------

Poznáme dva druhy volebných systémov založených na väčšinovej voľbe. 

1. Väčšinový volebný systém s relatívnou väčšinou hlasov potrebných na získanie poslaneckého mandátu, pričom kreslo poslanca získava ten kandidát, ktorý dostane jednoduchú väčšinu voličských hlasov.
2. Väčšinový volebný systém s potrebnou absolútnou väčšinou hlasov, pričom poslanecký mandát získava kandidát, ktorý získal nadpolovičnú väčšinu hlasov, t. j. najmenej 50 % plus jeden hlas. Ak žiadny z kandidátov nezíska požadovaný počet hlasov, koná sa druhé kolo s dvoma kandidátmi, ktorí získali v prvom kole najviac hlasov, prípadne s kandidátmi, ktorí v prvom kole získali stanovené percento hlasov. Na získanie mandátu v druhom kole postačuje jednoduchá väčšina voličských hlasov. Tento spôsob sa nazýva väčšinovopluralitný.

Vplyv na stranícky systém
-------------------------

Väčšinový volebný systém s relatívnou väčšinou hlasov potrebných na získanie poslaneckého mandátu vedie k bipolarizácii politickej scény. Volebná súťaž sa odohráva viac-menej za účasti dvoch silných politických strán. 

Väčšinový volebný systém s potrebnou absolútnou väčšinou hlasov vo všeobecnosti vedie k multistraníckemu systému, s dvoma dominantnými stranami a viacerými menšími.

Politické dôsledky väčšinového volebného systému
------------------------------------------------

Jedným z jeho dôsledkov je jeho disproporcionalita. Dôsledkom je aj racionálne hlasovanie, keď voliči kalkulujú s možnými dôsledkami väčšinového systému. Hlasujú preto za jednu z dvoch silných politických strán, aby ich hlas neprepadol. 

Z hľadiska optimálnosti použitia väčšinového systému sa tento systém ukázal ako vhodný pre stabilizované krajiny, ktorými neprechádzajú viacdimenzionálne sociálne štiepenia. Naopak, politológovia ho považujú za nevhodný pre transformujúce sa štáty a najmä pre krajiny rozštiepené