recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Poloha
"Terasový" panelák, Tupolevova
**Dvory 2** (staršie: **Dvory II**) sú lokalita a časť miestnej časti Dvory, v Bratislave, v Petržalke.

Poloha
------

Dvory II sa nachádzajú v strede Petržalky, pri Chorvátskom ramene. Pajštúnska ulica na juhu rozdeľuje Dvory II od Lúk I, Jiráskova ulica zo západu Dvory II od Dvorov I, Romanova ulica na severe Dvory I od Dvorov III a na východe Chorvátske rameno.

Ulice
-----

Tupolevova, Iľjušinova - vznikla roku 1991 oddelením od Tupolevovej, Markova, Jiráskova.

ZŠ Tupolevova 20
Ulice vznikli v rokoch 1984 – 1986, približne v rovnakej dobe ako Lúky VII. a Lúky VIII. Boli naprojektované na osem a dvanásť-podlažné paneláky.

Zeleň
-----

Za Tupolevovou ulicou sa nachádza veľká lúka, siahajúca až po Chorvátske rameno, medzi panelákmi sú voľné priestranstvá, ihriská.

Školstvo
--------

Od januára 1984 slúži deťom MŠ na Iľjušinovej ulici 1 a tým starším od roku 1985 ZŠ na Tupolevovej ulici, ku ktorej bola dostavaná aj desať-triedna prístavba. V budove po bývalej MŠ na Markovej ulici 1 je sektor ministerstva vnútra SR.

Iné
---

Na Markovej ulici sa nachádza Kostol Svätej rodiny, ktorý bol otvorený v júli 1995. Ide a o najväčšiu petržalskú farnosť.

Na Iľjušinovej ulici sa nachádza Dom farieb a kozmetický salón.

Na Tupolevovej ulici sa nachádza Bowling center a Petržalská piváreň.

Dopravné spojenie
-----------------

* Tupolevova
	+
* Markova
	+
* Jiráskova
	+ (stav k 13. februáru 2023)

Referencie
----------

1. ↑   *Mapa Petržalky* [online]. www.petrzalka.sk. Dostupné online.
2. ↑   *Dvory I-II-III - pasport* [online]. Bratislava mestská časť Petržalka. Dostupné online.
3. ↑   *Dopravný podnik Bratislava* [online]. Bratislava: Dopravný podnik Bratislava, [cit. 2022-04-08]. Dostupné online.
4. ↑   Bratislava : Cestovné poriadky. *imhd.sk* (Bratislava: mhd.sk). Dostupné online [cit. 2022-04-08].
5. ↑   *Cestovné poriadky prímestskej autobusovej dopravy - ARRIVA Bratislava* [online]. arriva.sk, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
6. ↑  Total Avengers s.r.o.. *Cestovné poriadky* [online]. idsbk.sk, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.

Zdroje
------

* 
* 
* 
* Archivované 2017-10-08 na Wayback Machine
* Archivované 2017-10-08 na Wayback Machine
* 

| * z
* d
* u
Časti mestskej časti Petržalka |
| --- |
| 
* **Petržalka-Sever**
	+ 1
	+ 2
* **Dvory**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ Stará Petržalka
	+ Matador
* **Háje**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ Ekonomická univerzita
* **Lúky**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ 7
	+ 8
	+ 9
	+ Stredné lúky
* **Petržalka-Západ**
	+ Zadné lúky
	+ Kapitulský dvor
	+ Kapitulské pole
	+ Kopčany
	+ Vojenský dvor
	+ Nové pole
* **Draždiak**
	+ Veľký
	+ Malý
	+ Antolská
	+ Štrkovňa
* **Petržalka-Juh**
	+ Zóna A
	+ Zóna B
	+ Zóna C
	+ Janíkovské pole
* **Pečniansky les**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
* **Petržalka-Východ**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
* *Ovsište*
* *Starý háj*
* *Južné mesto*
* *Janíkov dvor*

 |  |
**Euroregión Košice-Miskolc** je euroregiónom na Slovensku zahrňujúci spoluprácu miest Košice a Miškovec, ako aj ich priľahlých vyšších územných celkov Košického samosprávneho kraja a Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy.

Tento metropolitný euroregión vznikol 1. decembra 2000 s cieľom vylepšiť turistické a hospodárske zázemie, rozvíjať oblasti vzdelávania, vedy a športu, spolupráce v oblasti životného prostredia, sociálnych problémov, ochrany historického dedičstva, výmeny informácií a spoločného postupu v oblasti rozvoja dopravnej infraštruktúry. Prioritou združenia je podpora výstavby rýchlostnej cesty spájajúcej obe mestá (na slovenskej strane označená ako rýchlostná cesta R4). Kompletné spojenie oboch miest sa podarilo v roku 2021, dokončením diaľnice M30.

Rozhodujúcim orgánom je Rada, ktorá sa schádza raz za dva roky a má 16 členov. Rade predsedá ňou volený prezident na jeden rok vždy z jednej strany hranice. Euroregión bol členom Asociácie európskych cezhraničných regiónov.

Galéria
-------

* KošiceKošice
* MiškovecMiškovec

Referencie
----------

1. ↑  JIROUŠEK, Jan. *Euroregióny na Slovensku* [online]. euractiv.sk, 2004-07-12, [cit. 2021-12-19]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑   *Reportáž z medzinárodných cyklistických pretekov Košice – Miškolc* [online]. [Cit. 2013-04-27]. Dostupné online. Archivované 2016-03-04 z originálu.
3. ↑  JESENSKÝ, Mikuláš. Cesta do Miškolca: Maďari budujú, my stojíme. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2003-12-15. Dostupné online [cit. 2021-12-19]. ISSN 1335-4418.
4. ↑  SABO, Kristián; ČERMÁKOVÁ, Judita. Košice už majú diaľnicu do Bratislavy. Otvárali ju Orbán i Polaček. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2021-10-26. Dostupné online [cit. 2021-12-19]. ISSN 1335-4418.

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portálHistorický portál |

* Stanovy euroregiónu (po anglicky)
Zapaľovacia sviečka s jednokostrovou elektródou
Hlavná a bočná elektróda
**Zapaľovacia sviečka** je nevyhnutná súčiastka zážihového motora; je to elektrické zariadenie, ktoré je v hlave každého valca niektorých spaľovacích motorov a zapaľuje stlačené palivá ako aerosól, benzín, etanol a skvapalnený ropný plyn pomocou elektrickej iskry. Zapaľuje stlačenú zmes paliva so vzduchom vo valci a tým inicializuje reťazovú reakciu spaľovania zmesi po ktorej nastáva expanzia plynov čo uvádza piest do pohybu. Zapaľovaciu sviečku tvorí stredná a vonkajšia elektróda upravená tak, aby mohla byť vložená do pracovného priestoru zážihového motora. Strednú elektródu obklopuje izolátor, ktorého spodná časť je zalisovaná do oceľového plášťa sviečky, ktorý je opatrený závitom na zaskrutkovanie sviečky do hlavy valca a vo svojej spodnej časti je vytvarovaný do vonkajšej elektródy.

História
--------

Prvé patenty na zapaľovacie sviečky podali Nikola Tesla (1898), Frederick Richard Simms (1898) a Robert Bosch (1898), ako vynálezca je uvádzaný Karl Benz. Masové použitie zapaľovacej sviečky umožnil až vynález zapaľovania pomocou magnetu, ktorého bola sviečka súčasťou, a ktorý vymyslel Boschov inžinier Gottlob Honold v roku 1902.

Referencie
----------

1. ↑  zapalovací svíčka. In: *Malá československá encyklopedie* VI Š-Ž. 1. vyd. Praha: Academia, 1987. s. 778.
2. ↑  Patent 609250

Pozri aj
--------

* Zapaľovanie
**Eva Kristinová** (\* 5. august 1928, Trenčín – † 14. jún 2020, Bratislava) bola slovenská herečka, členka Činohry Slovenského národného divadla. Stvárnila širokú škálu ženských postáv, od dievčenských, rozohratého „Roku na dedine" a *Felice* v Goldoniho „Štyroch grobianoch", cez jej vari najmilšiu *Evu* v Stodolovej Bačovej žene a Shakespearovu *Lady Macbeth* až po *Matku Guráž*, spolu zhruba 80 postáv, zväčša dramatických. *Grande Dame* slovenského divadla.

Život
-----

Jej mladé roky boli poznačené tvrdým osudom jej otca Jozefa Martina Kristína, odsúdeného na smrť nemeckým vojenským súdom, ktorý ako veliteľ vojenského okruhu v Trenčíne odmietol v roku 1939 Nemcom vydať vojenské sklady, cez jeho povýšenie na brigádneho generála v roku 1947 až po jeho degradovanie a prepustenie z armády, potom ako v roku 1948 odmietol vstúpiť do komunistickej strany Česko-Slovenska. 

Pridala sa k SNP, kde slúžila ako spojka. V roku 1950 absolvovala Odborný divadelný kurz v Bratislave. Množstvo zaujímavých postáv vytvorila aj v rozhlase, televízii a filme. Bola známa aj ako recitátorka (aj v rozhlase a televízii), s obľubou sa venovala najmä slovenským baladám, aj ako šansonierka. 

Jej repertoár poézie je široký, ovláda spamäti značnú časť Hviezdoslavovej tvorby. K 80. narodeninám spísal Ján Čomaj jej pamäte vydané pod názvom *Spomienky herečky*.

Čestná predsedníčka Miestneho odboru Matice slovenskej v Bratislave – Starom Meste. Organizátorka a moderátorka zhromaždení Matice na podporu slovenčiny aj samostatného Slovenska. Patrila k podporovateľom HZDS.

Ocenenie
--------

Nositeľka Radu SNP II. tr. Čs. medaily Za chrabrosť a Čs. Voj. Medaily Za zásluhy; vyznamenaná Cenou mesta Bratislavy, menovaná zaslúžilou umelkyňou. V roku 2008 jej prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy. Prvou cenou *in memoriam* bola udelená v roku 2020 Maticou slovenskou pri príležitosti výročia jej vzniku 4. augusta 2020 mimoriadna cena MS.

Referencie
----------

1. ↑  Pravda. Zomrela Eva Kristinová, posledná štúrovkyňa. *Pravda* (Bratislava: OUR MEDIA SR), 2020-06-15. Dostupné online [cit. 2023-04-14]. ISSN 1336-197X.
2. ↑   *Zomrela významná herečka a matičiarka Eva Kristinová* [online]. matica.sk, 2020-06-15, [cit. 2020-06-16]. Dostupné online.
3. ↑   *Kam Do Mesta* [online]. kamdomesta.sk, [cit. 2020-06-16]. Dostupné online.
4. ↑  pk, SITA. Clinton vraj podporil kandidatúru Mečiara. *Pravda* (Bratislava: Perex), 2004-04-13. Dostupné online [cit. 2020-06-16]. ISSN 1336-197X.

Literatúra
----------

* ČOMAJ, Ján. *Eva Kristinová : spomienky herečky*. 1. vyd. Bratislava : Perfekt, 2008. 178 s. ISBN 978-80-8046-391-5.

Externé odkazy
--------------

* Eva Kristínová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Eva Kristínová v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Eva Kristínová na kinobox.cz
* Eva Kristínová na fdb.cz

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 7883 7629
* LCCN: n89655648
* NK ČR: mzk2008472988
* SNK: 174919
* VIAF: 80777259
* WorldCat: lccn-n89655648
**Rozptyl** (iné názvy: **variancia, disperzia, stredná kvadratická odchýlka, stredná kvadratická fluktuácia**) je najčastejšie používaná miera variability. 

Hodnota rozptylu je závislá od odchýlky štatistiky od priemeru. Ak chápeme štatistický súbor ako realizáciu náhodného výberu z určitého rozdelenia, potom rozptyl určuje strednú kvadratickú odchýlku jednotlivých nameraných hodnôt od výberového priemeru.

Definícia
---------

Nech X je náhodná premenná, ktorá nadobúda konečne alebo spočítateľne veľa hodnôt. Potom definujeme rozptyl ako 

{\displaystyle \mathrm {Var} [X]=\sum \_{k=1}^{\infty }(x\_{k}-\mathrm {E} [X])^{2}\cdot \mathrm {Pr} [X=x\_{k}]}.
Ďalším často používaným vzťahom na výpočet rozptylu je

{\displaystyle \mathrm {Var} [X]=\operatorname {E} [X^{2}]-\operatorname {E} [X]^{2}},
ku ktorému môžeme prísť odvodením zo základného vzťahu. Ak je každý výsledok rovnako pravdepodobný a je ich konečne veľa, uvedený vzťah možno prepísať do tvaru

{\displaystyle \mathrm {Var} [X]={\frac {1}{n}}\sum \_{k=1}^{n}(x\_{k}-\mathrm {E} [X])^{2}}.
Ak uvažujeme náhodnú premennú X, ktorá nadobúda nekonečne veľa, resp. nespočítateľne veľa hodnôt, teda je spojitá, používame na výpočet variancie vzťah

{\displaystyle \mathrm {Var} [X]=\int \limits \_{-\infty }^{+\infty }(x-\mathrm {E} [X])^{2}f(x)\,\mathrm {d} x},
kde {\displaystyle f} je funkcia hustoty pravdepodobnosti príslušného rozdelenia.

Vlastnosti rozptylu
-------------------

* Rozptyl má aditívnu vlastnosť len v prípade, že náhodné premenné v jeho argumente sú nezávislé.
* {\displaystyle \mathrm {Var} [X+Y]=\mathrm {Var} [X]+\mathrm {Var} [Y]+2\mathrm {Cov} [X,Y]\,}

* Pri transformácii náhodnej premennej {\displaystyle \alpha X}, kde {\displaystyle \alpha } je konštanta platí

{\displaystyle \mathrm {Var} [\alpha X]=\alpha ^{2}\mathrm {Var} [X]\,}
* Rozptyl môžeme prepísať z definičného tvaru do nasledovného, z ktorého je jasné, že ide o strednú hodnotu istej transformácie pôvodnej náhodnej premennej

{\displaystyle \mathrm {Var} [X]=\mathrm {E} \left[(X-\mathrm {E} [X])^{2}\right]\,}

Použitie a príklady
-------------------

Hodnota rozptylu je vždy kladná, čo vyplýva z toho, že pracujeme s druhou mocninou odchýlky. Druhú odmocninu z rozptylu nazývame smerodajná odchýlka a označujeme

{\displaystyle \sigma \_{X}={\sqrt {\mathrm {Var} [X]}}}
Pomocou štandardnej odchýlky a korelačného koeficientu možno vyjadriť kovarianciu nasledovným spôsobom

{\displaystyle \mathrm {Cov} [X,Y]=\rho \_{XY}\sigma \_{X}\sigma \_{Y}\,}
Rozptyl vystupuje aj v dôležitej Čebyševovej nerovnosti, ktorá sa využíva pri dôkaze slabého zákona veľkých čísel.

### Príklad

Rozptyl rovnomerného rozdelenia na intervale [-1,+1] je

{\displaystyle \mathrm {Var} [X]=\int \limits \_{-1}^{+1}(x-0)^{2}{\frac {1}{2}}\,\mathrm {d} x=\left[{\frac {x^{3}}{6}}\right]\_{-1}^{+1}={\frac {1}{3}}}
Stanica metra vo výstavbe, deň otvorených dverí 19.01.2013
**Petřiny** je stanica metra v Prahe na linke A. Bola otvorená 6. apríla 2015. Je jednou zo štyroch najnovších staníc pražského metra. Súčasne je jednou z najhlbšie uložených staníc v Prahe.

Charakter stanice
-----------------

Stanica Petřiny sa nachádza pod Brunclíkovou ulicou. Stanica je navrhnutá ako razená. Nachádza sa 37,6 m pod úrovňou terénu s jedným povrchovým vestibulom nacházajúcim sa pred križovatkou s ulicou Na Petřinách. Zvláštnosťou tejto stanice je tiež stanovisko pre dozorcu stanice s kruhovým oknom, ktoré je nazývané „ponorka". Projekt stanice vznikol v kanceláriách Metroprojektu, autorom je architekt Jiří Pešata.

Možnosť dočasného ukončenia metra A v stanici
---------------------------------------------

Dlhý priamy úsek a sklonové pomery traťových tunelov v smere k stanici Nemocnice Motol umožňujú stanicu Petřiny realizovať prípadne ako dočasne koncovú. Za stanicou smerom na Motol boli pôvodne navrhnuté obratové a odstavné koľaje v klasickom štvorkoľajovom usporiadaní. Následne však bolo usporiadanie zmenené na trojkoľajové. Za obratovým tunelom sa potom bude nachádzať zázemie vzduchotechniky. Stredový tunel slúžil behom výstavby stanice ako prístupový. Ďalej za ním sa nachádza štola Markéta, ktorá umožňovala prístup techniky smerom z Břevnova. Štola má byť po dokončení stanice zasypaná.

Referencie
----------

1. 1 2  HUBERTOVÁ, Kateřina. *Architektura nových stanic Áčka se drží vyjetých kolejí* [online]. [Cit. 2021-07-06]. Dostupné online. Archivované 2015-03-02 z originálu.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2021-07-06]. Dostupné online. Archivované 2013-12-11 z originálu.
3. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Petřiny (stanice metra) na českej Wikipédii.*

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← smer Nemocnice Motol | **Pražské metro – linka A** | smer Depo Hostivař → |
| **Nemocnice Motol** | **Petřiny** | **Nádraží Veleslaví** |
| Nemocnice Motol bezbariérový prístup – Petřiny bezbariérový prístup – Nádraží Veleslavín bezbariérový prístup – Bořislavka bezbariérový prístup – Dejvická bezbariérový prístup – Hradčanská – Malostranská – Staroměstská – Můstek  – Muzeum  bezbariérový prístup – Náměstí Míru – Jiřího z Poděbrad – Flora – Želivského – Strašnická bezbariérový prístup – Skalka bezbariérový prístup – Depo Hostivař bezbariérový prístup |
**John Carter** je literárnou postavou z diel Edgara Rice Burroughsa, ktorý vystupuje v sérii románov o Marse. Prvýkrát sa objavuje v románe *Princezná z Marsu*, ktorý bol napísaný v roku 1911. Po tomto románe nasledujú ďalšie časti.

Charakteristika
---------------

John Carter je Američan, ktorý bojoval vo vojne Severu proti Juhu. Po skončení vojny odchádza hľadať zlato do Arizony, kde pri nehode zdanlivo umiera. Vo forme astrálnej projekcie sa prenesie na Mars. Jeho telo je však rovnaké ako na Zemi. Vďaka nižšej gravitácii Marsu je oveľa silnejší ako obyvatelia Marsu. Počas dobrodružstiev sa stáva záchrancom planéty a získa si princeznú Dejah Thoris. V pokračovaní príbehov na Marse umiera, aby sa opäť mohol vrátiť na Zem.

John Carter v iných dielach
---------------------------

Komiks Alana Moorea Liga výnimočných prináša obraz Johna Cartera, ktorý bojuje spolu s Ransomom a pôvodnými obyvateľmi Marsu proti útočníkom z Wellsovej *Vojny Svetov*.

Externé odkazy
--------------

* anglický text románu Princezná z Marsu - Project Gutenberg
* anglický text románu Vojvodca z Marsu - Project Gutenberg
Súradnice: 42°41′37.53″S 23°19′56.37″V﻿ / ﻿42,6937583°S 23,3323250°V﻿ / 42.6937583; 23.3323250

**Pamätník Cára Osloboditeľa** (bulh. Паметникът на Царя-освободител – *Pametnikăt na Carja-osvoboditel*) je pamätník venovaný ruskému cárovi Alexandrovi II. Nikolajevičovi Romanovovi nachádzajúci sa na námestí „Národné zhromaždenie" (bulh. Народно събрание – *Narodno săbranie*) oproti budove bulharského parlamentu v centre mesta Sofia v Sofijskej oblasti v západnom Bulharsku.

História a charakteristika
--------------------------

Alexander II. Nikolajevič Romanov bol ruský cár, počas ktorého vlády v roku 1878 bolo Bulharsko oslobodené od osmanskej nadvlády a stalo sa samostatným štátom. Keďže Alexander II. po oslobodení odmietol právo zvrchovanosti nad Bulharskom a krajina sa stala skutočne nezávislou, dostal prezývku Cár Osloboditeľ.

Pamätník bol postavený ako pamiatka na oslobodenie Bulharska od tureckej nadvlády a tiež ako symbol bratského spojenia ruského a bulharského národa. Stojí na námestí „Národné zhromaždenie" oproti budove bulharského parlamentu. Na stavbu pamätníka sa uskutočnila zbierka a prispelo veľa významných osobností a organizácií, okrem iných tiež radnica, parlament a knieža Ferdinand. Na konkurze sa zúčastnilo okolo 90 sochárov z rôznych krajín a nakoniec vyhral návrh talianskeho sochára z Florencie Arnalda Zocchiho. Základný kameň stavby bol položený 23. apríla 1901 a pamätník bol oficiálne odkrytý 30. augusta 1907.

Pamätník je z čiernej žuly a predstavuje jazdeckú sochu Alexandra II. na podstavci vysokú 4,5 metra, pričom celý pamätník dosahuje výšky 12 metrov. Na piedestáli sú vyobrazené rôzne reliéfne scény týkajúce sa osloboditeľskej vojny, ako napríklad scéna z bojov o Starú Zagoru, podpis mierovej dohody a iné.

Galéria
-------

* pohľad na pamätník v nocipohľad na pamätník v noci

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pamätník Cára Osloboditeľa**

Referencie
----------

1. ↑  opoznai.bg
2. ↑  monuments.bg
3. ↑   *nauka.bg* [online]. [Cit. 2017-08-06]. Dostupné online. Archivované 2017-08-06 z originálu.
**Lykourgos** (iné názvy: **Lykurgos, Lykúrgos, Lykurg,** starogr. *Λυκοῦργος* - *Lykourgos*/iný prepis: *Lykúrgos*; \* asi 390 pred Kr. — † 324 pred Kr.) bol aténsky politik a rečník, stúpenec rečníka Demostena. Bol členom rodiny Eteoboutovcov.

Lykourgos sa od bitky bitky pri Chaironei (v roku 338 pred Kr. proti macedónskemu kráľovi Filipovi II.) do roku 326 pred Kr. staral o aténske financie a podarilo sa mu zvýšiť príjmy. Započal v Aténach rozsiahly stavebný program a za jeho čias sa významne rozšírilo i loďstvo. Podporoval Demosthenovu protimacedónsku politiku a keď ho v roku 335 pred Kr. dal Alexander Veľký ako nepriateľa Macedónie zatknúť, jeho stúpenci ho odmietli vydať.

Lykourgos dal postaviť kamenné Dionýzovo divadlo na úpätí Akropoly. Dal zozbierať dramatické diela troch aténskych dramatikov - Aischyla, Sofokla a Euripida. Preslávil sa ako prísny rečník, ktorý dokázal hovoriť bez prípravy a bez zapísanej reči. Zachovala sa od neho len jediná reč, *Proti Leókratovi* (Leókrata obvinil zo zbehnutia a vlastizrady).

Referencie
----------

1. 1 2 3  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 71-72.

Autoritné údaje: * BnF: 13092606n
* GND: 118575546
* ISNI: 0000 0004 4934 6563
* LCCN: nr96035470
* NK ČR: jn19981001784
* VIAF: 268590928
* WorldCat: lccn-nr96035470
**Letisko Bazilej-Mulhouse-Freiburg** (nem. ***Flughafen Basel-Mülhausen-Freiburg***, franc. ***Aéroport Bâle-Mulhouse-Fribourg***, tal. ***Aeropuerto de Basilea-Mulhouse-Friburgo***), (IATA: **BSL, MLH, EAP**, ICAO: **LFSB**) je medzinárodné letisko neďaleko miest Bazilej (Švajčiarsko), Mulhouse (Francúzsko) a Freiburg im Breisgau (Nemecko). Nachádza sa vo Francúzsku, v administratívnom území obvodu Saint-Louis blízko švajčiarskych a nemeckých hraníc. V roku 2006 prepravilo 4 020 322 pasažierov.

Medzinárodný status
-------------------

Poloha letiska blízko Bazileja
Bazilej-Mulhouse-Freiburg je jedno z mála letísk na svete, ktoré prevádzkujú spoločne dve krajiny, Francúzsko a Švajčiarsko. Napriek obľúbenej viere sa celé letisko nachádza na francúzskej pôde, ale prevádzkované pod dohodou z roku 1946, kedy obe krajiny poskytli prístup k letisku bez akýchkoľvek colných alebo iných hraničných obmedzení. Správa letiska má 8 členov z každej krajiny.

Samotná budova letiska je rozdelená na dve separované polovice, jedna slúži francúzskej strane (dnes považovaná za schengenskú časť) a druhá polovica slúži švajčiarskej strane; v strede terminálu sa nachádza colné stanovisko, takže ľudia môžu "prekročiť hranicu" prejdením na druhu stranu letiska.

Referencie
----------

1. ↑  Štatistika EuroAirport-u, Pridané: 22. 12. 2007

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Imrich Flassik** (\* 12. júl 1924, Banská Bystrica – † 14. september 2013, Bratislava) bol slovenský politik a právnik.

Životopis
---------

V roku 1936-1944 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1944-1948 na Právnickej fak. UK a VŠE v Bratislave. V roku 1948- 1951 bol právnikom Oblastného riaditeľstva podniku Keramiky, 1952 pedagóg na Škole administratívnych pracovníčok, 1954- 1960 právnik Stavoprojektu, 1960-1967 pracovník na investícii SAV, 1967-1991 štátny arbiter Štátnej arbitráže SR, 1991- 1992 minister vlády ČSFR, 1992-1994 predseda obchod. senátu Najvyššieho súdu, od 1994 advokát Aliancie advokátov. Autor odborných článkov v Hospodárskych novinách, spoluautor publikácie Arbitrážne konanie. Podpredseda redakčnej rady Bulletinu slov. advokácie.

Ocenenie
--------

* cena Slov. literárneho fondu za dielo Arbitrážne konanie

Literatúra
----------

* Who is Who v Slovenskej republike

1. ↑   *Zomrel bývalý minister československej vlády Imrich Flassik* [online]. Denník Sme, 19.9.2013 13:46, [cit. 2015-02-27]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2014828099
* SNK: 150446
* VIAF: 14353282
Súradnice: 42°51′58.5″S 25°29′22.3″V﻿ / ﻿42,866250°S 25,489528°V﻿ / 42.866250; 25.489528

**Stará fontána vo dvore školy P. R. Slavejkova** (bulh. Старинна чешма в двора на училище П. Р. Славейков‎ – *Starinna češma v dvora na učilište P. R. Slavejkov*) alebo **Fontána pri hlavnom vchode Strednej školy Petka R. Slavejkova** (bulh. Чешмата при главния вход на СУ Петко Р. Славейков‎ – *Češmata pri glavnija vchod na SU Petko R. Slavejkov*), je kašna zo začiatku 20. storočia, ktorá sa nachádza v meste Triavna v Gabrovskej oblasti v severnom Bulharsku.

Stavba má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu

Lokalita
--------

Fontána sa nachádza v historickej časti mesta Triavna v ohradení dvora Strednej školy Petka R. Slavejkova.

Dejiny
------

Fontána bola postavená v roku 1903 na základe iniciatívy obchodníka Nikolu Rajkova, otca prvého bulharského profesora chémie Penča Rajkova, ktorý výstavbu fontány aj financoval. Autorom fontány je majster Neďalko Gančev.

V roku 1967 stavba získala štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu V roku 1975 a v roku 2008 prebehli na fontáne reštauračné práce.

Charakteristika
---------------

Na prednej fasáde fontány sa nachádza mramorová doska so staviteľským nápisom. Nápis na doske je:

„*Taja češma napravich za spomen, az Nikola Rajkov, roden v 1807 g. Triavna 1903 g."* (bulh. Тая чешма направих за спомен, аз Никола Райков, роден в 1807 г. Трявна, 1903 г. – doslovne: „*Túto fontánu som zhotovil na spomienku, ja Nikola Rajkov, narodený roku 1807. Triavna roku 1903."*)

Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
----------------------------------

Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu,

Rok vyhlásenia: 1967

Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská hodnota stavby

Oficiálny názov na zozname kultúrnych pamiatok: *Starinna češma v dvora na učilište P. R. Slavejkov* (bulh. Старинна чешма в двора на училище П. Р. Славейков, doslovne: Stará fontána vo dvore školy P. R. Slavejkova)

Galéria
-------

* celkový pohľad na fontánu a okoliecelkový pohľad na fontánu a okolie
* pohľad na prednú a bočnú stenu fontánypohľad na prednú a bočnú stenu fontány
* detailný pohľad na vrchnú časť fontány s ozdobným reliéfomdetailný pohľad na vrchnú časť fontány s ozdobným reliéfom
* detailný pohľad na dosku so staviteľským nápisomdetailný pohľad na dosku so staviteľským nápisom

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Национален институт за недвижимо културно наследство. *НИНКН: Област Габрово* [online]. ninkn.bg, [cit. 2023-11-14]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5 6   *Регистри | Община Трявна* [online]. tryavna.bg, 2017-06-26, [cit. 2023-07-05]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  DIMITROVA, Irina. *Na razchodka iz văzroždenska Triavna*. Varna : Izdatelstvo "Slavena", 2018. 72 s. ISBN 978-619-190-128-9. S. 25.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Stará fontána vo dvore školy P. R. Slavejkova**
**Kaloša** je potok v Gemeri, preteká územím okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Slanej a má dĺžku 15,1 km. Niekedy sa označuje ako **Kalošský potok**, prípadne aj **Valický potok**.

*Prameň:* na južnom okraji Revúckej vrchoviny na východnom svahu vrchu Kopaska (487,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 370 m n. m.

*Smer toku:* na hornom toku na juhojuhovýchod, za obcou Valice na juhovýchod

*Geomorfologické celky:* 1. Revúcka vrchovina, podcelok Železnícke predhorie, časť Blžská tabuľa, 2. Juhoslovenská kotlina, podcelok Rimavská kotlina, časti Valická pahorkatina a Gemerské terasy

*Prítoky:* sprava prítok z južného svahu Kopasky (487,6 m n. m.), z Vranej doliny, spod Bukovca (297,7 m n. m.), zľava spod Pivničníka (454 m n. m.), z Jazernej doliny, spod Vinohradov (304,3 m n. m.) a potok z obce Stránska

*Ústie:* do Slanej pri obci Rumince v nadmorskej výške okolo 168 m n. m.

*Obce:* Vyšné Valice, Nižné Valice, Gemerské Michalovce, Nižná Kaloša, osada Borboja, Figa (okrajom) a osada Húžvina

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online.
2. 1 2   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online.
3. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Slanej (od Čremošnej po štátnu hranicu) |
| --- |
| 
* Ardovský potok
* Bukovinský potok
* Činča
* Dlhý potok
* Egrešský potok
* Gemerský potok
* Hubovský potok
* **Kaloša**
* Konský potok
* Kružniansky potok
* Lapša
* Líščí potok
* Lúčka
* **Muráň**
* Neporadzský potok
* **Rimava**
* Sograď
* Stránsky kanál
* **Štítnik**
* **Turiec**
* Vraní potok

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Muráňa
Vodné toky v povodí Rimavy (1. časť) a (2. časť)
Vodné toky v povodí Slanej (1. časť)
Vodné toky v povodí Štítnika
Vodné toky v povodí Turca
 |
Typické panini s mortadelou, paradajkami a šalátom
Gril na panini
**Panini** (jednotné číslo *panino* - žemľa) je taliansky výraz pre sendvič, žemlu pripravený z iného ako plátkovaného chleba (takéto sendviče sa v Taliansku nazývajú *tramezzino*).

Panini sa typicky pripravujú z ciabatty, z michetti alebo aj z bagety. Chlieb sa pozdĺžne rozreže a vyplní lahôdkovou náplňou, ako je saláma, šunka, syr, mortadela či iné pochúťkové potraviny. Panini sa vždy podáva teplé, ohriate, zapečené v grile či v zapekacej piecke alebo v toustovači. 

Obľúbená stredotalianska verzia panini sa plní plátkami bravčovej porchetty pečené so soľou, rozmarínom a šalviou.

História
--------

Prvé písomné záznamy o predchodcoch týchto sendvičov sa síce objavili v talianskych kuchárskych knihách už v 16. storočí a prvé americké zmienky o nich sa datujú do roku 1956, avšak tento pokrm prišiel v milánskych baroch zvaných *paninoteche* do kurzu až v 70. a 80. rokoch 20. storočia.

Referencie
----------

1. ↑   *Panini - Origin and Varieties, tasteandflavours.com* [online]. [Cit. 2019-08-03]. Dostupné online. Archivované 2017-12-07 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Panini (jedlo)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Panini (sendvič) na českej Wikipédii.*
*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Panini (sandwich) na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 48°38′S 19°09′V﻿ / ﻿48,64°S 19,15°V﻿ / 48.64; 19.15

**Zvolenská kotlina** je geomorfologický celok v oblasti Slovenské stredohorie. Kotlina leží medzi Banskou Bystricou, Zvolenom, Detvou a Ľubietovou.kuk

Vymedzenie
----------

Na severe hraničí so Starohorskými vrchmi, Nízkymi Tatrami a Horehronským podolím, na východe s Veporskými vrchmi a Poľanou. Južným smerom sa nachádzajú Ostrôžky a Javorie a západne ležia Kremnické vrchy.

Geomorfologické členenie
------------------------

Zvolenská kotlina sa delí na 9 podcelkov:

* Bystrické podolie
* Bystrická vrchovina
* Sliačska kotlina
* Zvolenská pahorkatina
* Ponická vrchovina
* Povraznícka brázda
* Slatinská kotlina
* Rohy
* Detvianska kotlina

Charakteristika
---------------

Zvolenská kotlina má charakter hornatiny. Najvyšším vrchom je Čierny diel (851 m n. m.). Veľká časť územia je pokrytá prevažne listnatými lesmi. V hojnej miere je zastúpený buk, hrab, dub a javor, z ihličnatých stromov sa v menšej miere vyskytuje borovica a smrek. Zvolenskou kotlinou preteká rieka Hron s prítokmi Slatina a Neresnica.

Podľa klimatických podmienok radíme Zvolenskú kotlinu medzi oblasti mierne teplé. V zimnom období vystupujú priemerné teploty na -2 až -4 °C, letné priemerné teploty sa pohybujú okolo 17 až 18 °C, počet letných dní býva medzi 40 – 50, počet dní so snehovou pokrývkou je 50 – 70.

Chránené územia
---------------

Zvolenská kotlina je kraj s množstvom prírodných zaujímavostí a kuriozít. Nenachádza sa tu žiadna chránená krajinná oblasť, ale viaceré maloplošné chránené územia, ako napr. NPR Plavno, Ponická dúbrava, PR Urpínska lesostep, Kozlinec, Čačínska cerina, Jelšovec, Prosisko, NPP Mičinské travertíny, PP Zolniansky lahar a Potok Zolná, Pyramída, CHA Arborétum Borová hora a iné.

Referencie
----------

1. 1 2  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-12-25]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-08-07]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zvolenská kotlina**
**Betterment** je online investičná spoločnosť, so sídlom v New York City. Spadá pod autoritu amerických kontrolných orgánov finančného trhu, Securities and Exchange Comission (SEC) a Financial Industry Regulatory Authority (FINRA). Taktiež známa ako Betterment.com, spoločnosť je obchodník s cennými papiermi a registrovaný investičný poradca. Spoločnosť ponúka automatizovanú investičnú službu, zameranú na cielené investovanie, taktiež nazývanú aj robo-poradca. Betterment investuje do pasívnych indexových portfólií a ETF. K marcu 2018, Betterment riadil aktíva v hodnote 13 a pol miliardy dolárov.

História
--------

### Založenie

Betterment bolo založené v roku 2008 v New York City, Jonom Steinom a Eli Brovermanom. Po prvých prototypoch a registrácii v SEC boli pripravení ponúkať finančné poradenstvo online ako registrovaný investičný poradca, pričom neskôr rozšírili svoju ponuku služieb aj o obchodovanie s cennými papiermi. V júni 2010 naplno spustili svoju online platformu na konferencii TechCrunch Disrupt v New Yorku, kde do 24 hodín nabrali svojich prvých 400 klientov.

### Zastavenie predaja po Brexite

24. júna, 2016, Betterment zastavil obchodovanie na burze na 2 a pol hodiny, po tom, ako neočakávaný výsledok britského referenda spôsobil chaos na finančných trhoch. Kvôli tomu bola firma kritizovaná za nedostatočnú komunikáciu so svojimi klientmi, čo sa prejavilo na sociálnych sieťach a vyjadreniach partnerov tejto platformy.

### Zmena cien

31. januára, 2017, Betterment zmenil štruktúru cien, čo v podstate znamenalo zvýšenie cien pre klientov s vkladmi väčšími ako 100,000 dolárov z 0.15% na 0.25%. Toto rozhodnutie vyvolalo vlnu kritiky medzi zákazníkmi, čo prinieslo mediálny rozruch.

Referencie
----------

1. ↑   *Investment Safety and Security at Betterment* [online]. Betterment, 2014-03-03, [cit. 2019-04-28]. Dostupné online. Archivované 2019-04-28 z originálu. (po anglicky)
2. ↑   *Betterment Review – Insider Investing Scoop - Modest Money* [online]. www.modestmoney.com, [cit. 2019-04-28]. Dostupné online.
3. ↑   *UNIFORM APPLICATION FOR INVESTMENT ADVISER REGISTRATION AND REPORT BY EXEMPT REPORTING ADVISERS* [online]. 3/29/2019, [cit. 2019-04-28]. Dostupné online.
4. ↑   *The History of Betterment: Changing an Industry* [online]. Betterment, 2016-07-20, [cit. 2019-04-28]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   *TechCrunch* [online]. [Cit. 2019-04-28]. Dostupné online. (po anglicky)[nefunkčný odkaz]
6. ↑   *commodity-market-news.com* [online]. ww5.commodity-market-news.com, [cit. 2019-04-28]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
7. ↑   Betterment Review 2019 | The Best Robo Advisor For Beginners?. *Investor Junkie*, 2019-04-16. Dostupné online [cit. 2019-04-28]. (po anglicky)
8. ↑   *Nerd's Eye View | Kitces.com* [online]. 2017-02-02, [cit. 2019-04-28]. Dostupné online. (po anglicky)
**Secure Hash Alogithm** (**SHA**) je skupina kryptografických hašovacích funkcií. Funkcie vyvinula americká Národná bezpečnostná agentúra (NSA) ako nástupcu funkcie MD5, ktorá už nie je považovaná za bezpečnú (existencia metódy hľadania slabých kolízií v rádoch minút).

SHA-1
-----

Ako štandard bola publikovaná v roku 1993 americkým NIST pod označením FIPS 180-1. Nahradzuje predošlú SHA-0, ktorá bola prelomená.

Funkcia rozsekáva vstupný tok dát na bloky o veľkosti 512 bitov. Posledný blok doplňuje a zarovnáva (angl. padding) na požadovanú veľkosť vstupného bloku. Tieto bloky sú postupne logicky sčítané. Na začiatku s náhodným inicializačným vektorom a každý nasledujúci blok vstupu vždy s predošlým výsledkom. Do požadovaného zarovnania sa pridáva údaj o veľkosti vstupu, na ktorý je vyhradených 64 bitov. Z toho plynie horná ohraničenosť maximálnej veľkosti vstupu na 264-1 bitov, čo je cca 2,3 miliónu TiB.

Výstupom SHA-1 je 160bitový reťazec, haš. 

Použitím informácie o veľkosti vstupu v procese výpočtu funkcie sa zvyšuje odolnosť funkcie voči slabým kolíziám. Za ďalšie zabezpečenie funkcie sa považuje vlastnosť lavínovitosť tvorby hašu – používaním predošlého výsledku, a teda šírenie zmeny v jednom bloku vstupu až do výstupu. Toto kritérium spôsobí veľkú zmenu výsledného hašu už pri zmene jediného znaku vstupného toku.

Príklad textového reťazca a jeho hašu:

```
Prehlasujem, že ti dlžím 100 : 68741d0244e8ce0989af154977ce037c7c75a32e
Prehlasujem, že ti dlžím 500 : 2eb70991cded1bd3b3f234675f8ad8b927cc3272
```

### Použitie

Ako každá hašovacia funkcia aj SHA-1 zabezpečuje hlavne kontrolu integrity dát, teda či nedošlo k ich pozmeneniu. Z toho plynie použitie napr. v digitálnych certifikátoch a následne aj elektronickom podpise, či v systéme PGP. Ide o funkciu, ktorá je presadzovaná v novo vznikajúcich amerických štandardoch v kryptografii a elektronickom podpisovaní.

Externé odkazy
--------------

* Lupa.cz - článok o hašovacích funkciách a ich prielomoch
* HashCalc Archivované 2008-01-11 na Wayback Machine - freeware nástroj na výpočet viacerých hašovacích funkcií
Ing. **Jalal Suleiman**, PhD. (\* 1. december 1965, Wreida, Sýria) je slovenský prekladateľ a politik, bývalý podpredseda Komunistickej strany Slovenska pre zahraničnú spoluprácu.

Životopis
---------

Jalal Suleiman sa narodil v malej dedinke Wreida na okraji sýrskej púšte v roku 1965. Wreida sa nachádza neďaleko od starobylého mesta Homs. V roku 1985 prišiel študovať do vtedajšieho Československa. Štúdiá, ktoré absolvoval na Strojníckej fakulte Slovenskej technickej univerzity v Bratislave ukončil s titulom inžinier, pričom neskôr získal aj doktorát v odbore chemické stroje. Po doktoráte na Strojníckej fakulte v Bratislave, kde potom aj prednášal, prešiel pracovať do súkromnej firmy.

Jeho ľavicové cítenie ho priviedlo v roku 2003 do Komunistickej strany Slovenska. Pôsobil ako prezident Slovensko-arabského centra, ktoré v rokoch 2010 – 2013 vydávalo v arabčine písaný časopis Mosty, zaoberajúci sa najmä Slovenskom a udalosťami v ňom prebiehajúcimi. Mosty sa zaoberali na prezentáciou Slovenska v jedenástich krajinách arabského sveta, ako aj reklamou slúžiacou slovenským podnikateľom. Neskôr však bolo jeho vydávanie kvôli nedostatku finančných prostriedkov zastavené.

Jalal Suleiman pochádza z kresťanskej rodiny. Je pravoslávneho vyznania. Jeho otec, Mitanos, bol určitú dobu ašpirantom na post kňaza. Matka, Lurdes Suleiman, rodená v São Paulo v Brazílii, je komunistickou funkcionárkou v Komunistickej strane Sýrie.

Je autorom ojedinelej publikácie o slovensko-arabskej konverzácii a základoch slovenského a arabského jazyka Slovensko-arabská a arabsko-slovenská komunikácia.

Politická kariéra
-----------------

Suleiman je ľavicovo orientovaný, presadzuje sociálnu spravodlivosť a demokratické práva a mier, socialistickú Európu. Zúčastňuje sa a spoluorganizuje demonštrácie zamerané proti členstvu Slovenska v NATO či politike USA.

V roku 2014 kandidoval z druhého miesta vo voľbách do Európskeho parlamentu. Po zohľadnení prednostných hlasov (Suleiman získal 1 395) skončil na treťom mieste v kandidátnej listine. KSS získala 1,51 % a žiaden mandát nezískala. V parlamentných voľbách v roku 2016 kandidoval z druhého miesta kandidátky KSS. Strana však získala iba 0,62 % a do Národnej rady sa nedostala. V novembri 2017 tiež kandidoval za Komunistickú stranu do funkcie predsedu VÚC vo voľbách do VÚC v BSK, ale nebol zvolený, keď skončil na 13. mieste so ziskom 0,30 % hlasov.

Suleiman kandiduje do Európskeho parlamentu vo voľbách v máji 2019 z druhého miesta kandidátky koalície KSS-VZDOR.

Referencie
----------

1. 1 2   *Ing. Jalal Suleiman, PhD. : CV* [online]. Bratislava: Komunistická strana Slovenska, [cit. 2019-09-14]. Dostupné online.
2. ↑   *Európa pre ľudí* [online]. Slovenka, 17.5.2014, [cit. 2019-04-11]. Dostupné online. Archivované 2019-04-11 z originálu.
3. ↑   Kandidátna listina KSS pre parlamentné voľby 2016. *dennikn.sk* (Bratislava: N Press), 2015-12-09. Dostupné online [cit. 2019-09-14]. ISSN 1339-844X.
4. ↑   Voľby do VÚC 2017: Bratislavský kraj - konečné výsledky. *Aktuality.sk* (Bratislava: Ringier Axel Springer Slovakia), 2017-11-05. Dostupné online [cit. 2019-09-14].
**Bitka pri Stiklestade** je najslávnejšia bitka ktorá sa kedy odohrala na nórskej pôde. Stretlo sa tu kresťanské vojsko Olafa Haraldssona a vojsko nórskych pohanov a ľudí, ktorí mali pocit že bránia staré práva. Hoci skončila porážkou kresťanov, predstavuje významný medzník pri šírení kresťanstva v Nórsku.

Predohra
--------

Do roku 1015 vládli v Nórsku ako vazali dánskeho kráľa synovia jarla Håkona. A to až do chvíle než do krajiny dorazil bývalý Viking z rodu Ynglingov Olaf Haraldsson (svätý Olaf). Olaf bol už pokrstený a vzal si za cieľ obrátiť krajinu na kresťanstvo a vykynožiť v nej pohanstvo.

Postupne sa prebil k moci a jeho metódy či už na ceste ku zvrchovanosti alebo pri presadzovaní kresťanstva boli rovnako kruté ako u jeho menovca Olafa Tryggvesona. Tým si proti sebe popudil nielen pohanov, lež ozval sa aj nejeden kresťan.

Títo našli pomoc u Knuta Veľkého a Olaf bol nútený utiecť do Ruska. Tam roku 1030 zhromaždil vojsko. Keďže doň odmietol prijať nepokrstených, bolo menšie ako by bolo vhodné, ale Olaf veril v Božiu pomoc.

Bitka
-----

Ráno pred začiatkom bitky si Olaf na hodinu pospal. Počas spánku mal sen, že kráča po rebríku do neba. Toľko vraví legenda.

Nakoniec bol Olaf v bitke zabitý a skonal opretý o veľký balvan trčiaci zo zeme, okolo ktorého sa zhromaždili jeho verní.

Epilóg
------

Po bitke sa sedliacke vojsko rozišlo späť do svojich domovov a vládu v Nórsku prevzal Knut Veľký. Olaf bol svojimi protivníkmi náležite pochovaný. Neskôr pod Knutovou krutovládou Nóri oľutovali svoj čin a zabudnúc na Olafovu krutosť začali ho spomínať ako dobrého vladára. Krajinou sa začali šíriť chýry o zázrakoch v spojitosti s jeho telesnými pozostatkami a mnoho ľudí sa začalo obávať, že zabili svätca. A stalo sa čosi nevídané - Nóri, ktorí po storočia tvrdohlavo odolávali obracaniu na kresťanstvo - začali putovať k trondheimskej katedrále, obracajúc sa húfne na vieru. Neskôr priviedli späť z Ruska Olafovho syna Magnusa a ustanovili ho kráľom.

Pamätník
--------

Na mieste bitky, presnejšie kameňa o ktorý sa umierajúci Olaf opieral, bol postavený kostol, pričom kameň samotný je súčasťou oltára.

Na mieste bitky sa každoročne okolo 29. júla hrá divadelná hra *Svätý Olaf* (*Spelet om Heilag Olav*), ktorú dodnes uvidelo neuveriteľných 600-tisíc návštevníkov.

Referencie
----------

1. ↑   *Kirkesøk - Kirkebyggdatabasen* [online]. [Cit. 2020-02-23]. Dostupné online. (po nórsky)
2. ↑  Helene Solheim. *Kutt i Spelet om Heilag Olav – blir truleg arrangert annakvart år* [online]. 2019-10-21, [cit. 2020-02-23]. Dostupné online. (po nórsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bitka pri Stiklestade**

Externé odkazy
--------------

* Slaget på Stiklestad
Lev
**Lev** (latinsky *Leo*) je piate znamenie zvieratníka. Je to myslený obdĺžnik na oblohe s dĺžkou 30° a šírkou 15°. Jeho stredom prechádza ekliptika. Slnko ním prechádza od 23. júla do 23. augusta. Nazvané bolo podľa súhvezdia Lev. Z východnej strany hraničí so znamením Panna a zo západnej so znamením Rak. V súčasnosti v siderickom zvieratníku od 17. augusta do 16. septembra.

V astrológii je piate, ohnivé znamenie zverokruhu. Priraďuje sa k Slnku a zlatu. Z drahých kameňov sa s Levom spája rubín alebo diamant. Ako kráľovské znamenie údajne riadi osud ľudí narodených medzi 23. júlom a 23. augustom. Pripisujú sa im vlastnosti ako láska k prepychu a bohatstvu, samoľúbosť, sklon k panovačnosti a tyranii, ale aj prirodzená autorita a veľkodušnosť. Sú aj veľmi usmievaví a obetaví, niekedy až príliš a napokon sa im to aj odplatí tak, že druhí ho zneužívajú pre seba. Levy sú komunikatívne a vedia sa rýchlo vynájsť. Sú aj veľmi dobrí organizátori, herci a politici.

Znamenie lev však nie je najsilnejším znamením zverokruhu.
Toto znamenie má aj svoje zlé stránky - sú nedočkaví, vedia byť aj veľmi drzí. Keď ich niekto naštve, vedia byť veľkí klamári. Najsilnejšie znamenie zverokruhu z pohľadu svojej sily a elegancie je kozorožec. Levy sú ku kozorožcom veľmi priateľské a mali by k ním byť aj milé. Znamenie lev a kozorožec sú si veľmi blízke, až sa dá povedať, že sa veľmi dopĺňajú.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lev (znamenie)**

| * z
* d
* u
Znamenia zvieratníka |
| --- |
| 
* Baran
* Býk
* Blíženci
* Rak
* Lev
* Panna
* Váhy
* Škorpión
* Strelec
* Kozorožec
* Vodnár
* Ryby

 |
| Astrológia · Astronómia |
**JimJam** je káblová televízna stanica, vysielajúca prevažne obsah pre deti od 2 do 7 rokov. Stanica vysiela 24 hodín denne, vysiela pre štáty Európy a Afriky. Pôvodne bol spustený talianskou spoločnosťou Sky v roku 2006.

História
--------

JimJam bol spustený 1. októbra 2006. V septembri 2007 HIT Entertainment a Chellomedia (európska obsahová divízia Liberty Global, v súčasnosti AMC Networks International) vytvorili spoločný podnik na prevádzkovanie detského kanála. Kanál bol inzerovaný ako medzinárodný s plánmi spustiť káblové a satelitné vysielanie v západnej a východnej Európe a potom rozšíriť vysielanie do celého sveta (mimo Spojeného kráľovstva, Írska, USA a Kanady).

Kanál bol rozšírený do strednej a východnej Európy v novembri 2007. V máji 2008 začal JimJam v Holandsku a Švajčiarsku. Do roku 2010 bol kanál vysielaný na viac ako 50 územiach v Európe, na Strednom východe, v Ázii a Afrike. Do augusta 2010 sa HIT Entertainment stiahla zo spoločného podniku a JimJam zostala v úplnom vlastníctve Chello Zone. Spoločnosť HIT Entertainment mala naďalej poskytovať obsah pre JimJam. Do roku 2013 bol JimJam dostupný publiku 17 miliónov predplatiteľov v 13 jazykoch. Kanál bol vysielaný na viac ako 60 územiach v Európe, na Strednom východe, vo východnej Ázii a Afrike so siedmimi kanálmi a štyrmi lokalizovanými verziami.

Spoločnosť JimJam bola zatvorená v Ázii a Tichomorí 9. decembra 2014, v Taliansku 30. júna 2015, v Rakúsku, Nemecku, Švajčiarsku, Belgicku, Francúzsku a Holandsku 1. marca 2018, Grécku, Strednom východe a severnej Afrike 1. januára 2020, v krajinách SNŠ 10. marca 2022 a v Portugalsku 1. júla 2022.

Televízne programy
------------------

Od decembra 2022 sa na JimJame vysielajú tieto programy: 

* *Angelina Balerína*
* *Bambulín a Lienočka*
* *Bing*
* *Staviteľ Bob*
* *Chuggington*
* *Conni*
* *Požiarnik Sam*
* *Hádaj, ako moc ťa mám rád*
* *Harry a jeho dinosaurí priatelia*
* *Hrdinovia z mesta*
* *Hurá pre Huckla*
* *Inui*
* *Kate a Mim-Mim*
* *Kipper*
* *Leo, ochránca divočiny*
* *Mumfie*
* *Oswald*
* *Pettson a Fiškus*
* *Poštár Pat: Špeciálna zásielková služba*
* *Ricky Zoom*
* *Ruff-Ruff, Tweet a Dave*
* *Simon*
* *Jahôdka a jej dobrodružstvá*
* *Dobrodružstvá Chucka a priateľov*
* *Vláčik Tomáš*
* *Timmy Time*
* *Woozle a Pip*
**Bitka pri Veľkých Vozokanoch** je významné stretnutie protitureckých vojen, ktoré prebehlo 26.-27. augusta 1652 medzi obcami Veľké Vozokany a Malé Vozokany. Spojené sily mocných uhorských rodov Forgáčovcov a Esterháziovcov, posádok priľahlých hradov a miestnych sedliakov v nej rozdrvili tureckú koristnícku výpravu vedenú vezírom Karom Mustafom, veliteľom posádky v Ostrihome. Na mieste bitky, v ktorej padli štyria prední synovia rodu Esterházi, sa nachádza veľkolepý pomník.

Situácia pred bitkou
--------------------

Turecké oddiely v auguste 1652 vyrazili rabovať horné Uhorsko, aby si tak zabezpečili zásoby na zimu. Turci, prevažne z Ostrihomu, Budína a Solnoku, prekročili Dunaj a smerovali k pevnosti Nové Zámky. Veliteľ pevnosti a generál obrany banských miest Pohronia, gróf Adam Forgáč, ich útok odrazil. Turci preto pokračovali popri toku Nitry ku Vrábľom. Tu stála pevnosť, strážiaca most cez rieku Žitavu. Kapitánovi Mikulášovi Nadanému sa nepodarilo ubrániť a tak boli Turci schopní prekročiť Žitavu a postupovali na sever cez Topoľčianky až ku Oslanom. Cestou rabovali majetky Forgáčovcov a Oponickovcov.

Adam Forgáč z Nových Zámkov povolal proti rabujúcim Turkom ako posily vojenské posádky z vrábeľskej a levickej pevnosti. Forgáčovi, Nadanému a Žigmundovi Esterházimu prišli na pomoc tiež vojaci z pevnosti Balážske Ďarmoty a Pápy. Forgáč správne predpokladal, že turecké vojsko sa bude vracať cestou cez Veľké Vozokany, ktorá spájala Požitavie a Pohronie. Uhorské sily z regiónu sa zoskupili v priestore medzi Tesárskymi Mlyňanmi a Veľkými Vozokanmi, aby Turkom zahradili cestu. Forgáč sa rozhodol pri Veľkých Vozokanoch na rozsiahlom poli vybudovať vozovú hradbu. O pomoc požiadal šľachtickú rodinu Esterháziovcov – na bitevné pole dorazili Ladislav, František, Tomáš, Gašpar, Ján, Žigmund, Mikuláš a Alexander.

Bojujúce strany
---------------

Vojsko Uhorska tvorili prevažne vojaci lojálni rodom Forgáč a Esterházi. Žigmund Esterházi prišiel z pevnosti Nové Zámky so 745 mužmi spolu s plukovníkom Walterom. Prišli aj posádky pevností Vráble a Levice. Na druhý deň bitky sa do nej zapojili tiež sedliaci zo 16 obcí Požitavia. Spolu mala kresťanská armáda približne 1 300 vojakov a niekoľko stoviek sedliakov, radových vojakov teda mala iba tretinu oproti druhej strane.

Turecká strana mala k dispozícii asi 4 000 vojakov.

Referencie
----------

1. ↑  PODSTUPKA, Peter. *Lev stráži mŕtvych grófov* [online]. Hospodárske noviny, 16.7.2010, [cit. 2019-08-30]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5  TRUBÍNI, Ľuboš. *Vozokanská bitka (1. časť)* [online]. Žitava.sk, 11.5.2010, [cit. 2019-08-30]. Dostupné online.
3. ↑  ŽIAK, Jozef. *Bitka pri Veľkých Kostoľanoch* [online]. Šľachta, [cit. 2019-08-30]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Bitka pri Vozokanoch
* Bitka pri Veľkých Vozokanoch