Pamätná tabuľa v Martine
**Viliam Pauliny-Tóth** (prídomok: *de Tőre et Tóthmegyer* / *z Turej a Slovenského Medera*, pseudonymy: *Amaranth*, *Boleslav*, *Budišovský*, *Marek Rozmarín*, *Lysický*, *Miloslavín*, *M. I. H.*, *Mína*, *Mydloslav*, *Mydloslav Vechťovič*, *Podolský*, *Rozmarín*, *V. Miloslavín*, *V. Podolský*; \* 3. jún 1826, Senica – † 6. máj 1877, Martin) bol slovenský politik, básnik a publicista; nevlastný syn Michala Dionýza Doležala, nevlastný brat Ľudovíta Karola Doležala a Eduarda Alexandra Doležala; otec slovenského spisovateľa a národohospodára Žigmunda Pauliny-Tótha, svokor Matúša Dulu, Štefana Hrušovského, Miloša Štefanoviča a Jaroslava Vlčka.

Životopis
---------

Pochádzal z rodiny evanjelického farára Fridricha Viliama Paulinyho a jeho manželky Kristíny Dedinskej. Ako polosirota vyrastal u príbuzných v Zemianskom Podhradí. Jeho matka sa v roku 1837 znovu vydala za Michala Dionýza Doležala, a tak sa s ňou presťahoval k otčimovi do Modry. Vzdelanie získaval v Novom Meste nad Váhom, Senici, Komárne, Modre a napokon na lýceu v Bratislave. Pobyt v Bratislave a štúdium pod vplyvom Ľudovíta Štúra ovplyvnili celú jeho literárnu činnosť, no i zmýšľanie.

Pracoval ako vychovávateľ v šľachtickej rodine, čo mu umožnilo stretnúť sa s Jánom Rotaridesom a Jankom Kráľom. Neskôr sa stal profesorom na lýceu v Kremnici. Krátko pôsobil v košutovskej armáde, z ktorej čoskoro dezertoval a v roku 1849 sa stal dôstojníkom slovenského povstaleckého vojska. Po revolúcii pracoval ako úradník na viacerých miestach. V roku 1855 Viliama Paulinyho v Kečkeméte adoptoval bezdetný strýko jeho snúbenice Vilmy Tóth. Vtedy k svojmu priezvisku pripojil aj priezvisko manželkinho rodu – *Tóth de Tőre et Tóthmegyer* (Tóth z Turej a Slovenského Medera). Žil v Budíne, Skalici a po smrti Karola Kuzmányho sa presťahoval do Martina, kde sa stal úradujúcim podpredsedom Matice slovenskej a vedúcou osobnosťou slovenského politického života. Zaslúžil sa o vznik martinského gymnázia a Kníhtlačiarenského účastinárskeho spolku. V rokoch 1871 – 1874 bol zodpovedným redaktorom Národných novín, v ktorých taktiež publikoval svoje práce. Po zatvorení Matice slovenskej sa spolu s Jozefom Miloslavom Hurbanom snažil intervenovať vo Viedni.
Bol prvým predsedom Slovenskej Národnej Strany založenej v roku 1871 až do roku 1875. V rokoch 1869 - 1872 bol poslancom uhorského snemu do ktorého kandidoval s programom Starej školy slovenskej a bol členom poslaneckého klubu Strany ľavého stredu.

Tvorba
------

Svojou tvorbou sa radí do tzv. memorandovo-matičného obdobia. V Budíne vydával časopis *Černokňažník* a *Sokol*, neskôr vo vydávaní pokračoval v Skalici. Okrem toho pracoval ako redaktor v Matici slovenskej a redigoval jej časopis *Letopis*. Vo svojich dielach sa venoval propagácii ideálov a bojoval nimi za národné a sociálne práva. Viaceré z jeho revolučných básní časom zľudoveli (*Falošná milovnica*, *Slovenčina*). V oblasti prózy sa venoval písaniu noviel, poviedok a ďalších krátkych útvarov, ktoré sa vyznačujú svojim dokumentárnym pohľadom sa spoločnosť a politické dianie. Niektoré diela tiež dopĺňajú aj udalosti z jeho vlastného života, alebo ide o diela, v ktorých podáva obraz o živote svojich súpútnikov (napr. Ľudovít Štúr). Okrem vlastnej tvorby sa venoval aj prekladom literatúry z ruštiny (Ivan Sergejevič Turgenev, Alexander Sergejevič Puškin), nemčiny, francúzštiny či maďarčiny. Okrem prekladov uverejnil aj niekoľko adaptácií divadelných hier zahraničných autorov (Ede Szigligeti, Roderich Benedix, Aleksander Fredro a i.). Okrem poézie a krátkych próz tiež publikoval množstvo článkov a novinárskych seriálov.

Dielo
-----

Hrob na Národnom cintoríne v Martine
* 1848 – *Vek slobody a premeny najnovšie*, politicko-agitačná brožúra
* 1850 – *Zlatý prsteň*, epická historická povesť, jeho zrejme najrozsiahlejšie dielo
* 1862 – *Trinásta pieseň*
* 1862 – *Škola života*
* 1862 – *Kocúrkovský bál*, veselohra
* 1862 – *Ľudská komédia*, 10-dielna alegorická básnická dráma napísaná v predvečer revolúcie roku 1846
* 1862 / 1863 – *Jánošík*, 2 diely
* 1864 – *Náš človek*
* 1865 – *Politika oportunity*
* 1865 – *Slovenský Vlastimil alebo meru otázok a odpovedí o terajších záležitostiach národa slovenského*, predvolebná inštrukcia
* 1865 – *Kráľova žena*, historická poviedka
* 1866 – *Dvaja Justhovci*
* 1866 – *Kyčina*, historická poviedka
* 1866 – *Staré i nové piesne Viliama Podolského*, súbor poézie
* 1866 / 1870 – *Besiedky*, 4-dielny súbor jeho pôvodnej i preloženej poézie
* 1867 – *Slovenský pravopis*
* 1867 – *Pansláv*, veselohra
* 1867 – *Tatarský plen*, historická poviedka
* 1868 – *Trenčiansky Matúš*, historická poviedka
* 1870 – *Volebné rozpomienky*
* 1870 – *Tri dni zo Štúrovho života*, biografická próza
* 1870 – *Listy ku slovenskému Tomášovi*
* 1872 – *Listy k židom*
* 1876 – *Slovenské bájeslovie*, vedecká práca
* 1877 – *Básne Viliama Paulinyho-Tótha*, zbierka básní, ktorú pripravila jeho dcéra Mária a vyšla až po jeho smrti

Iné projekty
------------

WikizdrojeCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Viliam Pauliny-Tóth**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Viliam Pauliny-Tóth**

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 48 pokrstený ako Guilielmus Paulliny
* Plné texty diel V. P.-Tótha
* Oficiálna stránka gymnázia v Martine, založeného na počesť Viliama Paulinyho - Tótha

| * z
* d
* u
Štúrovci |
| --- |
| 
* *Ľudovít Štúr*
* Ján Kalinčiak
* Samo Chalupka
* Andrej Sládkovič
* Janko Kráľ
* Ján Botto
* Janko Matúška
* Michal Miloslav Hodža
* Jozef Miloslav Hurban
* Samo Tomášik
* Viliam Pauliny-Tóth

 |

Autoritné údaje: * abART: 56712
* GND: 1025593839
* ISNI: 0000 0000 5565 3253
* LCCN: no90008557
* NK ČR: jo20000082604
* SNK: 175654
* VIAF: 31554767
* Web umenia: 7648
* WorldCat: lccn-no90008557