recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jozef Gábriš** (\* 25. jún 1933, Bratislava – † 18. apríl 1994, Bratislava) bol slovenský letecký modelár. 

Patril medzi najznámejších a najúspešnejších leteckých modelárov bývalého Česko-Slovenska. Pôsobil vo viacerých kategóriách leteckých modelov, ale najúspešnejší bol v kategórii upútaných akrobatických modelov (F2B)  .
V tejto kategórii získal prvý titul majstra sveta už v roku 1958 v Belgicku, na svojom vôbec prvom medzinárodnom vystúpení v tejto kategórii. Ako vtedy napísal časopis Modelář: *"Doslova ohromil svojim výkonom zbor medzinárodných rozhodcov"*. Potom o osem rokov neskôr, na leteckej základni RAF, vo Swinderby, získal svoj druhý titul majstra sveta. V roku 1968 si tento úspech zopakoval - vo fínskych Helsinkách získal tretí titul majstra sveta. Štvrtý titul mu ušiel "len o palec" v roku 1972.

Chronológia úspechov
--------------------

### Majstrovstvá sveta

* 1. titul majstra sveta získal v roku 1958, Brusel – Belgicko
* 2. titul majstra sveta získal v roku 1966, Swinderby – Spojené kráľovstvo
* 3. titul majstra sveta získal v roku 1968, Helsinki – Fínsko
* 3. miesto - 1970, Genk – Belgicko
* 2. miesto - 1972, Helsinki – Fínsko

### Majstrovstvá Európy

* 2. miesto, Genk – Belgicko, 1969
* Majster Európy, Pécs – Maďarsko, 1971

Jeho najúspešnejším a dnes vlastne legendárnym modelom, bol model Super Master, ktorý sa stal základom pre celý rad podobne konštrukčne riešených modelov ďalších pilotov. Jeho pohon zabezpečoval tak isto v tej dobe legendárny motor česko-slovenskej výroby - MVVS 5,6A.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2009-12-30]. Dostupné online. Archivované 2008-03-26 z originálu.
3. ↑

Externé odkazy
--------------

Jozef Gábriš a jeho legendárny Super Master

Autoritné údaje: * SNK: 149110
* VIAF: 4088156565723823500006
SuitSat-1 vo vnútri ISS
**SuitSat** (tiež známy ako **RadioSkaf** alebo **Radio Sputnik**) je ruský skafander Orlan po záručnej lehote, s rádiovým vysielačom umiestneným v prilbe. SuitSat-1 bol vyhodený na dočasnú obežnú dráhu okolo Zeme 3. februára 2006. Myšienku na takýto nezvyčajný satelit prvýkrát formálne predstavili na sympóziu AMSAT v októbri 2004, ale za jej pôvodcu sa označuje ruský tím ARISS, ktorý chcel takto osláviť 175. výročie založenia Moskovského štátneho technického inštitútu.

SuitSat-1
---------

Vypustenie bolo pôvodne plánované na 6. decembra 2005, ale SuitSat-1 vstúpil na svoju vlastnú obežnú dráhu 3. februára 2006 o 23:05 UTC, keď ho vzali na kozmickú prechádzku z Medzinárodnej kozmickej stanice Valerij Tokarev a William McArthur. Hlasové správy, ktoré nahral vývojový tím a študenti z celého sveta sa zo skafandra spolu s telemetrickými dátami opakovane vysielali v mnohých jazykoch. Signál sa začal ozývať asi 15 minút po odhodení a bol prenášaný zariadením na palube ISS. Hocikto, kto zachytil signál mohol zapísať na suitsat.org podrobnosti o čase, mieste a obsahu správy. Ako dlho bude signál vysielaný sa presne nevedelo, ale osudom SuitSat-1 bolo zhorieť v atmosfére. Čoskoro po „štarte" NASA TV oznámila, že SuitSat prestal vysielať kvôli zlyhaniu batérii, a to iba po dvoch obehoch. SuitSat-1 však pokračoval vo vysielaní, ale oveľa slabšieho signálu, ako sa pôvodne očakávalo. Nakoniec však bola misia SuitSat-1 úspešná. Skafander počas dvoch týždňov odoslal viac ako 3 500 správ, posledná bola prijatá 18. februára 2006.

Skafander dostal katalógové číslo 28933 a medzinárodné označenie (COSPAR) 2005-035C, čo je trochu nelogické, pretože je odvodené od označenia Progressu M-54 (2005-035A), s ktorým ale nemá tento skafander žiadnu spojitosť. Na palubu ISS ho 17. septembra 2001 totiž dopravil modul Pirs.

Familiárne bol nazvaný „Ivan Ivanovič" alebo „Mr. Smith". Rádiový signál sa niesol na rádioamatérskej frekvencii 145,99 MHz.

Vyhodenie SuitSat-1 (zľava doprava: Astronaut, SuitSat)

Pozri aj
--------

* suitsat.org
* SuitSat Audio Recordings and Updates - AJ3U.com Archivované 2012-12-09 na Archive.today
* MP3 file and tracking of suitsat. www.g1ksw.co.uk Archivované 2006-02-01 na Wayback Machine
**Tivadar Puskás** (maď. Puskás Tivadar; \* 17. september 1844, Pešť, Maďarsko – † 16. marec 1893, Budapešť) bol maďarský vynálezca, priekopník telefónu, vynálezca telefónnej ústredne.

Životopis
---------

Puskás odišiel po smrti otca v roku 1866 do Anglicka. Neskôr pracoval pre *Warnin Railway Construction Company* v Sedmohradsku, najprv ako zástupca spoločnosti, neskôr ako hlavný inžinier pri výstavbe tratí. Neskôr pri príležitosti svetovej výstavy vo Viedni založil Puskásovu cestovnú agentúru, ktorá sa stala štvrtou na svete a prvou v Strednej Európe.

Od roku 1873 pôsobil Puskás v USA, kde spolupracoval s Thomasom A. Edisonom. Ešte predtým si ale kúpil pozemok v Colorade, kde sa pokúšal nájsť zlato. Keď sa dopočul o vynáleze A.G.Bella, kúpil si jeden telefón, rozobral ho a snažil sa ho zdokonaliť. 
Podľa Edisona bol Puskás „*prvým človekom, ktorému napadla myšlienka na telefónnu ústredňu"*. Prvá ústredňa bola spustená do prevádzky na základe jeho plánov v roku 1878 v Bostone. Ďalšia bola postavená o rok neskôr v Paríži. Puskás pôsobil v Európe ďalšie štyri roky ako obchodný zástupca Edisona. Puskásovi tu pomáhal aj jeho brat Ferenc Puskás, s ktorým založili roku 1881 prvú ústredňu v Pešti. Roku 1886 minister Baross Gábor zoštátnil telefónnu sieť v Uhorsku a dal ju do prenájmu T. Puskásovi. 

R. 1887 predstavil Puskás nový typ ústredne, ktorá sa stala revolučnou vo vývoji telefónnych ústrední. Jeho nasledujúcim vynálezom boli *Telefonické správy*, ktoré v mnohom predznamenali budúce rozhlasové vysielanie. Túto službu spustil v rodnej Pešti. Jeho vynález údajne umožňoval počúvať program pol miliónom poslucháčov, kým Edisonov telefón to umožňoval len päťdesiatim.

R. 1890 si Puskás patentoval kontrolované explózie, používané v stavebníctve a o dva roky neskôr si patentoval už spomínané *Telefonické správy*.

Tivadar Puskás zomrel v pomerne mladom veku na srdcový infarkt. Správu o jeho smrti rozniesol jeho vynález *Telefonických správ*, ktorý predbehol rádiové vysielanie o plných 30 rokov.

Haló
----

K Tivadarovi Puskásovi sa viaže aj prvé použitie výrazu „*Haló"* v telefonickom rozhovore. Vyslovil ho jednému z pomocníkov pri skúšaní ústredne. „*Hallom"* znamená v maďarčine „*počujem"*. Od vtedy sa tento výraz v angličtine rozšíril do celého sveta v podobe „*hallo/hello"*.

Externé odkazy
--------------

* (anglicky)

Autoritné údaje: * GND: 13664872X
* ISNI: 0000 0000 5554 8648
* LCCN: n00011376
* PIM: PIM68319
* VIAF: 3701224
* WorldCat: lccn-n00011376
Súradnice: 48°08′38″S 17°06′15″V﻿ / ﻿48,144°S 17,1043°V﻿ / 48.144; 17.1043

**Kapucínska ulica** je ulica v Bratislave v historickom centre Starého Mesta. Názov dostala podľa blízkeho kláštora kapucínov. Kapucínska vznikla postupne zástavbou v priestore medzi vnútorným a vonkajším opevnením stredovekého mesta v priebehu 17. a 18. storočia. Nachádza sa hneď vedľa Župného námestia a cez jej stred vedie električková trať po nadjazde nad Staromestskou ulicou smerom pod Hradný vrch smerom do Karlovej Vsi a Dúbravky. Ulica sa mimoúrovňovo križuje s Klariskou ulicou. 

Južná strana ulice s domami prevažne z 18. storočia si zachovala svoj pôvodný charakter. Dnes v nich sídlia napríklad Taliansky kultúrny inštitút v Bratislave a Mestská knižnica v Bratislave. Rožný pavlačový dom, na križovatke so Židovskou ulicou bol asanovaný v 20. storočí pri príležitosti výstavby komunikácie Staromestská. 

Na severnej strane ulice stojí Kostol sv. Štefana s budovou kapucínskeho kláštora a záhrady. Po obvode záhrady bol v polovici 19. storočia podľa projektu Ignáca Feiglera ml. postavený rad jednoposchodových domov, súhrnne nazývaných neskôr ako Kapucínsky bazár. Prízemie domov tvorili židovské obchodíky, na poschodí boli obytné miestnosti majiteľov. Domy Kapucínskeho bazára boli asanované po roku 1965 v súvislosti s výstavbou nadjazdu nad Staromestskou ulicou a rozširovaním Kapucínskej ulice. 

V hornej časti ulice, na mieste terajšieho nadjazdu, v minulosti stála policajná strážnica, ktorá na noc uzamykala vchod do Židovského geta - Zámockej a Židovskej ulice. Stál tu aj známy hostinec K zlatému krížu (Kapucínska 12). 

V dolnej časti ulica ústila na Uhoľný trh, dnešné Suché mýto, kde sa nachádza Kostol svätého Jána z Mathy.

Dopravné spojenie
-----------------

* Kapucínska
	+
* Zochova
	+ (stav k 13. februáru 2023)

Galéria
-------

* Nasvietený Kapucínsky kostol v nociNasvietený Kapucínsky kostol v noci
* Kapucínska ulica s električkou T6A5 stojacou na zastávkeKapucínska ulica s električkou T6A5 stojacou na zastávke
* Stará tabuľkaStará tabuľka

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kapucínska ulica**

Externé odkazy
--------------

* Kapucínska na mape Bratislavy

Zdroj
-----

* Archivované 2015-07-22 na Wayback Machine
* 

1. ↑   *Dopravný podnik Bratislava* [online]. Bratislava: Dopravný podnik Bratislava, [cit. 2022-04-08]. Dostupné online.
2. ↑   Bratislava : Cestovné poriadky. *imhd.sk* (Bratislava: mhd.sk). Dostupné online [cit. 2022-04-08].
3. ↑   *Cestovné poriadky prímestskej autobusovej dopravy - ARRIVA Bratislava* [online]. arriva.sk, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
4. ↑  Total Avengers s.r.o.. *Cestovné poriadky* [online]. idsbk.sk, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
**Steven Chadwick McQueen** (profesionálne známy ako **Steven R. McQueen**; \* 13. júl 1988, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americký herec a model. Preslávila ho postava Jeremyho Gilberta v seriáli stanice CW, *Upírske denníky*.

Detstvo
-------

Steven R. McQueen sa narodil v Los Angeles v Kalifornii, ako syn Stacy Totenovej a herca a producenta Chada McQueena. Jeho starí rodičia z otcovej strany boli Steve McQueen a filipínska herečka Neile Adamsová. Stevenov nevlastný otec, Luc Robitaille bol uvedený do Kanadskej siene slávy NHL. Steven má dvoch mladších súrodencov, Chasa a Madosin z otcovej a brata Jessaraeho z matkinej strany. 

Steven si zmenil meno na Steven R. McQueen, pričom „R" znamená Robitaille.

Kariéra
-------

V roku 2005 debutoval v seriáli TV stanice CBS, *Operácia Threshold*. Odvtedy hosťoval napríklad v seriáloch *Bez stopy*, *C.S.I.: Kriminálka Miami* a *Vražedné čísla*. Zahral si Kyla Huntera v siedmich epizódach finálnej série seriálu TV stanice The WB, *Everwood*. Stevenova prvá filmová rola bola vo filme *Minutemen* z dielne Disney Channel.

V roku 2009 bol obsadený do roly mladého rebela Jeremyho Gilberta v seriáli *Upírske denníky.* Ide o fantasy-hororový seriál založený na rovnomennej knihe od spisovateľky L. J. Smithovej. Neskôr prijal rolu Jaka Forestera v hororovej komédii *Piraňa 3D* (remake rovnomenného filmu z roku 1978). Film získal zmiešané recenzie od kritikov a celosvetovo zarobil viac ako 83 miliónov dolárov.

Filmografia
-----------

| Film |
| --- |
| Rok | Názov | Rola | Poznámky |
| 2006 | *Club Soda* | The Kid | Krátky film |
| 2008 | *Minutemen* | Derek Beaugard | Film z produkcie Disney Channel |
| *American Breakdown* | The Kid | Krátky film |
| 2010 | *Piraňa 3D* | Jake Forester | Hlavná rola |
| Televízia |
| Rok | Názov | Rola | Poznámky |
| 2005 | *Operácia Threshold* | Jordan Peters | Epizóda: „Blood of the Children" |
| 2005 – 2006 | *Everwood* | Kyle Hunter | 7 epizód |
| 2008 | *Vražedné čísla* | Craig Ezra | Epizóda: „Atomic No. 33" |
| *Bez stopy* | Will Duncan | Epizóda: „True/False" |
| *C.S.I.: Kriminálka Miami* | Keith Walsh | Epizóda: „Gone Baby Gone" |
| 2009 – 2015 | *Upírske denníky* | Jeremy Gilbert | Hlavná rola |
| 2015 – súčasnosť | *Chicago Fire* | Jimmy Borrelli |  |
| 2016 | *Chicago P.D.* | Jimmy Borrelli |  |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Steven R. McQueen**

Externé odkazy
--------------

* Profil na IMDb
* Profil na CSFD

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Steven R. McQueen na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * GND: 1034997432
* ISNI: 0000 0003 6564 1645
* LCCN: no2011015680
* VIAF: 10149066620365602430
* WorldCat: lccn-no2011015680
Rodový erb
**Peter Záturecký** - "Zathureczky de Zaturcsa" (\* 25. október 1918, Rimavská Sobota – † 1. august 1982, Zlaté Moravce) bol slovenský právnik.

Rodina
------

* otec Adolf Vladimír Záturecký
* matka Mária rod. Fišová

Životopis
---------

Pochádzal zo šľachtického rodu Zaturecký zo Záturčia (Zathureczky de Zaturcsa). Študoval na gymnáziu v Brne, na Právnickej fak. univerzity v Brne a na Právnickej fakulte UK v Bratislave, titul JUDr. získal roku 1941. Od roku 1941 právny praktikant v Bytči, v Trenčíne, potom súdny úradník na Krajskom súde v Banskej Bystrici (1942), správny zamestnanec Povereníctva spravodlivosti, notár Št. notárstva, 1970 – 1982 predseda senátu Najvyššieho súdu SSR, viedol i semináre na Právnickej fak. UK v Bratislave. Vo vedeckej práci sa orientoval na občianske, rodinné a trestné právo. Spoluautor a zostavovateľ viacerých právnických publikácií. Prekladateľ právnických príručiek z češ. Amatérsky športový jazdec, zakladateľ organizovaného jazdectva na Slovensku. Predseda výboru Jazdeckého zväzu SÚV ČSZTV, rozhodca Medzinárodnej jazdeckej fedarácie. Autor pravidiel jazdeckého športu a článkov o tejto športovej disciplíne. Nositeľ viacerých športových vyznamenaní.

Dielo
-----

* Československé trestné hmotné právo platné na Slovensku, Bratislava roku 1948 (spoluautor)
* Občiansky zákonník a súvisiace predpisy, Bratislava roku 1975 (spoluautor)

Referencie
----------

1. ↑   *Absolventi* [online]. Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2023-12-11]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5561 7121
* LCCN: n81033613
* NK ČR: mzk2004257490
* SNK: 155165
* VIAF: 45617957
* WorldCat: lccn-n81033613
Animácia
**Olbersov paradox** je fyzikálne paradoxné pozorovanie toho, že nočná obloha je tmavá – zatiaľ čo v nekonečnom vesmíre by nočná obloha musela byť jasná. Toto pozorovanie je jedným z dôkazov pre niektoré zo súčasných modelov dynamického vesmíru, ako je napríklad model veľkého tresku. Bol opísaný nemeckým astronómom Heinrichom Wilhelmom Olbersom v roku 1823 a už skôr Johanom Keplerom v roku 1610.

Znenie paradoxu
---------------

Tento paradox sa zaoberá zdanlivo jednoduchou otázkou: *Prečo je v noci tma?* Istý čas si ľudia mysleli, že vesmír je nekonečný a statický. Teda, že vo vesmíre je nekonečne veľa hviezd, ktoré sú náhodne rozmiestnené, nepohybujú sa, nevznikajú ani nezanikajú. S touto teóriou sa okamžite objavil aj problém, dnes známy ako Olbersov paradox. 
Hovorí asi toto: Ak by bola pravdivá teória nekonečného statického vesmíru, potom, ak by sme sa pozreli ktorýmkoľvek smerom, museli by sme skôr či neskôr naraziť na nejakú hviezdu. Obloha by musela byť rovnomerne vyplnená hviezdami a celá by svietila prinajmenšom ako Slnko. 
Ale nie je to tak. Prečo?

Možné vysvetlenia
-----------------

* Za najsprávnejšie vysvetlenie paradoxu sa považuje toto: Vesmír nie je statický, hviezdy vznikajú a zanikajú, svetlo z niektorých k nám ešte nedoletelo, iné medzitým vyhasli, navyše vesmír sa rozpína, takže môže dochádzať k takému červenému posuvu, že svetlo je takmer neviditeľné.

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Matematický portálAstronomický portál |

* Olbersov paradox
Súradnice: 3°04′00″J 37°21′00″V﻿ / ﻿3,06667°J 37,35000°V﻿ / -3.06667; 37.35000

**Kilimandžáro** je ľadom pokrytý horský masív, tvorený troma stratovulkánmi - **Kibo** (5 895 m), **Mawenzi** (5 149 m) a **Shira** (3 962 m), nachádzajúci sa na území Tanzánie a čiastočne Kene. Masajský názov hory je *Oldoinyo Oibor* - *biela hora*, svahilský *Kilima Njaro* - *svietiaca hora*. 

Aj keď je sopka považovaná za neaktívnu , z krátera Kibo unikajú sopečné plyny a vedci zistili, že v roku 2003 sa magma nachádzala len 400 m pod kráterom. Preto existujú obavy, že môže nastať kolaps, podobný výbuchu Saint Helens v roku 1980.

Turizmus
--------

Vrchol Uhuru je pomerne ľahko dostupný, zvládnu ju osoby v dobrej zdravotnej kondícii bez väčších horolezeckých skúseností, aj keď je potrebná aklimatizácia. Samotný výstup trvá približne 4 až 5 dní a pozdĺž výstupnej trasy je aj možnosť oddychu v *„reštauračných zariadeniach"*. Na vrchol Kilimandžára každoročne vystúpi približne 40 % z 15 000 turistov.

Kilimandžáro je najvyššie miesto na Zemi, kde je dostupný GSM signál.

Lezenie na trase Lemosho počas 8 dní sa považuje za najlepšiu voľbu pre začiatočníkov, pričom miera úspešnosti je takmer 95%.

Galéria
-------

* Informačná tabuľa na vrcholeInformačná tabuľa na vrchole
* Mawenzi - jeden zo štítov masívuMawenzi - jeden zo štítov masívu
* Satelitná fotografiaSatelitná fotografia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **masív Kilimandžáro**.

Referencie
----------

1. ↑   *Lemosho Route | 8 Days* [online]. lemosho.net, [cit. 2017-12-11]. Dostupné online. Archivované 2017-12-01 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2021-09-19 na Wayback Machine - masív Kilimandžáro na Global Volcanism Program (po anglicky)

| * z
* d
* u
Vrcholy Koruny Zeme |
| --- |
| 
* Ázia – Everest (8 848)
* Južná Amerika – Aconcagua (6 962)
* Severná Amerika – Denali (6 168)
* Afrika – Kilimandžáro (5 895)
* Európa – Elbrus (5 642)
* Antarktída – Vinson Massif (4 892)
* Austrália a Oceánia – Puncak Jaya (4 884) / Kościuszkov vrch (2 228) (iba Austrália)

 |
Pplk. Ing. **Karol Lipka** (\* 1. apríl 1974, Čadca, Česko-Slovensko) je dôstojník Ozbrojených síl SR, v rokoch 2012 až 2017 zástupca veliteľa 5. pluku špeciálneho určenia.

Život
-----

V rokoch 1988 – 1992 absolvoval Vojenské gymnázium v Opave a následne pokračoval v štúdiu na Vojenskej fakulte Žilinskej univerzite v Žiline, ktoré úspešne ukončil v roku 1997.

Kariéru profesionálneho vojaka začal v roku 1997 ako veliteľ čaty a roty na Vojenskej základni železničného vojska v Bošanoch. V rokoch 1999 – 2002 pôsobil ako náčelník technickej skupiny Administratívneho strediska veliteľstva železničného vojska v Žiline.

V rokoch 2002 – 2003 pôsobil ako inštruktor pre výcvik na Výcvikovej základni mierových síl OSN v Nitre. Následne sa zúčastnil misie United Nations Peacekeeping Force in Cyprus (UNFICYP), v ktorej pôsobil ako sektorový dôstojník pre prevádzku (angl. *Maintenance Transport Officer*, 2003) a náčelník skupiny logistiky (angl. *Chief Supply Officer*, 2004). V roku 2005 pracoval ako náčelník skupiny analýz vo Výcvikovej základni mierových síl OSN a následne opäť pôsobil v rámci misie UNIFICYP – ako vojenský pozorovateľ a styčný dôstojník.

Do 5. pluku špeciálneho určenia (5. PŠU) bol zaradený v roku 2006, vo funkcii vedúceho staršieho dôstojníka logistiky. Jeho nasledujúcim pôsobiskom sa stalo Regionálne veliteľstvo Juh (angl. *Regional Command South*, skrátene *RC(S)*) na leteckej základni v Kandaháre, kde v hodnosti kapitána pôsobil ako dôstojník palebnej podpory v roku 2008, v rámci operácie ISAF v Afganistane. Od roku 2009 pôsobil v 5. PŠU ako vedúci starší dôstojník operačného oddelenia a štábu, v roku 2010 bol zastupujúcim asistentom náčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl SR. V roku 2011 pôsobil vo funkcii náčelníka osobného oddelenia 5. PŠU a 2012-17 zástupca veliteľa tohto pluku. V roku 2015 bol zastupujúcim veliteľom pluku.

Referencie
----------

1. ↑  Vitko, Pavol (2008), „Trio kapitánov", *Obrana* 16 (7): 12, júl 2008, ISSN 1336-1910,
2. ↑  *Zástupca veliteľa pluku : major Ing. Karol Lipka*, Žilina: 5. pluk špeciálneho určenia, dost. 2014-07-25
3. ↑  TASR. Pôsobenie našich vojakov v Resolute Support je vnímané pozitívne. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2015-07-03. Dostupné online [cit. 2018-08-02].

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka[nefunkčný odkaz]
**Kamenný les Shilin** známy aj ako "**Les kameňov**" alebo "**Les skalných pilierov**", je pôsobivý prírodný fenomén nachádzajúci sa v autonómnej prefektúre Yunnan v Číne. Najznámejšou turistickou atrakciou je "Ashima stone" ku ktorému sa viaže legenda o Ashime. Je uznávaným svetovým prírodným dedičstvom. V roku 2007 bol zaradený do zoznamu svetového dedičstva UNESCO, čím sa stal jedným z najdôležitejších a najcennejších prírodných lokalít na svete.

Poloha a rozloha
----------------

Tento unikátny a majestátny komplex skalných formácií sa tiahne na ploche 350 km2, z čoho najväčší a najznámejší je „Veľký kamenný les". Nachádza sa 110 km Juhovýchodne od Kunmingu (Kchun-ming). Skaly dosahujú 20-50 metrov do výšky. V priebehu stoviek tisícov rokov sa postupne horniny pod vplyvom slnka, vetra a dažďa začali rozpadať a vytvárať nezvyčajné skalné formácie, akými sú obdivuhodné pilierovité skaly Kamenného lesa dnes.

> Yunan China- Stone forest Shilin„*Mezi vápencovými útvary vedou chodníčky a schody, díky nimž se můžete dostat až do samotného srdce Kamenného lesa. Na některé věže se dá i s trochou zdatnosti vyšplhat až do vyhlídkových altánků, odkud se pak můžete pokochat tou neobvyklou nádherou. Po cestách tu s pohodlnějšími turisty jezdí i elektrobusy."*
> 
> 

Ashima stone

Legenda
-------

Legiend ktoré sa viažu k tomuto miestu je tisíce ale legenda o Ashime krásnej dievčine z miestnej etnickej skupiny Yi je najznámejšia. Ashima sa stala obeťou tragického milostného príbehu v ktorom sa premenila na kameň aby tam zostala navždy. Ku tejto krásnej legende sa viaže najznámejšia skala "Ashima Stone" ktorá sa svojím tvarom podobá na dievča so šatkou na hlave a bambusovým košíkom na chrbte. Tento príbeh je odrazom bohatej kultúry a histórie etnickej skupiny Yi a významným symbolom Kamenného lesa.

Skaly hovoria príbeh, ktorý je starý milióny rokov a pokračuje aj dnes. Každý, kto má šťastie vidieť tento prírodný zázrak na vlastné oči, sa nemôže ubrániť jeho tajomstvu a kráse. Les Shilin je skutočne živou knihou, ktorá rozpráva príbeh Zeme a jej obyvateľov.

> Kamenný les Shilin Panoráma*„Európania mieria za krásami Juhočínskeho krasu najčastejšie do mesta Guilin a jeho krásy spoznávajú z hladiny rieky Li, zatiaľ čo národný park Š´lin a jeho časť zvaná Kamenný les stoja tak trochu mimo hlavného záujmu. A pritom je to škoda. Tisíce kamenných špičiek tu trčia k nebu a vyzerajú ako skamenené stromy, tisíce príbehov ukrývajú tunajšie spletité kamenné labyrinty, ktoré sú pôsobivé z vyhliadok, ale ešte viac v okamihu, keď sa nimi snažíte vymotať von, ale znovu a znovu sa strácate…"*
> 
>

Odkazy
------

#### *Odkazy na referencie*

1. ↑   *Kamenný les Shilin: podivuhodné útvary jsou hříčkou fantazie přírody | Cestovinky* [online]. www.cestovinky.cz, [cit. 2023-11-02]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑   *Nepoznaný div sveta: Kamenný les v Číne ukrýva skamenené dievča i milencov túžiacich po súkromí* [online]. Dromedár.sk, [cit. 2023-11-02]. Dostupné online. (po anglicky)

***Zdroje***

* Informácie o lese Shilin z Chinatours.cz

* Legenda o Ashime z Novinky.cz
* Opis Lesa Shilin a jeho pridanie do Unesco.org
* Poloha a rozloha z Atlas obscura.com
**Katastrofický film** je žáner filmu, ktorého hlavnou témou je hroziaca alebo prebiehajúca katastrofa (napr. veľký požiar, zemetrasenie, stroskotanie lode, zrážka vesmírneho telesa so Zemou). Film má zvyčajne rozsiahle obsadenie, obsahuje viac dejových línií, v ktorých sa zameriava na postavy, ktoré sa snažia katastrofe uniknúť, čeliť jej alebo ktoré sa vyrovnávajú s následkami katastrofy. V priebehu filmu typicky umiera množstvo vedľajších postáv, niekedy aj niektorá z postáv hlavných. 

Tento filmový žáner je starý ako film sám. Jedným z prvých diel katastrofického zameranie bol film *Oheň!* (angl. Fire !), ktorý v roku 1901 nakrútil škótsky tvorca James Williamson. Katastrofické prvky sa priebežne objavovali aj v ďalších filmoch, ako napríklad *Intolerancia* z roku 1916, *San Francisco*(zemetrasenie) a *V starom Chicagu* (požiar). Vedeckofantastické filmy z 50. a 60. rokov 20. storočia bežne vo svojom deji používali rôzne katastrofické prvky. Príkladom môže byť film *Keď sa zrazili svety* (angl. When Worlds Collide) z roku 1951. Pravý rozkvet katastrofického žánru ale nastal až po roku 1970, keď bol uvedený film *Letisko* (angl. Airport) natočený podľa rovnomennej knižnej predlohy Arthura Haileya.

Zdroje
------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Filmový portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Katastrofický film na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Filmové žánre |
| --- |
| Filmové žánre | 
* akčný
* animovaný
* artový
* bábkový
* detektívny
* dobrodružný
* dokumentárny
* dráma
* erotický
* experimentálny
* fantasy
* film noir
* groteska
* historický
* horor
* hudobný
* katastrofický
* kreslený
* krimi
* komédia
* mušketierovka
* muzikál
* mysteriózny
* náučno-vzdelávací
* outdoorový
* pornografický
* post-apokalyptický
* poviedkový
* psychologický
* road movie
* rodinný
* romantický
* rozprávka
* špionážny
* triler
* sci-fi
* vojnový
* western
* životopisný

 |
| Typy filmu | 
* 2D film
* 3D film
* čiernobiely film
* farebný film
* hraný film
* čistý film
* krátkometrážny film
* strednometrážne film
* dlhometrážny film
* nemý film
* zvukový film
* mainstreamový film
* béčkový film

 |
| Série | 
* dilógia
* trilógia
* tetralógia
* pentalógia
* hexalógia
* heptalógia
* oktalógia
* nonalógia
* dekalógia
* filmová séria

 |
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Qal'at al-Bahrain** je archeologické nálezisko Bahrajne. Jedná sa o kopec ruín s rozmermi asi 300 m × 600 m.

Od roku 2005 je lokalita zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.

Mesto z 3. tisícročia pred Kr. bol kedysi hlavným mestom dilmunskej kultúry. Dnešný kopec ruín bol vtedy najdôležitejším miestom ostrova. Okolo roku 1450 pred Kr. tu bol vybudovaný kasitský palác. Ďalšie domy boli vystavané medzi 10. a 5. storočím pred Kr. V 3. storočí tu Sásánovci vystavali pevnostný systém. V 16. storočí na mieste, kde stávalo mesto, vybudovali Portugalčania pevnosť, ktorá tu stojí dodnes.

Referencie
----------

1. ↑   *Qal’at al-Bahrain – Ancient Harbour and Capital of Dilmun* [online]. United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, [cit. 2011-04-28]. Dostupné online.
2. ↑   *Qal’at al-Bahrain (Bahrain) no 1192* [online]. United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, [cit. 2011-04-28]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kal'a al-Bahrajn**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Qal'at al-Bahrain na českej Wikipédii.*
Generálmajor Ing. **Jozef Blizman**  (\* 5. september 1953, Banská Bystrica) je slovenský generál. Okrem iných funkcií bol náčelníkom štábu na veliteľstve 2. armádneho zboru, veliteľom Pozemných síl a zástupcom náčelníka Generálneho štábu.

Život
-----

Svoje pôsobenie v armádnych zložkách začal v roku 1968 na Vojenskom gymnáziu Jana Žižku z Trocnova v Opave, ktoré ukončil v roku 1972. Štúdium na Vojenskej vysokej škole pozemného vojska absolvoval vo Vyškove na Morave v rokoch 1973 až 1976. Po jej ukončení sa stal vojakom z povolania, pričom získal hodnosť poručíka. Následne, až do roku 1981 vykonával vojenské veliteľské funkcie na úrovni čaty, roty a prápor. Roku 1984 ukončil Vojenskú akadémiu M. V. Frunzeho v Moskve. Po návrate na Slovensko postupne vykonával veliteľské a štábne funkcie na stupni pluku, divízie, veliteľstva Pozemných síl až po Generálny štáb Ozbrojených síl SR. Roku 1999 dosiahol prvú generálsku hodnosť.
Veliteľom pozemných síl v Trenčíne sa stal 1. januára 2000. Svoju vojenskú kariéru ukončil v Bratislave 31. decembra 2003 vo funkcii zástupcunáčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl SR. Je ženatý, otec 2 detí.

Dosiahnuté vojenské hodnosti
----------------------------

* 18.07.1976 poručík
* 01.11.1978 nadporučík
* 01.10.1981 kapitán
* 01.10.1984 major
* 01.05.1989 podplukovník
* 01.05.1994 plukovník
* 28.06.1997 plukovník gšt.
* 01.09.1999 generálmajor
* 01.01.2004 záloha

Miesta vojenského pôsobenia
---------------------------

Opava, Vyškov, Martin, Trebišov, Topoľčany, Prešov, Bratislava, Moskva, Paríž. Trenčín

Vojenské ocenenia
-----------------

* Medaila „Za službu vlasti"
* „Za zásluhy o obranu vlasti"
* „Za upevňovanie priateľstva v zbraní"
* „Za zásluhy o ČSĽA"
* Záslužný kríž ministra obrany ČR
* Rad Ľudovíta Štúra
* Pamätná medaila ministra obrany SR.

Referencie
----------

1. 1 2 3  . Dostupné online.
2. ↑  Ján Štaigl a kol. - *Generáli - slovenská vojenská generalita 1918 - 2012*, 2. vyd. Magnet Press, ISBN 978-8089169-25-2

* Armádna ročenka 2000
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Bieloruská ľudová republika*Белару́ская Наро́дная Рэспу́бліка***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Ruská sovietska federatívna socialistická republika | **1918 – 1919** | Litovsko-bieloruská sovietska socialistická republika → Druhá poľská republika → Ukrajinská ľudová republika → |

|  |  |
| --- | --- |
| Vlajka štátuvlajka | Štátny znakznak |

 |
| **Hymna:** *Vajacki marš* |
| **Geografia** |
| Hlavné mesto | 1918 Minsk1918-1919 Hrodna |
| **Obyvateľstvo** |
| Jazyky | Bieloruština |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | republika |
| Mena | Rubeľ |
| Vznik | 25. marec 1918 |
| Zánik | 5. január 1919 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Ruská sovietska federatívna socialistická republika | Ruská sovietska federatívna socialistická republika |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Litovsko-bieloruská sovietska socialistická republika | Litovsko-bieloruská sovietska socialistická republika |
| Druhá poľská republika | Druhá poľská republika |
| Ukrajinská ľudová republika | Ukrajinská ľudová republika |

 |

 |

**Bieloruská ľudová republika** alebo **Bieloruská národná republika** (po bielorusky: *Белару́ская Наро́дная Рэспу́бліка*) bola vyhlásená po Brestlitovskom mieri 25. marca 1918 a vznikla ako nemecký plán boja proti Rusku (tzv. nárazníkový štát) na území v Mohiľovskej a Hrodnianskej oblasti vrátane Białystoku, Vilniusu, Vicebska a Smolenska. Väčšina štátov novú Bieloruskú ľudovú republiku neuznala až do momentu, kým ju Sovietsky zväz politicky neovládol a kým nevznikla v krajine Bieloruská SSR v roku 1919. Dôvodom tohto neuznania bol fakt, že republika nebola naozajstnou republikou - nemala ústavu ani vojsko, hoci existovali pokusy vytvoriť armádu podobnú Červenej armáde. Po útoku Červenej armády v decembri roku 1918 sa vláda republiky presťahovala do Hrodny. Po krátkej poľsko-ruskej vojne v roku 1919 exilová vláda Bieloruskej ľudovej republiky neprestala fungovať, ale presunula svoje pole pôsobnosti do Prahy a iných európskych miest v Nemecku a Litve, kde dodnes existujú jej pozostatky.

Poznámky
--------

1. **^**  Druhý názov štátu sa zvykne používať v prípadoch, kedy je štát potrebné rozlíšiť od ostatných ľudovodemokratických komunistických štátov sveta.

Galéria
-------

* Prvá vláda Bieloruskej ľudovej republiky.Prvá vláda Bieloruskej ľudovej republiky.
* Vyhlásenie vzniku Bieloruskej ľudovej republiky.Vyhlásenie vzniku Bieloruskej ľudovej republiky.
* Známka Bieloruskej ľudovej republiky (10 UAH).Známka Bieloruskej ľudovej republiky (10 UAH).
* Známka Bieloruskej ľudovej republiky (25 UAH).Známka Bieloruskej ľudovej republiky (25 UAH).

Pozri aj
--------

* Dejiny Bieloruska
* Bielorusko
* Litovsko-bieloruská sovietska socialistická republika
* Bieloruská sovietska socialistická republika
**Al-Nassr Football Club** (arabsky: نادي النصر السعودي; Naṣr = *víťazstvo*) je saudskoarabský profesionálny futbalový klub so sídlom v Rijáde. Klub bol založený v roku 1955 a svoje domáce zápasy hráva na KSU Stadium. Ich domáci dres je žltomodrý.

S 28 oficiálnymi trofejami sa Al-Nassr zaraďuje medzi najúspešnejšie kluby Saudskej Arábie. Na domácej úrovni klub vyhral 9 titulov Pro League, šesťkrát získal Kráľovský pohár, trikrát Pohár korunného princa, trikrát Pohár federácie a dvakrát Saudský superpohár. Na medzinárodnej úrovni získal historický ázijský double v roku 1998 ziskom Ázijského pohára víťazov pohárov a Ázijského superpohára. V roku 2023 získal Pohár šampiónov arabských klubov. Al Nassr taktiež dvakrát vyhral Ligu majstrov GCC.

Referencie
----------

1. 1 2   *Club History* [online]. Al Nassr FC. Dostupné online. Archivované 2014-12-27 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Al-Nassr FC**
O príslušníkovi národa pozri *Románi.*
Román je rozsiahle epické dielo s jednou hlavnou a viacerými vedľajšími postavami. V čase klasicizmu nahradil epos ako najvýraznejšieho reprezentanta epiky. 

Vyznačuje sa pružnou kompozíciou, ktorá umožňuje zachytiť rozsiahlu oblasť javov a udalostí, spoločenských vzťahov a psychologických situácií. Od novely a poviedky sa odlišuje tým, že sa dej zložito rozvetvuje a popri hlavnom motíve rozvíja veľa vedľajších motívov a podobne. Obyčajne zobrazuje dlhšie časové rozpätie a široký okruh životných javov a ide teda aj fyzicky o dlhú knihu. 

Spojením viacerých románov vznikajú dilógie, trilógie alebo románové cykly (napríklad Balzacov cyklus Ľudská komédia).

Dejiny
------

Začiatky románu sú v antických prozaických zábavných rozprávaniach o zložitých osudoch ľudí, ktoré však ešte nemali zvláštny názov. 

Termín román pochádza zo stredoveku, kedy sa pojmom „conte roman" (románske rozprávanie) začali v románsky hovoriacich krajinách označovať literárne diela písané v národnom jazyku (namiesto vtedy bežnej latinčiny). V neskorom stredoveku sa ako román označovali rytierske romány, prípadne aj dvorské romány. 

Pôvod skutočného románu je však v poviedkach a novelách vznikajúcich od 14. storočia v Itálii. Tieto sa neskôr začali spájať do jednotného celku - románu. Dôležitým druhom románu bol v 16. a 17. storočí tzv. pikareskný román. Veľmi významnými, „vzorovými" románmi v dejinách boli ďalej Don Quijote de la Mancha (1605) a Robinson Crusoe. 

V 18. stor. vznikajú prvé psychologické romány. V druhej polovici 18. storočia vznikol vývojový román, sentimentálny román, gotický román, filozofický román. Prvý román v slovenčine (René mládenca príhody a skúsenosti) vznikol koncom 18. storočia. 

V 19. storočí nastal rozvoj románovej tvorby. Počas romantizmu vznikol historický román a počnúc realizmom sa román stal dominantným žánrom (o. i. vznik žánrov dobrodružný román, fantastický román, vedeckofantastický román, humoristický román, satirický román, román v listoch, didaktický román, tendenčný román). V 20. storočí, najmä k jeho koncu, sa román ako žáner dostal do krízy (nové typy románu, napr. nový román, ale aj odklon od románu). Ak sa román zaoberá problematikou z histórie, nazývame ho historický román.

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Román**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Román**
**Triler** (po anglicky *thriller* < *thrill* = otriasť, vzrušiť) je žáner filmu, knihy alebo televízneho seriálu, ktorý má u čitateľa alebo diváka vyvolať silné napätie a emócie. Na rozdiel od hororu je zdroj napätia reálny, nie je vyvolaný fiktívnymi, nadprirodzenými javmi. Žáner zahŕňa početné, často sa prekrývajúce podžánre, napríklad diela miešajúce prvky hororu a trileru.

Trilery sú charakterizované rýchlym sledom udalostí, častou akciou a nápaditými hrdinami, ktorí musia prekaziť plány silnejším a lepšie vybaveným podliakom. Často sa používajú nástroje ako napätie, falošné stopy a cliffhanger (koniec v najnapínavejšom momente).

Triler sa často koná v nezvyčajnom prostredí ako cudzie krajiny, púšte, polárne oblasti alebo šíre more. V niektorých trileroch sú hrdinovia "tvrďáci", ktorí si navykli na nebezpečenstvo: strážcovia zákona, špióni, vojaci, námorníci alebo piloti. Môžu to byť ale aj obyčajní občania, ktorí do nebezpečenstva spadli náhodou. Tradične boli hrdinovia muži, ale teraz začína pribúdať hrdiniek.

V trileri musí hrdina radšej skrížiť plány nepriateľovi, ako odkrývať zločin, ktorý sa už stal. Zločiny, ktorým sa má predísť, bývajú sériové alebo masové vraždy, atentáty, zvrhnutie vlády alebo terorizmus. Trilery sa môžu definovať hlavne náladou, ktorú vyvolávajú, a to vzrušením.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Thriller na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Filmové žánre |
| --- |
| Filmové žánre | 
* akčný
* animovaný
* artový
* bábkový
* detektívny
* dobrodružný
* dokumentárny
* dráma
* erotický
* experimentálny
* fantasy
* film noir
* groteska
* historický
* horor
* hudobný
* katastrofický
* kreslený
* krimi
* komédia
* mušketierovka
* muzikál
* mysteriózny
* náučno-vzdelávací
* outdoorový
* pornografický
* post-apokalyptický
* poviedkový
* psychologický
* road movie
* rodinný
* romantický
* rozprávka
* špionážny
* triler
* sci-fi
* vojnový
* western
* životopisný

 |
| Typy filmu | 
* 2D film
* 3D film
* čiernobiely film
* farebný film
* hraný film
* čistý film
* krátkometrážny film
* strednometrážne film
* dlhometrážny film
* nemý film
* zvukový film
* mainstreamový film
* béčkový film

 |
| Série | 
* dilógia
* trilógia
* tetralógia
* pentalógia
* hexalógia
* heptalógia
* oktalógia
* nonalógia
* dekalógia
* filmová séria

 |
JUDr. **Peter Tomka**, CSc. (\* 1. jún 1956, Banská Bystrica) je významný slovenský medzinárodný právnik a diplomat. Od 6. februára 2012 do 6. februára 2015 bol predsedom Medzinárodného súdneho dvora.

Životopis
---------

Pochádza z Banskej Bystrice. V roku 1979 ukončil štúdium práva na Právnickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V období 1979 - 1986 pôsobil na katedre medzinárodného práva tejto fakulty. V roku 1985 obhájil kandidátsku dizertáciu na tému Kodifikácia medzinárodného práva. V roku 1986 začal pracovať na česko-slovenskom federálnom ministerstve zahraničných vecí, na medzinárodnoprávnom odbore. 

### Organizácia Spojených národov

V období rokov 1991 až 1997 pôsobil najprv na česko-slovenskej a od roku 1993 na slovenskej misii pri Organizácii Spojených národov v New Yorku. V rokoch 1993 a 1994 bol zástupca stáleho predstaviteľa SR pri OSN a od roku 1994 v hodnosti veľvyslanec vedúci stálej misie SR pri OSN. V rokoch 1999 až 2003 bol stály predstaviteľ Slovenskej republiky pri OSN. V rámci Organizácie Spojených národov zastával aj ďalšie významné funkcie. Bol predseda právneho výboru 52. Valného zhromaždenia OSN. V rokoch 1999 – 2002 bol členom Komisie pre medzinárodné právo.

V spore Slovenska s Maďarskom pred Medzinárodným súdnym dvorom v Haagu vo veci Sústavy vodných diel Gabčíkovo - Nagymaros bol slovenským agentom a vedúcim slovenského právneho tímu. Osobne sa zaslúžil za úspech Slovenska v tomto spore.

### Medzinárodný súdny dvor

V roku 2002 bol Bezpečnostnou radou OSN a Valným zhromaždením OSN zvolený za sudcu Medzinárodného súdneho dvora na deväťročné funkčné obdobie (2003 - 2012). Od 6. februára 2009 je podpredsedom Medzinárodného súdneho dvora na trojročné funkčné obdobie. 6. februára 2012 bol zvolený za predsedu súdu, podpredsedom sa stal Mexičan Bernardo Sepúlveda-Amor.

12. novembra 2020 bol Tomka tretí krát zvolený za sudcu Medzinárodného súdneho dvora. V hlasovaní v Bezpečnostnej rade získal 13 z 15 hlasov, vo vlanom zhromaždení OSN získal 150 zo 193 hlasov. Jeho deväťročné funkčné odbobie začne 6. februára 2021.

V súčasnosti žije v Haagu. Je ženatý, má dve deti.

Referencie
----------

1. 1 2   *Current Members* [online]. Haag: Medzinárodný súdny dvor, 6.2.2012, [cit. 2015-05-18]. Dostupné online. (angličtina)
2. ↑   *Presidency* [online]. Haag: Medzinárodný súdny dvor, [cit. 2011-07-05]. Dostupné online. Archivované 2009-08-31 z originálu. (angličtina)
3. ↑  TASR. Petra Tomku zvolili už tretíkrát za sudcu Medzinárodného súdneho dvora. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2020-11-13. Dostupné online [cit. 2020-11-13].

Externé odkazy
--------------

* Tomkov profil na stránke Medzinárodného súdneho dvora
* Oficiálna stránka Organizácie Spojených národov

Autoritné údaje: * GND: 1030453519
* ISNI: 0000 0003 9666 7768
* LCCN: n2013067341
* VIAF: 291619570
* WorldCat: lccn-n2013067341
Dirndl
**Dirndl** je tradičný bavorský a rakúsky kroj.

Význam pojmu Dirndl
-------------------

Dirndl vznikol z bavorskej zdrobneniny "Dirn", v spisovnej nemčine "Dirne", čo znamená (pejoratívne) pobehlica, prostitútka. V dnešnom modernom nemeckom jazyku predstavuje slovo "Dirne" mladú ženu. V polovici minulého storočia sa v niektorých nárečiach ako Dirn označovala aj poľnohospodársky zamestnaná služobná (aj špeciálny výraz Dirne sa v spisovnej nemčine používal pre mladé ženy nízkeho pôvodu a špeciálne zamestnané v službách domácností či poľnohospodárstva. Tieto ženy sa obliekali do krojov ktoré sa označovali ako "Dirndlgewand" (doslovný preklad: dievčenské šaty). V súčasnosti je tento výraz skrátený na "Dirndl".

História a vznik Dirndlu
------------------------

Podľa všeobecnej mienky sa vznik dirndlu datuje do 19. storočia. Predchodcom by mal byť pracovný odev pre vyššie spomínané služobníctvo v Bavorsku a Rakúsku. Ten pozostával z blúzky, na ktorej bol tzv. "Leiblgwand" - týmto pojmom sú dnes označované šaty dirndlu a zástery, ktorá bola väčšinou šitá z ľanu. Odevy boli v monochromatických farbách, často zdobené kvetinovým vzorom a vínnou révou. Boli odolné a kompatibilné s prírodou, mali stabilný tvar a museli mať miesto na metličku. V materiáloch sa uprednostňovala bavlna a ľanové tkaniny, funkčnosť mala prednosť pred ozdobnosťou. 

Dirndl sa stal rozšíreným odevom až okolo roku 1930. Pod vplyvom mnohých spolkov a združení na zachovanie tradičného krojového odevu sa po 1. svetovej vojne tento trend rozšíril, a to pre vysokohorskú turistiku. Dirndl sa stal letným vandrovacím oblečením. Štýl dirndlu bol výrazne ovplyvnený gýčovou operetou "Na bielom koníkovi". Kroje boli šik a ženy na celom svete začali jeho časti nosiť i počas bežných dní. Počas operetných predstavení na Broadwayi prepukol tento trend aj za oceánom. Šaty štýlu dirndl spôsobili hotovú senzáciu.

Čo robí dirndl autentickým, je tak rozdielne ako aj atrakcie na Oktoberfeste. Každý región má vlastné elementy, napríklad v Hinterschirchene sa nosí modrý podväzok, ak nie je žena vydatá má tiež korunku na hlave. V Oberbayerne nosia ženy čierne sukne a retiazku na krku ako ozdobu. Nikde sa však nesmie zabudnúť na základnú zásadu: ak si žena uviaže mašľu na zástere vpredu, v strede, ide o pannu. Ak je mašľa vpredu vpravo, ide o zadanú ženu, ak vpredu vľavo, jedná sa o slobodnú ženu. Vzadu v strede nosia mašle obyčajne vdovy.

Referencie
----------

1. ↑  História Dirndlu Archivované 2014-09-24 na Wayback Machine, uvedené 18.09.2014
2. ↑  Tajný kód mašle na Dirndli, uvedené 18.09.2014

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dirndl**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dirndl na nemeckej Wikipédii.*
**Beánia** (zriedkavo **beánie**, teda ako pomnožné podst. meno) je slávnosť (primárne spoločenská zábava), ktorou starší študenti vysokej školy či fakulty (v širšom zmysle aj strednej školy) symbolicky prijímajú študentov zapísaných do prvého ročníka medzi seba.

Na Slovensku vznikli beánie na vysokých školách v 60. rokoch 20. storočia ako akási obnova tradície historických beánií (pozri beánia (stredovek)). V Nitre, Košiciach, Zvolene beánie zahŕňali aj sprievody s alegorickými vozmi. Miestami sa oživili aj viaceré cechové či stavovské obyčaje daného odboru pri prijímaní učňov, tovarišov a pod. (napr. skok cez kožu, oblievanie, vykonávanie rôznych fyzických a mentálnych skúšok, výber krstných rodičov z radov starších študentov vo funkcii tútorov). Najčastejšie máva dnes beánia charakter spoločenského večera spojeného s dobrou hudbou, kultúrnym programom a neformálnou zábavou. Niekedy beánia zahŕňa aj imatrikuláciu, teda slávnostné potvrdenie zápisu študentov zo strany školy.

Na stredných školách sa pre beániu (resp. jej obdobu) spojenú s imatrikuláciou často používa označenie imatrikulácie či imatrikulácia (ktoré má potom teda sčasti odlišný význam než na vysokej škole) a toto označenie mimochodom pre podobné akcie používajú aj niektoré základné školy.

Beánie existujú aj v Česku.

Referencie
----------

1. ↑  beánie. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 2. revid. a dopl. vyd. Bratislava-Veľký Šariš : SAMO, 2000. ISBN 80-967524-6-4. S. 157.
2. ↑   *Navigácia* [online]. spstt.edupage.org, [cit. 2018-01-10]. Dostupné online.
3. 1 2  beánia. In:  *Pedagogická encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok 1, A – O. Bratislava : Veda, 1984. 744 s. S. 66.
4. 1 2   *beánia* [online]. ludovakultura.sk, [cit. 2018-01-09]. Dostupné online. Archivované 2018-01-10 z originálu.
5. ↑   *Beánia SZU 2017* [online]. facebook.com, [cit. 2018-01-09]. Dostupné online.
6. ↑   *Imatrikulácie prvákov Gymnázia* [online]. gympe.sk, [cit. 2018-01-10]. Dostupné online.
7. ↑  MALACKÝ, Pavol. *O fakulte* [online]. fhi.sk, [cit. 2018-01-10]. Dostupné online.
8. ↑   *Imatrikulácia prvákov* [online]. zsborskymikulas.sk, [cit. 2018-01-10]. Dostupné online. Archivované 2018-01-10 z originálu.
9. ↑   *Beánie* [online]. matfyzak.cz, [cit. 2018-01-09]. Dostupné online.
***Šarlatán*** je životopisná dráma režisérky Agnieszky Hollandovej z roku 2020. Scenár k filmu napísal Marek Epstein a rozpráva v ňom príbeh inšpirovaný životom liečitela Jána Mikoláška. Hlavnú úlohu stvárnili Ivan Trojan, spolu s Jozefom Trojanom, Jaroslavou Pokornou, Jurajom Lojom, Martinom Myšičkom a Miroslavom Hanušom.

Film sa natáčal v roku 2019, prvá klapka spadla 1. apríla 2019 v prostredí väznice v Mladej Boleslavi. Film vznikol v koprodukcii Česka, Írska, Poľska a Slovenska. Vznik filmu podporil český Štátny fond kinematografie a Filmová nadace.

Film bol uvedený dňa 27. februára 2020 v nesúťažnej sekcii *Berlinale Special Gala* na filmovom festivale Berlinale, kde zároveň prebehla aj svetová premiéra filmu. Premiéra v kinách bola pôvodne naplánovaná na 26. marca 2020, no kvôli uzatvoreniu kín v dôsledku opatrení proti pandémii COVID-19 bolo v polovici marca 2020 oznámené jej odloženie. Premiéra bola presunutá na 20. augusta 2020.

V auguste 2020 tesne pred premiérou filmu vyšla k filmu rovnomenná kniha. Kniha pozostáva z Epsteinového filmového scenára, ktorý do knižnej doby prepísal Josef Klíma. Dňa 13. októbra 2020 Česká filmová a televízna akadémia oznámila, že tento film vyšle ako reprezentanta Česka v boji o Oscara za najlepší cudzojazyčný film.

Šarlatána videlo v kinách cez 250 000 divákov. Bodoval nielen u divákov a filmových kritikov, ale aj na najprestížnejších svetových festivaloch, odkiaľ si odniesol celú radu ocenení. Presadil sa na shortliste pätnásť najlepších svetových anglicky hovoriacich filmov nominovaných na Oscara 2021. Film získal ocenenie Český lev za najlepší film roku 2020 a získal ďalšie 3 České levy zo 14 nominácii a 2 Ceny Českej filmovej kritiky z 5 nominácii.

Referencie
----------

1. ↑   *Charlatan (2020)* [online]. Box Office Mojo, [cit. 2023-03-09]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Šarlatán (film) na českej Wikipédii.*