recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Robert Laurel Crippen**, (\* 11. september 1937, Beaumont Texas, USA) je bývalý americký astronaut a účastník prvého letu raketoplánu (Columbia) v roku 1981. Pri prvom lete STS-1 letel vo funkcii pilota, neskôr absolvoval ešte ďalšie 3 misie raketoplánu.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Na texaskej univerzite ukončil v roku 1960 štúdium leteckého a kozmonautického inžinierstva. V roku 1966 bol vybraný pre program MOL 2, vtedy pod agentúrou USAF. Roku 1969 sa stal členom jednotky kozmonautov v NASA. Bol vymenovaný za veliteľa Skylab Medical Experiments Altitute Test. Neskôr bol zaradený do podporných posádok Skylab 2, Skylab 3 a Skylab 4 a Apollo-Sojuz. Po ukončení programu Apollo sa zacvičil v hodnosti kapitána vojenského námorníctva pre lety na raketoplánoch. Je ženatý a má tri deti.

### Lety do vesmíru

Štart misie STS-1 s Johnom Youngom a Robertom Crippenom na palube
V rokoch 1981 – 1984 absolvoval štyri lety na raketoplánoch Columbia a Challenger. Bol 102. človek, ktorý sa dostal do vesmíru a strávil v ňom 23 dní. 
Po prvýkrát letel v apríli 1981, presne 20 rokov po štart Gagarina, na palube Columbie a bol to prvý americký let s raketoplánom vôbec, teda to bol let testovací, trval iba dva dni. Štart prebehol ako aj pri nasledujúcich misiách z Kennedyho vesmírneho strediska. Pristáli na základni Edwards. Veliteľom mu bol skúsený astronaut John Watts Young. 

O dva roky neskôr letel na raketopláne Challenger už ako kapitán, v posádke mal troch mužov ( Frederick Hauck, John Fabian, lekár Norman Thagard) a jednu ženu Sally Ridovú. Počas letu vypustili dve družice a jednu zase neskôr niekoľkokrát cvične zachytili a nakoniec sa s ňou vrátili na Zem, na základňu Edwards. 

O rok neskôr odštartoval Crippen znovu ako veliteľ Challengeru, v posádke letu STS-41-C bol jeho pilot Francis Scobee a traja letoví špecialisti George Nelson, Terry Hart a James van Hoften. Vypustili družicu LDEF 1, inú staršiu družicu z roku 1980 (veľmi drahú) SMM dokázali zachytiť, opraviť a opäť vypustiť na obežnú dráhu. 

Po štvrtýkrát letel veliteľ Crippen na Challengeri ešte v tom istom roku, teda v roku 1984. Bol to jeho posledný let. V posádke STS-41-B mal šesť ľudí, z ktorých boli dvaja cudzinci a dve ženy (Paul Scully-Power z Austrálie, Marc Garneau z Kanady, Američanky Kathryn Sullivanová a Sally Kristen Ridová, dvaja Američania David Leestma a Jon McBride). Počas letu vypustili družicu ERBS. Pristáli v poriadku na Floride.

* STS-1 (12. apríl 1981 – 14. apríl 1981)
* STS-7 (18. jún 1983 – 24. jún 1983)
* STS-41-C (6. apríl 1984 – 13. apríl 1984)
* STS-41-G (6. október 1984 – 13. október 1984)

### Po letoch

V NASA zostal až do roku 1995 v rôznych riadiacich funkciách.

Zdroje
------

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.
* (po česky) Crippen, R.L. v Malé encyklopedii kosmonautiky
* (po česky) Biografie v katalogu SPACE.40

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 2358 8215
* LCCN: n81141243
* VIAF: 67797697
* WorldCat: lccn-n81141243
RNDr. **Pavel Šulek**, CSc. (\* 2. december 1935, Beluša – † 20. január 1987, Bratislava) bol slovenský fyzik.

Narodil sa v Beluši v okrese Púchov. Fyziku a matematiku študoval na Fakulte prírodných vied VŠP v Bratislave (1953– 1957). Neskôr vyštudoval popri zamestnaní odbor Pravdepodobnosť a matematická štatistika na PFUK (1978). Tu získal doktorát prírodných vied (1968) a v r. 1979 aj hodnosť kandidáta vied, hoci kandidátsku dizertáciu odovzdal už v roku 1971. V roku 1957 nastúpil ako asistent na svojej alma mater. Po jej zrušení (1959) prešiel na PFUK, kde sa v roku 1961 stal členom novovytvorenej Katedry jadrovej fyziky. Absolvoval dlhodobý pracovný pobyt v SÚJV Dubna v ZSSR (1964– 1972). Tu bol v rámci previerok vylúčený z KSČ, pretože ako predseda straníckej organizácie odmietol presadiť zrušenie rezolúcií proti okupácii ČSSR a za oslobodenie A. Dubčeka. Po návrate bol preradený ako odborný pracovník na Katedru všeobecnej fyziky, kde pracoval až do svojho predčasného skonu.

Venoval sa röntgenovej štruktúrnej analýze, ale po prechode na PFUK sa začal zaoberať jadrovou fyzikou. V SÚJV Dubna pracoval v skupine, ktorá hľadala tzv. Diracov monopól. Venoval sa vývoju metód na výpočet apochromatických optických sústav pre Čerenkovove počítače. Za práce venované simulácii experimentu metódou Monte Carlo získal so spoluautormi 2. cenu SÚJV (1970). Je tiež spoluautorom patentu *Zariadenie na hľadanie magnetických nábojov na urýchľovači nabitých častíc* (1971). Zomrel 20. januára 1987 v Bratislave.

Externé odkazy
--------------

Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
Poloha Čijody na ostrove
**Čijoda** (jap. 千代田区 – Čijoda-ku) je zvláštny obvod v centre Tokia. Rozloha je 11,64 km², počet obyvateľov z roku 2007 je 45 543 s hustotou zaľudnenia 3912 obyvateľov na 1 km².

Geografia
---------

Cisársky palác
Čijoda sa nachádza na východnom pobreží Tokio a v jeho srdci. V strede mestskej štvrte sa nachádza cisársky palác. Východnú časť tvorí tokijská vlaková stanica a na západnej a severnej časti sú obytné domy. Juh tvoria park Hibija a budova národného zhromaždenia.

História
--------

Mestská štvrť vznikla 15. marca 1947 zjednotením štvrtí Kanda a Kódžimači.

Politika a vláda
----------------

Sídlo predsedu vlády Japonska
V Čijode sídli starosta Tokia (Masami Išikawa) a jeho mestské zastupiteľstvo. Ďalej sa tu nachádza volebný obvod, od roku 1990 a snemovňa reprezentantov. Sídli tu aj predseda vlády Japonska, najvyšší súd Japonska a veľvyslanectvá. Nachádza sa tu aj hasičský zbor.

Sídla
-----

V štvrti Čijoda sídlia: 

* automobilky: Mitsubishi a Mazda
* aerolínie: All Nippon Airways, Swiss International Air Lines a Aeroméxico
* technika: American Megatrends, Hewlett-Packard
„**Face to the Sky**" je pieseň waleského hudobníka a hudobného skladateľa Johna Calea. Prvýkrát vyšla v auguste 2012 ako druhý singel (prvý, ktorý vyšiel aj vo fyzickej podobe, nielen elektronicky ako predchádzajúce „I Wanna Talk 2 U") z albumu *Shifty Adventures in Nookie Wood*, ktorý následne vyšiel v októbri toho istého roku. Singel najprv vyšiel iba v digitálnej forme 29. augusta 2012, na 7" vinylovej platni vyšiel až 25. septembra toho roku. Na strane B bol iný mix (nazvaný Organic Mix) piesne „Living with You". Tá vo februári 2013 vyšla na singli, kde vedľa nej je ešte jej štandardná verzia (vydaná na albume *Shifty Adventures in Nookie Wood*) a jej remix od Laurel Halo.

V pôvodnej verzii piesne „Face to the Sky" vydanej na albume *Shifty Adventures in Nookie Wood* hrajú vedľa Calea (spev, klavír, perkusie) ešte Dustin Boyer (elektrická gitara), Michael Jerome Moore (cajón) a Joey Maramba (basgitara). Bol k nej natočený aj videoklip režírovaný Tomom Scholefieldom. Vo videoklipe zdanlivo zmätený Cale chodí po šachovnici a okolo neho tancuje Freya Jeffs.

„Face to the Sky" je jednou z piesni na albume, kde je Caleov hlas skreslený vokodérom.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Face to the Sky na českej Wikipédii.*
Pláne Loučky
**Hornomoravský úval** je geomorfologický celok, nachádzajúci sa na strednej Morave. Predstavuje úrodnú nížinu s intenzívnym poľnohospodárstvom a najvyšším vrcholom je *Jelení vrch* s výškou 345 m n. m.

Úval je tvorený zníženinou, vyplnenou pliocénnymi sedimentmi a kvartérnymi naplaveninami riek. Osou úvalu je rieka Morava, v severnej časti sa nížina tiahne aj okolo prítokov riek Oskava, Bečva a Haná.

Úval sa tiahne od Libiny na severe po Otrokovice na juhu. Niekedy sa nesprávne uvádza, že začína na severe až u Bludova, čo je omyl. Hranicu s Mohelnickou brázdou tvorí tzv. Třesínsky prah západne od Litovle, ktorým prechádza hranica medzi geomorfologickými provinciami Západné Karpaty a Česká vysočina.

**Geomorfologická klasifikácia:**

* *Provincia: Západné Karpaty*
	+ *Sústava: Vonkajšie karpatské zníženiny*
		- *Podsieť: Západné Vonkajšie karpatské zníženiny*
			* *Celok: Hornomoravský úval*
				+ *Podcelok: Středomoravská niva*
				+ *Podcelok: Uničovská plošina*

Najväčšími mestami sú v strede ležiaci Olomouc, Přerov a Prostějov, národopisne je takmer celá oblasť patriaca do regiónu Haná.

Pozri aj
--------

* Geomorfologické členenie Česka
* Dolnomoravský úval
* Haná

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hornomoravský úval na českej Wikipédii.*

Panoráma
--------

Panoráma Hornomoravského úvalu z Krížového vrchu
**Madilyn Baileyová** (neprechýlene: *Madilyn Bailey*; \* 2. september 1992, Boyceville, Wisconsin, Spojené štáty) je americká speváčka a textárka. Objavila sa v reláciách francúzskych televízii, kde propagovala svoje cover verzie piesní, v roku 2018 prezentovala svoju vlastnú pieseň s názvom *Tetris* v americkej televíznej show *Today*. V roku 2019 mala cez 6 miliónov sledovateľov v sieti Youtube.

Jej debutový EP album bol vydaný roku 2012 a niesol názov *Bad Habit*. Svoj prvý štúdiový album *Muse Box* vydala v roku 2015. Jej druhý originálny EP album vyšiel v júli roku 2016. Prvý raz bola tzv. *headlinerkou* na koncerte v Paríži roku 2018, bola na tour s ďalšími Youtubermi.

Pred začiatkom svojej kariéry pracovala ako certifikovaná zdravotná asistentka. Trpí na dyslexiu.

V roku 2014 sa vydala za Jamesa Benruda.

Ocenenia
--------

* 2014: Streamy Awards – najlepšia cover pieseň – (za dielo: *Wake Me Up!*) – *nominácia*
* 2015: NRJ Music Awards – medzinárodný objav roka – *nominácia*
* 2017: Streamy Awards – influencerská kampaň – (za dielo *Rise to the Occasion*) – *nominácia*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Madilyn Baileyová**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
* Diela Madilyn Baileyovej

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Madilyn Bailey na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 17001740j
* ISNI: 0000 0004 5858 2007
* VIAF: 917144783277113231913


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Čikugo
**Provincia Čikugo** (jap. 筑後国 – Čikugo no kuni) bola stará japonská provincia na ostrove Kjúšú, na území ktorej sa dnes nachádza južná časť prefektúry Fukuoka. Provincia Čikugo susedila s provinciami Higo, Bungo, Čikuzen  a Hizen.

Starobylé hlavné mesto provincie sa nachádzalo neďaleko súčasného mesta Kurume; v období Edo bola provincia rozdelená na dve léna: klan Tačibana držal južné léno v Janagawe a klan Arima severné léno v Kurume.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Chikugo Province na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
Hearst Tower
**Hearst Tower** je mrakodrap v newyorskej štvrti Manhattan.

Opis
----

Má 42 poschodí a výšku 182 metrov. Výstavba prebiehala v rokoch 2003 - 2006 podľa návrhu firmy Foster and Partners. Budova bola postavená na mieste bývalej šesťposchodovej budove Hearst Magazine Building, z ktorej je zachované iba obvodové murivo. Vďaka trojuholníkovej oceľovej konštrukcii (tzv. systém Diagrid) bolo ušetrených 21% oceľe, ako keby bola budova stavaná klasickým spôsobom. Z 90% bola použitá recyklovaná oceľ. Jeden trojuholník má výšku 16,5 m (4 poschodia tejto budovy).

V budove je svetové sídlo mediálneho konglomerátu Hearst Corporation, ktorý do budovy presťahoval viaceré svoje publikačné a komunikačné spoločnosti, napríklad *Cosmopolitan*, *Esquire*, Marie Claire, Harper's Bazaar, Good Housekeeping, Seventeen a *San Francisco Chronicle*.

Referencie
----------

1. 1 2  Info o budove na skyscraperpage.com
2. 1 2 3  Info o budove na emporis.com

Pozri aj
--------

* Zoznam najvyšších budov v New Yorku

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hearst Tower**

Súradnice: 40° 45′ 59.54″ s.š. 73° 59′ 00.43″ z.d.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hearst Tower na českej Wikipédii.*
**Nord N 262 Frégate** je dopravné lietadlo, ktoré vzniklo pokračovaním vývoja typu MH-260 Super Broussard. Nord N 262 Frégate po prvýkrát vzlietlo v roku 1962. Krátko nato bola firma Nord prevzatá spoločnosťou Aérospatiale, ľahké dopravné lietadlo N 262 však zostalo vo výrobe až do roku 1976. Zákaziek ale nebolo veľa - celková produkcia predstavovala iba 110 strojov, mimo iného 33 exemplárov Frégate (vojenskej verzie). Najväčším prevádzkovateľom týchto lietadiel bolo Francúzske vojenské letectvo.

Vznik a vývoj
-------------

Na začiatku boli vyrobené dve verzie MH-260 Super Broussard, jedna s piestovými a druhá s turbovrtuľovými motormi. Posledná slúžila konštruktérovi firmy Nord Maxovi Holstemovi ako základ pre vývoj vylepšenej verzie N 262. Koncom 60. rokov boli začaté dodávky vojenskej verzie s názvom Frégate francúzskym leteckým silám Armée de ľAir, ktoré prevzali celkom 33 exemplárov. Mimo Francúzska nie je Frégate veľmi známy, aj keď sa preukázal ako spoľahlivé a hospodárne lietadlo. Je používaný dodnes, hlavne ako dopravný, cvičný a námorný hliadkový stroj. Francúzska Aéronavale poznala potenciál tohto stroja a zakúpila civilné N 262A pre jeho modifikáciu ako dopravné lietadlo pre prepravu dôležitých cestujúcich. Niekoľko málo exemplárov bolo modifikovaných na námorné hliadkové a cvičné lietadlá s označením N 262E. V priebehu rokov bolo niekoľko strojov dodaných bývalým francúzskym kolóniám: (Angola, Gabon, Kongo a Burkina Faso). O ich použití nie je mnoho informácii, ale Angola svoje 3 exempláre v roku 1990 zrejme vyradila.

Zaujímavosti
------------

* Francúzske vojenské letectvo a námorníctvo zakúpilo taktiež civilné N 262.
* Montáž strojov sa robila v Bourges.
* Frégate mohol vo vzduchu zostať až 11 hodín

Technické údaje
---------------

N 262
(údaje pre verziu N 262D Frégate)

* **Typ**: dvojmotorové dopravné a spojovacie lietadlo
* **Pohon**: dva turbovrtuľové motory Turboméca Bastan VIIA s výkonom po 854 kW
* **Rýchlosť**: 418 km/h
* **Dolet**: 1 825 km
* **Vzletová dráha**: 530 m
* **Stúpavosť**: 366 m/min
* **Dostup**: 8 690 m
* **Hmotnosť**: max. 10 800 kg
* **Kapacita**: 2 členovia osádky, 22 cestujúcich
* **Rozmery**: rozpätie: 22,60 m; dĺžka: 19, 28 m; výška: 6,21 m
* **Nosnosť**: 3 075 kg

Zdroje
------

Světová encyklopedie letadel

*. Dostupné online. (anglicky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoFrancúzsky portál |
Logo
**Heatball** je alternatívny názov pre klasickú žiarovku, ktorý bol súčasťou satirického projektu strojného inžiniera Siegfrieda Rotthäusera z mesta Essen v Nemecku. 

V tomto projekte sa Rotthäuser snažil iniciovať diskusiu o nariadení EÚ 244/2009 vo verejnosti, ktorá má za následok zákaz bodových zdrojov svetla s energetickou účinnosťou horšou ako C do septembra 2012. Cieľom jeho a jeho bratranca bolo predávať klasické žiarovky ako malé vykurovacie telesá do zimy alebo pre kuracie farmy. Projekt mal veľký ohlas v medzinárodnej tlači.

História
--------

V apríli 2010 dvaja bratia, Rudolf a Siegfried Rotthäuser Hannot začali predávať klasické žiarovky cez internet. Označovali ich ako heatball a predávali ako malé vykurovacie telesá za cenu 1,69 €. 30 centov z každej predanej žiarovky sľúbili venovať projektu na záchranu dažďových pralesov, čo podľa Rotthäusera má väčší prínos pre životné prostredie ako zákaz klasických žiaroviek. Prvá dodávka 4000 žiaroviek sa predala za niekoľko dní a pripravovala sa ďalšia, so 40 000 žiarovkami. Druhá dávka bola objednaná, ale bola odmietnutá 16. novembra 2010 predstaviteľmi Kolínskeho letiska.

Pozri aj
--------

* Nahradzovanie žiaroviek

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Heatball na anglickej Wikipédii.*
Dee v Annagassane
**Dee** (angl. *River Dee*, ír. *An Níth*) je rieka vo východnom Írsku. Je to pravostranný prítok rieky Glyde.

Pramení pri osade Coppanagh, juhovýchodne od mesta Bailieborough, v grófstve Cavan. Od prameňa tečie na krátkom úseku na juh, stáča sa na juhovýchod a vytvára hranicu medzi správnymi jednotkami Cavan na severe a Meath na juhu. Ďalej pokračuje viac-menej na východ, preteká jazerom Ervey Lough a južne od mesta Kingscourt sa stáča na juh. Preteká územím grófstva Meath, kde tečie cez jazerá Newcastle Lough a Whitewood Lough, do ktorého sprava ústi rieka Kilmainham a rieka sa stáča na východ. Pri obci Nobber sa od hlavného koryta oddeľuje vedľajšie rameno, ktoré tečie na juhovýchod, kým hlavné koryto vytvára oblúk smerujúci na severovýchod, juhovýchodne od tejto obce sa opätovne spájajú a pokračujú na krátkom úseku na juhovýchod. Ďalej sa Dee postupne stáča na severovýchod, sprava priberá Killary Water, mení smer toku na východ, pričom z pravej strany priberá Corkey, vstupuje na územie grófstva Louth a zľava priberá rieku Garra. Potom pokračuje cez mesto Ardee, podteká diaľnicu M1, priberá ešte pravostranný prítok White River, stáča sa na severovýchod a obteká obec Drumcar. Pri obci Annagassan sa vlieva do Glyde.

Rieka je pstruhovým rybárskym revírom, ako aj loviskom lososov.

Referencie
----------

1. ↑

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Glyde |
| --- |
| 
* Corkey
* Dee
* Garra
* Glyde
* Killary Water
* Kilmainham
* Longfield
* White River

 |

| * z
* d
* u
Rieky Írska |
| --- |
| Ústiace do Írskeho mora | 
* Avoca
* Boyne
* Broad Meadow Water
* Castletown
* Dargle
* Delvin
* Fane
* Farset
* Glyde
* Lagan
* Liffey
* Nanny
* Newry
* Slaney
* Tolka
* Vartry

 |
| Ústiace do Keltského mora | 
* Awbeg
* Bandon
* Barrow
* Blackwater
* Lee

 |
| Ústiace do Atlantického oceána | 
* Bann
* Bush
* Clanrye
* Corrib
* Erne
* Eske
* Feale
* Foyle
* Laune
* Moy
* Owenmore
* Quoile
* Roe
* Shannon
* Swilly

 |
**Dedinská pamiatková rezervácia** (po česky *Vesnická památková rezervace*, skratka *VPR*) je vyšší stupeň plošnej ochrany pamiatkového územia v Česku.

VPR je územie, ktorého charakter a prostredie určuje súbor nehnuteľných kultúrnych pamiatok. V Česku je 61 dedinských pamiatkových rezervácii.

Zoznam dedinských pamiatkových rezervácii Česka podľa krajov
------------------------------------------------------------

### Praha

* Stodůlky
* Ruzyně

### Stredočeský kraj

#### Okres Kladno

* Třebíz

#### Okres Mělník

* Dobřeň
* Nosálov
* Nové Osinalice
* Olešno

#### Okres Mladá Boleslav

* Mužský
* Víska

#### Okres Nymburk

* Bošín

#### Okres Praha-západ

* Dobrovíz

#### Okres Příbram

* Drahenice

### Juhočeský kraj

#### Okres České Budějovice

* Holašovice
* Malé Chrášťany
* Mazelov
* Plástovice
* Záboří

#### Okres Prachatice

* Dobrá na Šumavě
* Stachy
* Vodice
* Volary

#### Okres Strakonice

* Nahořany

#### Okres Tábor

* Klečaty
* Komárov
* Mažice
* Vlastiboř
* Záluží
* Zálší

### Plzenský kraj

#### Okres Klatovy

* Dobršín

#### Okres Plzeň-město

* Božkov
* Černice
* Koterov

#### Okres Rokycany

* Ostrovec

### Karlovarský kraj

#### Okres Cheb

* Doubrava
* Nový Drahov
* Nový Ždár

### Ústecký kraj

#### Okres Děčín

* Rumburk

#### Okres Litoměřice

* Starý Týn

#### Okres Ústí nad Labem

* Zubrnice

### Liberecký kraj

#### Okres Česká Lípa

* Janovice
* Lhota
* Rané
* Žďár

#### Okres Jablonec nad Nisou

* Jizerka
* Železný Brod - Trávníky

### Královohradecký kraj

#### Okres Semily

* Horní Štěpanice
* Lomnice nad Popelkou - Karlov

#### Okres Jičín

* Vesec

#### Okres Náchod

* Křinice

### Pardubický kraj

#### Okres Chrudim

* Hlinsko - Betlém

### Kraj Vysočina

#### Okres Třebíč

* Dešov

#### Okres Žďár nad Sázavou

* Krátká
* Křižánky

### Juhomoravský kraj

#### Okres Břeclav

* Pavlov

#### Okres Hodonín

* Blatnice pod Svatým Antonínkem – Stará Hora
* Petrov – Plže

### Olomoucký kraj

#### Okres Olomouc

* Příkazy

### Moravskoslezský kraj

#### Okres Bruntál

* Heřmanovice

#### Okres Opava

* Lipina

### Zlínsky kraj

#### Okres Kroměříž

* Rymice - Hejnice

#### Okres Uherské Hradiště

* Veletiny - Stará Hora
* Vlčnov - Kojiny

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vesnická památková rezervace na českej Wikipédii.*
**Nitriansky kódex** alebo **Nitriansky evanjeliár**:626 je latinský evanjeliár, ktorý je najstaršou listinnou ručne písanou pamiatkou na území Slovenska.

Pochádza pravdepodobne z roku 1083. Nitriansky kódex je kniha písaná úhľadným písmom s kolorovanými inicálkami, obsahujúca liturgické lexty. Listy sú zviazané vo väzbe z pozláteného mosadzného plechu. Z nej zaujme najviac predná doska, ktorej výzdoba je ozajstným umeleckým skvostom. Dominuje jej byzantský relikviárny dvojitý kríž so strieborného alebo pocínovaného plechu s dutým vnútrom obsahujúcim relikvie - úlomky dreva a kúsok hrubej tkaniny. Tie podľa legendy pochádzajú z kríža, ktorý v 4. storočí údajne objavila na vrchu Golgota matka rímskeho cisára Konštantína Veľkého Helena.

Kniha písaná v latinčine mohla vzniknúť benediktínskom kláštore v Hronskom Beňadiku. Obsahuje výňatky z evanjelií čítaných pri bohoslužbách, tzv. perikopy. Okrem toho Nitriansky kódex obsahuje mená svätcov ako i zoznam liturgických sviatkov slávených v čase jeho vzniku.

Po svojom vzniku bol kódex dlho uchovávaný za múrmi kláštora. Po smrti benediktínskeho opáta Jána III. v roku 1510 začal kláštor materiálne a duchovne upadať. V súvislosti s tým kódex v roku 1556 pripadol darom Ostrihomskej kapitule. Na jeho znovuvrátení na Slovensko má veľkú zásluhu arcibiskup Juraj Slepčiansky-Pohronec (1595 - 1685). Jeho pričinením sa táto vzácna písomná pamiatka európskeho významu dostala do Nitry. V rokoch 1919 - 1942 bola však opäť uložená v Ostrihome ako chrámový poklad tunajšej baziliky. Definitívne sa späť kódex dostal v roku 1942 kedy bol uložený na Nitrianskom hrade a dnes je majetkom biskupského úradu.

Nitriansky kódex je zapísaný v zozname národných kultúrnych pamiatok v archívoch Slovenskej republiky, kde má poradové číslo jeden.

Referencie
----------

1. ↑  kódex. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2016. 678 s. ISBN 978-80-970350-2-0. Zväzok 8. (Kalh – Kokp), s. 625-627.

Ďalšia literatúra
-----------------

* 382. NEZNÁMY HRONSKOBEŇADICKÝ SKRIPTOR Z ROZHRANIA 11. A 12. STOROČIA. In: KUZMÍK, Jozef. *Slovník starovekých a stredovekých autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi*. Vyd. 1. Martin : Matica slovenská, 1983. 608 s. (Dokumentácia.) S. 441.
O teritóriu pozri *Heardov ostrov (teritórium).*
Vnútrozemie ostrova, v pozadí sopka Big Ben.
**Heardov ostrov** je vulkanický ostrov s rozlohou 368 km², nachádzajúci sa v Indickom oceáne, patriaci do teritória Heardovho ostrova, ktoré je pod správou Austrálie. Ostrov je od austrálskej pevniny vzialený 4 100 km juhozápadným smerom a 1 000 km severne od pobrežia Antarktídy. Ostrov je neobývaný, najbližšia obývaná pevnina sú 400 km vzdialené francúzske Kergueleny, kde sa nachádza výskumná stanica s približne sto člennou posádkou.

Heardov ostrov prvýkrát zahliadol moreplavec Peter Kemp v roku 1833 počas plavby z Kerguelenov do Antarktídy. Oficiálny objav ostrova prezentoval John Heard v roku 1853, po ktorom nesie aj meno. Počas rokov 1855 – 1880 bol ostrov dokonca trvalo obývaný lovcami tuleňov, no po ich vyhubení ostrov opustili. Neskôr bol ostrov pod britskou správou, v roku 1947 prešiel pod správu Austrálie.

Geografia
---------

Topograficky dominantý útvar ostrova je aktívny vulkán Big Ben, s výškou 2 745 m najvyšší vrch a zároveň aj jeden z dvoch aktívnych vulkánov Austrálie a ňou spravovaných teritórií. Severozápadný okraj tvorí polostrov *Laurens*, ktorý je taktiež vulkanického pôvodu (*Anzac Peak* – 715 m).

Približne 80 % povrchu ostrova pokrýva ľad, na úbočiach Big Benu sa nachádzajú aj dva ľadovce. Ich rozsah je dobrým príkladom globálneho otepľovania. V roku 1947 ich hranica kočila až na pobreží, dnes sú od neho vzdialené stovky metrov.

Podnebie
--------

Ostrov sa nachádza v subarktickom pásme, čo sa prejavuje aj na klimatických podmienkach. Počasie na Heardovom ostrove je drsné, s ročnými priemernými teplotami 4 °C (najvyššia teplota bola nameraná v zálive Spit Bay – len 21 °C). Počet slnečných hodín je 2,4 hod. za deň v novembri a 0,8 hod. denne v júni. Priemerná rýchosť vetra je 26 km/hod a ročný úhrn zrážok predstavuje 1 350 mm.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Heardov ostrov**
Priestorový model nitrometánu
**Nitrometán** je organická zlúčenina s chemickým vzorcom CH3NO2. Táto kvapalina je používaná ako činidlo v mnohých chemických reakciách. Je taktiež používaný ako motorové palivo.

Motorové palivo
---------------

Nitrometán je používaný ako palivo do niektorých pretekárskych špeciálov, a to predovšetkým pre najvyššiu triedu dragsterov. Nitrometán je spaľovaný reakciou:

4CH3NO2 + 3O2 → 4CO2 + 6H2O + 2N2

za uvoľnenia 11,3 MJ/kg. K reakcii je potrebných 1,7 kg vzduchu na 1 kg nitrometánu.

V porovnaní s benzínom, ktorý horí v zmesi 14,6 kg vzduchu/1 kg benzínu za uvoľnenia 42 – 44 MJ možno pri dokonalom spaľovaní rovnakého objemu palivovej zmesi nitrometánu získať 2,3x viac energie.

Nitrometán sa môže pri uvoľnení menšieho tepla rozkladať bez prístupu kyslíka reakciou:

4CH3NO2 → 4CO + 4H2O + 2H2 + 2N2

Štruktúrny vzorec nitrometánu.
Nitrometán má laminárnu rýchlosť horenia približne 0,5 m/s (o niečo viac než benzín), čo umožňuje používať ho ako palivo. Jeho merné skupenské teplo vyparovania je 0,56 MJ/kg. To má spolu s množstvom privádzaného tepla výrazný vplyv na chladenie motora. Pri triede dragsterov Top Fuell sa preto hlavy motorov nechladia, využíva sa iba chladenie palivom a pohltenie tepla vyvinutého počas niekoľko sekundovej jazdy do masívneho hliníkového bloku motora.

Nitrometán sa používa vo veľmi bohatej zmesi so vzduchom. Je to čiastočne preto, že je schopný dodávať energiu i pri nedostatku kyslíka a taktiež preto, aby nedošlo k predzápalu a klepaniu motora. Bohatá zmes týmto problémom zabráni. Výsledkom nedokonalého spaľovania je však vývin oxidu uhoľnatého a vodíka, ktoré sa vznietia po opustení výfuku.

Ďalšie zvýšenie výkonu možno dosiahnuť pridaním hydrazínu. Vzniknutá palivová zmes je však značne nestabilná a jej použitie predstavuje značné riziko.

Nitrometán sa používa taktiež v zmesiach s metanolom. Pre modelárske motory sa používa metanol s 0 – 65 % nitrometánu a 10 % oleja. Metanol sa používa predovšetkým preto, že samotný nitrometán je veľmi drahý.

Nitrometán bol používaný aj ako raketové palivo.

Nitrometán ako výbušnina
------------------------

Nitrometán je schopný pri explózii uvoľniť viac energie než TNT. Má však malú rýchlosť horenia a brizanciu. Ak má byť použitý ako výbušnina, je potrebné dodať do reakcie kyslík, napríklad zmiešaním s dusičnanom amónnym (NH4NO3). Túto zmes použil napríklad Timothy McVeigh pri atentáte v Oklahoma City.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
**Nitrobenzén** (zriedkavejšie **nitrobenzol**) je prudko jedovatá, mierne nažltlá kvapalina s charakteristickým zápachom. Racionálny vzorec nitrobenzénu je C6H5–NO2, nitroskupina je priamo viazaná na aromatickom jadre.

Kalotový model molekuly nitrobenzénu

Fyzikálne vlastnosti
--------------------

Nitrobenzén je pri normálnych podmienkach bezfarebná resp. mierne nažltlá olejovitá kvapalina s charakteristickým horkomandľovým zápachom.

Chemické vlastnosti
-------------------

Nitroskupina je zaujímavá najmä z hľadiska väzbových pomerov. Tradičná štruktúra tejto skupiny nie je uspokojivá, pretože atómy kyslíka majú v nej nerovnocenné postavenie. Lepšiu predstavu o väzbách nitrobenzénu podáva delokalizácia elektrónov, čím sa obidva atómy kyslíka stanú rovnocenné. 

Nitroskupina v molekule nitrobenzénu znižuje elektrónovú hustotu na aromaticom jadre (−M efekt), a preto prebiehajú elektrofilné substitučné reakcie pomerne ťažko, ale silnými nitračnými činidlami možno pripraviť aj trinitrobenzén.

Znázornenie mezomérneho efektu nitroskupiny.

Reakcie
-------

V laboratórnej i priemyselnej praxi sa hojne využíva redukcia nitrobenzénu, pretože voľbou podmienok reakcie je možné dosiahnuť rôzne produkty: anilín, fenylhydroxylamín, hydrazobenzén, azoxybenzén. Najväčší význam má redukcia v kyslom prostredí, je to metóda priemyselnej výroby anilínu:
**Rebeka Lešková** (\* 3. september 1773, Vyšná Slaná – † 16. november 1856, Kiskőrös, Maďarsko) bola slovenská poetka, dcéra slovenského barokového spisovateľa Martina Laučeka, sestra zberateľky ľudovej poézie Zuzany Šafárikovej, teta spisovateľa, prekladateľa a zberateľa Imricha Laučeka, manželka spisovateľa, redaktora a filológa Štefana Leška, príbuzná básnika, prozaika a dramatika Daniela Jonatána Záboja Laučeka.

Životopis
---------

Narodila sa v rodine slovenského barokového náboženského spisovateľa Martina Laučeka a jeho manželky Zuzany rodenej Šebökovej ako jedna z deviatich dcér (mala ešte päť bratov). Vzdelanie získala v Skalici. Žila vo Vyšnej Slanej, v rokoch 1783 – 1792 v Skalici, neskôr so svojím manželom žila v rokoch 1792 – 1793 v Křižliciach, v roku 1793 v Krabšiciach, v rokoch 1794 – 1798 v Prahe, v rokoch 1798 – 1810 v Dunaegyháze a od roku 1810 v Kiskőrösi.

Tvorba
------

Bola jednou z prvých slovenských poetiek. Stala sa členkou *Puchmajerovej družiny* a spolupracovala s Josefom Dobrovským. Venovala sa písaniu vlastnej poézie, ale taktiež zostavovala ľudové piesne, ktoré využil neskôr Ján Kollár pri zostavovaní svojej zbierky *Národné spievanky*.

Dielo
-----

* 1798 – *Výstraha před svůdci všem pannám v prízvučnej prozódii*, báseň uverejnená v Puchmajerovom almanachu *Nové básne* a zhudobnená českým hudobným skladateľom Jakubom Janom Rybom

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení a krste v matrike - evanjelického zboru Vyšná Slaná

Autoritné údaje: * NK ČR: jk01071950
* VIAF: 83807734
Súradnice: 47°54′01″S 17°38′19″V﻿ / ﻿47,9002778°S 17,6386111°V﻿ / 47.9002778; 17.6386111

**Čiližské močiare** je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.

Nachádza sa v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 2009 na rozlohe 88,6569 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.

Predmetom ochrany je: *Účelom vyhlásenia chráneného areálu je zabezpečenie ochrany biotopu európskeho významu: Prirodzené eutrofné a mezotrofné stojaté vody s vegetáciou plávajúcich a/alebo ponorených cievnatých rastlín typu Magnopotamion alebo Hydrocharition (3150) a druhov európskeho významu: čík európsky (Misgurnus fossilis), pĺž severný (Cobitis taenia), lopatka dúhová (Rhodeus sericeus amarus), blatniak tmavý (Umbra crameri), hrúz bieloplutvý (Gobio albipinnatus) a vydra riečna (Lutra lutra).*

Referencie
----------

1. ↑  Čiližské močiare. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čiližské močiare**

Externé odkazy
--------------

* Chránený areál Čiližské močiare, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Čiližské močiare na českej Wikipédii.*
**Rebel Wilson** vlastným menom **Melanie Elizabeth Bowndsová** (\* 2. marec 1980, Sydney, Austrália) je austrálska herečka a spisovateľka, preslávila sa tiež vďaka Stand-up komédiám *Pizza* a *Bogan Pride*.

Životopis a kariéra
-------------------

Vyrastala v Sydney so svojimi rodičmi a tromi súrodencami. Študovala na University of New South Wales, kde sa zaoberala právom a umením. K herectvu ju priviedol sen, kedy sa jej snívalo že získala Oscara. Jej prateta Lilian Bound bola vydatá za Walta Disneyho.

V roku 2002 napísala muzikál *The Westie Monologues* a o rok neskôr, sa presťahovala do New Yorku.

V roku 2008 napísala, produkovala a sama hrala v muzikálovom komediálnom seriáli *Bogan Pride* na stanici SBS One a tiež sa objavila v seriáli stanice Nine Network *Monster House*. V roku 2009 získala cenu Tropfest za najlepšiu herečku za rolu vo filme *Bargain*.

Spolumoderovala odovzdávanie cien ARIA Muisc Award v roku 2010.

Začiatkom roka 2012 sa objavila po boku herečiek Kirsten Dunstovej a Isly Fisherovej v komédii *Baby na ťahu*. V rovnakom roku, sme ju mohli vidieť aj v romantickej komédii *Ladíme!* za ktorý dostala tiež ocenenie MTV a Teen Choice Awards, vo filme sa tiež objavila aj s herečkou Annou Kendrickovou v hlavnej úlohe.

Filmografia
-----------

* 2000 – Pizza (TV seriál)
* 2003 – Fat Pizza
* 2006 – Wedge, The (TV seriál)
* 2006 – World Record Pizza (TV seriál)
* 2007 – City Homicide (TV seriál)
* 2007 – Ghost Rider
* 2007 – Pravidlá zadaných (TV seriál)
* 2008 – Bogan Pride (TV seriál)
* 2009 – Bargain!
* 2011 – Bláznivá jazda
* 2011 – Dámska jazda
* 2011 – Workaholics (TV seriál)
* 2012 – Ako porodiť a nezblázniť sa
* 2012 – Baby na ťahu
* 2012 – Doba ľadová: Zem v pohybe
* 2012 – Ladíme!
* 2012 – Small Apartments
* 2012 – Struck by Lightning
* 2012 – To bude boj!
* 2013 – Pot a krv
* 2013 – Super Fun Night (TV seriál)
* 2014 – Noc v múzeu: Tajomstvo hrobky
* 2015 – Ladíme 2
* 2016 – Absolutely Fabulous: The Movie
* 2016 – Ako byť single
* 2016 – Grimsby
* 2017 – Ladíme 3

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rebel Wilson**

Externé odkazy
--------------

* Rebel Wilson v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Rebel Wilson v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rebel Wilson na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 167230470
* GND: 1035618052
* ISNI: 0000 0003 6059 275X
* LCCN: no2012009475
* NK ČR: xx0206234
* VIAF: 305244024
* WorldCat: lccn-no2012009475
O slovenskej herečke a fotografke pozri *Zuzana Šulajová.*

**Zuzka Šulajová** (\* 12. november 1985, Bratislava) je slovenská spisovateľka.

Život
-----

Narodila sa v Bratislave 1985, vyštudovala 4-ročné Gymnázium v Bratislave. Neskôr vyštudovala andragogiku a pedagogiku na FiF UK, taktiež v Bratislave. 

Začala písať len sama pre seba v štrnástich rokoch, vďaka jej najlepšej kamarátke, s ktorou sa dohodli, že si dajú na jedny Vianoce nimi vymyslené krátke príbehy z prostredia ich školy. Odvtedy tvorila knižky dobrodružného žánru a nepomyslela na to, že by ich niekedy vydala. Džínsový denník 1 napísala v sedemnástich, ako odozvu na to, že rada čítala denníky. Vtedy existovali len zahraničné knižky denníkového typu a trochu jej vadilo americké prostredie, ich školský systém a príliš častá iracionalita. Postavy mali afektované vystupovanie, častokrát konali nereálne, tak chcela vyskúšať, či by dokázala niečo podobné napísať v slovenskom štýle tak, aby ju to viacej bavilo čítať. Po dopísaní bol Džínsový denník štyri roky zavretý v zásuvke (písala ručne). Potom si ho prečítala a prvýkrát sa jej páčila nejaká jej "kniha". Poupravila to, prepísala do počítača a bez nejakého očakávania poslala do Slovenského spisovateľa. Zaujímal ju ich názor na jej písanie, nepočítala s tým, že jej vydajú knižku. Nikomu o tom nepovedala, dokonca ani rodičom. No už o dva týždne bolo všetko inak. Stalo sa jej niečo, o čom ani nesnívala. Džínsový denník bol na svete.

Knihy
-----

* 2007 – *Džínsový denník*
* 2008 – *Dievča z minulosti*
* 2009 – *Džínsový denník 2*
* 2010 – *Ako z románu*
* 2012 – *Džínsový denník 3*
* 2013 – *Džínsový denník Lukášovými očami*
* 2014 – *Džínsový denník 4*
* 2015 – *Džínsový denník 5*
* 2016 – *Džínsový denník 6*
* 2019 – *Tajomstvá jedného domu*
* 2019 – *Magický advent*
* 2020 – *Oheň v srdciach*
* 2021 – *Budem iná*
* 2022 – *Právo krvi a železa*

Referencie
----------

1. ↑   *litcentrum.sk*. Dostupné online.

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0157775
* SNK: 174666
* VIAF: 263620167
RNDr. **Zuzana Šimkovicová** (rod. Hovorková) (\* 10. december 1922, Očová – † 25. január 1983, Bratislava) bola slovenská pedagogička a fyzička.

Život
-----

V roku 1938 – 1939 študovala na gymnáziu vo Zvolene, 1939 – 1943 na Učiteľskej akadémii v Modre, kde i maturovala. V 1946 – 1948 absolvovala prípravku pre meštianske školy v Banskej Bystrici, Prírodovedeckú fakultu UK vyštudovala diaľkovo v roku 1958. Titul RNDr. obhájila na MFF UK v roku 1981. 

Ako učiteľka a neskôr stredoškolská profesorka pôsobila na rôznych miestach vo Valašskej Belej, Sucháni, Čavoji, Očovej, Bidovciach, Stupave a v Bratislave. V 1951 – 1982 učila na stredných školách v Bratislave (gymnázium J.Hronca). V neskoršom období sa ako vedúca predmetovej komisie fyziky zaslúžila sa o zavádzanie nových učebných metód a programov vo vyučovaní fyziky na stredných školách.
Venovala sa výchove talentov a individuálnej práci so študentmi. Mnohí z jej absolventov a žiakov sa stali úspešnými vedeckými pracovníkmi alebo pedagógmi.
Spoluzakladateľka Fyzikálnej olympiády, funkcionárka jej Krajského, neskôr Ústredného výboru. Členka Jednoty slovenských matematikov a fyzikov. Nositeľka viacerých pedagogických ocenení.

Literatúra
----------

* ŠIMKOVIČOVÁ, Zuzana. In:  *Lexikón slovenských žien*. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2003. 288 s. ISBN 80-89023-30-4. S. 235.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5758 5311
* NK ČR: ola2003175207
* SNK: 162045
* VIAF: 84983479
**Múzeum Londýna** (angl. *Museum of London*) je múzeum zamerané na históriu Londýna od paleolitu do súčasnosti. Nachádza sa v budove zo 70. rokov 20. storočia blízko Barbican Centre, asi 10 minút chôdze od katedrály svätého Pavla v City. Je riadený správnym orgánom City - Corporation of London. 

Múzeum bolo otvorené v roku 1970 a obsahuje zbierky, ktoré boli pôvodne umiestnené v Guildhall, ale aj zbierky z iných zdrojov. Múzeum Londýna je zodpovedné za organizáciu vykopávok v rámci Londýna.

Obsahuje niekoľko výstavných sálov obsahujúcich originálne artefakty, modely, obrazy a nákresy. Zachycuje sociálnu a ekonomickú históriu mesta s dôrazom na mestskú výstavbu. Od roku 2004 je múzeum zapojené do dlhodobého programu dopĺňania stálej expozície o špecializované výstavy. Rovnako bola doplnená časť zachytávajúca prehistorický Londýn (*London Before London*). Najväčším lákadlom múzea je slavnostný kočiar starostu City. Blízko múzea je možno vidieť zvýšky pôvodných londýnskych hradieb.

V roku 2003 múzeum otvorilo pobočku v Docklands – *Museum in Docklands*. Nachádza sa v budove doku z 19. storočia blízko Canary Wharf na ostrove *Isle of Dogs*. Táto pobočka zachytáva histórii sociálneho a ekonomického rozvoja Docklands.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Múzeum Londýna**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Súradnice: 51°31′04″S 0°05′47″Z﻿ / ﻿51,517778°S 0,096389°Z﻿ / 51.517778; -0.096389

| * z
* d
* u
Londýnske múzeá a galérie |
| --- |
| Múzeá | 
* Freudovo múzeum
* Geffrye Museum
* HMS Belfast
* Horniman Museum
* Churchillovo múzeum a Cabinet War Rooms
* Imperial War Museum
* London’s Transport Museum
* Museum of Performance
* Múzeum dizajnu
* Múzeum Londýna
* National Maritime Museum
* Prírodopisné múzeum
* Science Museum
* Soane Museum
* Victoria and Albert Museum

 | Národná galéria |
| Galérie | 
* Courtauld Institute of Art
* Dulwich Picture Gallery
* Estorick Collection of Modern Italian Art
* Gilbert Collection
* Hayward Gallery
* Národná galéria
* National Portrait Gallery
* Kráľovská akadémia umenia
* Saatchi Gallery
* Serpentine Gallery
* Somerset House
* Tate Britain
* Tate Gallery
* Tate Modern
* Wallace Collection
* Whitechapel Gallery

 |
MO S-19 "Alej"
**Múzeum opevnení** v Hlučíne predstavuje časť obrannej linie Česko-Slovenska, ktorá bola budovaná v rokoch 1935 – 1938. Múzeum tvoria pechotné zruby MO S-18 "Obora", MO S-19 "Alej" a MO S-20 "Orel" a ľahké opevnenie objektu vz. 37A. Objekty múzea predstavujú rôzne rozdiely v projekčných a strelecko-taktických vlastnostiach a súčasne aj rôzne odolnostné stupne. Ide o dôležitú vojensko-taktickú pamiatku. Múzeum sa nachádza v mierne zvlnenej Hlučínskej pahorkatine na Hlučínsku, v okrese Opava, medzi mestom Hlučín so známou rekreačnou oblasťou, a dedinou Šilheřovice so zámkom a jeho veľkým zámockým parkom, ktorý slúži aj pre golfistov.

MO S-18 "Obora"
---------------

**Pechotný zrub MO S-18 "Obora"** je jednostranný objekt II. stupňa odolnosti s bojovým a tylovým podlažím a jedným zvonom. Zvonka je rekonštruovaný do originálneho vzhľadu vrátane časti obvodových prekážok. V jeho vstupnej chodbe je nainštalovaná pamätná tabuľa venovaná veliteľovi objektu z roku 1938 Jaroslavu Švarcovi, neskoršiemu účastníkovi hnutia odporu, parašutistovi padlému v boji proti nacistom v Prahe počas Heydrichiády.

Ľahký objekt
------------

**Ľahký objekt vzor 37A-140Z číslo 829** je rekonštruovaný a jeho vnútrajšok obsahuje základné vybavenie (lafety, periskop, ventilátor…).

MO S-19 "Alej"
--------------

**Pechotný zrub MO S-19 "Alej"** je dvojstranný objekt III. stupňa odolnosti, s bojovým a podzemným podlažím, s tromi pancierovými zvonmi je hlavným expozičným objektom. Po neľahkej a veľkej rekonštrukcii predstavuje konštrukčnú a technickú dokonalosť česko-slovenských opevnení, tvoriacich vrchol európskych opevňovacích systémov tridsiatych rokoch 20. storočia. Vonkajší a vnútorný vzhľad, systém prekážok a reinštalovaná dobová výzbroj a vybavenie dosahuje takmer stav z roku 1938.

Objekt je vybavený tromi mohutnými pancierovými vežami. Najväčší exemplár je strelecká miestnosť (kasemata), ktorá je úplne zrekonštruovaná, znovuvyzbrojená a znovuvybavená. Je tu možné vidieť vrcholný pevnostný kanón vz. 36, dnes jediný exemplár v Česku. Ďalej je možné vidieť dvojicu spražených guľometov vz. 37 a samopal vz. 26. Zbrane sú v originálnych lafetách s originálnou a vynikajúcou optikou. V objekte je možné ďalej vidieť expozičnú miestnosť, telefónnu ústredňu, filtroventiláciu, WC a rad ďalších miestností.

MO S-20 "Orel"
--------------

**Pechotný zrub MO S-20 "Orel"** je príkladom pevnostného objektu, ktorého železobetónové steny a strop dosahujú 3,5 m, čo znamená, že objekt bol vybudovaný v najväčšom stupni odolnosti, teda v IV. stupni. Je to dvojstranný objekt, ktorý mal tri pancierové zvony. Do podzemia vedie šachta so schodišťom 26,25 m hlbokým. Tu sa mal objekt spojovať s podzemným systémom chodieb, ubikácií, galérií, muničných skladov… plánovanej, no nevybudovanej delostreleckej pevnosti „Orel". Objekt je ponechaný v poškodenom stave ukazujúc pustošenie česko-slovenských opevnení a ich zneužitie v roku 1945.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Múzeum opevnení Hlučín**.
**Mútnik** je potok na strednom Liptove, v centrálnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Jalovského potoka, má dĺžku 5,7 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
------

Tečie v Liptovskej kotline, pramení v Smrečianskej pahorkatine na juhojuhovýchodnom svahu Trstenského dielu (759,4 m n. m.), západne od obce Smrečany, v nadmorskej výške približne 715 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie najprv juhozápadným smerom, následne sa stáča severojužným smerom a obteká masív Dubovca (696,4 m n. m.), pričom sa opäť stáča juhozápadným smerom. Ďalej priberá krátky ľavostranný prítok zo severozápadného úbočia Hája (746,5 m n. m.), prechodne tečie na západ a sprava priberá prítok od obce Trstené. Potom pokračuje juhozápadným smerom k osade Mútnik, kde sa znovu stáča, severojužným smerom tečie k mikulášskej železničnej stanici a ďalej už tečie západným smerom súbežne so železničnou traťou Žilina – Košice na ľavom brehu. Na území mesta Liptovský Mikuláš, južne od mestskej časti Liptovská Ondrašová, ústi v nadmorskej výške cca 567 m n. m. do Jalovského potoka. Je to vodný tok s minimálnymi prietokmi.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Jalovčanky** |
| --- |
| *Jalovčanka* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Bobrovecký potok
* Dúbravnický jarok
* Hlboký potok
* **Jalovčanka**
* Mníchov potok
* Mútnik
* Ondrašovianka
* Poliansky potok
* Rakytie
* Teliarčisko

 |
| Vodné plochy | 
* Bobrovecké plesá

 |
*Múzejník znamená aj odborník v múzejníctve, pozri múzejníctvo*.
**Múzejník** je pracovník v múzeu, ktorý prichádza do styku so zbierkami a ich správou a údržbou. Často je vzdelaním muzeológ.

Práca múzejníka zahrnuje obrovský komplex rozličných odborných, vedeckých, marketingových, manažérskych, ale aj pedagogických a popularizačných činností. Tento zamestnanec disponuje teoretickými a predovšetkým praktickými – muzeografickými znalosťami z oblasti ochrany kultúrneho dedičstva, tvorby a ochrany zbierok a fondov pamiatok, z metodiky konzervácie a reštaurovania pamiatok a ich sprístupnenia verejnosti. Absolvent tohto štúdia získa teoretické a metodické znalosti, ktoré mu umožnia uplatniť sa v múzeách a galériách rôzneho zamerania, vo sfére štátnej správy (ochrana štátom chránených pamiatok, ochrana životného prostredia) v masmediálnej sfére, v kultúrnych inštitúciách a v občianskych združeniach zameraných na ochranu kultúrneho a prírodného dedičstva, v historických, kultúrnych, prírodovedeckých a muzeologických pracoviskách na riadiacich postoch a v samospráve.

Profil muzeológie – absolvent štúdia získa rozsiahle teoretické aj praktické znalostí a zručností z oblasti, ako napr.: 

* ochrana hnuteľného a nehnuteľného kultúrneho dedičstva
* legislatíva, terminológia, evidencia, dokumentácia a odbor. spracovanie zbierok, informatika
* dejiny muzeológie
* príbuzné vedecké disciplíny
* prezentácia zbierok a práca s verejnosťou
* informatika
* metodiky konzervácie a reštaurovania pamiatok
* manažment a marketing
* múzejná komunikácia
* masmediálna komunikácia

Taktiež si musí osvojiť metodické postupy a zásady príbuzných vedeckých disciplín akými sú napr.: 

* história
* archeológia
* etnológia
* informatika
* kulturológia
* prírodné vedy
* domáce a zahraničné legislatívne normy

Významnými muzejníkmi v minulosti u nás i v zahraničí boli napr.: Štefan Bolkay, Karol Brančík, Karol Cengel, Curt Jacobus Eisner, Imre Frivaldský, János Frivaldský, Emil Marie Hachler, Andrej Kmeť, Jozef Lukáš, Witold Niesiołowski, Iľja Okáli, Tivadar Ortvay, Ján Pável, Koloman Šándor, Mikuláš Valenčík, Tibor Weisz a mnohí iní.