recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 19°00′S 70°40′Z﻿ / ﻿19°S 70,67°Z﻿ / 19; -70.67

Poloha ostrova
Ostrov Haiti
**Haiti** alebo staršie **Hispaniola** je ostrov v Karibskom mori. Je to druhý najväčší ostrov (po Kube) v Karibiku a 22. na svete. Je súčasťou súostrovia Veľké Antily. Má rozlohu 76 480 km². V súčasnosti sa na ostrove nachádzajú dva štáty – Haiti a Dominikánska republika, ktoré z neho robia karibský ostrov s najviac obyvateľmi.

Názov
-----

Pôvodní obyvatelia, indiáni Tainovia, nazývali ostrov rôznymi názvami. Tainovia nemali spisovný jazyk a preto historické pramene o týchto menách pochádzajú od troch európskych historikov: Taliana Petra Martyra d'Anghieru a Španielov Bartolomého de las Casasa a Gonzala Fernándeza de Ovieda. Na základe komplexného prieskumu a mapy, ktorú vypracoval Andrés de Morales v roku 1508, oznámili, že ostrov ako celok sa nazýval Quizquella (alebo Quisqueya) a slovo Haiti (jazyk Taino: *Ayiti* Ayiti) označovalo hornatú oblasť na východnom konci ostrova. Diego Álvarez Chanca, lekár na druhej Kolumbovej plavbe, tiež poznamenal, že Haiti je názov najvýchodnejšej provincie ostrova, avšak Oviedo a Las Casas zaznamenali, že Tainovia celý ostrov nazývali Haití.

Keď sa Kolumbus v roku 1492 zmocnil ostrova, pomenoval ho Insula Hispana v latinčine a La Isla Española v španielčine, čo znamená „španielsky ostrov". Las Casas skrátil tento názov na Española a keď Talian Peter Martyr d'Anghiera podrobne opísal ostrov v latinčine, používal meno Hispaniola. Taino, španielske a francúzske historické názvy pre celý ostrov sú Haiti, Hayti, Santo Domingo alebo Saint-Domingue. 

V roku 1918 americká okupačná vláda na čele s Harrym Shepardom Knappom rozhodla používať na ostrove názov Hispaniola a odporučila používanie tohto mena Národnej zemepisnej spoločnosti.

„Haïti", jeden z pôvodných názvov ostrova v jazyku indiánov, prijal haitský revolucionár Jean-Jacques Dessalines v roku 1804. V slovenčine je oficiálny názov ostrova Haiti (Tainovia) namiesto Hispaniola a to napriek tomu, že na ňom sídli štát s rovnakým menom.

Dejiny
------

Na ostrove Haiti založil v roku 1492 Krištof Kolumbus prvú španielsku kolóniu v Novom svete (zanikla o rok neskôr).

Referencie
----------

1. 1 2   *Haiti* [online]. Encyclopaedia Beliana, [cit. 2021-09-30]. Dostupné online.
2. ↑  WILFORD, JOHN NOBLE. *COLUMBUS'S LOST TOWN: NEW EVIDENCE IS FOUND* [online]. 1985, [cit. 2013-09-04]. Dostupné online. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Haiti (ostrov)**
Krupicová kaša s kakaom a maslom
Krupicová kaša s kakaom, maslom a ovocím
**Krupicová kaša** (nárečovo *grís* alebo *grísik*) je druh teplého sladkého jedla, ktoré sa pripravuje z krupice, mlieka, cukru a prípadne kakaa. Ide o častú stravu pre malé deti od troch rokov, aj keď je trochu hutná (pre mladšie deti sa odporúča využívať špeciálne krupicové kaše). V populácii ide o obľúbené jedlo, ktoré je rýchle a jednoduché na prípravu.

Príprava
--------

Krupicová kaša sa vyrába varením mlieka, ktoré sa v dobe varu zmieša s krupicou a cukrom. Niekoľko minút sa vzniknutá zmes varí, až príde k jej zhutneniu. V tom čase sa preleje na tanier, posype sa cukrom a prípadne kakaom, omastí maslom a podáva sa na konzumáciu.

Existujú aj iné varianty prípravy, dochutenia a ozdobenia. Občas sa používa škorica, med, tuzemský rum, ovocie, orechy, hrozienka, strúhaná čokoláda, piškóty či lentilky.

Referencie
----------

1. ↑

Pozri aj
--------

* ovsená kaša

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Krupicová kaše na českej Wikipédii.*
**Haim** (ˈhaɪ.əm a štylizované ako **HAIM**) je americká pop rocková skupina z Los Angeles v Kalifornii. Jej členmi sú tri sestry - Este, Danielle a Alana Haim, a bubeník Dash Hutton. Štúdiové nahrávky skupiny sú viac orientované na pop, kým ich koncertné vystúpenia, naopak, na rock.

Ich prvé EP *Forever* bolo pozitívne hodnotené kritikmi a viedlo k zmluve s vydavateľstvom Polydor Records a k manažérskej zmluve so skupinou Roc Nation v polovici roku 2012. Následne začala skupina tvoriť materiál pre svoj debutový štúdiový album *Days Are Gone* a tiež vystúpila na festivale Glastonbury. Album dosiahol 1. miesto v britskom rebríčku UK Albums Chart a skupina vďaka nemu vyhrala množstvo "best of" ocenení koncom roku 2013. Tiež bola nominovaná na cenu Grammy v kategórii Best New Artist v roku 2015.

Hudobný štýl
------------

Skupina Haim je prirovnávaná k soft rockovým skupinám zo 70. rokov, ako Fleetwood Mac. Ak keď skupina tvrdí, že je "háklivá" na porovnávanie svojej hudby, tvajú na tom, že ich ovplyvnila novšia hudba. Podľa webstránky Metro je zvuk skupiny podobný folk rocku "s niekoľkými R&B/hip-hopovými prvkami,ktoré sú použité v správnej miere." Členky skupiny sú fanúšičkami, a zároveň ich ovplyvnila speváčka Beyoncé, pričom počas vystúpenia "Live Lounge" v rádiu BBC Radio 1 zahrali coververziu jej skladby „XO".

Diskografia
-----------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Diskografia skupiny Haim*
Štúdiové albumy
* *Days Are Gone* (2013)

EP
* *Forever* (2012)

Referencie
----------

1. ↑   Grammys 2015: Haim singer Danielle involved in pre-Grammys car accident. *The Independent*, 8. február 2015. Dostupné online.
2. ↑   *Pronunciation Guide: HAIM Teach You How To Say Their Name* [online]. YouTube, 21. november 2013. Dostupné online.
3. ↑   Haim say they feel 'squeamish' about Fleetwood Mac comparisons. *New Musical Express*, 20. marec 2014. Dostupné online.
4. ↑  WESTBROOK, Caroline. Who are Haim? Top 10 facts about BBC Sound of 2013 winners. *Metro*. Dostupné online.
5. ↑  MCLEAN, Craig. Haim interview: 'Don't call us a girl band'. *The Daily Telegraph*, 30. marec 2014. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Haim**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
* Haim na AllMusic

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Haim (band) na anglickej Wikipédii.*
Ťahač DAF XF105.460 Super Space Cab s návesom
**DAF Trucks NV** je holandská automobilová spoločnosť divízie PACCAR, ktorá v súčasnosti vyrába nákladné automobily nad 7,5 tony. Hlavnými činnosťami spoločnosti sú hlavne vývoj, výroba, marketing, predaj a servis stredne ťažkých a ťažkých nákladných automobilov. Jej sídlo a hlavná továreň je v Eindhovene. Kabíny a nápravy sú vyrábané v závode Westerlo v Belgicku. Niektoré z modelov kamiónov predávaných pod značkou DAF sú navrhnuté a vyrábané výrobcom Leyland Trucks v ich závode v Anglicku.

História
--------

V roku 1928 Hubert „Hub" van Doorne založil spoločnosť *Commanditaire Vennootschap Hub van Doorne's Machinefabriek*. Jej spolu-zakladateľom bol Coolen Huenges, majiteľ továrne na ľad a pivovaru. Huegens vlastnil automobil Stearns s posúvačovým bezventilovým motorom Knight a keď motor prestal fungovať, Hub van Doorne bol jediný kto tento motor vedel opraviť. Huegens bol taký spokojný s jeho prácou, že mu ponúkol peniaze, keby chcel Hub začať svoj vlastný obchod. Hub začal pracovať v malej dielni v areáli pivovaru. V roku 1932 spoločnosť, vtedy pod vedením Huba a jeho brata (Wim van Doorne) zmenila svoj názov na *Van Doorne's Aanhangwagen Fabriek* so skratkou *DAF*. Coolen Huengens opustil spoločnosť v roku 1936 a spoločnosť bola odvtedy v rukách bratov van Doorne. Do výroby sa vtedy dostal unikátny rozoberateľný príves. Tento príves bol špeciálne vytvorený pre nakladanie a vykladanie železničných kontajnerov, používaných pre kombinovanú cestnú a železničnú dopravu. Kontajner bol dlhý asi tri metre a celková hmotnosť bola 3,5 tony. Výroba týchto prívesov dostala firmu na prvé miesto dodávateľov kontajnerových prívesov na svete. V priebehu Druhej svetovej vojny boli postavené tri prototypy nákladných vozidiel. Po druhej svetovej vojne bol veľký dopyt po luxusných autách a nákladných vozidlách a tak firma využila svoju príležitosť a začalo sa tak so sériovou výrobou prívesov a návesov, technické oddelenie pracovalo na prvých autobusoch a vážne sa zvažovalo zahájenie prevádzky továrne na výrobu automobilov. Pozdĺž cesty do mesta Geldrop bola postavená prvá časť továrne na výrobu podvozkov nákladných áut. V týchto miestach sú výrobné priestory spoločnosti DAF umiestnené dodnes.

V septembri roku 1949 začala spoločnosť DAF s výrobou nákladných automobilov. Výroba sa asi po šiestich mesiacoch presťahovala do novej továrne s rozlohou 9,000 štvorcových metrov. Rad nákladných automobilov sa skladal z troch modelov: trojtonové A30, päťtonové A50 a šesťtonové A60. Tieto modely boli poháňané zážihovým motorom Hercules a vznetovým motorom od spoločnosti Perkinson.

Súčasné modely
--------------

* Séria LF
* Séria CF
* Séria XF
* Séria XD
* Séria XG
* Séria XG+
* Séria XFC
* Séria XDC

Referencie
----------

1. ↑  DeAutogids.nl Over DAF (po Holandsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **DAF Trucks**

Externé odkazy
--------------

* Official DAF Website
**Krušné hory** (nem. Erzgebirge) je geomorfologický celok a pohorie pozdĺž česko-nemeckej hranice na severozápade Čiech a juhu Saska. Tvorí súvislé horské pásmo s dĺžkou 130 kilometrov a s priemernou šírkou približne 40 kilometrov. Najvyšším vrchom je Klínovec (1244 m n. m.).

Prírodné pomery
---------------

Krušné hory sú zvyškom starého vyzdvihnutého pohoria s plochou vrcholovou časťou. Z českej strany sú obmedzené strmým zlomovým svahom. Budujú ich hlavne hlavne kryštalické horniny, hlavne žuly, svory a ruly. Tektonicky patria Krušné hory do saxo-thuringika. Na staršom hercýnskom podklade ležia mladšie treťohorné vulkanické horniny.

Osídlenie
---------

Medzi známejšie mestá pod Krušnými horami patria Ústí nad Labem, Chabařovice, Teplice, Duchcov, Litvínov, Most, Chomutov, Kadaň, Klášterec nad Ohří, Ostrov nad Ohří, Karlovy Vary, Sokolov, Zwickau, Freiberg, Chemnitz a Drážďany.

Dejiny
------

Okolo polovice 2. tisícročia pred Kr. sa pastierske kmene, ktoré sa usadili v blízkosti hôr, naučili využívať domáce zásoby cínových rúd v Krušných horách. Známe sú tiež ložiská uránu a minerálne pramene (napr. Jáchymov).

Referencie
----------

1. ↑  Prociková, A. a kolektív, 1992: *Školský lexikón.* Slovenské pedagogické nakladateľstvo, Bratislava, s. 163
2. ↑  GOLÁŇ, K.; KROPILÁK, M.; RATKOŠ, P. TIBENSKÝ J. *Československé dejiny*. Redakcia M. Kropilák; ilustrácie F. Šesták. 1. vyd. Bratislava : Vydavateľstvo Osveta, 1961. 384 s. 40. Kapitola 3. Obdobie patriarchálneho rodového zriadenia, s. 16.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Krušné hory**

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Krušné hory na českej Wikipédii.*
Súradnice: 50°32′41″S 13°18′49″V﻿ / ﻿50,544592°S 13,313687°V﻿ / 50.544592; 13.313687
**Anton Szandor LaVey**, vlastným menom **Howard Stanton Levey** (\* 11. apríl 1930, Chicago – † 29. október 1997, San Francisco) bol americký spisovateľ, okultista, hudobník a herec. Je autorom *Satanskej Biblie* a zakladateľ Satanovej cirkvi.

LaVey bol veľkňazom Satanovej cirkvi, ktorú založil v roku 1966. V knihe *Satanská Biblia* predstavil zhustený systém svojich názorov na podstatu človeka a názory filozofov, ktorí obhajovali materializmus a individualizmus. LaVey nepokladal postavu Satana za doslovné božstvo alebo bytosť, ale za historický a literárny symbol pozemských (profánnych) hodnôt.

Referencie
----------

1. ↑  Lindsay Jones (ed.), *Encyclopedia of Religion, Second Edition*, Vol. 12, Farmington, MI: Thomson Gale, 2005, s. 8126.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 145315929
* GND: 11926305X
* ISNI: 0000 0001 2277 2341
* LCCN: no95008617
* NK ČR: xx0009248
* VIAF: 19917109
* WorldCat: lccn-no95008617
**Herman Arvay** (\* 28. január 1964) je slovenský politik.

Stranícka kariéra
-----------------

### Komunistická strana Slovenska

Herman Arvay vstúpil do politiky ako člen Komunistickej strany Slovenska. Zo strany bol vylúčený v decembri 2003 reakciou na to, že predtým vystúpil z poslaneckého klubu strany v Národnej rade.

### Strana menšín

V roku 2004 vystupoval Herman Arvay s ambíciou zastupovať v parlamente Rómov a vo februári 2005 založil Stranu menšín (SM), *"jedinečnú politickú stranu, aká inde v Európe zrejme ešte neexistuje"*. Strana mala združovať čo najviac menšín či komunít, ktoré žijú na Slovensku, ako napríklad rómsku, rusínsku, ale aj telesne postihnutých a mala byť výnimočná aj tým, že na jej čele mal stáť jeden predseda a minimálne desať podpredsedov. Celý projekt nevydržal ani rok a už 1. októbra 2005 vstúpila strana do likvidácie.

### Jednotné Slovensko

Už o niekoľko mesiacov po vstúpení SM do likvidácie sa 16. marca 2006 Herman Arvay stal predsedom politickej strany JEDNOTNÉ SLOVENSKO (JS). Táto strana vystupovala pôvodne pod názvami Rómska inteligencia za spolunažívanie v Slovenskej republike a neskôr Strana rómskej koalície v Slovenskej republike, názov JEDNOTNÉ SLOVENSKO získala v ten istý deň ako sa stal Herman Arvay jej predsedom. V tejto funkcii pôsobil až do 3. októbra 2008.

Politická kariéra
-----------------

* 2002–2006 – bol poslancom Národnej rady zvoleným vo voľbách za KSS. Pracoval ako člen Výboru NR SR pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien. V novembri 2003 z poslaneckého klubu KSS vystúpil, za čo bol vylúčený zo strany. Takmer dva roky pôsobil v parlamente ako nezávislý poslanec. V septembri 2005 vstúpil do poslaneckého klubu Aliancie nového občana (ANO) Ľubomíra Lintnera, v ktorom sa v tom čase združovali "odídenci" z ANO. Vo voľbách v roku 2006 nekandidoval.

Referencie
----------

1. ↑   *Výpis z registra:JEDNOTNÉ SLOVENSKO* [online]. ministerstvo vnútra, [cit. 2009-01-27]. Dostupné online.
2. ↑   *Voľby do NR SR 2002: Zvolení poslanci Národnej rady Slovenskej republiky* [online]. Bratislava: ŠÚ SR. Dostupné online.
3. ↑   *Herman Arvay sa pridal k Lintnerovcom* [online]. Pravda, [cit. 2005-09-19]. Dostupné online.
4. ↑   *Voľby do NR SR 2010: Zoznam kandidátov* [online]. Bratislava: ŠÚ SR, 2010-04-01. Dostupné online.
PhDr. **Anton Petrovský-Šichman** (\* 7. júl 1919, Žilina – † 5. máj 1967, Žilina) bol slovenský archeológ a múzejník. Zaslúžil sa o množstvo archeologických objavov na severozápadnom Slovensku a v Poiplí.

Životopis
---------

Narodil sa v Žiline v rodine obuvníka a v meste ukončil reálne gymnázium. Pokračoval v štúdiu na Pedagogickej akadémii a stal sa učiteľom. V rokoch 1938 – 1942 pôsobil na školách v Ďurčinej, Fačkove a Bánovej, no v roku 1943 začal študovať archeológiu a jazykovedu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Od roku 1948 pôsobil ako odborný asistent a o rok neskôr získal doktorát filozofie. Stal sa externým pracovníkom Archeologického ústavu Slovenskej akadémie vied a umení, od roku 1953 začal pracovať v SAV Nitra a v roku 1957 prišiel ako odborný pracovník do Krajského múzea v Žiline.

Jeho zásluhou bolo preskúmaných viac ako 700 lokalít prevažne na severozápadnom Slovensku, čím sa táto oblasť stala jednou z najprebádanejších. Predmetom jeho záujmu bol pravek i slovanské mohyly, sídliská aj hradiská. Svoje objavy podrobne spracoval a mnohé z nich sa stali súčasťou zbierky Považského múzea v Žiline. Množstvo objavov učinil aj v Poiplí. Pracoval bez ohľadu na počasie, neraz v mraze či daždi, čo poznačilo jeho zdravie a zapríčinilo predčasnú smrť v 48. rokoch.

Dielo
-----

Je autorom viacerých monografií a odborných článkov, prednáškami na školách popularizoval archeológiu a dejiny. Inicioval krúžky pre deti a mládež, ktoré brával priamo na skúmané náleziská, čím podnecoval ich záujem o dejiny. Bol povestný podrobným popisom a dokumentáciou svojich výskumov, mnohé objavy však už nestihol popísať. Preskúmal mohylníky v Bitarovej, Beluši, Sverepci, Visolajoch či Bánovej. Nadviazal na prácu Vojtecha Budinského-Kričku, ktorý sa neskôr stal konzultantom jeho výskumov. 

### Realizované výskumy

* mohylníky v Bánovej, Bitarovej, Svederníku, Sverepci, Beluši a i.
* pohrebiská v Jasenici-Chmelínci, Kotešovej-Nivách, Sedmerovci-Nive a v Gbeľanoch
* sídlisko púchovskej kultúry v Divinke (Ohrádza)
* hradisko púchovskej kultúry v Mestečku na Skale
* obetisko v Prosnom
* žiarový hrob s keramikou z doby rímskej v Ilave
* slovanské sídlisko v Považskej Bystrici (Dedovec), Prečíne-Humeniciach a Ivančinej
* archeologický výskum na Mariánskom námestí v Žiline a i.

### Bibliografia

* Slovanské osídlenie severného Slovenska (Vlastivedný zborník Považia 6)
* Severozápadné Slovensko v dobe laténskej a rímskej (Vlastivedný zborník Považia 7)

Referencie
----------

1. 1 2   *Žilina Gallery :: Fotogaléria mesta Žiliny* [online]. zilina-gallery.sk, [cit. 2020-04-15]. Dostupné online.
2. ↑   *Anton Petrovský-Šichman – Biografia* [online]. spolokseptentrio.sk, [cit. 2020-04-15]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4   Bratislava: Slovenská akadémia vied, [cit. 2020-04-15]. Dostupné online.
4. ↑  UZHGOROD, D.. *(PDF) Anton Petrovský-Šichman: Výskum slovanských mohylníkov v okolí Žiliny / Erforschung slawischer Hügelgräberfelder im Umkreis von Žilina | Digital library Uzhgorod* [online]. academia.edu, [cit. 2020-04-15]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * SNK: 161660
**Bohuslav Klimo**, pseudonymy **Bohuslav**, **Hájomil** (\* 9. apríl 1882, Jamník – † 11. máj 1952, Liptovský Hrádok-Dovalovo) bol slovenský básnik a politik.

Rodina
------

* otec Ondrej Klimo
* matka Mária rod. Oravcová

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Kežmarku, právo v Prešove, Cluji a v Budapešti. Advokát v Liptovskom Hrádku, po 1918 slúžny, 1941 – 1945 verejný notár. Od začiatku 20. storočia publikoval básne epigónskeho charakteru v Slovenských pohľadoch a v Dennici, prózu v Hlase, Národnom hlásniku a v Evanjelickom posle spod Tatier. V poézii stvárnil motívy národnoobranného zápasu, osobnej nostalgie, ľúbosti, vojnové udalosti a zážitky. Knižne vydal súbor vojnových veršov a časť epiky. Niektoré jeho verše boli zhudobné. Pokúsil sa aj o melodrámu, autor textov duchovných piesní, zberateľ folklóru. Venoval sa i právnej histórii. Pseudonym: Bohuslav. Funkcionár Republikánskej strany poľnohospodárov a maloroľníckeho ľudu. V roku 1920 – 1925 poslanec NZ, 1940 – 1945 člen Štátnej rady Slovenského štátu. Člen Lipy, Muzeálnej slovenskej spoločnosti (MSS).

Dielo
-----

* Z ruských hôr, Liptovský Mikuláš roku 1928
* Básne v próze, Liptovský Mikuláš roku 1928

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0004 2639 1783
* NK ČR: mzk2014802607
* SNK: 158972
* VIAF: 306300013
**Svätý Anton Pečerský** (\* 983, Lubič – † 1073) bol kresťanský svätec.

Narodil sa neďaleko Černigova. Už od mladosti bol zbožný. Najprv žil v jaskyni, ktorú si vykopal a potom odišiel na horu Athos, kde vstúpil do monastiera. Potom sa vrátil na Rus aby tam založil mníšsky život.

Po návrate do Kyjeva sa usídlil v jednej jaskyni pri Dnepri. Po zhoršení pomerov sa na istý čas vrátil naspäť na Athos. Po opätovnom návrate na Rus sa okolo neho zhromaždilo niekoľko mníchov. Keď sa počet mníchov zvýšil museli monastier rozšíriť. Monastier sa začal nazývať Pečerským (jaskynným), keďže najprv tam mnísi žili v jaskyniach. Keď sa igumenom stal Teodóz, zaviedli typikon sv. Teodora Studitu.

Anton bol obdarený aj darom prorokovania a zázrakov. Pochovali ho v jaskyni, kde zomrel.

Zdroje
------

* "Anton Pečerský, prepodobný : 10. júl." In: Antonín Čížek: *Synaxár : Životy svätých.* Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 279-281. ISBN 80-967341-1-3
* "Prepodobný otec náš Antonij Pečerský." In: Andrej Josafát Gregor Truch: *Život svätých : Duchovné čítanie pre slovenských gréckokatolíckych veriacich na každý deň kalendárneho roka.* Preklad a úprava: Michal Čarný. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2003, s. 711-715. ISBN 80-7165-381-0

Autoritné údaje: * GND: 1095135716
* VIAF: 28145971357432331542
**Bohuslav Graca** (\* 5. január 1925, Horná Lehota – † 24. apríl 1976, Bratislava) bol slovenský komunistický funkcionár, historik a publicista.

Rodina
------

* otec: Viliam Graca
* matka: Emília rod. Slivková

Životopis
---------

Vychodil ľudovú školu v Hornej Lehote, do 1945 študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici, 1945 – 1946 históriu na KU v Prahe, 1946 – 1947 na UK v Bratislave, 1947 – 1952 na Štátnej univerzite v Leningrade. Vedecký tajomník odbočky Československo-sovietskeho inštitútu, vedúci Katedry dejín KSČ a československých dejín Ústrednej straníckej školy ÚV KSS, riaditeľ Ústavu dejín KSS, tajomník ÚV KSS v Bratislave, od 1970 pracovník bratislavskej pobočky vojenských dejín Slovenského Vojenského historického ústavu v Prahe.

Jeho svetonázor sa formoval v rodine, rozvíjal sa pod vplyvom E. Gwerka a A. Göllnerovej-Gwerkovej, ktorá ovplyvnila jeho záujem o históriu. Účastník ilegálneho boja banskoštiavnickych študentov, spolupracoval s partizánskou brigádou. Po skončení štúdia pôsobil v ideologickej oblasti. Ako historik sa venoval najmä problematike protifašistického národnooslobodzovacieho boja vrcholiaceho v SNP. Prispieval do novín a časopisov. Nositeľ vyznamenaní.

Dielo
-----

* *Slovenské národné povstanie – vyvrcholenie národnooslobodzovacieho boja slovenského ľudu* (kandidátska dizertácia, 1952)
* *Slovenské národné povstanie*, Martin, 1954 (spoluautor)
* monografia *14. marec 1939*, Bratislava, 1959
* *Príprava a priebeh SNP*, Bratislava, 1964
* *Slovenské národné povstanie – prameň sily*, Bratislava, 1964 (spoluautor)

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 13349795X
* ISNI: 0000 0000 5546 4874
* LCCN: no2011185259
* NK ČR: jx20060513001
* SNK: 162815
* VIAF: 20875351
* WorldCat: lccn-no2011185259
Súradnice: 46°34′00″S 15°02′49″V﻿ / ﻿46,566658°S 15,046914°V﻿ / 46.566658; 15.046914

**Kostol svätého Petra na Kronskej gore** (slovin. *Cerkev svetega Petra na Kronski gori*), známy aj ako **Farský kostol svätého Petra** (slovin. *Župnijska cerkev svetega Petra*) je budova barokového kostola z prvej polovice 18. storočia nachádzajúca sa na vrchu Kronska gora (doslovne *Korunný kopec*, alebo *Korunný vrch*) nad dedinou Otiški Vrh v občine Dravograd v historickom tradičnom regióne Dolné Štajersko v Slovinsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Lokalita
--------

Kostol leží na vrchu Kronska gora v horskom masíve Pohorje nad dedinou Otiški Vrh v doline rieky Mislinja v nadmorskej výške 856 metrov nad morom. Ku kostolu vedie z dediny asfaltová cesta.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Dobové pramene dokladajú, že kostol bol postavený na základe iniciatívy farára Jožefa Šrekingera z dediny Šmartno pri Slovenj Gradcu. Výstavba prebiehala podľa oficiálnych záznamov v rokoch 1739 - 1750. Nad vstupným portálom do kostola sú však ako doba výstavby uvedené roky 1725 - 1750. V roku 1750 bol kostol aj vysvätený. V roku 1891 bol kostol povýšený na farský.

Architekt budovy nie je známy. Predpokladá sa však, že ním mohol byť Johannes Fuchs, alebo Jožef Hoferj. Kostol je typickou ukážkou barokového slohu, ktorý v tej dobe dosahoval svojho vrcholu.

Výzdoba interiéru je pomerne prostá. Aj vyrezávaný hlavný oltár v kostole je pomerne jednoduchý a je dielom neznámeho majstra z konca 18. storočia. Štyri bočné oltáre, ktoré sa v kostole nahádzajú sú bohatšie zdobené a staršie než hlavný oltár. Maľby na bočných oltároch sú dielom slovinského maliara Janeza Andreja Straussa, ktorý ich zhotovil v rokoch 1744 - 1758.

Zaujímavosť
-----------

* Zvony vo zvoniciach museli byť niekoľkokrát nahradené novými. Prvýkrát po tom, čo boli pôvodné zvony zničené pri požiari v roku 1873. Nové zvony slúžili až do januára roku 1917, kedy ich zabavila armáda pre vojenské účely. V roku 1924 boli namontované a vysvätené nové bronzové zvony. Tieto boli zabavené v roku 1943 Nemcami. Po vojne sa v kostole umiestnili nové menšie zvony a v roku 1999 k nim boli pridané nové.

Galéria
-------

* Pohľad na prednú fasádu budovyPohľad na prednú fasádu budovy
* Pohľad na kostol zozaduPohľad na kostol zozadu
* Detailný pohľad na bočnú fasádu a jednu z kostolných vežíDetailný pohľad na bočnú fasádu a jednu z kostolných veží

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  kam.si
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  kleindenkmaeler.at
3. ↑  druzina.si
Kostol svätého Vojtecha
**Kostol svätého Vojtecha** je rímskokatolícky kostol v centre obce Dvory nad Žitavou. Je postavený uprostred veľkej plochy zelene na Hlavnom námestí. 17. júla 1963 bol vyhlásený za kultúrnu pamiatku.

Prvá písomná zmienka o kostole je z roku 1268. Z roku 1664 je posledná zmienka o kostole pred jeho zničením v protitureckých bojoch. Bola to stavba neznámeho rozsahu a pôdorysu. V prvej polovici 18. storočia bol postavený kostol, pravdepodobne bez veže.

Okolo roku 1750 bola pred kostol predstavaná veža. Na jej výstavbu bola použitá tehla a kamene z novozámockej pevnosti.

Vznik dnešného kostola, obdĺžnikového tvaru, spadá do konca 18. storočia. Dôvodom postavenia nového kostola bol pravdepodobne prudký nárast obyvateľstva v obci. Na prelome 19. a 20. storočia museli pristavať kónické opierky, lebo vysoké klenby roztláčali obvodové steny. Kostol sa i v súčasnosti používa na liturgické obrady.

Referencie
----------

1. ↑  Pamiatkový úrad SR. *Pamiatkový objekt - podrobnosti* [online]. [Cit. 2012-12-19]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kostol svätého Vojtecha (Dvory nad Žitavou)**

Súradnice: 47°59′38″S 18°15′52″V﻿ / ﻿47,99375°S 18,264333°V﻿ / 47.99375; 18.264333
**Weyland-Yutani** je fiktívna spoločnosť z kultovej filmovej ságy Votrelec. Často spomínaná ako **Spoločnosť**.

> 
> **Slogan spoločnosti:**  
> 
> Weyland-Yutani - budujeme lepšie svety. 
> 
> 
> 

Firma stavia a prevádzkuje ľudské kolónie mimo slnečnej sústavy. Má obrovske pole pôsobnosti, od ťažby kovov až po vývoj a výrobu zbraní. Votrelca chcela získať pre svoju divíziu výroby zbraní. V prvom filme zastupoval tajomnú spoločnosť android Ash. V druhom jej zamestnanec Carter Burke a v treťom Bishop. Bishop je osoba, o ktorej sa s istotou nevie, či bola skutočne človekom, alebo taktiež androidom. 

V štvrtom dieli *Votrelec: Vzkriesenie* spoločnosť už neexistuje, bola kúpená spoločnosťou Wal-Mart, v súčasnosti veľký americký diskontný reťazec. Vo filme *Votrelec vs. Predátor*, ktorý nenasleduje chronologicky, je Spoločnosť známa ako **Weyland Industries**. Zastupuje ju Charles Bishop Weyland, ľudská predloha androida Bishopa.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Weyland-Yutani na anglickej Wikipédii.*
1. Olympus Mons  
2. Tharsis Tholus  
3. Ascraeus Mons  
4. Pavonis Mons  
**5. Arsia Mons**  
6. Valles Marineris
**Arsia Mons** je sopka na Marse. Je najjužnejšia z troch vulkánov, ktoré sú známe pod spoločným názvom Tharsis Montes a sú situované do oblasti Tharsis na severnej pologuli neďaleko rovníka. Smerom na sever od vulkánu sa nachádza Pavions Mons a ešte ďalej severne je situovaná sopka Ascraeus Mons. Najväčšia hora sústavy Olympus Mons sa nachádza severozápadným smerom od sopky. Arsa Mons sa nachádza na súradniciach 120° západnej dĺžky a 9° južnej šírky.

Arsia Mons má vzhľadom na okolitý terén výšku 9 km a rozmer celého vulkanického masívu je 350 km. Kaldera na vrchole je viac ako 110 km široká (iný zdroj uvádza 120 km) a je teda väčšia ako na sopkách Ascraeus Mons a Pavions Mons. Ide o druhú najväčšiu známu kalderu. Podobne ako pri sopke Olympus Mons bude aj jej zloženie zodpovedať málo viskóznym lávam typu Pahoe-hoe (bázické lávy). Na jednej strane sopky je možné pozorovať ztuhnutý unikajúci výtok (lalok) lávy zo zrútenej steny kaldery.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál slnečná sústava |
„**Whaddya Mean by That**" je pieseň waleského hudobníka a hudobného skladateľa Johna Calea. Prvýkrát vyšla dňa 25. júla 2011 ako prvý a jediný singel z albumu *Extra Playful*, ktorý následne vyšiel v septembri toho istého roku. Singel vyšiel iba v digitálnej forme, nie však na CD ani na gramofónovej platni. Hudbu aj text k piesni zložil Cale, ktorý ju tiež produkoval. Obal singla je podobný obalu albumu, jediným rozdielom je zmena textu „EP: Extra Playful" na „Whaddya Mean by That". K piesni bol predstavený aj videoklip, v ktorom Cale chodí po lese. Jeho režisérmi boli Charlie & Joe.

Pieseň bola prvýkrát hraná pri koncerte už v júni 2008 v Oxforde. V jej pôvodnej štúdiovej verzii z roku 2011 hrajú vedľa Calea ešte Dustin Boyer (gitara), Erik Sanko (basgitara) a Deantoni Parks (bicie). V apríli 2012 vyšiel remix tejto piesne na albume *Extra Playful: Transitions* v podaní estónskej hudobníčky Maria Minerva.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Whaddya Mean by That na českej Wikipédii.*
**Ars nova** (lat.) je obdobie vývoja francúzskej a talianskej hudby v období 1315-1320 až 1400 (po ars antiqua) podľa rovnomenného názvu traktátu P. de Vitryho. 

Zákonitosti ars nova spísal hudobný teoretik Philippe de Vitry. Nastáva ďalší posun smerom k svetskému viac hlasu. Vznikajú nové viac hlasné techniky, polyfónna faktúra. Naďalej pokračuje vývoj menzurálnej notácie. Definitívne sa ustálila notová osnova a kľúče.

Teoretik Johannes de Grocheo už zaznamenal 3 samostatné hudobné oblasti:

* Ľudovú - tance alebo jednohlasné piesne
* Umelú – t. j profesionálnu (ďalej sa vyvíjajú formy organa, moteta a iné formy)
* Liturgickú (cirkevnú) – stále si zachováva jednohlas

Nastáva zrovnoprávnenie taktov: dvojdobého (tzv. imperfektný) a trojdobého (tzv. perfektný) takt. Predtým sa totiž za dokonalý považoval trojdobý takt, pričom sa vychádzalo z troch božských osôb – Otec, Syn a Duch Svätý. Postupne ustupujú kvintové a kvartové paralelizmy a akceptujú sa tercie a sexty. Skladateľ vychádza z anonymity a stáva sa individualitou.

Najtypickejšie formy
--------------------

* Stredoveký madrigal - pôvodne pastierska pieseň
* Ballata – pôvodne tanečná pieseň
* Caccia – lovecká pieseň
* Vilanella – dedinská pieseň

Najznámejší predstavitelia
--------------------------

* Guillaume de Machaut (\* 1300 – † 1377), francúzsky skladateľ, organista, spevák a básnik. Písal náboženskú i svetskú hudbu. Jeho najznámejšia kompozícia sa nazýva Masse de Notre Dame.
* Francesco Landini, výrobca nástrojov
* Jacopo da Bologna, taliansky skladateľ
* Giovanni da Cascia

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Artabanos IV.** (po perzsky Ardaván) bol partský veľkokráľ z rodu Arsakovcov, ktorý vládol v rokoch 213 – 224. Jeho otcom bol kráľ Vologaises V. (zomrel 207/208), starším bratom kráľ Vologaises VI. (207/208 – 227/228). V literatúre je Artabanos niekedy označovaný ako Artabanos V. pretože časť bádateľov počíta za Artabana I. kráľa Arsaka II.

Vláda
-----

Artabanos IV. je v prameňoch zachytený až od rokov 212/213, kedy sa vzbúril proti svojmu bratovi Vologaisovi VI. s úmyslom uchvátiť moc v ríši. Podrobnosti o pozadí a priebehu revolty nie sú známe, len výsledok – okolo roku 216 kontroloval Artabanos prevažnú väčšinu partských dŕžav a Vologaisovi zostala verná iba časť Mezopotámie s mestom Ktésifonom.

Onedlho po nástupe na trón musel nový kráľ riešiť prvý z vážnych problémov svojej vlády, vojnu s Rimanmi. Vyvolal ju cisár Caracalla, ktorý chcel na východe získať povesť úspešného vojvodcu a podtrhnúť tak svoju štylizáciu do úlohy nového Alexandra Veľkého. Ako príklad mu mohli slúžiť aj úspešné vojny s Partmi, ktoré v deväťdesiatych rokoch viedol jeho otec Septimius Severus.

Konflikt, ktorý začal v lete roku 216 a viedol k spustošeniu krajov okolo mesta Arbil (Arbéla) vrátane tamojšieho arsakovského pohrebiska, sa tiahol s prestávkami až roku nasledujúceho, kedy bol Caracalla zavraždený a jeho nástupca Macrinus utrpel od Partov neďaleko Nisibis porážku. Mier, ktorý nasledoval, dovoľoval Partom dosadiť svojho kandidáta na arménsky trón, inak však hranica na Eufrate zostala bez zmien.

Oveľa vážnejšie problémy čakali na Artabana v nasledujúcich rokoch doma. Nielenže sa mu nepodarilo celkom vyradiť z hry svojho brata Vologaisa, ktorý držal časť Babylonie, ale musel navyše čeliť siliacemu tlaku stachrského kráľa Ardašíra, ktorý postupne dobyl jednu z najdôležitejších partských provincií, Párs. Nepriateľstvo medzi Artabanom a Ardašírom neskôr viedlo k bitke na planine Óhrmazdakán, ktorá Artabana IV. stala život a vládu nad väčšinou Iránu priniesla jeho perzskému náprotivku. S istým nadhľadom sa dá povedať, že s Artabanovou smrťou roku 224 zanikla aj Partská ríša, aj keď Vologaisés VI. ešte istý čas panoval na západe.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Artabanos IV.**
Posun hodín o hodinu vpred na začiatku letného času.
Posun hodín o hodinu dozadu na konci letného času.
**Európsky letný čas** (v angl. *European Summer Time*) je letný čas používaný v Európe. Je to obdobie, počas ktorého je čas posunutý o jednu hodinu napred voči oficiálnemu času používanému počas zvyšku roka.

Tento posun sa praktizuje vo všetkých krajinách Európy okrem Islandu, kde sa používa UTC počas celého roka. Od roku 2011 prestalo používať letný čas na svojom území aj Rusko.

Od 80. rokov 20. storočia koordinuje Európska únia spoločný dátum a čas pre začiatok a koniec letného času v členských štátoch EÚ. Na Slovensku sa zosúladil letný čas so smernicami Európskeho parlamentu v roku 1996, keď letný čas trvá sedem mesiacov. Do tohoto roku trval na Slovensku letný čas šesť mesiacov. Obdobie trvá každý rok od 01:00 UTC poslednej marcovej nedele do 01:00 UTC poslednej októbrovej nedele.

Vzorec na výpočet dátumu európskeho letného času
------------------------------------------------

### Začiatok

Nedeľa (31 - (5\*r/4 + 4) mod 7) marca o 1h UTC
(platný do 2099, so súhlasom Robert H. van Gent, ES)
### Koniec

Nedeľa (31 - (5\*r/4 + 1) mod 7) októbra o 1h UTC  

(platný do 2099, so súhlasom Robert H. van Gent, ES)

Presná synchronizácia na niekoľko nasledujúcich rokov
-----------------------------------------------------

Európsky letný čas sa začína (hodiny sa posúvajú napred) o 01.00 UTC (posunutie o 1 hodinu dopredu t. j. z 2:00h SEČ na 3:00h SELČ) dňa:

* 26. marec 2023
* 31. marec 2024
* 30. marec 2025
* 29. marec 2026

Európsky letný čas sa končí (hodiny sa posúvajú naspäť) o 01.00 UTC (posunutie o 1 hodinu dozadu t. j. z 3:00h SELČ na 2:00h SEČ) dňa:

* 29. október 2023
* 27. október 2024
* 26. október 2025
* 25. október 2026

Terminológia
------------

V časovom pásme UTC+1 je toto obdobie známe ako stredoeurópsky čas (SEČ). Stredoeurópsky letný čas (SELČ) na rozdiel od stredoeurópskeho času platného po zvyšok roka je rovný UTC+2.

V Spojenom kráľovstve je toto obdobie známe ako britský letný čas (v angl. *British Summer Time*, BST), zatiaľ čo lokálny čas počas zvyšku roka sa zvyčajne označuje ako greenwichský stredný čas (v angl. *Greenwich Meridian Time*, GMT).

Referencie
----------

1. ↑  TASR. *Rusko prechádza oddnes na permanentný letný čas* [online]. Bratislava: hnonline.sk, 27.03.2011, [cit. 2011-04-16]. Dostupné online.
2. ↑  Prekáža vám prechod na letný čas? Zrušte ho!

Externé odkazy
--------------

* Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/84/ES z 19. januára 2001 o úprave letného času
**Zemědělská entomologie** je významná, ale menej známa entomologická práca, ktorá je obsahovo značne rozsiahlym a jedinečným dielom. 

Autorom práce je Prof. Dr. František Miller (1902 - 1983) - známy entomológ a arachnológ. 

Práca bola vydaná v roku 1956 vo vydavateľstve ČSAV v Prahe. Má 1056 strán odborného textu. Vyšla v náklade 3300 výtlačkov. Obsahuje odborné znalosti a podáva informácie o hmyze z hľadiska potrieb poľnohospodárskej praxe. Je určená hlavne pre niektoré skupiny záujemcov: (študentov vysokých škol poľnohospodárskeho smeru na rozšírenie ich vedomostí z pohľadu inžiniera - agronóma, odborníka - fytopatológa, alebo poľnohospodárskeho výskumného pracovníka). Odborná publikácia bola spracovaná autorom podľa vtedajších najnovších zdrojov a poznatkov, ktoré získal štúdiom monografií a početných odborných článkov, ktoré boli rozptýlené v mnohých odborných časopisoch. Práca zachytávala v svojej dobe zhruba rozsah vtedajších odborných vedomostí, ktoré boli známe o poľnohospodárskej entomológii. Obrázky do práce nakreslila z väčšej časti manželka autora práce. Monografia obsahuje celkove 501 obrázkov, kresieb a tiež viacero tabuliek a systematických delení hmyzu.

Na záver je kniha doplnené rozsiahlou bibliografiou, zoznamom škodlivého hmyzu podľa živných rastlín a tiež registrom českých mien.
**Ludárov potok** je potok v hornom Liptove, v južnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Štiavnice, meria 4,7 km a je tokom IV. rádu. Tečie územím NAPANT-u, na hornom toku územím NPR Ďumbier.

Prameň
------

Pramení v Nízkych Tatrách, kde preteká podcelkom Ďumbierske Tatry, časťou Ďumbier a pramení na severovýchodnom svahu vrchu Ďumbiera (2 043,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 590 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie na sever, esovito sa stáča, ďalej pokračuje severovýchodným smerom, sprava priberá prítok z Matúšovských holí a zľava krátky prítok (1 341,8 m n. m.) z východojuhovýchodného svahu Ludárovej hole (1 731,6 m n. m.). Následne vytvára Ludárovu dolinu, v jej dolnej časti sa esovito stáča, ďalej tečie na sever a na začiatku Jánskej doliny, juhovýchodne od horárne Pred Bystrou, sa v nadmorskej výške cca 890 m n. m. vlieva do Štiavnice.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-08-21]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-08-21]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Štiavnice (Váh) |
| --- |
| *Štiavnica* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Biela
* Bystrá
* Červený jarok
* Hlboká
* Javorový potok
* Kňazová
* Ludárov potok
* Nižné Šumiace
* Okoličianska
* Skopový potok
* Stanišovský potok
* **Štiavnica**

 |
**Kleisthenova ústava** bola demokratická ústava starovekých Atén, ktorú svojimi reformami zaviedol aténsky politik Kleisthenés v roku 509 alebo 508 pred Kr.

Kleisthenova ústava znamenala zavŕšenie vývoja aténskej demokratickej ústavy od vlády rodovej aristokracie cez Drakontovo spísanie zákonov, Solónovu timokratickú ústavu a tyranidu Peisistratovcov. Reformu urobil Kleisthenés po vyhnaní Hippia, Peisistratovho syna (z Atén ho vyhnali v roku 510 pred Kr.).

Podstatou Kleisthenovej reformy bolo rozdelenie územia Atiky na tri časti (gr. trittýs): 

* prímorská časť – bola tam úrodná pôda, pestovalo sa predovšetkým obilie, vinič a olivové stromy;
* podhorská časť – bola vhodná predovšetkým pre chov dobytka a pestovanie ovocných stromov;
* vlastné Atény – sústreďovala sa tu remeselná výroba a obchod.

Z každej časti zobral jednu menšiu časť, ktorú spojil s ďalšími dvoma časťami a tri menšie jednotky vytvárali tzv. územnú fýlu, ktorá tvorila základ politického systému. Definitívne odstránil vplyv rodovej aristokracie, pretože ak si chcela nová fýla presadiť svoje politické požiadavky, museli sa dohodnúť všetky tri rozdielne časti. 

Kleisthenes vytvoril nový politický orgán – radu 500. Každá fýla v nej mala 50 členov, ktorí sa každoročne losovali (nazývali sa prytanovia). Každá fýla si vyžrebovala 1/10 roka, počas ktorej úradovali jej členovia. Takéto obdobie sa nazývalo prytaneia. Počas prytanie konkrétnej fýly sa každý deň vylosoval jeden člen fýly, ktorý predstavoval najvyššieho predstaviteľa štátu. Aténsky občan mohol takúto funkciu zastávať len raz za život. Rada 500 zasadala v budove, ktorá sa nazývala prytaneion, pričom tam museli byť prítomné neustále 3/5 členov prytaneie. Za svoju neustálu prítomnosť dostávali stravu na účet štátu.

V čele územnej fýly stál každoročne volený vojenský veliteľ (stratégos), takže zbor desiatich stratégov tvoril najvyšší výkonný orgán štátu. Stratég musel počas úradovania svojej fýly zvolať aspoň raz zasadnutie ľudového zhromaždenia (ekklésia) a ďalšie tri – štyri razy podľa potreby, takže ľudové zhromaždenie sa schádzalo prakticky raz za týždeň. 

Kleisthenes zaviedol aj črepinový súd (ostrakismos), na základe ktorého mohol byť z Atén vypovedaný občan, ktorý ohrozoval demokratickú ústavu.

Referencie
----------

* Bleicken, Jochen: Athénská demokracie. Praha 2002
* Pečírka, Jan: Dějiny pravěku a starověku. Praha 1979
Olympijské zlatoOlympijské zlato

**Mateja Pintarová** (slovin. Mateja Pintar; \* 16. júl 1985, Kranj) je slovinská reprezentantka v stolnom tenise. Zúčastnila sa Letných paralympijských hier 2004 v Aténach, Letných paralympijských hier 2004 v Aténach, Letných paralympijských hier 2008 v Sydney a Letných paralympijských hier 2012 v Londýne. Získala na nich jednu zlatú a jednu bronzovú medailu v stolnom tenise jednotlivcov.

Športová činnosť
----------------

Jej prvý medzinárodný turnaj bol v roku 2002 v Bibione a o rok neskôr získala v Záhrebe zlato v súťaži družstiev a bronz u jednotlivcov. V roku 2005 sa stala športovcom roka.

V rokoch 2005 a 2009 sa stala európskou šampiónkou v súťaži jednotlivcov a v rokoch 2003 a 2007 v súťaži družstiev.

### Paraolympijské hry

Na Letných paralympijských hrách 2004 v Aténach získala zlatú medailu v súťaži jednotlivcov. V súťaži družstiev dostiahla skupinovú časť. Na Letných paralympijských hrách 2008 v Sydney získala bronzovú medailu v súťaži jednotlivcov a zúčastnila sa štvrťfinále súťaže družstiev. Na Letných paralympijských hier 2012 v Londýne sa dostala do štvrťfinále súťaže jednotlivcov aj družstiev.

Referencie
----------

1. ↑  SVETKO, Rok. *TELESNA PRIPRAVA NAMIZNOTENIŠKE IGRALKE NA VOZIČKU* [online]. UNIVERZA V LJUBLJANI FAKULTETA ZA ŠPORT, [cit. 2020-03-25]. Dostupné online.
2. ↑  MARZIOU, Gaël. *Interview of Mateja Pintar - June 2008* [online]. ITTF Para Table Tennis, [cit. 2020-03-25]. Dostupné online.
3. ↑  GILBERT, Keith; SCHANTZ, Otto J.. *The Paralympic Games (Empowerment Or Side Show?)*. [s.l.] : Meyer & Meyer Verlag, 2008. 253 s. ISBN 978-1-84126-265-9. S. 219.
4. ↑  MARZIOU, Gael. *PINTAR Mateja* [online]. ITTF Para Table Tennis, [cit. 2020-03-25]. Dostupné online.
5. ↑   *Mateja Pintar* [online]. Medzinárodný paralympijský výbor, [cit. 2020-03-25]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mateja Pintarová**

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránke Medzinárodného paralympijského výboru
* Profil na stránke vozíčkového stolného tenisu
**Matematická logika** (alebo z pohľadu filozofie **moderná logika** alebo **symbolická logika**) je matematická disciplína zaoberajúca sa štúdiom formálnych systémov vo vzťahu ku konceptom dôkazu a výpočtu ako časť základov matematiky.

Matematická logika je moderná forma logiky, ktorá sa od staršej, tradičnej logiky odlišuje predovšetkým jej formalizáciou a kalkulizáciou, prípadne (z praktických dôvodov) symbolizáciou. 

Matematická logika je formálna logika, ktorá pri skúmaní myslenia používa matematické metódy, špeciálny aparát symbolov a kalkuly prípadne formalizované jazyky. 

Matematická logika vznikla hlavne pod vplyvom matematiky na logiku v 19. storočí a vyznačuje sa týmito charakteristickými črtami:

* a) zdôrazňuje nevyhnutnosť upresnenia jazyka, ktorým vyjadrujeme myšlienky, ktoré robíme predmetom logickej analýzy. Tento cieľ dosahuje väčšinou tým, že pracuje so symbolickým jazykom;
* b) myšlienkové operácie (usudzovanie) prevádza na operácie s výrazmi, ktoré sa uskutočňujú podľa presne stanovených formálnych pravidiel (podobne ako počtové operácie v matematike);
* c) rozpracovala metódu deduktívneho výkladu vedeckej disciplíny, pri ktorej vychádzajúc z určitých základných pojmov a poučiek odvodzujeme ostatné pojmy a poznatky príslušnej disciplíny čisto logickou cestou. Moderná logika venuje síce veľkú pozornosť analýze, rozboru myšlienok a výrazov, vlastný výklad však podáva obvykle konštruktívnym postupom, počínajúc budovaním vyjadrovacej sústavy, určením významu výrazov a stanovením prípustných operácií;
* d) neuzatvára sa v okruhu tradičných myšlienkových foriem, ale pripúšťa možnosť skúmať formy bez vopred daného obmedzenia (zaujíma sa napr. o viachodnotové logiky, o logiku normatívnych viet a i.) - dôležité je, aby s nimi bolo možné dôsledne operovať. Neuspokojuje sa len skúmaním výrokov, ktoré hovoria o vlastnostiach predmetov, ale zaoberá sa aj výrokmi, ktoré hovoria o vzťahoch medzi objektami.

Moderná logika vyšla síce z matematických problémov a používa matematické metódy, ale svojou povahou smeruje k tomu, aby slúžila všetkým vedám ako teória vedeckého dôkazu.

Pravidlá, ktoré matematická logika pri výskume myslenia vyťaží, sú analogické s pravidlami matematických, najmä algebraických operácií. Úlohou matematickej logiky je vlastne to isté, čo úlohou tradičnej logiky, totiž vyvinúť postupy, pomocou ktorých by sa dala preveriť správnosť našich logických uzáverov, alebo ináč povedané, pomocou ktorých by sa dali odlíšiť platné uzávery od neplatných. Alebo ešte ináč povedané, úlohou matematickej logiky je vypracovať kritériá, pomocou ktorých by sa dali rozlíšiť logicky pravdivé výpovede od iných právd.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
O rovnomennej rieke pozri *Paraguaj (rieka).*
Súradnice: 23°30′J 58°00′Z﻿ / ﻿23,5°J 58°Z﻿ / -23.5; -58

**Paraguaj**, dlhý tvar **Paraguajská republika** (iné názvy pozri nižšie), je štát v Južnej Amerike. Hlavné mesto je Asunción.

Názvy
-----

Španielsky názov je Paraguay (krátky tvar) a República del Paraguay (dlhý tvar).

Slovenský krátky tvar názvu podľa Úradu geodézie, kartografie a katastra a súčasných Pravidiel slovenského pravopisu je *Paraguaj*. Do roku 1953 sa používal názov *Paraguay*, v 19. storočí aj *Paraguai* alebo *Paragvaj*.

Geografia
---------

Paraguaj leží vo vnútrozemí medzi Bolíviou, Brazíliou a Argentínou. Hranice tvoria väčšinou rieky. Na západe územia sa rozprestiera pusté Grand Chaco s pralesmi a savanami, na východe je zvlnená vysočina. Stredom krajiny preteká splavná rieka Paraguaj. Podnebie je tropické s vysokými teplotami a veľkými zrážkami.

Hospodárstvo
------------

Paraguaj je málo vyvinutá poľnohospodárska krajina s nerozvinutým priemyslom. Polovicu štátu pokrývajú lesy, 38% celkovej rozlohy tvoria pasienky a len 2% orná pôda.
Pre vlastnú spotrebu sa tu pestuje maniok, kukurica, bôb a ryža, na vývoz cukrová trstina, sója, tabak, bavlník, banány, citrusy. Lesy poskytujú okrem dreva kebračovú kôru na výrobu triesloviny. Pasienky sa využívajú na chov hovädzieho dobytka a oviec. 

Priemysel spracúva niektoré miestne produkty, najvýznamnejšie je spracovanie mäsa, výroba rastlinných olejov, prírodných silíc a triesloviny. 3/4 priemyselných závodov sa sústreďujú v aglomerácii hlavného mesta. Priehrada Itaipú na hraničnej rieke Paraná patrí k najväčším vodným priehradám na svete (aktuálne 2. miesto podľa výkonu). Dopravná sieť je nedostatočná, železnice sú úzkorozchodné.

Demografia
----------

Prevažnú časť obyvateľstva tvoria mestici, Indiánov tu žije len 30 000. Najrozšírenejším jazykom je guaraníjčina. V stupni vzdelanosti patrí Paraguaj medzi najmenej pokročilé štáty Južnej Ameriky.

Pozri aj
--------

* Administratívne rozdelenie Paraguaja
* Dejiny Paraguaja

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Paraguaj**

Referencie
----------

1. 1 2 3  Názvy štátov
2. ↑  Pravidlá slovenského pravopisu 2013
3. ↑  Pravidlá slovenského pravopisu 1953 (Poznámka: Uvedený je tvar Paraguaj. V PSP 1931 a 1940 sa názov tohto štátu neuvádza v žiadnej podobe.)
4. ↑  Paraguay. In: Slovenský náučný slovník III, S. 60
5. ↑  Balaton G. Zemepis pre ľud. školy. 2. vyd. Stará Beča. 1890, S. 21
6. ↑  Győrffy, I. Zemepisná knižočka. Ostrihom 1896, S. 40
7. ↑  Zelliger J. Zemepis ... pre 4. a 5. tr. slov. škôl. Skalica. 1874, S. 20

| * z
* d
* u
Štáty a závislé územia v Južnej Amerike |
| --- |
| Krajiny a teritóriá nenachádzajúce sa v Amerike sú vyznačené *kurzívou* |
| Nezávislé štáty | 
* Argentína
* Bolívia
* Brazília
* Čile
* Ekvádor
* Guyana
* Kolumbia
* *Panama*
* Paraguaj
* Peru
* Surinam
* *Trinidad a Tobago*
* Uruguaj
* Venezuela

 |  |
| Závislé územia | 
* Aruba (Holandsko)
* Curaçao (Holandsko)
* Falklandské ostrovy (UK)
* Francúzska Guyana (Francúzsko)
* Južná Georgia a Južné Sandwichove ostrovy (UK)
* Bonaire (Holandsko)

 |