recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Baroková rytina Závišovho kríža
**Závišov kříž** je dvojramenný relikviárový kríž byzantského pôvodu.

Dejiny
------

Pravdepodobne pochádza z Uhorska, z kráľovského pokladu, ktorý priviezla do Čiech Anna Uhorská, matka kráľovnej Kunhuty, pri úteku v roku 1270.

Po smrti Kunhuty Uhorskej sa stal jeho majiteľom jej druhý manžel, Záviš z Falkenštejna, ktorý ho pravdepodobne daroval cisterciánskemu vyšebrodskému kláštoru. 

V roku 2010 bol vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku. Uvádza sa, že ide o tretiu najcennejšiu stredovekú zlatnícku pamiatku v Česku (po korunovačných klenotoch a relikviáti sväzého Maura). Kríž bude aj motívom známky Českej pošty.

Referencie
----------

1. ↑  CHARVÁTOVÁ, Kateřina. *Václav II. Král český a polský*. Praha : Vyšehrad, 2007. ISBN 978-80-7021-841-9. S. 96.
2. ↑  Vláda schválila 38 nových památek
3. ↑  Vyšší Brod
4. ↑  Závišův kříž bude vyobrazen na známce České pošty

Literatúra
----------

* Karel Chytil, Antonín Friedl, Nikolaj Pavlovič Kondakov: *Kříž zvaný Závišův v pokladu kláštera ve Vyšším Brodu.* Praha 1930

Pozri aj
--------

* Zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Závišov kríž**

Externé odkazy
--------------

* Kríž Záviša z Falkenštejna
* Kríž krásného Záviša
* Závišov kríž z vyšebrodského pokladu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Závišův kříž na českej Wikipédii.*
ThDr. **Štefan Hlaváč** (\* 3. december 1903, Budapešť, Rakúsko-Uhorsko – † 11. február 1983, Hermanovce) bol rímskokatolícky kňaz, stredoškolský profesor a humanista.

Mladosť a štúdiá
----------------

Štefan Hlaváč sa narodil 3. decembra 1903 v Budapešti. Pred začatím školskej dochádzky sa presťahoval k starým rodičom do Kubrej pri Trenčíne. Študoval postupne na gymnáziách v Trenčíne, Trnave a v Nitre. Po maturite v roku 1924 začal študovať teológiu v nitrianskom seminári. V roku 1927 prestúpil do košickej diecézy a pokračoval v štúdiu na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Olomouci, ktorú v roku 1932 ukončil doktorskou prácou zo Starého zákona na tému „Etika proroka Ozeáša". Vedúcim dizertačnej práce bol prof. Jan Hejčl.

Kňazská a ďalšia činnosť
------------------------

Za kňaza bol vysvätený 5. júla roku 1929 v Olomouci arcibiskupom Dr. Prečanom. Od 2. septembra roku 1929 do 2. júla roku 1950 pôsobil na gymnáziu v Michalovciach ako stredoškolský profesor. Na jeseň 1939 vstúpil do HSĽS, kde mal na starosti prevažne sociálnu starostlivosť. Od roku 1942 sa stal predsedom miestnej organizácie HSĽS v Michalovciach. Po zbavení profesúry pôsobil v Michalovciach ako nemocničný kaplán až do roku 1951. Následne krátko pôsobil ako administrátor farnosti v obci Všechsvätí (dnešné Valaliky).

10. septembra  1952 ho v Košiciach zatkli a následne odsúdili na tri roky väzenia za ukrývanie a nenahlásenie saleziána pri jeho úteku z Podolínca, kde v tom čase komunisti sústredili rehoľníkov. Počas rokov väznenia vystriedal väznice v Ilave, na Pankráci v Prahe, vo Valdiciach a v uhoľných baniach Tmavý důl v Rtyniach v Podkrkonoší. Po prepustení z väzby získal v roku 1957 štátny súhlas na pastoráciu a až do konca svojho života pôsobil ako farár v Hermanovciach pri Prešove.

In memoriam
-----------

V roku 2004 mu bolo v Hermanovciach obecným zastupiteľstvom udelené čestné občianstvo in memoriam. Od roku 2006 je na fare zriadená pamätná izba profesora Hlaváča.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | *Nebol ani umelcom, ani vedcom, ani cirkevným hodnostárom, a predsa bol veľký, lebo ovládal umenie života*. | "|
| – Páter Anton Hlinka, 1993 |

Dielo
-----

* Štefan Hlaváč, Po priamych cestách. Autobiografická črta, Spolok sv. Vojtecha Trnava 1990.

Externé odkazy
--------------

* Michal Magušin: Nový slovenský svätec? .týždeň, 2016.
* Slovenské národné noviny. Človečina podľa kňaza Štefana Hlaváča
* Osobnosti obce Hermanovce Archivované 2016-03-09 na Wayback Machine
* Novoveský Korzár. Pamätná izba profesora Hlaváča slúži skautom aj verejnosti
* Významné osobnosti duchovného života Michaloviec[nefunkčný odkaz]

Zdroj
-----

* Štefan Halás: Profesor Hlaváč, Spolok sv. Vojtecha Trnava 1996.

Autoritné údaje: * GND: 119350041
* ISNI: 0000 0003 8224 9442
* LCCN: no94037775
* SNK: 147418
* VIAF: 265000147
* WorldCat: lccn-no94037775
**Viktor Fischl** [čítaj Fišl], hebrejským menom **Avigdor Dagan** (\* 30. jún 1912, Hradec Králové, Česko – † 28. máj 2006, Jeruzalem, Izrael) bol český a izraelský básnik, prozaik, publicista a diplomat.

Narodil sa v Hradci Králové, vyštudoval právo na Karlovej univerzite v Prahe. Po štúdiu pracoval ako novinár a sekretár Židovskej strany.

V roku 1939 emigroval do Londýna, kde pracoval pre zahraničný odboj. V exile aj po návrate do Česko-Slovenska bol blízkym spolupracovníkom ministra zahraničných vecí Jana Masaryka.

V roku 1948 emigroval opäť, tentokrát do Izraela. Tam prijal nové, hebrejské meno, ktoré je približným prekladom jeho českého mena (*Fisch* – ryba po nemecky, *dag* – ryba po hebrejsky). Krátko po svojom príchode začal pracovať v izraelských diplomatických službách. V roku 1977 odišiel do dôchodku a odvtedy sa venoval výlučne literatúre.

Žil a zomrel v Jeruzaleme.

Diela
-----

* *Hebrejské melodie* – lyrické básne
* *Poezie Starého zákona*

Romány: 

* *Píseň o lítosti*
* *Kuropění*
* *Pátá čtvť*
* *Dvorní šašci*

Externé odkazy
--------------

* heslo Archivované 2009-05-15 na Wayback Machine v publikaci *Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století*
* Devadesátiny velkého vypravěče Archivované 2007-01-04 na Wayback Machine
* Viktor Fischl, audio, 30.6.2000, ČRo

Autoritné údaje: * abART: 16304
* BnF: 12191460p
* GND: 124087957
* ISNI: 0000 0001 0926 0114
* LCCN: n85813504
* NK ČR: jo19990047113
* VIAF: 93611328
* WorldCat: lccn-n85813504
**Štefan Zošák** (\* 3. apríl 1984, Prešov) je slovenský futbalista, ktorý momentálne hráva za slovenský klub OŠK Bešeňová.

Pochádza z Hanušoviec n/Topľou, kde aj futbalovo vyrastal. Cez pôsobenie vo Vranove nad Topľou a 1. FC Košice ešte v mladom veku prestúpil do Ružomberka. V tíme MFK Ružomberok sa stal vicemajstrom staršieho dorastu a v rovnakom drese sa v sezóne 2005/06 tešil aj z titulu majstra Slovenska a víťazstva v Slovenskom pohári. Po ôsmich sezónach v ružomberskom drese prestúpil pred sezónou 2010/11 do vtedy majstrovského tímu MŠK Žilina, odkiaľ prichádza na hosťovanie do 1. FC Tatran Prešov, za ktorý odohral v jarnej časti 10 zápasov. V žilinskom drese nastúpil na 25 zápasov a strelil 3 góly.

Koncom augusta v roku 2012 zamieril na Ukrajinu. Takmer dva týždne sa pripravoval s Metalurgom Záporožie. Novú zmluvu chýbalo len spečatiť podpismi, lenže účastník najvyššej súťaže vstúpil do súťaže katastrofálne, keď z ôsmich kôl získal len jeden bod. Následne vedenie odvolalo z postu trénera Sergija Kovaleca, ktorý ešte v jari toho istého roku trénoval Tatran Prešov. Tento moment spôsobil, že Zošák zmluvu s ukrajinským mužstvom nepodpísal.

V roku 2013 bol na hosťovaní v tíme FC Nitra, za ktorý nastúpil v 10 zápasoch a strelil jeden gól. Pred začiatkom sezóny 2013/14 podpísal zmluvu opäť s MFK Ružomberok a to na 3 roky. Po vypršaní zmluvy v MFK Ružomberok posilnil kazašský klub Šachtar Karaganda, kde nosil dres s číslom 18.

Začiatkom roka 2018 sa stal hráčom slovenského druholigového klubu FK Poprad.

V minulosti tento stredopoliar reprezentoval Slovensko v mládežníckych kategóriách. Okrem iného sa v roku 2003 zúčastnil aj MS hráčov do 20 rokov. Nastúpil na jeden zápas, keď striedal Igora Žofčáka v osemfinále proti Brazílii.

Referencie
----------

1. ↑   *Brazil - Slovakia 2:1 a.e.t. (1:1, 0:0)* [online]. fifa.com, dátum neuvedený. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štefan Zošák**

Externé odkazy
--------------

* Štefan Zošák na transfermarkt.at (po nemecky)
* Štefan Zošák na futbalruza.sk
* Štefan Zošák na soccerterminal.com
PhDr. **Viliam Mruškovič** (\* 13. júl 1940, Smolenice – † 2. marec 2020, Martin) bol slovenský jazykovedec, polyglot, etnolingvista, archivár a prekladateľ.

Životopis
---------

Po maturite na Gymnáziu Jána Hollého v Trnave v roku 1957 pokračoval vo vysokoškolskom štúdiu nemeckého a slovenského jazyka na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1962). Ešte počas štúdia odišiel v roku 1961 do Trstenej, kde vyučoval cudzie jazyky na jedenásťročnej strednej škole, neskôr Gymnáziu Matina Hattalu. Najprv učil len nemčinu, ale neskôr aj angličtinu a španielčinu.

V roku 1972 odišiel na žiadosť vedenia Matice slovenskej do Martina, kde vykonával funkciu riaditeľa Literárneho archívu, neskôr vedeckého tajomníka (1973) a od roku 1987 aj funkciu správcu MS. Po nútenom odchode z funkcie správcu MS pracoval ako archivár v Literárnom archíve až do odchodu do dôchodku v roku 2001. Počas práce v Literárnom archíve a neskôr ako dôchodca (až do roku 2004) vyučoval nemčinu, potom aj španielčinu a taliančinu na Jazykovej škole v Martine.

Aktívne a pasívne ovládal niekoľko desiatok európskych jazykov. Preložil niekoľko románov a náročných odborných publikácií. Získal cenu Literárneho fondu za odborný preklad knihy Ingo Walthera *Pablo Picasso* (Slovart, Bratislava 1992). Vyšlo mu niekoľko poviedok ako prvoprekladov a je autorom niekoľkých odborných publikácií, ktoré vyšli v Matici slovenskej. Vyvrcholením jeho celoživotného štúdia jazykov a etník Európy je jeho encyklopédia *Európa jazykov a národov na prahu tretieho tisícročia - Europa linguarum nationumqve*.

Dielo
-----

* *Slovník literárnoarchívnej terminológie*. Martin : Matica slovenská, 1999. 199 s. ISBN 80-7090-514-X
* *Európa jazykov a národov na prahu tretieho tisícročia : Europa linguarum nationumqve.* Martin : Matica slovenská, 2008. 517 s. ISBN 978-80-7090-858-7
* *Pramenné dokumenty k dejinám Slovenska a Slovákov : od najstarších čias po prvú fázu národného obrodenia v zbierkach Archívu literatúry a umenia Slovenskej národnej knižnice Martin (tematický inventár).* Martin : Matica slovenská, 2009. 534 s. ISBN 978-80-89301-04-1

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   DNI SVÄTÉHO MARTINA - OCENENIE OSOBNOSTÍ. *nasturiec.sme.sk*. Dostupné online [cit. 2017-05-15].

Externé odkazy
--------------

* Osobná stránka
* Jeho koníčkom je učiť sa všetky európske jazyky
* S každým jazykom umiera jeden ucelený svet

Autoritné údaje: * BnF: 12054887j
* ISNI: 0000 0001 0903 6753
* LCCN: n82200352
* NK ČR: xx0082190
* SNK: 171814
* VIAF: 56629164
* WorldCat: lccn-n82200352
**Village People** je konceptuálna disko formácia, ktorá vznikla v roku 1977 v Spojených štátoch. Skupina je známa svojimi pódiovými kostýmami, ktoré sú vyobrazením amerických pracovných a spoločenských vrstiev ako aj chytľavou hudobnou produkciou. 

Pôvodnými členmi zoskupenia boli: Victor Willis (postava policajta), Felipe Rose (postava indiánskeho náčelníka), Randy Jones (kovboj), Glenn Hughes (motocyklista), David Hodo (stavebný robotník) a Alex Briley (americký vojak). Pri vydaní skladby „In the Navy", ktorá sa pôvodne mala stať súčasťou televíznych a rozhlasových reklamných spotov vojenského náboru pre US-Navy boli Willis a Briley preoblečení za admirála a námorníka. 

Postavy, ktoré predstavovali členovia Village People mali pôvodne prezentovať ideály pre návštevníkov gay disko barov, no ich popularita sa vo veľmi krátkom čase rozšírila do hlavného prúdu hudobného priemyslu. Medzi piesňami Village People sa nachádza viacero klasických disko hitov, ako sú napríklad „Macho Man", „Go West", klasická klubová zmes „San Francisco(You've Got Me)"/„In Hollywood (Everybody is a Star)", už spomínaná „In the Navy", „Can't Stop the Music", no hlavne ich najväčší hit „Y.M.C.A.".

V septembri 2008 skupina pridala svoju hviezdu na *Hollywoodsky chodník slávy*. S predajom do 100 miliónov nosičov patrí formácia Village People do Zoznamu najpredávanejších hudobných umelcov na svete.

Diskografia
-----------

### Hlavné albumy

* 1977 - *Village People*
* 1978 - *Macho Man*
* 1978 - *Cruisin'*
* 1979 - *Go West*
* 1979 - *Live and Sleazy*
* 1980 - *Can't Stop the Music*
* 1981 - *Renaissance*
* 1982 - *Fox on the Box*
* 1983 - *In the Street*
* 1985 - *Sex Over the Phone*

Referencie
----------

1. ↑  Spin Magazine Online: Y.M.C.A. (An Oral History)
2. ↑  POOL, Bob. New star turn for the Village People. *Los Angeles Times*, September 13, 2008. Dostupné online [cit. 2010-05-27].
3. ↑   Archivované 2012-07-22 na Wayback Machine.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Village People**
**Wayback Machine** je digitálny archív World Wide Web. Službu založila nezisková organizácia Internet Archive so sídlom v San Franciscu. Jej zakladatelia, Brewster Kahle a Bruce Gilliat, vyvinuli Wayback Machine s cieľom poskytnúť „univerzálny prístup ku všetkým vedomostiam" zachovaním archivovaných kópií zaniknutých webových stránok. Ide o open-source softvér, naprogramovaný v programovaciom jazyku Java.

Od svojho spustenia v roku 2001 bolo do archívu pridaných viac ako 406 miliárd stránok (stav január 2020). Služba vyvolala aj spor o to, či vytváranie archívnych stránok bez súhlasu ich vlastníka predstavuje porušenie autorských práv v určitých jurisdikciách.

Referencie
----------

1. ↑  John Gonzalez. *20,000 Hard Drives on a Mission* [online]. blog.archive.org, 2016, [cit. 2020-01-24]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  Brad Tofel. *‘Wayback’ for Accessing Web Archives* [online]. www-poleia.lip6.fr, [cit. 2020-01-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Internet Archive and Suzanne Shell Settle Lawsuit* [online]. archive.org, 2007, [cit. 2020-01-24]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* – oficiálna stránka
**Walter Stone Tevis** (\* 28. február 1928, San Francisco, Kalifornia, USA- † 8. august 1984, New York, New York) bol americký spisovateľ.

Životopis
---------

Jeho otec, rodák z Madison County, sa spolu s rodinou vrátil naspäť zo San Francisca, keď mal Walter 10rokov. Mladý Walter však musel ostať v San Franciscu, kde ho hospitalizovali kvôli reumatickej horúčke. K rodine sa vrátil o rok neskôr. Navštevoval Ashlandskú školu v Lexingtone, čo považoval za bolestnú skúsenosť. Neskôr chodil na Morton Junior High School a Henry Clay High School.  

Počas druhej svetovej vojny slúžil dva roky v námorníctve ako pomocný tesár. Maturoval na Model High School v Richmonde (1945). Po maturite študoval na Univerzite Kentucky, kde získal stupne A.B. (s poviedkou o biliarde) a M.A z angličtiny. To odštartovalo jeho kariéru učiteľa. Vyučoval angličtinu na niekoľkých stredných školách v Kentucky (Science Hill, Hawesville, Irvine a Carlisle). Takisto pôsobil na Univerzite Kentucky, Souther Connecticut State College. V rokoch 1965 až 1978 bol profesorom na Ohio univerzite v Aténach, kde bol študentmi zvolený za jedného z najobľúbenejších.  

Po úspechoch jeho prvých románov sa z Waltera Tevisa stal alkoholik. To spôsobilo takmer 17 ročnú prestávku v jeho tvorbe. S alkoholom skončil v roku 1975. Posledné roky svojho života strávil ako spisovateľ v New Yorku, kde sa presťahoval v roku 1978. 

Zomrel na rakovinu pľúc v roku 1984. Je pochovaný v Richmonde.

Dielo
-----

### Romány

* (1959) *The Hustler* o hráčovi biliardu s menom „Rýchly Eddy" Felson, bol sfilmovaný
* (1963) *The Man Who Fell to Earth* (v slovenčine „Muž, ktorý spadol na Zem"), bol filmovaný
* (1980) *Mockingbird* (v češtine "Zpěv drozda")
* (1981) *Far From Home*
* (1983) *The Steps of the Sun* (v češtine "Kroky slunce")
* (1983) *The Queen's Gambit*
* (1984) *The Color of Money* - voľné pokračovanie *The Hustler*, tiež bol sfilmovaný

### Poviedky

* (1981) *Far from home* (doslova "Ďaleko od domova")

### Po česky

* (1979) poviedka *Hop - a skok* (v zbierke "Těžká planeta")
* (1986) *Zpěv drozda*
* (1993) *Kroky slunce*

### Po slovensky

* (1988) *Muž, ktorý spadol na Zem* (v zbierke "Planéta exilu")

Ocenenia a nominácie
--------------------

V roku 1980 bol za román *Mockingbird* nominovaný na cenu Nebula v kategórii najlepší román.

Externé odkazy
--------------

* Životopis(KYLIT)

Autoritné údaje: * BnF: 140309522
* GND: 10757554X
* ISNI: 0000 0001 1453 3252
* LCCN: n79112367
* NK ČR: mzk2002157042
* SNK: 206832
* VIAF: 100269675
* WorldCat: lccn-n79112367
École française d'Athènes
**École française d'Athènes** (**EfA**) je hlavná inštitúcia zastrešujúca francúzske aktivity na poli klasických štúdií v Grécku so sídlom v Aténach (Didotou 6).

Dejiny
------

Škola bola založená už v roku 1840 a stala sa tak prvou zahraničnou inštitúciou tohto druhu v krajine a taktiež bola prvou francúzskou akademickou inštitúciou pôsobiacou v zahraničí. Jej zakladatelia ju videli ako dôležitú zbraň v súperení s Britániou o väčšiu kontrolu a vplyv na Grécko. Od roku 1870 začala uskutočňovať rozsiahle systematické terénne výskumy na gréckej pevnine a ostrovoch. Začal sa kopať Délos (od 1873), Delfy (od 1892), Argos (od zač. 20. stor.), Thasos (od 1911), Philippi (od 1914) a Malia (od 1920).

Škola vydáva množstvo publikácií, medzi ktoré patria monografie, periodiká a organizuje konferencie zamerané na klasické štúdiá. Ťažiskovým periodikom je *Bulletin de Correspondance Hellénique* (BCH). Databáza publikácií vrátane *BCH* je voľne k dispozícii v plnotextovej podobe na internete v rámci projektov *Cefael* a *Perseus*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **École française d'Athènes**

Externé odkazy
--------------

* EfA oficiálna stránka
* EfA knižničný katalóg
* Perseus
* Cefael

Súradnice: 37°58′56″S 23°44′16″V﻿ / ﻿37,982222°S 23,737778°V﻿ / 37.982222; 23.737778

Zdroj
-----

* Dyson, S. L. 2006. *In Pursuit in ancient pasts: a history of classical archaeology in the nineteenth and twentieth centuries.* Londýn.
* Korka, E. 2005. *160 Years. Foreign Archaeological schools in Greece.* Atény.
Olympijské zlatoOlympijské zlato

Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová na kazašskej známke z roku 2016
**Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová** (rus. Зульфия Раухатовна Габидуллина – Zuľfija Rauchatovna Gabidullina, kaz. Зульфия Габиуллина, angl. Zulfiya Gabidullina); \* 22. november 1965, Taraz, Kazachstan) je kazašská reprezentantka v plávaní. Zúčastnila sa Letných paralympijských hier 2012 v Londýne a Letných paralympijských hier 2016 v Rio de Janeiro kde získala prvé paralympijské zlato pre svoju krajinu.

Športová činnosť
----------------

Paraplávanie začala vo veku 25 rokov. Predtým súťažila v pretekoch na vozíčkoch. Zranenia chrbtice má kvôli zrážke s motocyklom vo veku 5 rokov. Profesionálne trénuje od roku 2007.

Na IWAS World Games v roku 2013 sa zúčastnila 6 disciplín a v každej sa umiestnila na pódiu, vyhrala štyri zlaté a dve strieborné medaile.

### Paralympijské hry

Po nedobrom výsledku na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne s plávaním skoro skončila. V prvej rozplavbe sa umiestnila na 6. mieste.

Na Letných paralympijských hrách 2016 v Rio de Janeiro získala zlatú medailu v kategórii S3 vo voľnom štýle na 100 m. Zároveň vytvorila nový rekord pre kategóriu S3 na 100 m voľným štýlom s časom 1:30:07. Starý rekord zlepšila skoro o sekundu. K tomu získala ďalšie tri pozície vo finálovom kole. Získaním zlata sa vo veku 50 rokov stala prvou paralympijskou šampiónkou Kazachstanu.

Referencie
----------

1. ↑  Интересные факты о первой чемпионке Паралимпиады из Казахстана Зульфие Габидуллиной - tengrinews.kz
2. 1 2 3 4 5   *Zulfiya Gabidullina* [online]. Medzinárodný paralympijský výbor, [cit. 2020-03-27]. Dostupné online.
3. 1 2   *How did Zulfiya Gabidullina become the first Paralympic champion from Kazakhstan?* [online]. kazakh-tv.kz, [cit. 2020-03-27]. Dostupné online. Archivované 2020-03-27 z originálu.
4. ↑  KHAMITOVA, Nadezhda. *Paralympic Swimmer Zulfiya Gabidullina Wins Gold, Inspires Physically-Challenged Athletes* [online]. astanatimes.com, 2013-10-09, [cit. 2020-03-27]. Dostupné online.
5. ↑   *Heart of the Games: Zulfiya Gabidullina believes* [online]. cbc.ca, [cit. 2020-03-27]. Dostupné online.
6. 1 2 3  ROWLAND, Joe. *Rio Paralympics: Zulfiya Gabidullina sets a new freestyle swimming world record - in her 50s* [online]. telegraph.co.uk, 14 September 2016 • 1:48pm, [cit. 2020-03-27]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová**

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránke Medzinárodného paralympijského výboru
Typická webkamera
**Webkamera** alebo **webová kamera** je vstupné zariadenie počítača slúžiace na snímanie pohyblivého obrazu alebo statických obrázkov, a ich prenos do počítača pre ďalšie spracovanie. Predstavujú konštrukčne jednoduchý spôsob digitalizácie obrazu pre počítačové spracovanie.

Ich hlavným využitím (ako vyplýva z názvu) je internet - online zobrazenie účastníkov videokonferencie, snímanie priestoru a prenos informácii na internetovú stránku, fotografovanie a pod. Ich využitie je všestrannejšie - umožňujú napr. sledovať priestor ako bezpečnostná kamera, na stráženie detí, na prenos obrazu zo známych miest či turistických destinácií, na cestách a diaľniciach pre zobrazenie dopravnej situácie a pod. Záleží len od aplikačného softvéru, ktorý webkameru obsluhuje.

Konštrukcia
-----------

Elektronika webkamery s jednoduchým objektívom a bez neho (dole) - vidíme snímací CCD prvok
Štandardná webkamera je tvorená jednoduchým objektívom (obvykle len s jednou šošovkou), snímacím prvkom - najbežnejší je CCD snímač s rozlíšením 640x480 pixelov (minimálne 320x240, horná hranica nie je obmedzená) a vyhodnocovacou elektronikou s USB rozhraním. Elektronika je obvykle tvorená jediným špecializovaným čipom. Objektív je najčastejšie fix focus (pevné zaostrenie), alebo je jednoduchým kolieskom zaostriteľný na určitú vzdialenosť (rozsah vzdialeností). Drahšie modely majú automatické zaostrovanie. Existujú aj webkamery s ovládaním (a to aj cez internetovú sieť) - zaostrovanie, diaľkovo ovládané motorické natáčanie a sklápanie kamery, zoom a pod. 

Obraz z objektívu je premietaný na CCD snímač, zdigitalizovaný v čipe a odoslaný do počítača cez USB port.

Softvér
-------

Súčasťou webkamier je driver, ktorý sprostredkuje softvérové komunikačné rozhranie pre ostatné softvérové vybavenie v počítači. Na toto štandardné rozhranie sa pripájajú programy schopné spracovať obraz z kamery - internetové komunikačné programy (napr. skype, icq a pod.), grafické programy, programy na spracovanie videa a pod. Softvér mimo online zasielania obrazu cez internet umožňuje aj digitalizáciu videa do streamu a jeho uloženie na pevný disk.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Webkamera**

Externé odkazy
--------------

* Webkamery.net - zoznam webkamier v Česku, na Slovensku a celej Európe Archivované 2017-05-26 na Wayback Machine
* Europa Webcams: webkamery z celej Európy, najmä z Česka, Slovenska a Nemecka Archivované 2009-03-24 na Wayback Machine
* Kamerynamape.net - slovenské webkamery na mape Archivované 2010-03-16 na Wayback Machine
**What's Really Happening?** je šiesta pieseň z albumu Davida Bowieho *'hours...'*, ktorý vyšiel v roku 1999. Autorom textu je víťaz súťaže Alex Grant; na skladaní hudby sa spolupodieľali David Bowie a Reeves Gabrels.

Aby Bowie zvýšil záujem o album, tak usporiadal na jeho webstránkach *BowieNet* súťaž o najlepší text k poskytnutej inštrumentálnej skladbe. Víťazný text sa mal potom objaviť na albume *'hours...'*. Víťazom súťaže a tým pádom aj spoluautorom skladby „What's Really Happening?" sa stal mladučký Alex Grant. 

Grant okrem iného vyhral aj výlet do nahrávacieho štúdia Looking Glass v New Yorku, kde Bowie nahral svoje vokály s novým textom ku skladbe. Nahrávanie sa uskutočnilo 27. mája 1999. Stretnutie vyvrcholilo tým, že Bowie pozval Granta aby naspievali sprievodné vokály ku svojej skladbe. Celá udalosť bola vysielaná cez Bowieho internetovú stránku BowieNet.

Externé odkazy
--------------

* Teenage Wildlife Archivované 2006-06-13 na Wayback Machine; text piesne

  


|  |
| --- |
| **David Bowie** |
| Piesne z albumu 'hours...' |
| "Thursday’s Child" | "Something in the Air" | "Survive" | "If I'm Dreaming My Life" | "Seven" | "What’s Really Happening?" | "The Pretty Things Are Going to Hell"  "New Angels of Promise" | "Brilliant Adventure" | "The Dreamers" |
| Ostatné piesne |
| "1917" | "We Shall Go to Town" | "We All Go Through" | "No One Calls" |
| Chronológia |
| << 1997: Earthling | 1999: 'hours...' | 2002: Heathen >> |
Ulica v Trenčianskych Biskupiciach
**Biskupice** (staršie názvy: *Pisspek*, *Biskupicz*, *Trencsén Püspöki*) je časť mesta Trenčín, súčasť mestskej časti Stred (Trenčín). K Trenčínu boli pripojené v roku 1964. Úradný názov obce od roku 1920 bol **Trenčianske Biskupice**. V roku 2001 tu žilo 606 obyvateľov (cenzus).

Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1208, kedy sa spomína ako majetok nitrianskeho biskupstva. Územie obce tvorí okrem vlastného územia Trenčianskych Biskupíc aj územie voľakedy samostatných obcí Belá, Nozdrkovce, Bobrovník. Tieto tri obce boli v roku 1895 spojené do jednej administratívnej jednotky a v roku 1907 pripojené k obci Trenčianske Biskupice. 

Zachoval sa tu pôvodne románsky kostol sv. Kozmu a Damiána z polovice 13. storočia s hodnotnými gotickými nástennými maľbami a nevhodnou modernou prístavbou.

Na území obce sa nachádza letisko, ktoré sa začalo stavať v roku 1939. 

V Trenčianských Biskupiciach sa vyrobilo 12 lietadiel Ju (Junkers) 87 D-5. Šesť z nich bolo zakúpených Luftwaffe a zvyšok ostal Slovenským vzdušným silám.[chýba zdroj]

Referencie
----------

1. ↑   *Verejná správa : Územné a správne usporiadanie Slovenskej republiky* [online]. MV SR, [cit. 2015-08-28]. Dostupné online.
2. ↑   *Štatút mesta* [online]. mesto Trenčín, [cit. 2015-09-02]. Dostupné online.
3. ↑  2450 Trenčín. In: MAJTÁN, Milan. *Názvy obcí Slovenskej republiky (Vývin v rokoch 1773 – 1997)*. Bratislava : Veda, 1998. [Cit. 2015-08-28]. Dostupné online. ISBN 80-224-0530-2.

Externé odkazy
--------------

* www.apsida.sk - profil románskeho kostola

Súradnice: 48°52′32″S 18°01′07″V﻿ / ﻿48,875561°S 18,018694°V﻿ / 48.875561; 18.018694

Zdroj
-----

* ŠIŠMIŠ, M. 1993. *Z dejín bývalých dedín na území Trenčína* In: ŠIŠMIŠ, M. *Trenčín, Vlastivedná monografia 1*, vyd. Bratislava: Alfa, 1993 ISBN 80-05-01114-8, s. 233-257

| * z
* d
* u
 Mestské časti Trenčína |
| --- |
| Stred | 
* Stred mesta
* Dolné mesto
* Dlhé Hony
* Noviny
* Biskupice

 |  |
| Juh | 
* Juh I
* Juh II
* Juh III

 |
| Sever | 
* Sihoť I. - IV.
* Opatová
* Pod Sokolice
* Kubrá
* Kubrica

 |
| Západ | 
* Zámostie
* Kvetná
* Istebník
* Orechové
* Záblatie
* Zlatovce

 |

Autoritné údaje: * SNK: 90372
**Zákony pre ľudí.sk** je voľne prístupný portál obsahujúci právne predpisy uverejnené v Zbierke zákonov od roku 1945 v aktuálnom znení, spolu s ich pôvodnými vyhlásenými a konsolidovanými zneniami. Pri každom znení sa nachádza dátum vyhlásenia, čiastka, dátum nadobudnutia platnosti a nadobudnutia účinnosti. Na príslušné časti, paragrafy a odseky je možné vytvoriť priamy hypertextový odkaz pomocou nástroja na tvorbu odkazu.

Stránky taktiež obsahujú sekciu blog, v ktorej sa nachádzajú aktuálne články k návrhom zákonov, novelám zákonov a novinky týkajúce sa funkcií portálu.

Referencie
----------

1. ↑  S-EPI (2010-2014), *O projekte*, [Žilina]: Zákony pre ľudí.sk, dost. 2014-11-27
2. ↑  Šumichrast, Igor (2011), *Zákony pre ľudí - nový systém právnych informácií pre právnikov*, Učená právnická spoločnosť (vyd. 2011-10-11), dost. 2014-11-29
3. ↑  S-EPI (2010-2014), *Denník*, [Žilina]: Zákony pre ľudí.sk, dost. 2014-11-27

Externé odkazy
--------------

* Zákony pre ľudí.sk
* Mobilná verzia portálu Archivované 2013-08-20 na Wayback Machine
„**Wild Thing**" je populárna pieseň, ktorú napísal newyorský textár Chip Taylor. Pôvodne bola nahratá skupinou The Wild Ones v roku 1965, skladba „Wild Thing" sa však stala populárnou vďaka coververzii od anglickej skupiny The Troggs z roku 1966, ktorá dosiahla 1. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 v júli 1966. V Anglicku obsadila 2. miesto.

Verzia skupiny The Troggs sa umiestnila na 261. mieste v zozname Rolling Stone’s 500 Greatest Songs of All Time časopisu *Rolling Stone*.

Verzia od The Troggs
--------------------

Verzia od The Toggs bola nahratá v Olympic Studios v Londýne. Z dôvodu distribučných sporov bola pieseň vydaná spoločnosťami Atco a Fontana súčasne a je doteraz jedinou nahrávkou, vydanou v tom istom čase dvoma nahrávacími firmami, ktorá dosiahla 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100. V Spojenom kráľovstve v tom istom roku dosiahol singel 2. miesto v UK Singles Chart.

Vznik piesne bol inšpirovaný príbehom, keď autor uvidel svoje dievča tancujúce uprostred tanečného parketu na diskotéke. Slová piesne sú rozprávaním toho, čo obaja počas tanca cítili.

Ďalšie verzie
-------------

Doteraz existuje 54 nahratých cover verzií Wild Thing. Najznámejšími sú:

|  |  |
| --- | --- |
| 1969 | Jimi Hendrix festival v Monterrey |
| 1974 | britská skupina Fancy, pieseň dosiahla 14. miesto Billboard Hot 100. |
| 1983 | The Meteors |
| 1986 | Sister Carrol |
| 1987 | Amanda Lear |
| 1993 | nová verzia od The Troggs |
| 1993 | austrálska skupina Divynils, umiestnenie na 14. mieste austrálskeho rebríčka |
| 1995 | Frank Willimas, Jr. |
| 2009 | Bruce Springsteen počas koncertného turné Working on a Dream Tour |
| 2010 | švédska skupina Trash Cans |
| 2010 | Liz Phair |
| 2011 | americká heavy metalová skupina Chimaira |

Film, televízia a šport
-----------------------

V roku 1992 bola použitá vo filme: *D2: The Mighty Ducks*, v roku 1986 vo filme Something Wild s Jeffom Danielsom a Melanie Griffith a v roku 2003 Aerosmith nahrali pieseň pre televíziu ABC ako reklamný spot pre prenos play-off zápasov ligy amerického futbalu NFL. Pieseň bola ďalej použitá v seriáloch a filmoch: 

* Spojené kráľovstvo - televízne programy "You've Been Framed" a seriál Painted Lady
* 1989 – film *Major League*
* seriály *Vicar of Dibley* a Full House
* TV Show 'Saved by the Bell'

Referencie
----------

1. ↑  STIERNBERG, Bonnie. The 50 Best Garage Rock Songs of All Time. *Paste*. Dostupné online [cit. 2016-05-15].
2. ↑  Nick Talevski. *Rock Obituaries - Knocking On Heaven's Door*. [s.l.] : Omnibus Press, April 7, 2010. Dostupné online. ISBN 978-0-85712-117-2. S. 342.
3. ↑  Peter Doggett. *Electric Shock: From the Gramophone to the iPhone – 125 Years of Pop Music*. [s.l.] : Random House, 27 August 2015. Dostupné online. ISBN 978-1-4481-3031-3. S. 421.
4. ↑  Dylan Jones. *Elvis Has Left the Building: The Day the King Died*. [s.l.] : The Overlook Press, 14 August 2014. Dostupné online. ISBN 978-1-4683-1042-9. S. 68.
5. ↑  The release was United Artists 947. See history at Second Hand Songs.
6. ↑
7. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Wild Thing (The Troggs song) na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 60°43′S 135°03′Z﻿ / ﻿60,717°S 135,050°Z﻿ / 60.717; -135.050

**Whitehorse** je hlavné mesto kanadského teritória Yukon.

Mesto Whitehorse bolo konečnou zastávkou úzkorozchodnej železnice vedúcej z tichomorského prístavu Skagway cez horský priesmyk *White Pass*. Bolo dôležitým zásobovacím a dopravným centrom počas zlatej horúčky na Klondike. Je hlavným mestom teritória Yukon od roku v 1952, keď bolo sídlo teritória premiestnené z Dawson City po vybudovaní diaľnice Klondike.

Doslovný preklad názvu mesta je *biely kôň*. Mesto dostalo svoje meno podľa kaskád s rovnakým názvom, ktoré vraj pripomínali hrivu bieleho koňa. Kaskády boli zatopené jazerom Schwatka po dobudovaní hydroelektrárne v roku 1957.

Vo Whitehorse je vybudované letisko a má priame letecké spojenie s kanadskými mestami Vancouver, Calgary, Edmonton, s mestom Fairbanks na Aljaške a v lete aj s Frankfurtom nad Mohanom v Nemecku.

Poloha
------

Whitehorse leží na 60°43´ severnej zemepisnej šírky a 135°03´ západnej zemepisnej dĺžky, na kilometri 1489 Aljašskej diaľnice.

Podnebie
--------

Ako väčšina územia teritória Yukon, Whitehorse má suché subarktické podnebie s teplejšími zimami ako niektoré kanadské mestá z prériových oblastí. Najvyššia priemerná teplota je v júli a to 21 °C, najnižšia v januári - 22 °C. Rekordná najvyššia teplota 34 °C bola nameraná v júni 1969 a najnižšia teplota - 52 °C bola nameraná v januári 1947. Whitehorse je mestom s nízkymi zrážkami. Ročne tu priemerne napadne 145 cm snehu a 163 mm dažďa. Whitehorse sa zaraďuje medzi najsuchšie mestá v Kanade, pretože leží v zrážkovom tieni pohoria Pobrežné vrchy.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Whitehorse**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta (po anglicky)

Referencie
----------

1. ↑  , statcan.ca

| * z
* d
* u
Hlavné mestá Kanady |
| --- |
| Federálne | 
* Ottawa

 | Kanadská vlajka |
| Provinčné | 
* Edmonton (Alberta)
* Victoria (Britská Kolumbia)
* Winnipeg (Manitoba)
* Fredericton (New Brunswick)
* St. John’s (Newfoundland a Labrador)
* Halifax (Nové Škótsko)
* Toronto (Ontário)
* Charlottetown (Ostrov princa Eduarda)
* Quebec (Quebec)
* Regina (Saskatchewan)

 |
| Teritóriálne | 
* Iqaluit (Nunavut)
* Yellowknife (Severozápadné teritóriá)
* Whitehorse (Yukon)

 |
Letecký pohľad na zámok
**Zámok Rychnov nad Kněžnou** je zámok v severozápadnej časti mesta Rychnov nad Kněžnou, ležiaci v podhorí Orlických hôr asi 32 km východne od Hradca Králové. Spolu s priečelím kostola Najsvätejšej Trojice je zámok jedným z najväčších barokových celkov v Čechách. Autorom tejto architektonickej kompozície je zrejme architekt Jan Blažej Santini-Aichel. 

Zámok je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky.

Dejiny
------

Rano barokový zámok budoval od roku 1676 František Karel Libštejnský z Kolovrat a následne i jeho syn Norbert Leopold a vnuk František Karel II. Dokončený bol až v priebehu 18. storočia. Okolo roku 1722 stavbu pravdepodobne viedol i známy architekt Jan Blažej Santini-Aichel. V 18. storočí bola v zámku založená rozsiahla obrazáreň obsahujúca nielen rodovú galériu Kolovratovcov, ale i zakúpené obrazy domácich a svetových autorov a ďalšie diela postupne presunuté z iných kolovratovských zámkov. Až do súčasnosti sú tu k videniu napr. obrazy Karla Škréty či Hansa von Aachena. Po roku 1989 predtým znárodnený zámok reštituoval rod Kolovratovcov Krakovských Libštejnských.

V súčasnosti je v zámku umiestnená aj expozícia *Muzea a galerie Orlických hor*. Verejnosti prístupná je tiež zámocká obrazáreň s obrazmi českého a svetového maliarstva od polovice 15. storočia. Zastúpená je aj zbierka strelných zbraní z 18. storočia a j tu aj pôvodný štýlový nábytok rodu Kolowratovcov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zámok Rychnov nad Kněžnou**

Externé odkazy
--------------

* Kolowratský zámek
* oficiálne stránky mesta Rychnov nad Kněžnou
* Hradeckymkrajem.cz Archivované 2012-01-21 na Wayback Machine
* Muzeum a galerie Orlických hor

Súradnice: 50°09′59″S 16°16′33″V﻿ / ﻿50,16645°S 16,2758°V﻿ / 50.16645; 16.2758

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rychnov nad Kněžnou (zámek) na českej Wikipédii.*
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny

**William Gerald Golding** (\* 19. september 1911, Newquay, Spojené kráľovstvo – † 19. jún 1993, Perranarworthal) bol anglický spisovateľ a básnik, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1983.

Životopis
---------

Golding pochádza z mestečka Newquay, neďaleko Cornwallu, z rodiny stredoškolského učiteľa. Vo svojom detstve bol z veľkej miery ovplyvnený otcom, ktorý bol presvedčený, že náboženstvo je prežitok a zastával radikálne politické názory. Golding začal písať už vo svojich siedmich rokoch. S rodinou sa presťahovali do Marlborough, kde navštevoval gymnázium. Neskôr študoval prírodné vedy na Oxfordskej univerzite. Štúdium nedokončil a prestúpil na anglistiku. Počas štúdia vydal svoju prvú básnickú zbierku. Potom sa však niekoľko rokov venoval herectvu. Profesorom v Salisbury sa stal ešte pred druhou svetovou vojnou. Počas druhej svetovej vojny slúžil v kráľovskom loďstve. Zúčastnil sa vylodenia v Normandii a na konci vojny sa vrátil k písaniu a vyučovaniu. V roku 1939 sa oženil s Ann Brookfieldovou, analytickou chemičkou. V roku 1961 mu jeho úspešné knihy dovolili opustiť učiteľský post a stráviť rok písaním na Hollins College vo Virgínii. Neskôr sa stal spisovateľom z povolania. V roku 1988 mu kráľovná Alžbeta II. udelila čestný rytiersky rad. Golding zomrel vo svojom domove v Perranarworthal 19. júna 1993 a bol pochovaný na cintoríne v Bowerchalke v Anglicku.

Tvorba
------

Goldingova alegorická beletria často používa narážky na klasickú literatúru, mytológiu a na kresťanskú symboliku. Golding sa principiálne vyrovnáva so zlom, čím vzniká druh temného optimizmu. Jeho prvý román *Boh múch*, ktorý bol roku 1954 sfilmovaný, predstavuje jednu z opakujúcich sa tém v jeho románoch. Tou je práve konflikt medzi ľudským barbarstvom a civilizujúcim vplyvom rozumu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **William Golding**

Externé odkazy
--------------

* William Golding v Internet Movie Database (po anglicky)
* Oficiálna stránka
* Biografia na Nobelprize.org
* Biografia Archivované 2014-01-04 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za literatúru |
| --- |
| 
* Saul Bellow (1976)
* Vicente Aleixandre (1977)
* Isaac Bashevis Singer (1978)
* Odysseas Elytis (1979)
* Czesław Miłosz (1980)
* Elias Canetti (1981)
* Gabriel García Márquez (1982)
* William Golding (1983)
* Jaroslav Seifert (1984)
* Claude Simon (1985)
* Wole Soyinka (1986)
* Joseph Brodsky (1987)
* Nadžíb Mahfúd (1988)
* Camilo José Cela (1989)
* Octavio Paz (1990)
* Nadine Gordimerová (1991)
* Derek Walcott (1992)
* Toni Morrisonová (1993)
* Kenzaburó Óe (1994)
* Seamus Heaney (1995)
* Wisława Szymborská (1996)
* Dario Fo (1997)
* José Saramago (1998)
* Günter Grass (1999)
* Kao Sing-ťien (2000)

 |
| 
* 1901 – 1925
* 1926 – 1950
* 1951 – 1975
* **1976 – 2000**
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 119053137
* GND: 118696165
* ISNI: 0000 0001 2143 0171
* LCCN: n79075193
* NK ČR: jn19990002751
* VIAF: 89500102
* WorldCat: lccn-n79075193
Ruiny Zany/Diany Veteranorum (2009)
**Zána** (ďalšie názvy pozri nižšie) je archeologická lokalita v Alžírsku, v obci Zána al-Bajdá (fr. Zana El Beïda).

Názvy
-----

* oficiálny názov v súčasnej spisovnej arabčine: **Zána**, vo francúzskom prepise: **Zana**, iné neslovenské prepisy: *Zanah, Zanat*
* ďalšie súčasné názvy:
	+ **Ajn Zána**, vo francúzskom prepise: **Aïn Zana**
	+ **Al-Kasr**, vo francúzskom prepise podľa miestnej výslovnosti **El Ksar**; ďalšie varianty vo francúzskej podobe: **El Ksar Diana Veteranorum, Diana Vétéranorum**
* u Ptolemaia po grécky: **Zana**
* v starovekých latinských textoch: **Diana Veteranorum** alebo **Diana**
* v staršej arabskej literatúre: **Ad(i)na, Adana, Ad(h)ena, Adaná, Daná**
* v staršej západoeurópskej literatúre vo francúzskom prepise miestneho názvu: **Ksar-Za(i)na, Tagou-Za(i)nah, Izana(h)**

Charakteristika
---------------

Zána bola staroveké rímske mesto v dnešnom Alžírsku, asi 90 km juhozápadne od mesta Constantine. Nachádzalo sa približne 40 km severovýchodne od mesta Lambaesis.

Zistilo sa, že Zána bola spojená s usídľovaním rímskych veteránov do severnej Afrike počas panovania cisára Trajána (98-117). Staršia numidská osada bola pohltená osadou veteránov a vzniklo tak mesto Zana. Okolo roku 161/162 po Kr. počas vlády miestodržiteľa *D. Fonteia Frontiniana* dostalo mesto postavenie municípia. V roku 164/165 po Kr. legát *C. Maesius Picatianus* začal stavbu pamätného oblúka venovanú cisárom Marcovi Aureliovi a Luciovi Verovi.

V polovici 3. storočia tu žila kresťanská komunita s vlastným biskupom, neskôr mesto obsadili Byzantínci.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. 1 2  LEGLAY, Marcel. *Diana Veteranorum (Zana) Algeria. In: The Princeton Encyclopedia of Classical sites* [online]. Princeton: Princeton University Press, 1976, [cit. 2013-01-24]. Dostupné online. (angličtina)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zána (Alžírsko)**

Externé odkazy
--------------

* Detailná snímka jednej z ruín Archivované 2011-07-19 na Wayback Machine
* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Diana Vetenarorum na anglickej Wikipédii.*

Súradnice: 35°46′46″S 6°04′31″V﻿ / ﻿35,77944°S 6,07528°V﻿ / 35.77944; 6.07528
**Wilsonova veta** je veta v teórii čísel, ktorá hovorí, že prirodzené číslo *n > 1* je prvočíslo práve vtedy, keď 

{\displaystyle (n-1)!\ \equiv \ -1{\pmod {n}}.}

História
--------

Veta bola prvý raz publikovaná v roku 1770 Edwardom Waringom a pripisuje sa jeho študentovi Johnovi Wilsonovi, ani jeden z nich však neuviedol jej dôkaz. Navyše Waring publikoval vetu len v tvare nutnej podmienky. Prvý raz bola veta dokázaná (už v tvare ekvivalencie) Josephom Louisom Lagrangom v roku 1773.

Príklad
-------

V nasledujúcej tabuľke sú uvedené hodnoty *n* 2-30, (*n*-1)!, A zvyšok po (*n*-1)! je rozdelený *n*. (Zvyšok po *m* delí *n* je napísaný *m* mod *n*). Farba pozadia je ružová na hlavných hodnotách n, svetlo zelené pre kompozitné hodnoty.

Tabuľka zvyškom modulo *n*| {\displaystyle n} | {\displaystyle (n-1)!} | {\displaystyle (n-1)!\ {\bmod {\ }}n} |
| --- | --- | --- |
| 2 | 1 | 1 |
| 3 | 2 | 2 |
| 4 | 6 | 2 |
| 5 | 24 | 4 |
| 6 | 120 | 0 |
| 7 | 720 | 6 |
| 8 | 5040 | 0 |
| 9 | 40320 | 0 |
| 10 | 362880 | 0 |
| 11 | 3628800 | 10 |
| 12 | 39916800 | 0 |
| 13 | 479001600 | 12 |
| 14 | 6227020800 | 0 |
| 15 | 87178291200 | 0 |
| 16 | 1307674368000 | 0 |
| 17 | 20922789888000 | 16 |
| 18 | 355687428096000 | 0 |
| 19 | 6402373705728000 | 18 |
| 20 | 121645100408832000 | 0 |
| 21 | 2432902008176640000 | 0 |
| 22 | 51090942171709440000 | 0 |
| 23 | 1124000727777607680000 | 22 |
| 24 | 25852016738884976640000 | 0 |
| 25 | 620448401733239439360000 | 0 |
| 26 | 15511210043330985984000000 | 0 |
| 27 | 403291461126605635584000000 | 0 |
| 28 | 10888869450418352160768000000 | 0 |
| 29 | 304888344611713860501504000000 | 28 |
| 30 | 8841761993739701954543616000000 | 0 |

Dôkaz
-----

Ľahko je možné overiť, že tvrdenie platí pre *n = 2* a *n = 3*. Predpokladajme teda, že *n > 3*. Ak je *n* zložené číslo, jeho celočíselné delitele patria do množiny {\displaystyle M=\{1,2,\ldots ,n-1\}}, a teda najväčší spoločný deliteľ čísel *n* a *(n-1)!* je väčší ako nula, a preto neplatí {\displaystyle (n-1)!\ \equiv \ -1{\pmod {n}}.}. Nech je teda *n* prvočíslo. Potom je každé číslo z množiny *M* nesúdeliteľné s *n*, z čoho vyplýva, že pre každé číslo *a* z *M* existuje číslo *b* z *M* tak, že 

{\displaystyle ab\equiv 1\ ({\text{mod }}n).}
Navyše, *b* je určené jednoznačne a keďže je *n* prvočíslo, *a = b* práve vtedy, keď *a = 1* alebo *a = n-1*. Navyše, tieto dvojice (okrem tých, kde *a = 1* a *a = n-1*) je možné popárovať tak, že každé číslo sa nachádza len v jednej dvojici. Vynásobením týchto dvojíc dostávame kongruenciu

{\displaystyle 2\cdot 3\cdot \ldots \cdot (n-2)\equiv 1\ ({\text{mod }}n),}
z čoho vynásobením {\displaystyle (n-1)} vyplýva požadované tvrdenie.

Referencie
----------

1. 1 2  Yan, S. Y.: *Number Theory for Computing.* 2. vydanie, Springer, 2002.
2. ↑  A proof of Wilson's Theorem.

Externé odkazy
--------------

* Wilsonova veta - Wolfram MathWorld (po anglicky).
* Dôkaz Wilsonovej vety - PlanetMath (po anglicky).
**WordPress** je open source publikačný systém CMS (Content Management System) pre blogy a webstránky. Je vyvíjaný pod licenciou GNU GPL. Má širokú užívateľskú a vývojársku komunitu, počet stiahnutí verzie 3.0 samotnej dosahuje takmer 10 miliónov.

WordPress je používaný na viac ako dvanástich percentách celého svetového internetu, prekonáva tak OpenSource CMS ako Joomla či Drupal, ktoré sa držia pod desiatimi percentami.

Dejiny
------

Myšlienka vytvoriť WordPress vznikla začiatkom roku 2003. Matt Mullenweg a Mike Little ho vyvinuli ako nástupcu platformy b2/cafe. V marci 2003 zaregistroval Matt doménu wordpress.org. Prvá verzia WordPress 0.7 vyšla 27. mája 2003 a v januári 2004 sa dopracovala na verziu 1.0.

Rok 2005 bol pre WordPress zlomový. Verzia WordPress 1.5, ktorá priniesla grafické témy, editáciu statických stránok a moderáciu, zaznamenala vyše 900 000 stiahnutí. Následne bola založená spoločnosť Automattic, Inc. a v marci 2006 zaregistrovaná ochranná známka WordPress. Koncom roka 2005 bola spustená aj bezplatná hostingová služba WordPress.com.

Slovenský WordPress
-------------------

Autor úplne prvého prekladu do slovenčiny nám nie je známy. Slovenský preklad WordPress ponúkal na stiahnutie Meneldur na dnes už neexistujúcej stránke priestor.podklenbou.sk do leta 2007.

Niesom prebral po Meneldurovi preklad Wordpresu od verzie 2.2 v auguste 2007 a pracoval na ňom do decembra 2008. Po vzájomnej spolupráci pri preklade WordPress modulov v roku 2008 pripravil preklad WordPress 2.7 Savione.

V septembri 2007 bolo spustené diskusné fórum o webe a internetových technológiách na adrese www.techforum.sk, ktorého najaktívnejšou časťou bola a aj naďalej je téma Podpora pre WordPress.

Okrem aktívnej práci na preklade samotného WordPress, začali vďaka Techforum.sk vznikať aj preklady rôznych WordPress modulov, čím slovenská WordPress komunita nabrala nový spád. Ten sa spečatil v januári 2009 rozhodnutím autorov slovenského prekladu vytvoriť samostatnú slovenskú webstránku špecializovanú iba na WordPress.

Po úspešných rokovaniach s WordPress Deutschland bola doména WordPress.sk presunutá do slovenských rúk a 16. januára 2009 bol spustený portál WordPress Slovensko pre všetkých používateľov WordPress v slovenčine.

Na Slovensku má WordPress podiel na trhu 5,12% *(15. júl 2018)*.

Referencie
----------

1. ↑   *WordPress 5.9 "Josephine"* [online]. 2022-01-25, [cit. 2022-01-31]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Usage of content management systems for websites* [online]. w3techs.com, [cit. 2018-03-12]. Dostupné online.
3. ↑  VÖRÖS, Karol. *WordPress Slovensko* [online]. wp.sk, 2017-11-06, [cit. 2018-03-12]. Dostupné online.
4. ↑   *Štatistiky slovenského internetu* [online]. dtools.sk, rev. 2018-07-15, [cit. 2018-04-05]. Dostupné online. Archivované 2017-02-02 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web WordPress
* Oficiálna slovenská stránka
* WordPress Slovensko
* Nadácia WordPress
**World Jump Day** (Svetový deň skoku) bol prvý globálny Flashmob naplánovaný na 20. júla 2006 o 12:39.13 SEČ. Organizácia deklarovala ako cieľ, aby v tom momente poskočilo naraz 600 miliónov ľudí nachádzajúcich sa na západnej zemskej pologuli (k 13. marcu 2006 bolo zaregistrovaných 464.308.014 „skákačov"). Tvrdila, že toto by posunulo Zem z jej terajšej obežnej dráhy do novej, ktorá by nespôsobovala globálne otepľovanie. Stránka, z ktorej sa táto informácia rozšírila, je predovšetkým umeleckým dielom a v žiadnom prípade nie je seriózna.

Tvrdenie týkajúce sa World Jump Day je absolútne nevedecké. Je nemožné natrvalo zmeniť obežnú dráhu Zeme okolo Slnka použitím vlastnej hmotnosti Zeme, ktorá zahŕňa aj ľudskú populáciu, pokiaľ by táto hmota neopustila planétu. Aj pri zanedbaní niektorých zákonov fyziky by bol rozdiel bezvýznamný: skombinovaná váha celého ľudstva je veľmi malá na to, aby zapríčinila nejaký významný posun v obežnej dráhe Zeme aj keby získala druhú kozmickú rýchlosť (formulovanú Isaacom Newtonom) potrebnú na opustenie Zeme. 

Pre porovnanie, keďže obežná dráha Zeme je eliptická, už teraz sú medzi jednotlivými vzdialenosťami od Slnka rozdiely približne 5 miliónov kilometrov. Tieto rozdiely však nespôsobujú nijaké nápadné zmeny počasí a nezodpovedajú, ako si niekedy ľudia myslia, za zmeny ročných období. Zmeny ročných období sú spôsobené sklonom rotačnej osi Zeme, následkom ktorého slnečné žiarenie dopadá na Zem v priebehu roka pod rôznym uhlom. Zima vrcholí na severnej pologuli práve keď je Zem najbližšie k Slnku a letné horúčavy nastávajú približne v čase, keď je od neho najďalej.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

* World Jump Day
* World Jump Day Slovensko
* World Jump Day Poľsko