*Bibliotheca* (Pseudo-Apollodóros)
***Bibliotheca*** (starogrécky: *Βιβλιοθήκη*, *Bibliothēkē*, „Knižnica"), známa aj ako Pseudo-Apollodórova *Bibliotheca*, je zbierka gréckych mýtov a hrdinských legiend, usporiadaná do troch kníh, všeobecne datovaná do prvého alebo druhého storočia.

Tradične sa za autora považoval Apollodóros z Atén, ale toto pripisovanie sa dnes považuje za nepravdivé. V dôsledku toho sa k Apollodórovi priradil prívlastok „Pseudo-".

*Bibliotheca* bola nazvaná „najcennejším mýtografickým dielom, ktoré sa zachovalo zo staroveku".

Stručné a neprikrášlené opisy mýtov v *Bibliothece* viedli niektorých komentátorov k domnienke, že aj jej ucelené časti sú predobrazom strateného diela.

Pseudo-Apollodorus
------------------

Na niektorých zachovaných rukopisoch je ako autor uvedený istý „Apollodóros". Tento autor bol mylne stotožňovaný s Apollodórom Aténskym (nar. asi 180 pred Kr.), žiakom Aristarcha zo Samotrákie, najmä preto, že je známe – zo zmienok v menších schóliách o Homérovi – že Apollodóros Aténsky zanechal podobný rozsiahly repertoár o mytológii vo forme veršovanej kroniky. Text, ktorý sa zachoval do súčasnosti, však cituje rímskeho autora, Kastora z Rodosu, Cicerovho súčasníka z 1. storočia pred Kr. Mylné priradenie urobili učenci po Fótiovej zmienke o tomto mene, hoci Fótius ho ako Aténčana nemenoval a toto meno sa v tom čase bežne používalo. Keďže (z chronologických dôvodov) Apollodóros Aténsky nemohol knihu napísať, autor sa niekedy označuje ako „Pseudo-Apollodóros", aby sa odlíšil. V moderných dielach sa často nazýva jednoducho „Apollodóros".

Rukopisná tradícia
------------------

Prvá zmienka o diele pochádza od Fótia z 9. storočia. V 13. storočí sa takmer stratilo, zachovalo sa v jednom dnes už neúplnom rukopise, ktorý bol v 15. storočí prepisovaný pre kardinála Bessariona. Ostatné zachované rukopisy pochádzajú z tejto kópie.

Hoci je *Bibliotheca* v rukopisoch nerozdelená, konvenčne sa delí na tri knihy. Časť tretej knihy, ktorá sa náhle láme v príbehu o Théseovi, sa stratila. Fótius mal pred sebou celé dielo, keďže vo svojom „opise prečítaných kníh" spomína, že obsahovalo príbehy o hrdinoch trójskej vojny a o *nostoi*, ktoré v zachovaných rukopisoch chýbajú. Sir James George Frazer vydal epiteton knihy spojením dvoch rukopisných zhrnutí textu, ktoré obsahovali aj stratenú časť.

Tlačené vydania
---------------

Prvé tlačené vydanie *Bibliotheky* vyšlo v Ríme v roku 1555 pod redakciou Benedetta Egia (Benedictus Aegius) zo Spoleta, ktorý text rozdelil do troch kníh, ale vo veľmi poškodenom texte urobil mnoho neopodstatnených úprav. Hieronymus Commelinus vydal vylepšený text v Heidelbergu roku 1559. Prvým textom založeným na porovnávacích rukopisoch bol text Christiana Gottloba Heyneho z Göttingenu, 1782 – 83.

Referencie
----------

1. ↑  Hard, Robin. 1997. *Apollodorus: The Library of Greek Mythology.* Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-199-53632-0.
2. ↑  Diller, Aubrey. 1983. *The Text History of the Bibliotheca of Pseudo-Apollodorus.* S. 199–216 *Studies in Greek Manuscript Tradition*, editované A. Diller. Amsterdam: A. M. Hakkert.
3. ↑  Frazer, J. G.; *Apollodorus* (2017-06-21). The Library of Greek Mythology. Independently Published. ISBN 9781521558911.
4. ↑  Aldrich, Keith (1975), *The Library of Greek Mythology*, Lawrence, Kansas: Coronado Press, ISBN 0872910725
5. ↑  Bibliothèque nationale, Paríž.
6. ↑  Frazer, James G. 1913. *Apollodorus*. Loeb Classical Library.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bibliotheca (Pseudo-Apollodorus) na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: