recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Skupina jeleňov v Richmod Parku
**Richmond Park** je najväčším kráľovským parkom v Londýne. Nachádza sa v obvode Richmond.

Opis
----

Pôvodně poľnohospodárska pôda bola používaná ako kráľovský jelení revír a k uzatvoreniu parku došlo až v roku 1637. Park bol znovu otvorený pre verejnosť v 18. storočí.

Plocha parku je 10 km² a je najväčším prímestským parkom Európy.

V parku sa nachádza *Isabelina plantáž* - dôležitá a príťažlivá zalesnená záhrada a najvýznamnejšia turistická atrakcia parku.

Z kopca kráľa Henricha VIII. je nádherný výhľad na katedrálu svatého Pavla, vzdialenú 19 km.

Z *Pembroke Lodge*, pôvodne domova 1. grófa z Russelu, ktorý stojí vo svojej vlastnej záhrade, je teraz reštaurácia.

Blízko *White Lodge* sídlila i Kráľovská baletná škola, v ktorej sa cvičili mladé baletky.

V parku plnom stromov a krov našlo domov mnoho zvery, napríklad voľne sa pohybujúci červené a plavé jelene alebo roháče.

Doprava
-------

Parkom vedie verejne prístupná cesta, i keď je prejazdná iba v dobe, kedy je otvorený. Maximálna rýchlosť je obmedzená na 32 km/h a nie je povolený vjazd komerčných vozidiel s výnimkou taxi.

Park je ohraničený vysokým múrom s niekoľkými bránami. *Sheen Gate, Richmond Gate, Ham Gate, Kingston Gate* a *Roehampton Gate* sú brány, ktorými je možno vstúpiť autom. Brána *Robin Hood Gate* bola v roku 2003 uzatvorená pre vjazd motorových vozidiel, aby sa znížia premávka v parku.

Existujú tu i cesty pre vychádzky na koni a cyklistické chodníky.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Richmond Park**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

  


| * z
* d
* u
**Kráľovské parky v Londýne** |
| --- |
| Bushy Park · Green Park · Greenwich Park · Hyde Park · Kensingtonské záhrady · Regent’s Park  ·  Richmond Park  ·  St. James’s Park |
**Robert Ettinger**, plným menom **Robert Chester Wilson Ettinger**, (\* 4. december 1918, Atlantic City, New Jersey – † 23. júl 2011, Detroit, Michigan) bol jeden zo zakladateľov a priekopníkov transhumanizmu.

Zakladateľ kryonického hnutia
-----------------------------

Inicioval a podnietil vznik kryonického hnutia, ktorého podstatou je kryonická suspenzia čiže zmrazenie človeka a jeho znovuoživenie v čase pokročilejších znalostí. Robert Ch. W. Ettinger pôsobil ako profesor fyziky.

Dielo
-----

Vydal knihy The Prospect of Immortality (1964), Man into Superman (1972) a Youniverse (2009). Tieto sa stali základnou literatúrou kryonického hnutia a transhumanizmu. Kniha Roberta Ettingera The Prospect of Immortality (1964) odštartovala myšlienku kryonickej suspenzie.

Filozofia kryoniky
------------------

Robert Ettinger v knihe The Prospect of Immortality (1964) tvrdí, že medicínska technológia sa zdá neustále napredovať a odkedy veda objavila, že chemické aktivity sa úplne zastavia pri dostatočne nízkych teplotách, bude možné zmraziť dnes osobu v tekutom dusíku a uchovať telo až do času, keď technológia bude dostatočne pokročilá, aby mohla opraviť poškodenia zmrazením a navrátiť pôvodnú podobu oživením. Podľa Ettingera kryonika ponúka lístok do budúcnosti.
Ettinger tvrdí, že sa musíme postarať iba o to, aby naše telá boli po smrti uložené vo vhodných mraziacich rakvách, pokiaľ nenastane doba, v ktorej nám veda bude schopná pomôcť. Čokoľvek nás dnes zabíja, či už staroba alebo choroba, a tiež aj keď sú zmrazovacie techniky v dobe našej smrti ešte veľmi primitívne, skôr alebo neskoršie v budúcnosti vyrastú naši priatelia, ktorí nás znovu oživia a uzdravia.

Funkcie v inštitúciach
----------------------

Robert C. W. Ettinger vykonával funkcie prezidenta The Cryonics Institute a The Immortalist Society.

Externé odkazy
--------------

* Ettinger, Robert, C. W.: The Prospect of Immortality. Doubleday and Company, Inc. Garden City, NY, 1964,  Archivované 2012-02-04 na Wayback Machine
* Ettinger, Robert, C. W.: Man into a Superman. ST. Martin´s Press, New York, 1972,  Archivované 2013-08-28 na Wayback Machine
* 

Autoritné údaje: * GND: 132123320
* ISNI: 0000 0000 7878 8599
* LCCN: n83829266
* VIAF: 91404792
* WorldCat: lccn-n83829266
Súradnice: 48° 54' 23" s. š. 14° 35' 46" v. d.

Základy tzv. Žižkovho dvorca
**Rodisko Jána Žižku v Trocnove** je lokalita pozostávajúca zo základov stavieb a niekoľkých objektov pripomínajúcich osobnosť Jána Žižku, ktorý sa tu narodil. Trocnov je mestskou časťou mesta Borovany v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji.

Areál
-----

Areál rodiska Jána Žižku v Trocnove tvorí pomník a expozícia, ktoré pripomínajú nielen Žižkovu osobnosť, ale celé husitské revolučné hnutie. Zahrňuje zrúcaniny dvorcov, Žižkovho a Mikešovho, pamätník s expozíciou umiestnený v bývalom poplužnom dvore borovanského kláštora, správcov dom a Žižkov pomník, dielo sochára J. Malejovského a architekta Z. Beneša. Do areálu patria aj rybníky Žižkovec, Grandlový, Horný a Dolný. Vysoký dub, miesto, kde sa podľa legendy Žižka narodil, od roku 1908 pripomína pomník s nápisom.

História
--------

Trocnov leží južne od Českých Budějovíc, uprostred malebnej juhočeskej krajiny. Pôvodne tu stál dvorec trocnovských zemanov. V 14. storočí sa v zachovaných prameňoch spomínajú dva dvorce. Na jednom z nich sa okolo roku 1360 narodil zemanovi Řehořovi a jeho manželke Jane syn Ján.

V roku 1679 oba dvorce zbúrali a neďaleko vystavali poplužný dvor. Za protireformácie zoťali aj legendárny dub, s ktorým bola spojená stále živá legenda o Žižkovom narodení. Na jeho mieste postavili kaplnku zasvätenú sv. Jánovi Krstiteľovi. Tradícia však bola silnejšia, než úsilie zničiť Žižkovu pamiatku - kaplnku volali Žižkovou. Dnes na jej mieste stojí skupina kameňov, pomník označujúci miesto Žižkovho narodenia. Druhá polovica kameňa s nápisom (údajne kameň pochádzal z prahu trocnovského dvora) bola v roku 1868 vložená do základov Národného divadla v Prahe.

Archeologický prieskum
----------------------

Na prieskume Trocnova pracovali Žižkovi ctitelia už od začiatku 20. storočia. Podrobnejší prieskum sa uskutočnil v roku 1921, keď sa začalo s vykopávkami dvorca označeného ako dvorec Žižkovho strýka Mikeša.

Až v roku 1958 sa uskutočnil archeologický prieskum celého areálu a identifikovalo sa miesto Žižkovho dvorca ležiaceho na mieste križovatky cesty z Ostrolovského Újezdu a Radostíc. Išlo o dvojpriestorovú kamennú stavbu. Z poplužného dvora, ktorý bol vybudovaný z muriva obidvoch trocnovských majetkov, bol zhotovený pamätník. Dominantou celého areálu je od roku 1958 veľký žulový pomník Jána Žižku.

Celý areál zviazaný s jednou z najvýznamnejších osobností českých dejín je zapísaný do zoznamu českých národných kultúrnych pamiatok.

Externé odkazy
--------------

Stránka o pamätníku Jána Žižku
**Ron Bushy** (\* 23. december 1941, Washington D.C. USA – † 29. august 2021, Santa Monica, Kalifornia) bol americký rockový bubeník. Pôsobil v skupine The Voxmen. V roku 1966 sa stal členom skupiny Iron Butterfly, s ktorou nahral jej albumy *Heavy* (1968), *In-A-Gadda-Da-Vida* (1968), *Ball* (1969), *Live* (1970) a *Metamorphosis* (1970). V roku 1971 sa skupina rozpadla a Bushy na čas ukončil svoju hudobnú kariéru. V roku 1974 bola skupina obnovená a Bushy s ňou nahral jej dve posledné štúdiové albumy: *Scorching Beauty* a *Sun and Steel* (1975). Dodnes je jediným členom skupiny, ktorý sa podieľal na všetkých jej šiestich štúdiových albumoch. Po odchode zo skupiny Iron Butterfly vybudoval vlastné nahrávacie štúdio Bushwack Studios.

V roku 1977 zo skupiny odišiel a spolu s druhým bubeníkom Walterom Kibbeyom, gitaristom a spevákom Ronom „Rocket" Ritchottom a dvoma ďalšími bývalými členmi Iron Butterfly, basgitaristom Philipom Taylorom Kramerom a klávesistom Billom DeMartinesom založil skupinu Magic. Skupina však dlho neexistovala a v roku 1978 sa rozpadla. Bushy opäť prešiel k Iron Butterfly, kde vydržal do roku 1979. Následne založil skupinu Gold, kde vedľa neho pôsobili gitarista a spevák John Koehring, Kramer a Ritchotte, ktorý bol krátko po založení nahradený Stuartom Youngom. Skupina na jar 1979 nahrala jeden album, ale nebol nikdy vydaný.

V roku 1982 a znovu v rokoch 1987 – 1988 sa Bushy zúčastnil niekoľkých koncertov Iron Butterfly. Od roku 1993 v skupine pôsobil až do jej rozpadu v roku 2012.

Referencie
----------

1. ↑
2. 1 2  MOVER, Jonathan. *Iron Butterfly's Ron Bushy* [online]. [Cit. 2012-12-22]. Dostupné online. Archivované 2012-03-01 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ron Bushy**

Externé odkazy
--------------

Ron Bushy v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ron Bushy na českej Wikipédii.*
**Ron Gilbert** je americký dizajnér, programátor a producent počítačových hier.

Jeho najznámejšie adventure diela pochádzajú z jeho práce u LucasArts (Maniac Mansion, prvé dva diely série Monkey Island). Gilbert je spoluzakladateľom *Humongous Entertainment* a sesterskej spoločnosti *Cavedog Entertainment*. Jeho hry sú zamerané predovšetkým na interaktívny výklad príbehu. Ron Gilbert ďalej založil *Hulabee Entertainment*, keď odišiel z *Humongous Entertainment*. V súčasnosti pracuje vo Vancouveri u vývojárskeho štúdia *Hothead Games*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ron Gilbert**

Externé odkazy
--------------

* GrumpyGamer - blog Rona Gilberta
* Rozhovor s Ronom Gilbertom na World of MI
* Rozhovor s Ronom Gilbertom na La Aventura

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ron Gilbert na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 17166732j
* GND: 1286397863
* ISNI: 0000 0004 6363 2742
* VIAF: 4880151304662149460009
**Ropušník tŕnistohlavý** (lat. Phrynosoma coronatum) je jašter z čeľade ropušníkovitých žijúci v Kalifornii.

Etymológia
----------

Rodové meno *Phrynosoma* je odvodený z dvoch gréckych slov: *phrynos* (ropucha) a *soma* (telo). Druhové meno *coronatus* je latinské slovo znamenajúce "korunovaný".

Anatómia
--------

Ropušník tŕnistohlavý je výrazný druh s oválnym a plochým telom. Na hlave jaštera sa nachádzajú výrazné rohy. Charakteristické sú dva rady šupín na spodnej strane tela, dva až tri rady zväčšených zahrotených šupín na okraji spodnej čeľuste, hnedá alebo šedá chrbtová časť tela s kontrastnými vlnitými škvrnami tmavšej farby a zahrotené šupiny na chrbtovej časti tela. Mláďatá sú veľmi podobné dospelým jedincom, lebečné rohy sú kratšie a menej zreteľné. Dospelé jaštery dorastajú do veľkosti 10 až 11 cm.

Rozšírenie
----------

Tento jašter žije v oblasti stredozápadnej a juhozápadnej Kalifornie. Vyskytuje sa v rozličných prostrediach, žije napr. na trávnatých územiach, v savanách, v ihličnatých i zmiešaných lesoch. Zvyčajne sa vyskytuje v oblastiach s pieskovou zeminou a v krovinatých oblastiach. V južnej Kalifornii žije ropušník v oblastiach s výskytom mravcov, v oblastiach s prirodzeným hustým krovinatým porastom a na miestach s pórovitou pôdou, pretože pre týchto jašterov je typické zahrabávanie sa do zeminy, prípadne do dier v zemi. V období extrémneho tepla alebo zimy sa ukrýva v podzemí a je nečinný.

Správanie
---------

Keď je ropušník vystrašený, jeho telo sa nafúkne vzduchom, čo z neho robí neľahkú korisť (na prehltnutie). V prípade ohrozenia otvára ústa a vydáva syčavé zvuky. V sebaobrane hryzie a ak to nestačí, dokáže z kútikov očí na nepriateľa vystreknúť krv.

Rozmnožovanie
-------------

Samičky ropušníka kladú vajcia ku koncu apríla až v júni. Hniezdo môže byť od 6 do 21 cm veľké, ako priemer sa uvádza približne 11 až 13 cm. Niektoré samice môžu naklásť vajíčka až dvakrát za rok.

Potrava
-------

Mravce tvoria veľkú časť potravy ropušníka, no takisto loví i ďalšie druhy hmyzu, ako napr. osy, chrobáky, lúčne koníky, muchy a húsenice.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ropušník tŕnistohlavý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Ropušník tŕnistohlavý**

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2016.2.

Externé odkazy
--------------

* WERC San Diego Field Station - Phrynosoma coronatum – (po anglicky)
* NatureServe Explorer - Phrynosoma coronatum – (po anglicky)
**Rosidy** (lat. *Rosidae*) alebo (ako podtrieda) **ružové** (lat. *Rosidae*) sú veľký taxón (tradične presnejšie podtrieda) dvojklíčnolistových rastlín, v APG IV konkrétne hlavný taxón superrosidov. Zloženie tohto taxónu sa značne líši v závislosti od autora; v súčasnosti je rozšírené jeho vymedzenie podľa APG IV.

Rosidy podľa APG IV
-------------------

### Systematika

rosidy:

* rad viničotvaré (Vitales)
* fabidy/pravé rosidy I - vrátane taxónu Celastrales-Oxalidales-Malpighiales (COM), ktorý podľa jedných alternatívnych názorov patrí medzi fabidy a malvidy a podľa iných alternatívnych názorov patrí pod malvidy
* malvidy/pravé rosidy II

### Charakteristika

Charakteristickými znakmi je 5-početný aktinomorfný kvet s voľnými korunnými lupienkami (sekundárne lupienky môžu byť redukované alebo rôzne modifikované). Vajíčko je väčšinou krasinucelátne.

Zdroje
------

1. ↑  Stevens, P.F. (2018), "Angiosperm Phylogeny Website",
2. ↑  Watson L. & Dallwitz M.J. (2018), "The Families of Flowering Plants",  Archivované 2007-06-07 na Wayback Machine
Pobočka banky v londýnskom obvode Islington.
**Royal Bank of Scotland** (RBS) je jedna z 3 dcérskych spoločností firmy The Royal Bank of Scotland Group v oblasti retail bankovníctva, ďalšie sú *NatWest* a *Ulster Bank*. RBS má asi 700 pobočiek, najviac v Škótsku, Anglicku a Walese. Banka i jej vlastník *The Royal Bank of Scotland Group* nie sú súčasť ďalšej veľkej banky v Edinburghu *Bank of Scotland*, ktorá vznikla o 32 rokov skôr v roku 1695.

Slovenská pobočka
-----------------

RBS otvorila svoju pobočku v Bratislave 15. mája 2007, ale v auguste 2015 bola pobočka uzatvorená, dôvodom bola nová stratégia viac sa zamerať na domáce trhy v Spojenom kráľovstve a v Škótsku.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2017-04-01]. Dostupné online. Archivované 2017-04-02 z originálu.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Royal Bank of Scotland na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Royal Bank of Scotland**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne webstránky
**Rozhovory z Jen-anu o literatúre a umení** (čín. 延安文艺座谈会) sa uskutočnili v máji roku 1942 v meste Jen-an, ktoré bolo centrom Komunistickej strany Číny počas vojny proti Japonsku.

Rozhovory sa uskutočnili z dvoch dôvodov. Prvým bola snaha Mao Ce-tunga o ukončenie existencie frakcií v rámci strany a jej vnútorné posilnenie počas vojny. Druhým bola snaha o ovládnutie literatúry, ktorá by hájila komunistickú stranu a povzbudzovala ľud vo vojne. 

V rozhovoroch prezentoval Mao Ce-tung svoje názory na tvorbu spisovateľov a ozrejmoval funkciu novej literatúry. Počas občianskej vojny sa do radov KS Číny dostali spisovatelia, ktorí kritizovali Čankajšekových nacionalistov, ale postupne začali kritizovať aj KSČ. Tento stav bol pre stranu neprijateľný a chceli určiť úlohu spisovateľov. Oba Maove prejavy k spisovateľom boli politického charakteru a nie literárneho, či historického. Jedným z hlavných cieľov je opustenie západných vplyvov návrat k tradíciám a ľudovej tvorbe. 

I keď Mao Ce-tung nedáva priame odporúčania a nariadenia ako tvoriť, koncepcia podriadenia sa literatúry strane a tvorba v štýle socialistického realizmu sa stali záväznými normami pre spisovateľov až do Maovej smrti roku 1976.

Referencie
----------

1. ↑  FAIRBANK, John King. *Dějiny Číny*. Preklad Martin Hála, Jana Hollanová, Olga Lomová. Praha : NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 1998. 656 s. (Dějiny států.) ISBN 80-7106-249-9. S. 367.
2. ↑  Mao Zedong: Talks At The Yan'an Forum On Literature And Art[nefunkčný odkaz]

Literatúra
----------

* Mao Ce-tung. *Rozhovory o literatuře a umění : Projev ke spisovatelům*. Preklad Zdeněk Hrdlička. 1. vyd. Praha : Československý spisovatel, 1950. 64 s. (Knihovnička Varu; zv. 15.)  (2. opr. vyd. 1955.)
Ročné kruhy na priereze kmeňa stromu
**Ročný kruh**[1] (iné názvy: **letokruh**[1][2][3], **rok**[2], **leto**[2]) je prírastok dreva, ktorý sa u drevín mierneho pásma vytvára na priečnom reze okolo stržňa. Ročné kruhy sú teda prírastky za vegetačné obdobie (1 rok), u tropických stromov 3 mesiace.

Opis ročných kruhov
-------------------

Ročné kruhy tvoria rôzne hrubé prírastkové vrstvy. Na radiálnom reze vidíme ročné kruhy ako zvislé rovnobežné pásy, na tangenciálnom reze ako polovičné elipsy pretiahnutého tvaru ako hyperboly, ktoré bývajú rôzne zvlnené. Čím bližšie je ročný kruh k stržňu, tým je starší, ku kambium, tým je mladší. Ročné kruhy pribúdajú na obvode. Množstvo ročných kruhov sa u našich drevín nezhoduje s vekom stromu. Za určitých podmienok môže dôjsť k tvorbe 2 ročných kruhov za 1 vegetačné obdobie a niekedy sa ročné kruhy vôbec nevytvoria alebo sa vytvoria len v určitej časti.

Šírka ročného kruhu
-------------------

Šírka ročného kruhu sa mení s vekom, u väčšiny drevín sa spočiatku vytvárajú úzke ročné kruhy, ich šírka sa postupne zväčšuje, dosahuje maximum a postupne klesá. Šírka ročného kruhu závisí aj od druhu drevín, ako aj od miesta rastu a zásahov. napr.: Tis: 1-2mm, väčšina drevín : 1-5mm, Tp,Vr: 5-15mm, kultivary topoľov: 20-35mm.

Zdroje
------

1. 1 2  Národné lesnícke centrum
2. 1 2 3  letokruh. In: Malá encyklopédia biológie. Bratislava: Obzor, 1975, S. 268
3. ↑  drevo. In: Encyclopaedia Beliana
**Rudolf Fraštacký** (\* 11. február 1912, Mošovce – † 19. marec 1988, Toronto, Kanada) bol slovenský a československý politik, poslanec Dočasného národného zhromaždenia a Ústavodarného národného zhromaždenia Republiky československej za Demokratickú stranu. Po roku 1948 exilový politik.

Život
-----

Narodil sa v rodine Ondreja Fraštackého a jeho manželky Zuzany rodenej Inštitorisovej. Detstvo prežil v Mošovciach, obchodnú akadémiu vyštudoval v Turčianskom Sv. Martine. Za manželku si vzal Vieru Országovú, dcéru bývalého krajinského prezidenta ČSR na Slovensku. Počas druhej svetovej vojny sa Fraštacký podieľal na odboji. Jeho hlavnou úlohou bolo pod menom Dr. Robert Frey zabezpečovať prenos tajných informácií a mikrofilmov medzi Slovenskom a Švajčiarskom, čo sa mu vďaka svojej pozícii v spoločnosti Cukrospol (exportér cukru do Nemecka a Švajčiarska) aj darilo. V rokoch 1945 – 1947 bol členom Zboru povereníkov ako povereník výživy a zásobovania a zároveň zastával funkciu jeho predsedu.
V rokoch 1945 – 1946 bol poslancom Dočasného národného zhromaždenia za Demokratickú stranu. Po parlamentných voľbách v roku 1946 sa stal poslancom Ústavodarného národného zhromaždenia, kde formálne zotrval do volieb do Národného zhromaždenia v roku 1948.

V jeseni 1946 patril do frakcie v rámci Demokratickej strany okolo Ivana Pietora, ktorá chcela zosadiť z čela strany predsedu Jozefa Lettricha a nastoliť zmierlivejší kurz voči KSČ, ktorá po víťazstve Demokratickej strany vo voľbách 1946 stupňovala svoje útoky na demokratov. Členovia frakcie nemali za cieľ zničiť stranu ako nezávislú silu slovenskej politiky, ale skôr boli vedení chybným presvedčením, že agitácia KSČ proti DS je cielená iba na luteránsko-agrárnické krídlo. Pietorov pokus o obrat bol však neúspešný.

Po februárovom prevrate v roku 1948 bola Demokratická strana zmenená na Stranu slovenskej obrody – satelitnú formáciu závislú na KSČ. Fraštacký patril medzi skupinu funkcionárov Demokratickej strany, ktorí odišli do emigrácie. Usídlil sa v Toronte. V exile potom organizoval Demokratickú stranu a volne spolupracoval s exilovými politikmi bývalej Agrárnej strany. V roku 1974 sa stal členom Rady slobodného Československa.

Referencie
----------

1. ↑   *Rudolf Fraštacký* [online]. Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, [cit. 2011-12-20]. Dostupné online. (česky)
2. 1 2   *Historický kalendár: \* Rudolf Fraštacký* [online]. edu.sk. Dostupné online.
3. ↑   *menný register* [online]. Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, [cit. 2011-12-20]. Dostupné online. (česky)
4. ↑   *menný register* [online]. Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, [cit. 2011-12-20]. Dostupné online. (česky)
5. ↑   *kol. aut.: Politické strany, 1938-2004*. Brno : Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-179-8. S. 1197. (česky)
6. ↑   *kol. aut.: Politické strany, 1938 – 2004*. Brno : Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-179-8. S. 1200, 1346 – 1348. (česky)

Externé odkazy
--------------

* Rudolf Fraštacký v parlamente
* Všetky dôležité správy posielajte cez Freya
* Rudolf Fraštacký
* Záznam o narodení a krste v matrike - indexovaný záznam; pokrstený ako Rudolphus Frastaczky

Autoritné údaje: * SNK: 203186
**Ruská hra** alebo tiež **Ruská obrana** vzniká po ťahoch:

* 1. e4 e5
* 2. Jf3 Jf6

Patrí medzi otvorené hry. Toto otvorenie je najspoľahlivejšie a najlepšie preskúmané z oblasti otvorených hier v ktorých čierny v druhom ťahu odpovedá na bieleho ťah  **2. Jf3** ináč ako  **2. ... Jc6**. Ide o plne korektné otvorenie, aj keď aj tu existuje niekoľko nekorektných pokračovaní ako napr. Cochranov gambit, ktoré však majú svoj význam, pretože slúžia prevažne k prekvapeniu nepripraveného súpera. Ak však čierny nechce v druhom ťahu pokračovať klasickým ťahom 2. ... Jc6, ktorý vedie na otvorené hry ako je Španielska hra, Talianska hra a iné, urobí najlepšie, keď prejde do Ruskej hry ťahom 2. ... Jf6. Toto otvorenie je spoľahlivejšie ako Lotyšský gambit a iné pokračovania. Myšlienka tohoto otvorenia spočíva v tom, že čierny nechráni svojho pešiaka na poli e5, ktorého biely napadá ale sám útočí na bieleho pešiaka na poli e4, čo je nepochybne ostrejšie ako pokojné **2. ... Jc6**. Toto otvorenie hrali v minulosti s obľubou mnohí majstri ako napr. John Cochrane a v súčasnosti najmä Vladimir Kramnik. Prvý prieskum tohoto otvorenia urobili ruskí majstri Alexandr Dmitrijevič Petrov a Karl Friedrich Jänisch a preto sa táto hra nazýva Ruská hra. V anglickej literatúre sa toto otvorenie nazýva len „Petrov's Defence", teda v preklade „Petrovova obrana". Ruská hra sa však na najvyššej úrovni nevyskytuje moc často, pretože čierny pri správnej hre môže vyrovnať no zisk výhody je menej pravdepodobný, aj napriek tomu je však podľa teórie plne korektné.

Hra po 3. Jxe5
--------------

Ak sa biely rozhodne zobrať pešiaka na poli e5, ťahom 3. Jxe5 hra zväčša pokračuje ťahmi: 3. ... d6 4. Jf3 Jxe4 5. d4 d5 6. Sd3 Sd6 7. 0-0 0-0 8. c4 c6 9. Dc2 Ja6 10. a3 Sg4 11. Je5 Sxe5 12. dxe5 Jac5 13. f3 Jxd3 14. Dxd3 Jc5 15. Dd4 Jb3 16. Dxg4 Jxa1 17. Sh6 g6 18. cxd5 Ve8 19. Jd2 Db6+ 20. Kh1 Jc2 21. Dc4 Je3 s vyrovnanou pozíciou.

Hra po 3. d4
------------

Menej častý ťah bieleho je 3. d4. Čierny zrejme najlepšie urobí ak d pešiaka zoberie ťahom 3. ... exd4. Hra pokračuje ťahmi: 4. e5 Je4 5. Dxd4 d5 6. exd6 Jxd6 7. Jc3 Jc6 8. Df4 Df5 9. Sb5 De7+ 10. Se3 Jxb5 11. Jxe5 Db4+ 12. Db4+ Sxb4+ 13. c3 Sd6!? 14. Jxd6+ cxd6 15. 0-0-0 Se6 16. Vxd6 Sxa2 17. Jd4 Jxd4 18. Sxd4 0-0 s vyrovnanou hrou.

Cochranov gambit

Cochranov gambit
----------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Cochranov gambit*
Je ostré, nie však plne korektné pokračovanie, ktoré vznika po ťahoch: 1. e4 e5 2. Jf3 Jf6 3. Jxe5 d6 4. Jxf7?!

Referencie
----------

1. ↑   *Ruská hra* [online]. www.janwe.cz, [cit. 2019-06-17]. Dostupné online.
2. ↑   *Ruská hra* [online]. sach.7x.cz, [cit. 2019-06-17]. Dostupné online.
3. ↑   *Ruská hra* [online]. sach.7x.cz, [cit. 2019-06-17]. Dostupné online.
4. ↑   *Ruská hra* [online]. sach.7x.cz, [cit. 2019-06-17]. Dostupné online.
5. ↑

Pozri aj
--------

* Otvorená hra
* Španielska hra
* Talianska hra

Externé odkazy
--------------

* Cochranov gambit na youtube.com


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Šachový portál |
Súradnice: 45°38′40″S 25°35′21″V﻿ / ﻿45,644521°S 25,589283°V﻿ / 45.644521; 25.589283

**Rímskokatolícky kostol svätých Petra a Pavla** (rum. Biserica romano-catolică Sfinții Petru și Pavel, maď. Brassó-belvárosi római katolikus templom) je barokový rímskokatolícky kostol nachádzajúci sa juhovýchodne od stredu historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Charakteristika a dejiny
------------------------

Na mieste terajšieho kostola stál predtým gotický dominikánsky kláštor z roku 1342. V období reformácie sa kláštor dostal na čas pod správu evanjelickej cirkvi. V roku 1711 kláštor prevzala opäť rímskokatolícka cirkev a do správy ho dostali františkáni, neskôr v roku 1716 správu nad kláštorom prevzali jezuiti. Gotická bazilika predstavujúca kláštor bola neskôr zbúraná za účelom výstavby dnešného kostola.

Kostol bol postavený v barokovom slohu ku koncu 18. storočia na základe návrhu a pod vedením architekta Karla Josepha Lamascha. Ako lokácia pre výstavbu bolo zvolené miesto bývalého dominikánskeho kláštora v historickej časti mesta. Potom čo kňaz Ignatius Wagensei získal od cisárovnej Márie Terézie odobrenie, výstavba sa začala v roku 1776. V roku 1787 bol kostol dokončený a vysvätený sedmohradským biskupom Ignatiom Batthyanyim.

Od roku 1840 patrilo pod správu kostola brašovské rímskokatolícke gymnázium.

Stavba je postavená v klasickom barokovom slohu a pri výstavbe bol rešpektovaný vzhľad ulice. Nad hlavným vchodom sa nachádza nartex a prístup k hlavnému vchodu je po schodoch. Na kostole je vyobrazený rok dokončenia výstavby spolu s erbami Brašova a Sedmohradska.

Oltár v kostole je drevený so zlatým kovaním. Okrem oltára patria k výzdobe interiéru sochy svätého Petra, svätého Pavla, svätého Antona a svätej Anny. V kostole sa tiež nachádza bohatá kolekcia vzácnych kobercov.

Ďalšie zaujímavosti
-------------------

* Rímskokatolícky kostol svätých Petra a Pavla je jedinou budovou v meste postavenou v barokovom slohu.
* Vitráže okien boli vyrobené v Budapešti v dielni Edeho Kratzmanna a organ v Temešvári.

Galéria
-------

* Pohľad ulicouPohľad ulicou
* Pohľad z výškyPohľad z výšky
* interiérinteriér
* oltároltár

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  ghidlocal.com
2. 1 2 3 4 5 6  merg.in
3. ↑  zilesinopti.ro
4. 1 2 3 4 5  brasovtour.com
5. 1 2 3 4 5 6 7 8  enciclopediavirtuala.ro
**S&P 500**, skratka pre Standard and Poor's 500 v USA, je akciový index ktorý zahŕňa akcie 500 najväčších spoločností kótovaných na burzách v USA. Mnoho investorov to považuje za najlepší indikátor amerického fondového trhu. Index zahŕňa 500 vedúcich spoločností a pokrýva asi 80% dostupnej trhovej kapitalizácie. V praxi veľa z 500 kótovaných spoločností má iba obmedzený vplyv na dynamiku indexu. Desať najväčších akciových fondov v S&P 500 malo na konci júna 2021 v indexe celkovú váhu, ktorá činila okolo 26,6%.

Index S&P 500 bol vytvorený v roku 1957 a vypočítava sa pomocou váženej priemernej hodnoty základných akcií, a preto akcie s vyšším trhovým hodnotením majú väčší vplyv na celkovú hodnotu indexu. Od roku 2005 index zohľadňuje počet akcií vo voľnom obchodovaní.

Hlavným kritériom pri výbere spoločností je trhová kapitalizácia, zohľadňuje sa však likvidita akcií, miera rastu, druh činnosti spoločnosti. Akcie finančného sektoru, sektorov informačných technológií a energetiky tvoria takmer polovicu hodnoty indexu. Ak spoločnosť už nespĺňa vyššie uvedené požiadavky, nemá to za následok jej okamžité vymazanie. Hlavným dôvodom vymazania z indexu je jej predaj alebo zlúčenie.

Od začiatku roku 2003 existuje index S&P 500 EWI, v ktorom má všetkých 500 účastníkov rovnakú váhu 0,2%. Index sa upravuje štvrťročne.

Referencie
----------

1. ↑   *S&P 500* [online]. www.britannica.com, [cit. 2021-10-11]. Dostupné online.
2. ↑   *Investing Basics: How the S&P 500 Works* [online]. www.forbes.com, [cit. 2021-10-11]. Dostupné online.
3. ↑   *Top 10 S&P 500 Stocks by Index Weight* [online]. investopedia.com, [cit. 2021-07-19]. Dostupné online.
4. ↑   *Key dates and milestones in the S&P 500's history* [online]. reuters.com, [cit. 2021-07-19]. Dostupné online.
5. ↑   *How to invest S&P 500 Guide 2021* [online]. comparebrokers.co, [cit. 2021-07-19]. Dostupné online.
6. ↑   *Towards the Declassification of S&P 500 Boards* [online]. papers.ssrn.com, [cit. 2021-07-19]. Dostupné online.
7. ↑   *S&P 500 Changes* [online]. sandp500changes.whw1.com, [cit. 2021-07-19]. Dostupné online. Archivované 2018-10-23 z originálu.
8. ↑   *S&P; 500 Equal Weight Index* [online]. us.spindices.com, [cit. 2021-07-19]. Dostupné online. Archivované 2015-08-22 z originálu.
Zvyšok Keplerovej supernovy, obrázok je zložený z troch snímok vyhotovených v röntgenovej oblasti, infračervenej oblasti a v oblasti spektra viditeľného svetla
**SN 1604** alebo **Supernova 1604**, tiež známa ako *Keplerova supernova* alebo *Keplerova hviezda*, bola supernova v Mliečnej ceste, v súhvezdí Hadonos. Jej vzdialenosť od Zeme bola 6 kiloparsekov (približne 20 000 svetelných rokov). V bode najväčšieho jasu mala -2,5 magnitúdy, čiže bola jasnejšia než všetky hviezdy a planéty s výnimkou Slnka a Venuše. Supernova bola prvýkrát pozorovaná 9. októbra 1604.  Nemecký astronóm Johannes Kepler ju prvýkrát pozoroval až 17. októbra. Študoval ju tak obšírne, že dostala jeho meno. O tejto udalosti napísal knihu s názvom *De Stella nova in pede Serpentarii* (O novej hviezde v nohe Hadonosa).

Keplerove vlastné zobrazenie miesta novej hviezdy (*stella nova*) označené písmenom N (8. štvorec z hora, 4. zľava)
Zatiaľ to je posledná supernova, ktorá vybuchla v našej Galaxii, hoci každý rok vybuchujú v iných galaxiách nové. Pozostatok tejto supernovy je prototypom objektov svojho druhu a v astronómii je stále predmetom štúdia.

Referencie
----------

1. ↑  Stránka Billa Blaira o pozostatku Keplerovej supernovy Archivované 2016-03-16 na Wayback Machine Navštívené *20. septembra 2006*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
**SPY Records** bolo nezávislé hudobné vydavateľstvo, ktoré v roku 1977 založili John Cale a Jane Friedman.

História
--------

Vydavateľstvo v roku 1977 založili John Cale a vtedajšia manažérka Patti Smithovej Jane Friedman, ktorá bola v tej dobe tiež Caleova priateľka. Vydavateľstvo sídlilo na 250 West 57th Street v New Yorku.

Koncepcia vydavateľstvo bola, že všetky albumy bude produkovať John Cale. Distribútorom vydavateľstva bolo I.R.S. Records. Autorom loga bol Michel Esteban, keď použil oko z obalu albumu *Fear*. V roku 1978 Esteban z vydavateľstva odišiel a spolu s Michaelom Zilkhom založil vydavateľstvo ZE Records.

SPY Records zaniklo v roku 1980. John Cale vydal tri albumy *Music for a New Society* (1982), *Caribbean Sunset* (1983) a *Comes Alive* (1984) v ZE Records.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
2. ↑  . Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku SPY Records na českej Wikipédii.*
**Sálala** je významný prístav a druhé najvýznamnejšie mesto Ománu. Zároveň je hlavným mestom oblasti Dafár, ktorý sa nachádza na juhu krajiny na pobreží Arabského mora. V roku 2022 tu žilo asi 440 tisíc obyvateľov. Blízko mesta sa nachádza rovnomenné letisko. 

Salála je dôležitý uzol námornej dopravy, medzi prístavmi kontajnerovej dopravy jej patrí 46. miesto na svete. Tunajšie medzinárodné letisko je druhé najväčšie v krajine. Air Arabia, Air India Express, Qatar Airways a ďalšie tri aerolínie prevádzkujú tunajšie lety. Dlho plánovaná železnica si kladie za cieľ viac prepojiť štáty GCC, tiež v úseku medzi Salálou a Suhárom na severe krajiny.

Geografia
---------

 Horská oblasť severne od Salály počas obdobia c*harif*
Pobrežie a hory okolo Salály (Salalah) sú spoločne s malou priľahlou časťou susedného Jemenu jediným miestom Arabského polostrova, kam zasahujú juhozápadné monzúny. Medzi júlom a septembrom sú monzúny zdrojom zrážok, ktoré zavlažujú celú oblasť a dávajú jej, pre Arábiu netypickú, zelenú farbu vegetácie. Počas tohto obdobia dažďov, nazývaného *Charif* (rovnaký názov má aj každoročne v tejto dobe organizovaný festival, počas ktorého sa mesto stáva vyhľadávaným turistickým strediskom), spadne v Salále asi 55 mm a v okolitých horách viac ako 200 mm zrážok. Relatívna vlhkosť vzduchu stúpa v celej oblasti z 50 na 85 %.

Ekonomika
---------

Vedľa prístavu má svoje miesto v miestnej ekonomike aj petrochemický priemysel.

Ťažba a spracovanie ropy (Omanoil), stavebný priemysel (výroba resp.spracovanie cementu a sádry), turizmus.

Referencie
----------

1. ↑   *Top 50 World Container Ports* [online]. [Cit. 2021-06-30]. Dostupné online. Archivované 2013-08-27 z originálu. (anglicky)
2. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Salála**

Externé odkazy
--------------

* Port Salalah Archivované 2007-10-12 na Wayback Machine (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Salála na českej Wikipédii.*
**Samoplodenie** (iné názvy: **prvoplodenie**, **praplodenie**, **naivná abiogenéza**, **abiogenéza**, **archigónia**, **autogónia**, **heterogenéza**, lat. *generatio spontanea*, *generatio aequivoca*, *generatio primaria*, *archiogenesis*, *archigonia*) je vznik živých bytostí - alebo prvotný vznik života - bez rodičov, z inej látky (najčastejšie z neživých, anorganických látok - abiogenéza v užšom zmysle). Išlo o hypotézu v dávnejšej minulosti.

Sformuloval ju v 4. storočí pred Kr. grécky filozof Aristoteles, podľa ktorého živé organizmy, najmä hmyz, môže vznikať napr. zo špiny a odpadkov. Táto predstava bola rozšírená až do začiatku 19.storočia, kedy ju definitívne vyvrátil francúzsky chemik a mikrobiológ Louis Pasteur. Chybné Aristotelove závery však pokusmi vyvrátil už v roku 1765 taliansky biológ a fyziológ Lazzaro Spallanzani.

Zdroje
------

* *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 25.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Prvoplození in: Ottův slovník naučný  Archivované 2011-10-10 na Wayback Machine
* Urzeugung in: Meyers Großes Konversations-Lexikon 1909
* Generatio aequivoca in: Kirchner/Michaëlis: Wörterbuch der Philosophischen Grundbegriffe 1907
Manjóšú zbierka
**Manjóšú** (万葉集, tiež Man’jó-Šú, Man’jóšú, "Zbierka desaťtisíc listov") je zbierka 4 516 japonských básní od 561 autorov, z toho 70 žien-poetiek, ktorej zostavenie bolo dokončené roku 760. Ich forma je väčšinou tanka (päť veršov s 31 slabikami), celkovo 4207 básní tanka, 265 čóka - básní (dlhá báseň), 1 bussokusekika (仏足石歌, budhistická báseň), 4 básne kanši v čínštine a 22 prozaických textov po čínsky. Najstaršie zachované opisy pochádzajú z obdobia Heian (794 až 1185).

Zostavovateľom zbierky bol Ótomo no Jamakoči, ktorý bol aj autorom niektorých zaradených básní.

Básne boli pôvodne zapísané tzv. manjóganou, teda kombináciou čínskych znakov vo fonetickom a sémantickom použití. Moderné čítanie je preto v mnohých prípadoch len približné a japonskí filológovia dodnes diskutujú o význame niektorých básní. Tematicky sa básne dotýkajú každodenného života a zvykov, citového strádania, starých legiend aj prírodných nálad.

Názov je zložený zo slov "man" (desaťtisíc alebo myriada alebo množstvo), "jó" (listov) a "šú" (zbierka).

Do češtiny zbierku preložil Antonín Líman. 1. časť obsahuje výber 906 básní. Sú očíslované a okomentované prekladateľom. Ďalšie tri diely vyšli do roku 2008. Okrem toho bola zatiaľ zbierka Manjóšú kompletne preložená len do francúzštiny.

Do slovenčiny výber 148 básní pod názvom "Neskoro je, neodchádzaj" vynikajúco preložila Mila Haugová v jazykovej spolupráci s Fumiko Kuwahara r. 1984.

Zdroj
-----

* Švarcová, Z. *Japonská literatura 712-1868*, Praha: Karolinum, 2005
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Man'yóshú na francúzskej Wikipédii.*
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Manjóšú na českej Wikipédii.*

Referencie
----------

1. ↑  *Manjóšú/Deset tisíc listů ze Starého Japonska 1 až 4*, Praha: Brody 2002 až 2008, preklad, prológ a poznámky: Antonín Líman, 1.vydanie, 1.diel, ISBN 80-86112-18-7
2. ↑  *Neskoro je, neodchádzaj ...*, Bratislava, Tatran 1984, preklad a doslov Mila Haugová, predslov Karol Kuťka, ilustrácie Daniel Fischer

Externé odkazy
--------------

* Ukážky básní z Manjóšú s komentárom prekladateľa Antonína Límana
* Originál Manjóšú (japonsky)
* Man'yoshu Best 100 - 万葉集ベスト１００, výber 100 básní, japonsky + podrobný anglický preklad
* Japan 2001 Waka, výber 300 básní, anglický preklad
**Séria Samsung Galaxy S** je radom špičkových mobilných zariadení so systémom Android, ktoré vyrába spoločnosť Samsung Electronics.

Séria pôvodne pozostávala zo smartfónov a prvé zariadenie, Samsung Galaxy S, bolo oznámené v marci 2010 a vydané na predaj v júni toho roku. Od uvedenia Samsung Galaxy Note v roku 2011 existovala línia Galaxy S s líniou Galaxy Note ako vlajková loď Samsungu.

Samsung neskôr rozšíril linku Galaxy S na tabletové počítače s oznámením Galaxy Tab S v júni 2014 a vydal budúci mesiac. Od roku 2021 sú najnovšími smartfónmi série Galaxy S Samsung Galaxy S21, Samsung Galaxy S21+ a Samsung Galaxy S21 Ultra, všetky vydané 29. januára 2021 a najnovším tabletom je Samsung Galaxy Tab S7 FE vydaný 18. júna 2021.

Samsung Galaxy S21 vo farbe Phantom Violet

Pozri aj
--------

* Samsung Galaxy S
* Samsung Galaxy S II
* Samsung Galaxy S III
* Samsung Galaxy S4
* Samsung Galaxy S5
* Samsung Galaxy S6
* Samsung Galaxy S7
* Samsung Galaxy S8
* Samsung Galaxy S9
* Samsung Galaxy S10
* Galaxy Tab S

Externé odkazy
--------------

* oficiálna webová stránka Samsung Galaxy S Archivované 2010-10-07 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Samsung Galaxy S series na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Samsung Galaxy S |
| --- |
| Smartfóny | 
* Galaxy S
	+ L I9003
	+ Plus
	+ Player
	+ Advance
	+ Duos
	+ Duos 2
* Galaxy S II
* Galaxy S III
	+ Mini
* Galaxy S4
	+ Mini
	+ Active
	+ Zoom
* Galaxy S5
	+ Mini
	+ Active
	+ Sport
* Galaxy S6
	+ Galaxy S6 Edge
* Galaxy S7
	+ Galaxy S7 Edge
* Galaxy S8
	+ Galaxy S8 Active
* Galaxy S9
* Galaxy S10
	+ Galaxy S10 +
	+ Galaxy S10e
	+ Galaxy S10 5G

 |  |
| Phablety | 
* Galaxy Grand
	+ 2
* Galaxy Mega
	+ Mega 2
* Galaxy Note series
	+ Original
	+ II
	+ 3
		- Neo
	+ 4
	+ Edge
	+ 5
	+ 7
		- FE
	+ 8
	+ 9
* Galaxy Round

 |
| Tablety | 
* Tab S 8.4
* Tab S 10.5
* Tab S2 8.0
* Tab S2 9.7
* Tab S3
* Tab S4

 |
| SmartHodinky | 
* Galaxy Gear
* Gear 2
	+ Neo
* Gear Fit
* Gear Live
* Gear Fit 2
* Gear S
* Gear S2
* Gear Fit 2 Pro
* Gear S3
* Gear Sport
* Galaxy Watch
* Galaxy Watch Active

 |
**Samuel Šikeť** (\* 7. august 1863, Pukanec – † 13. január 1902, Tanga, Tanzánia) bol slovenský cestovateľ a svetobežník, „jeden z najväčších slovenských cestovateľov".

Životopis
---------

V rokoch 1878 – 1882 sa učil za debnára. Následne absolvoval vandrovky po mestách Szőgye, Ostrihom, Vacov a Budapešť. V roku 1888 precestoval skoro celú Európu, 1891 sa z neho stal debnársky majster – majiteľ dielne, neskôr mal krčmu vo Viedni. Po neúspechu svojho podnikania sa rozhodol cestovať.

Navštívil Boží hrob (Palestína). V roku 1895 vycestoval do Kanady, odtiaľ do Spojených štátov (prešiel každý z členských štátov), nasledovali Kuba, Mexiko, Haiti, Kolumbia, Venezuela, Brazília. V Ázii to boli štáty: India, Čína, Japonsko, Malajsko, Filipíny, ostrovy: Borneo, Jáva, Sulawesi. Navštívil aj Austráliu a Oceániu: Austrália, Nový Zéland, Tasmánia. V Afrike precestoval: Egypt, Tunis, Alžír, Madagaskar a Tanzániu.

Zomrel v Tanzánii (v tom čase nemecká kolónia), ktorá bola vtedy vo vojnovom stave – pravdepodobne ho popravili ako špióna.

Cestoval vlakom, loďou a pešo. Jeho cesty majú celkovo okolo 250 000 km. Z jeho ciest sa zachovalo 10 listov bratovi (opísal v nich zážitky z ciest, mapky, pamätihodnosti). Počas ciest sa živil uverejňovaním zážitkov v novinách, tlmočníctvom a prekladateľstvom (ovládal sedem jazykov).

Jeho cestovný denník, na základe ktorého chcel vydať cestopis, sa nezachoval.

Zdroje
------

1. 1 2 3 4 5 6  ŠIKEŤ, Samuel. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok V. R – Š. Martin : Matica slovenská, 1992. 560 s. ISBN 80-7090-216-7. S. 448.

Ďalšia literatúra
-----------------

* GINDL, Eugen. *Svetobežník bez pasu*. 1. vyd. Ivanka pri Dunaji : F. R. & G. 2018. 139 s. ISBN 978-80-89499-49-6.

Externé odkazy
--------------

* Samuel Šikeť Archivované 2021-05-15 na Wayback Machine
**Saurophaganax** (lat. Kráľ požieračov jašterov) je vyhynutý rod veľmi veľkého mäsožravého Teropóda z čeľade Allosauridae, popísaného v roku 1995. Jeho pozostatky sa našli na území dnešných Spojených štátov Amerických v súvrství Morrison. Jediným druhom je **Saurophaganax Maximus**.

Popis
-----

Na to, aký bol veľký, bol pomerne štíhly a ľahký. Pravdepodobne lovil veľké Sauropódy ako Camarasaurus či Brachiosaurus, Stegosaury, primitívne Ankylosaury alebo Ornithopódy, no príležitostne mohol loviť aj iné mäsožravce, ako napríklad Ceratosaura alebo Marshosaura. Na hlave mal hrebienky podobne ako Allosaurus, pravdepodobne slúžili na tienenie pred slnkom alebo na boj s jedincami rovnakého druhu. Tieto výrastky mohli byť pokryté keratínom.

### Rozmery

Tento dravec mal na dĺžku podľa odhadov 10 až 13 metrov, čo z neho robí jedného z najväčších aktívne loviacich teropódov. Vysoký bol pravdepodobne ako dvojposchodový autobus a vážil približne 4500 kilogramov. Lebka pravdepodobne mohla merať až 1,5 metra.

Habitat
-------

V čase, keď Saurophaganax žil, sa na severozápade USA nachádzalo veľké vnútrozemské more Sundance, ktoré kvôli zdvihu skalnatých vrchov ustupovalo. Podnebie bolo horúce, s obdobiami sucha a vlhka, pravdepodobne tam boli pláne podobné savanám. Zo stromov tam rástli hlavne ihličnany (vtedy boli dominujúcimi stromami po celom svete), ginká, stromové paprade a cykasy. Z rastlín sa vyskytovala hlavne pobrežná vegetácia, prasličky a paprade. Žilo tam množstvo obojživelníkov, plazov, cicavcov, plazov, aj dinosaurov. Vyskytovalo sa tom viac než 20 druhov Sauropódov, niekoľko druhov Stegosaurov a Ankylosaurov, a okolo 15 druhov Ornithopódov. Tiež tam bolo asi 20 druhov teropódov, niektoré mohli pre Saurophaganaxa veľká konkurencia.

Objav
-----

V roku 1931 našiel na západe Oklahomy paleontológ John Willis Stovall pozostatky veľkého teropóda a o desať rokov neskôr ho v novinách pomenoval Saurophagus Maximus. Neskôr zistili, že meno Saurophagus už má skupina vtákov, takže ho v roku 1995 Daniel Chure pomenoval Saurophaganax. Chure si tiež všimol rozdiel v krčnom stavci exemplára, ktorý mal byť holotyp, preto vybral ako holotyp iného jedinca.

Klasifikácia
------------

Tento zaujímavý dinosaurus patril do čeľade Allosauridae, ktorá je v infrarade Carnosauria. Karnosaury sa vyznačovali zdobením hlavy a vyspelejšie formy aj krátke ruky. Bol blízky príbuzný s Allosaurom, niektorí ľudia tvrdí, že je jeho ďalším druhom.

  

**Infrarad Carnosauria**

nadčeľaď **Allosauroidea**

čeľaď **Allosauridae**

rod **Saurophaganax**

Zdroje
------

 Archivované 2018-02-04 na Wayback Machine

článok Sundance sea na Anglickej Wikipédii

Česká verzia článku Saurophaganax

Anglická verzia článku Saurophaganax

článok Carnosauria na Českej Wikipédii

článok Carnosauria na Anglickej Wikipédii

článok Allosaurus na Slovenskej Wikipédii
**Sedanka** (rus. Седанка) je železničná zastávka (predtým železničná stanica) Ďalekovýchodnej železnice v meste Vladivostok v Rusku. Nachádza sa na predmestí Vladivostoku v časti Sedanka.

Stanica bola otvorená v roku 1893, v roku 1897 bola postavená staničná budova, ktorá sa zachovala dodnes. Elektrifikovaná v roku 1962.

V lete 2001 bol v blízkosti stanice počas silného tajfúnu, ktorý viedol k prudkému vypusteniu vody v nádrži Sedanka, zbúraný kovový dvojkoľajový železničný most cez rieku Sedanka. V dôsledku toho bol Vladivostok na tri dni odrezaný od železnice, kým sa nepostavil dočasný most. V lete 2002 boli skolaudované dva nové oceľové jednokoľajové mosty.

Osobná doprava
--------------

Cez stanicu prechádzajú trasy všetkých mestských elektrických jednotiek. Cez stanicu premávajú aj medzimestské elektrické rýchliky bez zastavenia.

Referencie
----------

1. ↑  Железнодорожные станции СССР. Справочник. — М. Транспорт, 1981
2. ↑  Приморское Телевидение и Радио.[nefunkčný odkaz]
3. ↑  Электрификация Транссиба.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Седанка (остановочный пункт) na ruskej Wikipédii.*
**Coelius** alebo **Caelius Sedulius** bol rímsky kresťanský básnik z prvej polovice 5. storočia. Izidor zo Sevilly a *Decretum Gelasianum* ho označujú ako kňaza.

Sedulius získal v Itálii klasické vzdelanie. V rokoch 425-450 napísal v hexametroch skladbu *Carmen paschale* (Veľkonočná báseň) v piatich knihách. Ide o pomerne voľné prebásnenie niektorých biblických príbehov a predovšetkým Nového zákona v pokuse priblížiť sa Vergíliovi.

Sedulius je tiež autorom niekoľkých kratších hymnov. Jedna z jeho básní o Kristovi, pôvodne o dĺžke 23 štvorverší v jambickom dimetre tvorí dnes súčasť vianočnej liturgie, iná bola pričlenená k trojkráľovej liturgii. Sedulius napísal tiež báseň "Veteris et novi Testamenti collatio" (Porovnanie Starého a Nového zákona).

Externé odkazy
--------------

* Coelius Sedulius na Migne Patrologia Latina (latinsky)
* Carmen Paschale, kniha I (anglicky)

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Coelius Sedulius na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 12436743d
* GND: 118795988
* ISNI: 0000 0000 8097 9589
* LCCN: n84213550
* NK ČR: jn20010525440
* VIAF: 18636329
* WorldCat: lccn-n84213550
Súradnice: 49°55′5″S 4°7′58″V﻿ / ﻿49,91806°S 4,13278°V﻿ / 49.91806; 4.13278

**Saint-Michel** je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.

Poloha
------

Saint-Michel má rozlohu 42,2 km². Najvyšší bod je položený 278 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

História
--------

Cez antické sídlo viedla rímska cesta.

Od 7. storočia tu bolo pútnické miesto.

Na začiatku 10. storočia na mieste existovalo len oratórium zasvätené s. Michalovi -Archanjelovi. 

V 945 tu založili niekoľkí írski alebo škótski misionári opátstvo, mnísi tu žili podľa požiadaviek sv. Benedikta - benediktíni.

Okolo opátstva vzniklo niekoľko osád: Chamiteau, Nantuel, dnes Bovette. Vzniklo aj Saint-Michel-Rochefort-en-Thiérache, ktoré existovalo do začiatku 20. storočia.

Ekonomika
---------

Pracovali tu železiarne, zlievárne a valcovne. tiež bola založená manufaktúra na hodváb, neskôr fabriky na obuv, tehelne, výroba buničitej vaty, sklárne.

Ďalej tu bola výroba betónu, drevárstvo, doplnky do automobilov, výrobky z plechu a liatiny. 

V obci sa konali 4 výročné trhy, na sv. Michala, sv. Jozefa, sv. Jána Krstiteľa a sv. Annu.

Bola vybudovaná železnica z Hirsonu do Mézières.

Pamiatky
--------

* Múzeum poľnohospodárske a lesnícke v stavbách opátstva.
* Opátstvo Saint-Michel

Kultúra
-------

Každoročný festival barokovej hudby v opátstve, organové koncerty.

Obyvateľstvo
------------

Saint-Michel má 3522 obyvateľov (2009).

Graf vývoja obyvateľstva:

Zdroje: INSEE

Referencie
----------

1. ↑   *Répertoire Géographique des Communes* [online]. Institut national de l'information géographique et forestière (IGN). Dostupné online. (po francúzsky)
2. ↑  Populations légales 2009 [online] Institut national de la statistique et des études économiques (Insee). Dostupné online. (po francúzsky)
3. ↑  Résultat du recensement de la population 2008 [online] Institut national de la statistique et des études économiques (Insee). Dostupné online. (po francúzsky)

Pozri aj
--------

* Zoznam obcí departementu Aisne

Externé odkazy
--------------

* Insee - departement Aisne - zoznam



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |