recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fotografia z roku 1910
Fotografia z roku 1910
**Chrám svätého Alexandra Nevského** (poľ.  *Sobór św. Aleksandra Newskiego*) bol chrám Ruskej pravoslávnej cirkvi na území dnešného hlavného mesta Poľska. Nachádzal sa na Saskom námestí, ktoré sa dnes nazýva Pilsudského námestie. Jeho stavba mala reprezentovať moc Ruského impéria nad územím pripojenej časti Poľska.

História
--------

Postavený bol v rokoch 1894 až 1912 podľa plánov architekta Leona Benois. Stavbu inicioval vtedajší ruský správca Poľska Josip Vladimirovič Gurko, ktorý chcel vybudovať dôstojný pravoslávny chrám pre početné ruské a pravoslávne obyvatestvo vtedajšej ruskej Varšavy. Inšpiroval sa mnohými významnými pamiatkami staroruskej architektúry. Išlo najmä o skvosty pravoslávneho umenia z miest Vladimír a Suzdal. Určitú inšpiráciu predstavoval aj Chrám svätého Marka v Benátkach, ktorý bol postavený v byzantskom slohu. Chrám bol postavený z darov ruských šľachticov pravoslávneho vyznania a zo zbierok. Základný kameň chrámu bol položený 30. augusta na sviatok svätého Alexandra Nevského. Okrem Josipa V. Gurka sa na tejto udalosti zúčastnili predstavitelia pravoslávnej cirkvi z celého Ruska. Chrám bol posvätený 20. mája 1912. Jeho zvonica mala výšku 70 metrov a patrila k najvyšším budovám vo Varšave. Chrám mal päť pozlátených kupol. Interiér bol vyzdobený freskami V. Vasnecova a iných umelcov.

Osudy chrámu po roku 1915
-------------------------

Chrám bol zasvätený ruskému panovníkovi a národnému svätcovi Alexandrovi Nevskému. Alexander Nevský sa stal symbolom ruskej vojenskej sily a dominancii pravoslávnej viery nad katolicizmom. V roku 1915 ho zabrali nemecké okupačné vojská a slúžili sa v ňom katolícke a evanjelické bohoslužby v nemeckom jazyku. Bol premenovaný na Chrám svätého Henricha. Po vojne bol vrátený pravoslávnym, ale nad jeho osudom sa schyľovali mraky. Tento chrám iritoval prevažne rímskokatolíckych poľských nacionalistov, ktorí od vzniku nezávislého poľského štátu navrhovali tento ruský pravoslávny chrám zbúrať. Videli v ňom symbol ruského samoderžavia a rusifikácie predchádzajúceho obdobia. Poliaci ho vnímali ako symbol ruskej nadvlády nad Poľskom v období od troch delení Poľska až po rok 1918. Preto sa rozhodli v rokoch 1924 až 1926 chrám zničiť a odstrániť aj napriek mnohým protestom.

Externé odkazy
--------------

* Tygodnik Ilustrowany Nr 18 rok 1920 *O Świątynię na Placu Saskim*
* *Alexander Nevsky Cathedral in Warsaw*. Radonezh (9,10).
**Mariana Komorová** (\* 15. december 1950, Bzince pod Javorinou) bola spisovateľka, redaktorka, publicistka.

Životopis
---------

Študovala na strednej škole v Novom meste nad Váhom, na Strednej ekonomickej škole v Trnave, publicistiku na Fakulte humanitných vied Univerzity M. Bela v Banskej Bystrica (1997-2000). Referentka na Železničnej stanici ČSD v Bratislave, pracovníčka Št. vedeckej knižnice (1987), Okresnej knižnice (1987-1990) v Banskej Bystrici, redaktorka Ľudových nov. Slov. denníka, od roku 1996 Slov. rozhlasu v Banskej Bystrici. Po časopiseckých začiatkoch (Slniečko, Slovenka a i.) knižne debutovala zbierkou noviel o príbehoch chlapcov, dospievanie mladých ľudí priblížila aj vo svojich ďalších dielach. Spoločne so svojim otcom L. Vargom sa venuje tvorbe nábožensky motivovanej literatúry. Niektoré svoje prózy zdramatizovala do podoby rozhlasových hier, píše aj rozhlasové pásma o slov. a inonárodných spisovateľoch.

Dielo
-----

* Najväčšie želanie, roku 1986
* Ty si moja pevná loď, roku 1988
* Milión krokov do bezpečia, roku 1994
* Medzi nami Indiánmi, roku 1997
* Sklenená ovečka, roku 1997
* Kľúč od raja, roku 1997
* Najmladší veľkňaz, roku 1999
* Modrá krv 2001
* Jej veličenstvo dospelosť 2001
* V hlbinách času 2003
* Mesiáš 2004
* Tajomstvo mušle 2006
* Hľadať a nájsť 2010

Literatúra
----------

* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1494 4844
* LCCN: no2002097366
* NK ČR: ola2002151516
* SNK: 199263
* VIAF: 84963318
* WorldCat: lccn-no2002097366
**Tomáš Červeň** alebo **Tomáš Červen** (Cherven) (\* 14. január 1793, Chyžné – † 27. apríl 1876, Banská Bystrica) bol cirkevný hodnostár, národnokultúrny pracovník a mecén.

Životopis
---------

Ľudovú školu navštevoval v rodnej obci a v Trstenej, gymnázium v Bratislave a vo Vespréme, filozofiu v Rábe, teológiu absolvoval v Pešti a vo viedenskom Pázmáneu. Vysvätený 1816. Roku 1817-1821 vychovávateľ v rodine Kvassayovcov v Brodzanoch, potom biskupský tajomník a notár v Banskej Bystrici. Roku 1833 kanonik a riaditeľ biskupskej kancelárie, 1847 titulárny opát a gen. vikár, 1865 veľprepošt banskobystrickej kapituly. Aktívny člen budínskeho Spolku milovníkov reči literatúry slovenskej, staral sa o rozvoj banskobystrického gymnázia, kde začas pôsobil aj ako profesor. Zakladateľ a podporovateľ Spolku sv. Vojtecha, gymnázia v Kláštore pod Znievom a 1863-1874 pokladník Matice Slovenskej. Po jeho smrti 27. apríla v závete zanechal Matici slovenskej 60000 zlatých, ktoré však po jej zrušení maďarskou vládou v roku 1874 nedostala.

Krátky film o Tomášovi Červeňovi
--------------------------------

Pri príležitosti okrúhleho výročia narodenia pripravila Matica slovenská krátky film o Tomášovi Červeňovi na ktorom sa podieľala riaditeľka Krajanského múzea Matice slovenskej Dr. Zuzana Pavelcová, Dr. Milica Majeriková-Molitoris a RNDr. Ján Seman.

Monografia
----------

Spolok Slovákov v Poľsku vydal o Tomášovi Červeňovi monografiu, ktorú napísala Milica Molitoris.

Referencie
----------

1. ↑   *Tomáš Červeň – vznešený mecén slovenského národa* [online]. [Cit. 2023-02-27]. Dostupné online.
2. ↑   *Facebook* [online]. www.facebook.com, [cit. 2023-09-05]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Spolok svätého Vojtecha

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 120841282
* ISNI: 0000 0000 5539 4650
* NK ČR: mzk2004252356
* VIAF: 62389006
**Pravotický potok** je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, prevažne v juhovýchodnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Na dolnom toku vytvára hranicu medzi okresmi Bánovce nad Bebravou na pravom a Partizánske na ľavom brehu, oblasť ústia leží už v okrese Partizánske. Je to ľavostranný prítok Bebravy, meria 6,8 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení v Nitrianskej pahorkatine, v časti Bánovská pahorkatina, juhozápadne od obce Brezolupy pri štátnej ceste č. 9, v nadmorskej výške približne 255 m n. m.

Opis toku
---------

Najprv tečie juhojuhovýchodným smerom, následne sa stáča a severojužným smerom preteká intravilánom obce Pravotice. Pod obcou tečie prechodne na juhozápad, sprava priberá Dendeš a pokračuje juhojuhozápadným smerom. Severne od Malých Ostratíc sa stáča na juhozápad, preteká okrajom intravilánu obce, pričom podteká najprv cestu II. triedy č. 592 a potom aj železničnú trať Trenčín – Chynorany. Napokon už tečie územím Bebravskej nivy, kde tečie na krátkom úseku na juh, už územím okresu Partizánske, potom sa stáča na juhozápad, preteká lokalitou Pažitie a koryto potoka križuje Rybiansky kanál. Západne od Ostratíc sa v nadmorskej výške cca 181 m n. m. vlieva do Bebravy.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Bebravy |
| --- |
| *Bebrava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* **Bebrava**
* Bradliansky potok
* Bratinovský potok
* Brekovský potok
* Cebovský kanál
* Dendeš
* Dubnička
* Haláčovka
* **Hydina**
* **Inovec**
* Jelešnica
* Jelšie
* Kopanička
* **Livina**
* **Machnáč**
* Miezgovský potok
* Pravotický potok
* **Radiša**
* Rajčiansky potok
* Rybiansky kanál
* Sítenský potok
* Slamený potok
* Slatinka
* Solčiansky potok
* **Svinica**
* Timoradzský potok
* Trebichavský potok
* Vrbovský potok
* Zlobina

 |
| Vodné plochy | 
* vodná nádrž Prusy

 |
Účastník olympijských hierÚčastník olympijských hier
**Mikko Hietanen** (\* 22. september 1911, Uusikirkko, Fínsko – † 3. február 1999, Laukaa, Fínsko) bol fínsky bežec na dlhé trate, majster Európy a svetový rekordér, ktorý za Fínsko súťažil na letných olympijských hrách v Londýne 1948 a v Helsinkách 1952.

Športová kariéra
----------------

Hietanen je známy najmä ziskom zlatej medaily v mužskom maratóne na majstrovstvách Európy v roku 1946 v nórskom Osle.

V Osle 1946 sa maratónske preteky konali 22. augusta, čo bol prvý deň majstrovstiev. Zároveň sa konalo finále pretekov na 10 000 metrov. Keď Viljo Heino z Fínska bežal za víťazstvom na 10 000 metrov, jeho krajan Mikko Hietanen vstúpil na Bislett Stadium ako líder maratónu. Vnútri štadióna bežali maratónci v smere hodinových ručičiek do cieľa pomocou vonkajšieho pruhu. Stalo sa, že krajania Heino a Hietanen sa stretli na trati, keď obaja bežali za víťazstvom.

V maratóne mal Mikko Hietanen najrýchlejší čas na svete v rokoch 1946, 1947 a 1948. Počas svojej kariéry vytvoril šesť nových svetových rekordov na vzdialenosti od 15 míľ do 30 000 metrov.

Mikkovi Hietanenovi sa na olympijských hrách príliš nedarilo. Zúčastnil sa maratónu v Londýne 1948, ale pre problémy s achilovkou preteky nedokončil. O štyri roky neskôr na domácej pôde v Helsinkách skončil na 17. mieste.

Hietanen sa stal fínskym šampiónom v maratóne štyri roky po sebe v rokoch 1945 až 1948.

V roku 1946 vyhral Košický maratón mieru.

Úspechy
-------

| Rok | Podujatie | Miesto konania | Umiestnenie | Disciplína | Čas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Reprezentácia Fínska |
| 1946 | Majstrovstvá Európy v atletike | Oslo, Nórsko | 1. | Maratón | 2:24:55 |
| Košický maratón mieru | Košice, Československo | 1. | Maratón | 2:35:02 |
| 1947 | Bostonský maratón | Boston, Spojené štáty | 2. | Maratón | 2:29:39 |
| 1948 | Olympiáda | Londýn, Spojené kráľovstvo | — | Maratón | DNF |
| 1952 | Olympiáda | Helsinki, Fínsko | 17. | Maratón | 2:34:01.0 |

### Svetové rekordy

* Svetový rekord na 25 000 m 1:20,58,8 vo Vuoksenniska, 17. júna 1946
* Svetový rekord na 25 000 m 1:20,14,0 v Kokkole, 23. mája 1948
* Svetový rekord na 30 000 m s časom 1:40,49,8 v Jyväskylä, 28. septembra 1947
* Svetový rekord na 30 000 m s časom 1:40,46,4 v Jyväskylä, 20. júna 1948
* Svetový rekord na 15 míľ s časom 1:17,28,6 v Kokkole, 23. mája 1948
* Svetový rekord na 20 míľ s časom 1:49,20,8 v Jyväskylä, 20. júna 1948

Referencie
----------

1. ↑  *Sports-reference*. Mikko Hietanen. Retrieved on 2015-07-27.
2. ↑  AHO, Erkki. *Urheilun historia: Mikko Hietanen – sotaveteraanin voittojuoksu* [online]. torstai 24. heinäkuuta 2014, [cit. 2023-09-05]. Dostupné online.
3. ↑  *Yearly Ranking Leaders*. Marathon. Retrieved on 2015-07-27.
4. ↑  *World Record Progressions*. Track. Retrieved on 2015-07-27.
5. ↑  *Sports-reference*. Mikko Hietanen. Retrieved on 2015-07-27.
6. ↑  *Mikko Hietasen syntymästä 100 vuotta*. Retrieved on 2015-07-27.
**Chaim Potok** (rod. Herman Harold Potok; \* 17. február 1929, New York City – † 23. júl 2002, Merion, Pennsylvania) bol americko-židovský spisovateľ a rabín.

Životopis
---------

Chaim Potok sa narodil v Buffalo v rodine poľských imigrantov ako najstaršie zo štyroch detí. Dostal ortodoxnú židovskú výchovu. Jeho hebrejské meno *Chaim Tzvi* (חיים צבי) znamená "život". Po prečítaní románu Evelyna Waugha *Brideshead Revisited* sa rozhodol, že sa stane spisovateľom. Ako sedemnásťročný poslal svoj prvý príspevok do časopisu *The Atlantic Monthly*. Hoci tento nebol publikovaný, dostal naň odpoveď v podobe pochvaly od editora.

V roku 1950 ukončil s vyznamenaním štúdium anglickej literatúry. S úspechom ukončil aj štúdium hebrejskej literatúry a po štyroch rokoch štúdia ho Jewish Theological Seminary of America ordinoval za rabína. Od roku 1955 až 1957 strávil viac než rok ako vojenský rabín v kórejskej vojne. V roku 1965 obdržal doktorát University of Pennsylvania.

Chaim Potok sa stal všeobecne známym prostredníctvom svojho debutového románu *The Chosen* (v slovenčine: *Vyvolení*, vydalo Argo, 2002) z roku 1967, ktorý sa ihneď stal bestsellerom. Po ňom nasledoval román *The Promise* (v češtine: *Slib*, vydalo Argo, 2003) z roku 1969. *The Chosen* bol sfilmovaný v roku 1981 režisérom Jeremy Kaganom. Existuje tiež jeho spracovanie pre divadlo a muzikál.

Obidve tieto knihy sa zaoberajú témou priateľstva dvoch chlapcov, z ktorých jeden pochádza z prísne chasidského a druhý zo židovsko-liberálneho prostredia. Tému napätia medzi dvoma svetmi poznal Potok z vlastného života. Vyrastal v ortodoxnej židovskej rodine, jeho literárne ambície však v jeho najbližšom okolí budili pohoršenie a boli brané ako neužitočná zábavka alebo strata času.

Ďalšími známymi Potokovými knihami sú *My Name is Asher Lev* (v slovenčine: *Volám sa Ašer Lev*, vydalo Artfórum, 2008) z roku 1972 a *Gift of Asher Lev* (v slovenčine: *Dar Ašera Leva*, vydalo Artfórum, 2010) z roku 1990. Aj v týchto dvoch knihách ide o príbeh umelca, ktorý musí vzdorovať opovrhnutiu vnútri ortodoxnej židovskej komunity, ak chce, aby sa jeho nadanie mohlo rozvinúť v povolanie.

Okrem románov písal Potok tiež divadelné hry, knihy pre deti, krátke príbehy a odborné knihy. V roli ghostwritera sa zhostil autobiografie huslistu Isaaca Sterna.

Zomrel 23. júla 2002 vo veku 73 rokov na rakovinu vo svojom dome v Merione v štáte Pennsylvania.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Chaim Potok na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 140330571
* GND: 122379136
* ISNI: 0000 0001 1762 9380
* LCCN: n50019835
* NK ČR: jn20000604486
* VIAF: 51694687
* WorldCat: lccn-n50019835
Porsche Boxter 987
**Kabriolet** je otvorený osobný automobil so sklápacou strechou. Strecha môže byť plátená alebo pevná z ocele alebo iných materiálov. V prípade pevnej strechy sa používa aj označenie *kupé kabriolet* (CC). Strecha môže byť snímaná strojovo, keď sa skladá do batožinového priestoru alebo ručne, keď sa sníme vcelku alebo sa rozoberie na časti. V tomto variante väčšinou nie je riešené prevážanie strechy, takže je nutné ju nechať doma. Tvary karosérie väčšinou vychádzajú z karosérie kupé, preto má najčastejšie dvoje dvere. Nevýhodou oproti kupé býva väčšia hmotnosť vozidla a menší batožinový priestor. Vozidlo býva často riešené ako dvojmiestne s dvoma núdzovými sedadlami. Superšportové kabriolety sa často označujú ako *spider* alebo *spyder*.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kabriolet (automobil) na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Automobilové karosérie |
| --- |
| otvorené | 
* Roadster
* Kabriolet
* Targa

 |
| zatvorené | 
* Sedan
* Hardtop
* Kupé
* Limuzína
* Notchback

 |
| zadné dvere | 
* Kombi
* Hatchback
* Liftback
* Shooting Brake

 |
| ostatné | 
* SUV
* Leisure activity vehicle
* Minibus
* Dodávkový automobil
* Pick-up
* Crossover
* MPV
	+ kompaktné MPV
	+ mini MPV

 |

| * z
* d
* u
Triedy automobilov |
| --- |
| 
* Miniautomobil (A)
* Malý automobil (B)
* Nižšia stredná trieda (C)
* Stredná trieda (D)
* Vyššia stredná trieda (E)
* Luxusný automobil (F)
* Športový automobil (G)
* Superšportový automobil (G+)
* Kabriolet (H)
* Off-road (I)
* Van trieda (K)

 |
Lotus Omega zozadu
**Lotus Omega** (v Spojenom kráľovstve známy ako **Lotus Carlton**) je upravený sedan Opel Omega spoločnosťou Lotus Cars, ktorá ho vyrábala v rokoch 1990 až 1992. Podobne ako všetky automobily Lotus, bolo mu dané typové označenie – v tomto prípade Type 104. Vonkajšie rozdiely boli minimálne, s pridaním zadného spojleru, nasávacích otvorov na kapote, znakmi Lotus, bodykitu, značne rozšírených límcov kolies, ktoré ho odlišovali od štandardného Opelu Omega. Automobil bol predávaný len v jeden farbe, a to v odtieni britskej pretekárskej zelenej nazývanej *Imprerial Green*, čo je veľmi tmavá zelená, pričom vyzerá ako čierna.

Úpravy Lotusu začínajú s upraveným motorom, ktorý ma zväčšený zdvihový objem z pôvodného 24-ventilového 2 969 cm³ radového šesťvalca použitého v modeli GSi na objem 3 615 cm³. Lotus potom pridal dve turbodúchadlá Garrett T25, ktoré spolu vyvíjajú výkon 281 kW/382 koní a krútiaci moment 568 Nm. Pôvodný blok motora nebol dostatočne pevný, a z toho dôvodu bol odliaty nový blok. Tiež bola použitá rovnaká 6-rýchlostná manuálna prevodovka ZF akou bol vybavený vtedajší automobil Chevrolet Corvette ZR-1 a spolu so samosvorným diferenciálom z automobilu Holden Commodore V8 prenášala výkon na kolesá zadnej nápravy. Pruženie bolo upravené Lotusom, pričom zadné pruženie bolo montované do karosérie, s rozdielnymi bodmi upevnenia a samovyrovnávacími tlmičmi. Použité boli 17" disky kolies od firmy Ronal, spolu so širšími pneumatikami. Takisto boli montovaná väčšie brzdy.

Výkony a porovnania
-------------------

**Špecifikácie**

* Maximálna rýchlosť cca 283 km/h
* Výkon – 281 kW/382 koní pri 5 200 ot/min
* Zrýchlenie – 0 – 97 km/h : 5,1 s, 0 – 160 km/h : 11,1 s
* Krútiaci moment – 568 Nm pri 4 200 ot/min
* Zdvihový objem – 3 615 cm³
* Typ motora – Twin-turbo radový šesťvalec
* Konfigurácia – Motor vpredu, zadný náhon
* Prevodovka – 6-rýchlostná manuálna ZF
* Hmotnosť – 1 663 kg
* Produkcia – 950 kusov
* Cena – 48 000 £

**Výkonové porovnania**

* 1989 – 1994 Alpina B10 BiTurbo – 360 koní 0 – 97 km/h – 5,6 s. Max. rýchlosť: 291 km/h
* 1989 – 1995 BMW M5 E34 – 315/340 koní 0 – 97 km/h – 6,3 / 5,9 s. Max. rýchlosť (elektronicky obmedzená): 250 km/h
* 1991 – 1995 Mercedes-Benz 500E – 326 koní 0 – 97 km/h – 6,2 s. Max. rýchlosť (elektronicky obmedzená): 250 km/h

Referencie
----------

1. ↑   Lotus Carlton voted favourite Vauxhall of all time. *Daily Telegraph*, 2. december 2008. Dostupné online.
2. 1 2   *Vauxhall Carlton Lotus 4dr review - design* [online]. Autocar, 28. november 1990. Dostupné online.
3. ↑   *Driven: Lotus Carlton* [online]. PistonHeads. Dostupné online.
4. ↑  Craig Cheetham. *Supercars*. [s.l.] : Motorbooks. Dostupné online. ISBN 0760325650. S. 118 – 119. [nefunkčný odkaz]
5. ↑   *Vauxhall Carlton Lotus 4dr review - data* [online]. Autocar, 28. november 1990. Dostupné online.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lotus Carlton na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lotus Omega**
**Mária Daňová-Sobotová** (\* 11. máj 1913, Banská Bystrica – † 23. marec 1988, Banská Bystrica) bola slovenská lyžiarka.

Životopis
---------

Absolvovala Štátnu obchodnú školu koedukačnú (1927 – 1928), náukobeh pri Štátnej meštianskej škole zmiešanej (1928 – 1929) a Verejnú odbornú školu pre ženské povolania v Banskej Bystrici (1930 – 1932).

Pretekárka v zjazdových disciplínach (30. a 40. roky 20. storočia), majsterka Slovenského štátu v slalome a v alpskej kombinácii (1943 a 1944), účastníčka domácich i zahraničných súťaží. Inštruktorka lyžovania. Pretekárka za SKI-klub, neskôr KSTL Banská Bystrica v zjazde, slalome i v alpskej kombinácii. Účastníčka 10. majstrovstiev ČSR v lyžovaní v Banskej Bystrici (1934), zaradená do širšej nominácie v príprave na Zimné olympijské hry v Garmisch-Partenkirchene (1936). Účastníčka 4. a 5. majstrovstiev Slovenského štátu vo Vysokých Tatrách (1943, 1944) a iných súťaží. Pracovníčka Krajského bábkového divadla v Banskej Bystrici.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Lexikon für Theologie und Kirche** (dosl.: *Lexikón pre teológiu a cirkev*; skratka **LThK**) je katolícka teologická encyklopédia, ktorú vydalo nemecké vydavateľstvo Verlag Herder. Vyšla v troch vydaniach. Vo vedeckých prácach sa naň odkazuje skratkou a číslom vydania.

Prvé vydanie (1930–1938)
------------------------

LThK vznikol v rokoch 1930–1938 úplným prepracovaním staršieho dvojzväzkového lexikónu, ktorý vyšiel vo Freiburgu v rokoch 1907 a 1912 pod názvom *Kirchliches Handlexikon*. Vydavateľom oboch lexikónov bol Michael Buchberger.

Druhé vydanie (1957–1968)
-------------------------

Druhé, úplne prepracované vydanie vyšlo v rokoch 1957–1968. Vydavateľmi boli Josef Höfer a Karl Rahner. Pretože v záverečnej fáze vydania došlo v katolíckej cirkvi k zásadnému prelomu v podobe Druhého vatikánskeho koncilu, boli k desiatim zväzkom tohto lexikónu pripojené tri ďalšie zväzky, ktoré obsahovali doslovné znenie koncilných textov v latinčine a nemčine, takže toto vydanie malo spolu (vrátane registra) 14 zväzkov.

Tretie vydanie (1993–2001)
--------------------------

Tretie vydanie vyšlo v rokoch 1993–2001 pod redakčným vedením kardinála Waltera Kaspera, opäť pozostáva z desiatich zväzkov a jedného registra. Obsahuje asi 26 000 článkov na 8292 stranách.

Pozri aj
--------

* Catholic Encyclopedia
* Religion in Geschichte und Gegenwart
* Theologische Realenzyklopädie
* Reallexikon für Antike und Christentum

Externé odkazy
--------------

* Lexikon für Theologie und Kirche
**Vírusoid** alebo **virusoid** je druh subvírusovej častice (a teda aj druh nebunkovca), ktorý sa síce vyskytuje najmä u suchozemských rastlín, ale vírusoidom je napríklad aj vírus hepatitídy D. Konkrétne sú vírusoidy krátke kruhové molekuly ssRNA zapuzdrené obalovým proteínom kódovaným tzv. pomocným vírusom (helper vírusom). Genóm vírusoidov je zložený z niekoľko stoviek nukleotidov a nekóduje žiadne proteíny. Dá da teda povedať, že virusoidy sú v podstate viroidy obalené kapsidovým proteínom nejakého vírusu. V niektorých textoch sa vírusoidy hodnotia ako podtyp satelitov. Ako pri všetkých nebunkovcoch je aj pri virusoidoch sporné, či ich možno považovať za organizmy a za živé.

Referencie
----------

1. ↑  VESTEG, M. et al. ZÁKLADY MIKROBIOLÓGIE, PROTISTOLÓGIE A ALGOLÓGIE. 2020, S. 137
2. ↑  MODROW, S. et al.: Molekulare Virologie. Spektrum Akademischer Verlag, Heidelberg, Berlin, 2003. ISBN 3-8274-1086-X

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Biologický portál |
**Lukáš Pohůnek** (\* 1988, Žilina, Česko-Slovensko) je slovenský dirigent.

Život
-----

Narodil sa v česko-slovenskej hudobníckej rodine. Vyštudoval hru na trúbke na Konzervatóriu v Žiline. Ako sólista vystúpil so Slovenskou filharmóniou, Štátnym komorným orchestrom Žilina, Janáčkovou filharmóniou Ostrava, Filharmóniou Bohuslava Martinů Zlín a i. Často spolupracoval s mladým renomovaným dirigentom Jakubom Hrůšom.

V roku 2007 začal súkromne študovať dirigovanie u českého dirigenta Leoša Svárovského, do ktorého dirigentskej triedy bol v roku 2009 prijatý na Akadémiu múzických umení v Prahe. Tu študuje tiež u Charlesa Olivieriho-Munroea, Tomáša Koutníka a Lubomíra Mátla. V sezóne 2012/2013 bol stážistom na Akademii Muzycznej v Krakove v triede prof. Rafala Delektu. Bol taktiež aktívnym účastníkom majstrovských dirigentských kurzov Georga Pehlivaniana a Tadeusza Strugalu.

Kariéra
-------

Dodnes dirigoval množstvo domácich i zahraničných orchestrov, ako napr. Janáčkova filharmonie Ostrava, Severočeská filharmónia Teplice, Štátny komorný orchester Žilina, Akademickí komorní sólisti Praha, Moravskosliezska sinfonietta Ostrava, Orkiestra akademii Beethovenowskiej Kraków a španielsky Ensemble Valencia. Spolupracoval s Pražským komorným zborom, bol taktiež asistentom Olivera Dohnányiho pri zbore Canticorum Iubilo Praha.

Referencie
----------

„Mladý adept dirigovania (…) sa zhostil známej Pražskej symfónie č.38 D dur KV 504 W.A.Mozarta, za ktorú ho možno len pochváliť. V jeho koncepcii boli zrejmé porozumenie pre formu, rešpekt k dimenziám orchestra, disciplína, no zároveň radosť a vyžívanie sa v tvárnosti hudobnej matérie. Pohůnek vstupoval na dirigentský stupienok so zrejmou pokorou. Jeho predpoklady, talent a – dúfajme – ďalšie príležitosti mu otvoria perspektívy."

*Dohnalová, Lýdia: Štátny komorný orchester Žilina. In:* Hudobný život*, 2012/12, s. 5*

Externé odkazy
--------------

* Lukáš Pohůnek Official Website
* Štátny komorný orchester Žilina
* Jeunesses musicales v Ostrave
**Domhnall Gleeson** (\* 12. máj 1983, Dublin, Írsko) je írský herec, režisér a scenárista. Preslávila ho hlavne úloha Billa Weasleyho z posledných dvoch filmov o Harrym Potterovi a neskôr úlohou generála Huxa vo filmoch Star Wars.

Životopis
---------

Narodil sa v Dubline v Írsku. Je absolventom Dublin Institute of Technology, ale napokon sa rozhodol vydať na hereckú dráhu.
Domhnall je najstarším synom herca Brendana Gleesona. Má troch mladších bratov, z nich stredný Brian je taktiež hercom.

Kariéra
-------

Poprvýkrát sa objavil v krátkometrážnom filme Six Shooter (2004). V rokoch 2010 – 2011 si zahral úlohu Billa Weasleyho vo filmoch Harry Potter a Dary Smrti - 1 a Harry Potter a Dary Smrti -2. V roku 2013 si zahral vo filme Lásky čas. O rok neskôr si zahral vo vojnovej dráme Nezlomný režírovanej Angelinou Jolie a vo filme Brooklyn. V roku 2015 sa objavil po boku Leonarda DiCapria vo filme Revenant Zmŕtvychvstanie. V rokoch 2015 – 2019 si zahral Generála Armitage Huxa vo filmoch Star Wars: Sila sa prebúdza, Star Wars: Poslední Jediovia a Star Wars: Vzostup Skywalkera.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Domhnall Gleeson**

Externé odkazy
--------------

* 
* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Domhnall Gleeson na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 16769569z
* GND: 1046967142
* ISNI: 0000 0003 6105 788X
* LCCN: no2011194096
* NK ČR: xx0184616
* VIAF: 220880146
* WorldCat: lccn-no2011194096
Prvá strana rukopisu C (cca 1230)
**Pieseň o Nibelungoch** alebo **Nibelungenlied** je stredoveký nemecký hrdinský epos od neznámeho autora z obdobia približne okolo roku 1200 napísaný v strednej hornej nemčine. Ide o najdôležitejšie dielo nemeckej stredovekej literatúry.

Dej
---

Reflektuje historické udalosti z 5. storočia keď Huni pod Atilovou vládou vtrhli do západnej Európy a v roku 436 zničili Burgundské kráľovstvo pri Wormse.

V nemeckej mytológii boli Nibelungovia synovia hmly a rasa trpaslíkov, ktorá žila v podzemí. Hrdina Siegfried im ukradol poklad, ktorý symbolizoval moc. Siegfried sa stal kráľom. Požiadal o ruku sestru kráľa Gunthera Kriemhildu. Kráľova manželka Brunhilda zradou a nástrahami zabije Siegfrieda. Kriemhilda jeho smrť pomstí ale sama pritom zomrie.

Forma a štýl
------------

Je komponovaný v štvorveršových strofách (tzv. nibelunská strofa). Má dve hlavné časti: Siegfriedova smrť a Zánik Burgundov. V piesni sa miešajú prvky germánskej mytológie, kresťanstva a pohanstva.

Moderné vnímanie
----------------

Prvá moderná verzia bola publikovaná v 1782. Koncepty ako česť, lojalita, líderstvo a vlastenectvo boli zneužívané moderným nacionalizmom a nacizmom. V súčasnosti má dielo veľký vplyv umenie.

Referencie
----------

1. 1 2  RUUD, Jay. *Encyclopedia of Medieval Literature*. New York : Facts On File, 2006. 734 s. ISBN 978-0-8160-5497-8. S. 466 – 467.
2. ↑  ENGLISH, Edward D.. *Encyclopedia of the Medieval World*. New York : Facts On File, 2005. 920 s. ISBN 978-0-8160-4690-4. S. 518.
3. ↑  MINÁRIK, Jozef. *Stredoveká literatúra -- svetová, česká, slovenská*. Bratislava. vyd. [s.l.] : SPN, 1977. 336 s. S. 70.

Pozri aj
--------

* Richard Wagner: Prsteň Nibelungov (*Der Ring des Nibelungen*) (1876)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pieseň o Nibelungoch**
Asteroid Psyche
**Planétka typu M** sú asteroidy neznámeho zloženia a miernej jasnosti (albedo 0,1 – 0,2). Niektoré obsahujú nikel a železo, čisté alebo zmiešané v malých množstvách. Tieto asteroidy sú pravdepodobne zvyškami kovových jadier väčších asteroidov zničených pri zrážke, ktoré sú pravdepodobne zdrojom kovových meteoritov.

Existujú tiež M-typy, ktorých zloženie nie je známe. Napríklad, 22 Kalliope má známu hustotu, ktorá je ďaleko nižšia ako u pevných kovových objektov. Kalliope and 21 Lutetia majú vzhľadom na ich spektrum, ktoré ukazuje prítomnosť hydrátovaných minerálov a silikátov, abnormálne nízke albedo nezrovnateľné s kovovým povrchom, týmto sa viac podobajú na planétky typu C. Kovové telo chýba aj ďalším asteroidom typu M.

M-typ elektromagnetické spektrum sa javí do červena a zvyčajne neobsahuje širšie rysy, ale jemná absorpcia črtov pozdĺžne 0,75 µm a v šírke 0,55 µm je niekedy prítomná.

Najväčší M-typ asteroid je 16 Psyche, ktorý sa javí ako kovový. 21 Lutetia, veľmi nepravidelný, pravdepodobne nekovový, bude prvý asteroid typu M, ktorý bude vyfotený vesmírnou sondou, keď bude v jeho blízkosti prelietať sonda Rosseta 10. júla 2010. Ďalší asteroid typu M, 216 Kleopatra, ktorý sa podobá na psiu kosť, bol vyfotený radarom v observatóriu Arecibo v Puerto Rico.

Planétka typu M bola v pôvodnej klasifikácii jeden z troch základných typov (ďalšie boli C a S). Vtedy sa predpokladalo, že má kovové telo.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

| * z
* d
* u
Malé telesá slnečnej sústavy |
| --- |
| 
* Vulkanoidy
* Blízkozemské planétky
* Pásmo planétok
* Trójania
* Kentauri
* Damokloidy
* Kométy
* transneptúnske objekty
	+ Kuiperov pás
	+ Rozptýlený disk
	+ Oortov mrak komét

 |
| **Iné telesá a oblasti**: Skupiny a rodiny planétok, Binárne planétky, mesiace planétok a slnečná sústava; **Kompletný zoznam**: Zoznam planétok |
Ing. **Pavol Jursa** (\* 27. júl 1954, Trenčín) je slovenský televízny scenárista, producent, básnik, textár.

Životopis
---------

V Trenčíne absolvoval Gymnázium Ľudovíta Štúra, potom vyštudoval na Fakulte riadenia na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave. Po roku 1989 bol ekonómom tvorivo-produkčnej skupiny TATRA STAR, s.r.o. ktorá vyrobila úspešný seriál televíznych grotesiek so spoločným názvom *Bud Bindi*. Ako scenárista a producent sa Pavol Jursa podieľal aj na filme *Dávajte si pozor!*. V Slovenskom národnom divadle bol Pavol Jursa zástupcom umeleckého šéfa opery a baletu. Neskôr pracoval v marketingovom oddelení Televízie Markíza. V rokoch 2007 – 2008 zastával pozíciu riaditeľa ochrannej autorskej organizácie SOZA.

Textár piesní
-------------

Pavol Jursa je autorom viacerých textov piesní v slovenskej populárnej hudbe. Najznámejšie sú jeho texty, ktoré zložil pre skupinu Elán, ale má na svojom konte viacero známych hitov skupiny Team a Metalinda.

S lídrom skupiny Elán, Jožom Rážom sa pozná od roku 1973, t.j. od doby kedy popri štúdiu na Vysokej škole ekonomickej chodil tancovať do súboru Lúčnica. Jeho tanečnou partnerkou bola vtedy dcéra umeleckého šéfa súboru, Štefana Nosáľa, Barbora, ktorá sa neskôr stala Rážovou manželkou. Texty pre prvé skladby kapely Elán Pavol Jursa nenapísal pre Joža Ráža. Jeho texty sú na prvom štúdiovom albume kapely Elán, *Ôsmy svetadiel* v piesňach „Čakám ťa láska" a „Ja viem", ktoré na debutový album skupiny skomponoval Vašo Patejdl.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Jubilujúci textár Pavol Jursa: Elán bol pre mňa najväčšou inšpiráciou* [online]. TERAZ.sk, 2019-07-27, [cit. 2022-05-21]. Dostupné online.
2. ↑   *Ing. Pavol Jursa* [online]. www.avf.sk, [cit. 2022-05-21]. Dostupné online.
3. ↑   *Jubilujúci textár Pavol Jursa: Elán bol pre mňa najväčšou inšpiráciou* [online]. dobrenoviny.sk, 2019-07-27, [cit. 2022-05-21]. Dostupné online.
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Politik* pozri *Politik (rozlišovacia stránka)*.
Prezident Spojených štátov Ronald Reagan a premiérka Spojeného kráľovstva Margaret Thatcherová, považovaní za najvýznamnejších štátnikov západného sveta počas záveru studenej vojny
**Politik** je človek, ktorý sa aktívne zaoberá politikou, ktorý sa angažuje v rámci politického úradu (napr. ako člen vlády, poslanec parlamentu a pod.) alebo politickej strany. Vysokopostavený politik, ktorý sa podieľa na vedení štátu, sa označuje ako štátnik (obyčajne v prípade obzvlášť rešpektovaného politika, oplývajúceho znalosťami, zručnosťou a víziou pri vedení štátu).

Politik, ktorý sa angažuje na úrovni obce, resp. mesta alebo mestskej časti sa spravidla označuje ako **komunálny politik**. Za komunálnych politikov sa na Slovensku teda pokladajú starostovia obcí, resp. primátori miest, ako aj poslanci obecných, mestských a miestnych zastupiteľstiev. Významovo podobný je výraz **regionálny politik** označujúci politika, ktorého pôsobenie sa obmedzuje na región menší než územie štátu (pozri pod štatistická územná jednotka), napr. v slovenskom kontexte na samosprávny kraj, príp. na konkrétne mesto alebo obec.

Poznámky
--------

1. ↑  Zo starogr. πολιτικός *politikos* – občiansky, štátny, verejný, od starogr. πολίτης *polites* – občan, krajan, od starogr. πόλις polis – mesto, obec, štát. Do slovenčiny a češtiny prevzaté prostredníctvom nem. Politik a franc. politique zo starolat. *politica (scientia)* (od starogr. πολιτικὴ τέχνη *politiké techné* – veda o štátnych a občianskych záležitostiach.

Referencie
----------

1. ↑  polika. In: Rejzek, Jiří (2001), *Český etymologický slovník*, Vozice: Leda, str. 485, ISBN  8085927853
2. ↑  Balážová, Ľubica; Bosák, Ján, edi. (2005), „politik", *Slovník cudzích slov (akademický)* (2. vyd.), Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, str. 735, ISBN  8010003816,
3. ↑  Agnes, Michael, ed. (2010), „politician", *Webster's New World College Dictionary*, Cleveland: Wiley, ISBN  0028631188, dost. 2014-12-12
4. ↑  „politician", *The American Heritage Dictionary of the English Language* (5. vyd.), Boston: Houghton Mifflin Harcourt, 2011, ISBN  1784022772, dost. 2015-03-21
5. ↑  „politician", *The Collins English Dictionary*, London: HarperCollins Publishers, c2014, dost. 2015-03-21

Pozri aj
--------

* mandát (politika)
* nezávislý politik
* štátnik

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Politik**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Politik**
**Religion in Geschichte und Gegenwart** (dosl.: *Náboženstvo v dejinách a v súčasnosti*, skratka: **RGG**) je nemecká teologická a religionistická encyklopédia, ktorú vydalo tübingenské nakladateľstvo Mohr-Siebeck.

Ťažisko jej obsahu spočíva v (evanjelickom) kresťanstve, obsahuje však mnoho tém z iných náboženstiev, filozofie, etiky, politológie, ekonómie, psychológie, sociológie a literatúry. Prevládajú v nej pritom liberálne teologické názory. Najaktuálnejšie je osemzväzkové štvrté vydanie (RGG4), register by mal vyjsť roku 2007.

Vydania
-------

**Prvé vydanie** (vyd. Friedrich Michael Schiele a Leopold Zscharnack) vyšlo v rokoch 1909 – 1913. Predstavovalo zhrnutie teologického skúmania až do 19. storočia. Vyvinulo sa z liberálnej religionisticko-teologickej edície *Heften für Religion in Geschichte und Gegenwart*.

**Druhé**, úplne prepracované vydanie (vyd. Hermann Gunkel a Leopold Zscharnack) vyšlo v rokoch 1927 – 1931. Výraznejším spôsobom sa v nej prepojilo náboženstvo s kultúrou a zohľadnili sa nekresťanské náboženstvá. Vo jednotlivých článkoch sa odzkadľuje aj teologický posun po prvej svetovej vojne.

**Tretie vydanie** (vyd. Kurt Galling) vyšlo v rokoch 1957 – 1962. Reflektovalo teologickú situáciu po druhej svetovej vojne a rozvoj ekumenickej spolupráce.

**Štvrté vydanie** (vyd. Hans Dieter Betz a kol. skratka: **RGG****4**) vyšlo v rokoch 1998 – 2005. Snaží sa vyrovnať s novou teologickou situáciou na začiatku 21. storočia. Články sa zaoberajú súčasným stavom poznania, problematikou metodológie a novými oblasťami bádania. Do lexikónu prispelo takmer 4 000 autorov zo 74 krajín.

Literatúra
----------

* H. D. Betz u.a. (Hrsg.): *Religion in Geschichte und Gegenwart.* Handwörterbuch für Theologie und Religionswissenschaft. 8 Bde. Tübingen:Mohr-Siebeck, 1998–2005 (4. Aufl.). ISBN 3-16-146941-0.

Pozri aj
--------

* Lexikon für Theologie und Kirche
* Catholic Encyclopedia
* Theologische Realenzyklopädie
* Reallexikon für Antike und Christentum

Externé odkazy
--------------

* RGG4 na stránkach vydavateľstva Mohr-Siebeck
**Elektrochemický rad napätia kovov** alebo **Beketovov rad** (podľa Nikolaja Nikolajeviča Beketova) je zoznam kovov, zoradených vzostupne podľa hodnôt ich štandardného elektródového potenciálu (čiže elektródového potenciálu vzťahujúceho sa na vodíkovú elektródu). Na základe týchto hodnôt rozdelil Beketov kovy na ušľachtilé a neušľachtilé (neušľachtilé kovy pri reakciách so zriedenými kyselinami vytláčajú vodík, ušľachtilé kovy nereagujú a vodík nevytláčajú).

Redukovaný rad napätia kovov
----------------------------

|  |
| --- |
|  Li, K, Ba, Sr, Ca, Na, Mg, Al, Mn, Zn, Cr, Fe, Co, Ni, Sn, Pb, **H**, Cu, Ag, Hg, Pt, Au |
| ← neušľachtilé kovy | -H- | ušľachtilé kovy → |

Niektoré kovy, napriek tomu, že stoja v Beketovom rade vľavo od vodíka (teda sú neušľachtilé) sa v roztokoch kyselín nerozpúšťajú, čo je však spôsobené inými faktormi - pasiváciou povrchu vrstvou kyselinám odolných oxidov, príp. iných zlúčenín daného kovu. (napr. titán, ktorý je známy svojou mimoriadnou odolnosťou voči kyselinám, s výnimkou kys. fluorovodíkovej).

Z pozície kovu v Beketovom rade možno získať informáciu o oxidačno-redukčných vlastnostiach daného kovu - čím viac vľavo je postavený určitý kov, tým má lepšiu schopnosť odovzdávať elektróny (redukčné vlastnosti), naopak, prvky na pravej strane majú oxidačné vlastnosti (radi elektróny prijímajú). Zovšeobecnením pravidla o vytláčaní/nevytláčaní vodíka je vytláčanie prvku, stojaceho v Beketovom rade vpravo, prvkom na ľavej strane - napr. vyzrážanie medi z roztoku síranu meďnatého železom.

Fe0 (s) + Cu2+SO4 (aq) → Cu0 (s) + Fe2+SO4 (aq)
Reakcie prebiehajúce pri styku železa s ušľachtilejším kovom vo vlhkom prostredí spôsobujú korodovanie železných predmetov. Obdobný typ reakcie beží aj v klasických olovených akumulátoroch - tu však nastáva zmena oxidačného stupňa olova z Pb0 cez Pb2+ až po Pb4+ a naopak. Elektrolytom je zriedená kyselina sírová.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
Gróf **Fidél Pálffy** *- prídomok "Pálffy de Erdőd"* (\* 6. máj 1895, Svätý Jur – † 2. marec 1946, Budapešť) bol šľachtic, ktorý bol popredným podporovateľom nacizmu v Maďarsku.

Biografia
---------

Po vojenskej službe v prvej svetovej vojne žil na statku v Československu, neskôr odišiel do Maďarska, kde v dôsledku veľkej hospodárskej krízy v roku 1929 zbankrotoval.

Pro-nacistická aktivita
-----------------------

V roku 1933 založil skupinu s názvom Maďarská nacionálno-socialistická strana a neskôr ju spojil s dvoma podobnými skupinami pod vedením Sándora Festeticsa a Zoltána Meskóa. V roku 1935 prevzal Pálffy výlučnú kontrolu nad touto skupinou, hoci sa jej nepodarilo prosperovať, pretože podpora smerovala k Gyulovi Gömbösovi. Zbavený vplyvu, Pálffy sa obrátil na nacistické Nemecko a stal sa agentom RSHA. Pri snahe o opätovné získanie vplyvu spolupracoval s Lászlóm Bakym a Ferencom Szálasim pri pokuse o otvorenie pro-nemeckej strany. To sa podarilo v roku 1941 obnovením maďarskej nacionálnej socialistickej strany (v porovnaní so Stranou šípových krížov bola však považovaná za konzervatívnu).

Aktivizmus počas 2. svetovej vojny a poprava
--------------------------------------------

Pálffy sa stal dôležitým kontaktom pre Wilhelma Höttla v Maďarsku. Pálffy v rokoch 1944 – 1945 zastával funkciu ministra poľnohospodárstva za čo sa ako jeden z prvých členov vlády postavil po vojne pred súd. Ako člen jednej z popredných šľachtických rodín bol po skončení 2. svetovej vojny obvinený zo spolupráce s nacistami a napriek nedostatku dôkazov o vine bol v marci 1946 obesený.

Referencie
----------

1. 1 2 3  Philip Rees, *Biographical Dictionary of the Extreme Right Since 1890*, Simon & Schuster, 1990, p. 287
2. ↑  Richard Breitman, Norman J. W. Goda, Timothy Naftali & Robert Wolfe, *U.S. intelligence and the Nazis*, Cambridge University Press, 2005, p. 266

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Politický portál |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 7955 5439
* PIM: PIM67341
* VIAF: 121521030
**Lampros** (starogr. *Λάμπρος* – „žiarivý", „výrazný") je v gréckej mytológii syn Pandióna z krétskeho Faistosu a otec Leukippa.

Lampros, syn Pandióna z mesta Faistos na Kréte sa oženil s Galateiou, dcérou Euryta. Lampros bol na tom s rodinným dedičstvom dobre, no chýbali mu prostriedky. Keď teda Galateia otehotnela, modlil sa, aby mal syna a povedal svojej žene, aby sa zbavila dieťaťa, ak to bude dievča. Zatiaľ čo neskôr odišiel pásť svoje stáda, Galateia mu porodila dcéru. Keďže dieťa ľutovala, oklamala Lampra, že sa mu narodil chlapec (pri rozhodovaní svoju úlohu zohrali aj sny, v ktorých jej veštci povedali, aby vychovávala dievča ako chlapca). Dievčaťu dala meno Leukippos a vychovávala ju ako chlapca. Keď však dievča vyrástlo, bolo neopísateľne krásne. Pretože Galateia už vedela, že pravdu takto nezatají a Lampra sa bála, utiekla do chrámu bohyne Létó a prosila ju o pomoc. Bohyňa sa jej prosbami nakoniec nechala obmäkčiť a pohlavie jej dcéry zmenila na chlapčenské.

Obyvatelia Faistosu si túto udalosť pamätali a bohyni Létó Fythii („Produktívnej") prinášali obety. Tento sviatok dostal meno Ekdysia, pretože dievča si už mohlo vyzliecť (z gréckeho ἑκδύω – ekdyó „vyzliecť sa") oblečenie (počas sviatku si mládenci verejne vyzliekli svoje peploi, aby sa už ukázali ako mocní efébovia a nie ako chlapci v dievčenskom odeve). A na ich svadbách bolo zvykom najprv si ľahnúť k soche Leukippa.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Stephen M. Trzaskoma, R. Scott Smith, Stephen Brunet. *Anthology of Classical Myth*. Indianapolis : Hackett Publishing, 2016. ISBN 978-16-2466-499-1. S. 12.
2. ↑  David R. West. *Some Cults of Greek Goddesses and Female Daemons of Oriental Origin*. Kevelaer : Butzon & Bercker, 1995. ISBN 978-37-6669-843-8. S. 98.
3. ↑  Ken Dowden. *Death and the Maiden*. London : Routledge, 2014. ISBN 978-13-1774-546-4. S. 65.
4. ↑   *Hermathena*. Dablin : University of Dublin, 1995. S. 68.
Úrovne **vzdelávania v Grónsku** sú základné, stredoškolské a vysokoškolské. Desaťročné základné vzdelanie je povinné pre všetky deti vo veku od 6 do 16 rokov. Vzdelávanie v Grónsku riadi grónske ministerstvo školstva. Dánčina sa vyučuje ako druhý jazyk od prvého ročníka.

Po skončení základnej školy si Grónčania môžu vybrať strednú školu, buď gymnázium (severský typ školy podobný strednej škole), alebo odborné vzdelanie. Mnohí Grónčania sa po skončení základnej školy alebo gymnázia rozhodnú odísť z Grónska do Dánska a pokračovať vo vzdelávaní.

Grónčania, ktorí dosiahli stredoškolské vzdelanie, môžu v Dánsku študovať na univerzite a majú rovnaké práva ako ostatní dánski občania. Môžu sa tiež rozhodnúť zostať v Grónsku a pokračovať vo vysokoškolskom štúdiu v hlavnom meste Nuuk na Grónskej univerzite.

Referencie
----------

1. ↑   *Grundskole i Grønland | Nordisk Samarbejde* [online].. Dostupné online. (po dánsky)
2. ↑   *Grønlands Statistik* [online].. Dostupné online.
3. ↑   *Erhvervsuddannelser* [online].. Dostupné online. (po dánsky)
4. 1 2   *Radio: Mange grønlandske unge dropper studiet i Danmark på grund af kulturforskelle* [online].. Dostupné online. (po dánsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Education in Greenland na anglickej Wikipédii.*
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Cirkus Humberto* pozri *Cirkus Humberto*.
Cirkus v Proseku, október 2010
**Cirkus Humberto** je cirkus známy hlavne z televízneho seriálu *Cirkus Humberto* z roku 1988 natočeného podľa románu Eduarda Bassa. Ide však aj o skutočne existujúci cirkus, fungujúci na území Česka a Slovenska.

História
--------

Cirkus vznikol v roku 1951, kedy spadal pod štátny podnik Československé cirkusy, varieté a lunaparky Praha. Názov prebral z románu. Vo svojom zverinci mal kone, levy, tigre, ľadové medvede, slony, zebry a ďalšie zvieratá. V cirkuse účinkoval v jednom pražskom vystúpení v roku 1964 tiež klaun Leonid Jengibarov. Tento cirkus, ale po roku 1982 skrachoval.

Nová éra
--------

Dnešný cirkus existuje od roku 1993, kedy ho obnovila rodina Navrátilová. V roku 1994 fungoval pod menom King, kým sa nevyriešili práva na názov. V roku 2011 cirkus funguje ďalej po vedením Hynka Navrátila. Bohumil Navrátil založil vlastný cirkus, Cirkus Bob Navarro King. Cirkus cestoval okrem Česka, Slovenska, aj po Juhoslávii, Bulharsku, Rumunsku, Rusku (vrátane Sibíri), Nemecku, Francúzsku a Holandsku.

V roku 2013 mal cirkus viac než 80 zvierat.

Poznámka
--------

Iný *Circus Humberto* existuje aj v Nemecku.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6   *Historie* [online]. Cirkus Humberto, [cit. 2013-06-11]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑  SUCHÝ, Ondřej. *Exkurze do království grotesky*. Praha : Práce, 1981. Kapitola Leonid Jengibarov, s. 91. (po česky)
3. ↑   *Zvířata* [online]. Cirkus Humberto, [cit. 2013-06-11]. Dostupné online. (po česky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cirkus Humberto (cirkus) na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Cirkusu Humberto
**Doména** (ak ide o internet, tak aj **internetová doména**) je v komunikačných sieťach založených na TCP/IP (t. j. napríklad na internete) spojená skupina počítačov a prístrojov, ktoré podľa adresy IP (ktorá môže byť nahradená menom) patria do rovnakej časti siete. Meno pridelené doméne sa volá **meno domény** alebo **názov domény** (po angl. *domain name*). Ak meno domény obsahuje aj všetky vyššie mená domény (a teda jednoznačne označuje daný uzol doménového stromu), nazýva sa aj presne stanovené meno domény (angl. *fully qualified domain name*). Ako **meno domény/názov domény/doménové meno** v užšom zmysle (angl. *domain name*) sa často označuje presne stanovené meno domény len na úrovni zobrazenej na web stránke. Napríklad na web stránke http://www.example.org/domains/example je meno domény v užšom zmysle www.example.org.

Príklad ():

* org je doména/meno domény/presne stanovené meno domény prvej (najvyššej, teda písmená vpravo za bodkou) úrovne. Doména najvyššej úrovne obsahuje buď:
	+ dve písmená – kód krajiny napr. `.sk` pre Slovensko
	+ tri alebo viac písmen pre všeobecné domény ako napríklad .com (angl. *commercial*) pre komerčné organizácie, .org (angl. *organisation*) pre neziskové organizácie a pod.
* example je doména/meno domény druhej úrovne; example.org je presne stanovené meno domény druhej úrovne
* www je doména/meno domény tretej úrovne; www.example.org je presne stanovené meno domény tretej úrovne (a meno domény v užšom zmysle)

Systém názvov domén (domain name system, skr. DNS) je distribuovaná databáza, ktorá obsahuje korešpondencie medzi menom hostiteľa (t. j. menom domény v užšom zmysle) a prislúchajúcou adresou IP. Príslušný server, ktorý priraďuje meno hostiteľa k IP adrese (alebo naopak), sa nazýva server názvov domén (domain name server, skr. takisto DNS). Služba priraďovanie mena hostiteľa (angl. *host*) k IP adrese hostiteľa (aj naopak) sa nazýva služba názvov domén (domain name service, skr. takisto DNS).

Národnú doménu najvyššej úrovne pre Slovensko .sk spravuje spoločnosť SK-NIC. Tá umožňuje zaregistrovať (a zaplatiť) si doménu druhej úrovne na Slovensku. Zvyčajne však túto službu spolu s inými (napr. webhosting) sprostredkujú poskytovatelia internetového pripojenia (angl. *internet service provider*). Doménu alebo domény tretej úrovne vytvára majiteľ (správca) domény druhej úrovne.

Pozri aj
--------

* .sk
* Presne stanovené meno domény
* Doména najvyššej úrovne
* Webhosting

Referencie
----------

1. ↑  ,
2. ↑  , ; Poznámka: meno domény môže mať aj akákoľvek počítačová doména uvedená v rozlišovacej stránke slova doména.
3. ↑
4. ↑
5. ↑   *Delegation Record for .SK* [online]. iana.org, [cit. 2020-10-31]. Dostupné online.
6. ↑  SK-NIC, a.s. In:  *Obchodný register na internete* [online]. Bratislava: Ministerstvo spravodlivosti SR, [cit. 2020-10-31]. Dostupné online.