recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ROSAT** (**Rö**ntgen **Sat**ellite) bolo družicové observatórium sledujúce objekty v röntgenovom žiarení. Postavila ho firma *Dornier Systems GmbH* (Nemecko) a nad rušivú clonu atmosféry bolo vynesené raketou Delta v roku 1990. 

Jeho hlavným prístrojom bol röntgenový ďalekohľad s označením XRT (X-Ray Telescope), v ktorého ohniskovej rovine pracoval buď proporcionálny počítač, alebo snímač obrazu s vysokým rozlíšením. Okrem toho obsahovala aj širokouhlú kameru WFC (Wide Field Camera). Napájanie zabezpečovali jeden pevný a dva vyklápacie solárne panely. Už počas prvého pol roka činnosti počas prehliadky celej oblohy družica objavila 80 000 röntgenových zdrojov a 500 zdrojov žiariacich v oblasti extrémneho ultrafialového žiarenia. Po zvyšok misie (do roku 1998) sonda vykonávala pozorovania vybratých röntgenových zdrojov. Celkový počet zdrojov pozorovaných družicou ROSAT je vyše 120 000. 

Po ukončení činnosti a vypojení všetkých prístrojov družice (rok 1999) ROSAT ako neaktívne teleso naďalej obiehal okolo Zeme a postupne sa k nej špirálovite približoval. Koncom roku 1999 bola jeho priemerná výška nad zemským povrchom 535 kilometrov, koncom roku 2004 to bolo 433 km, a ku koncu roku 2010 358 km. 23. októbra 2011 v čase približne 01:50 UT družica zhorela v zemskej atmosfére. 

ROSAT sa považuje za priekopníka röntgenovej astronómie. Na jeho prácu v roku 1999 nadviazalo ďalšie röntgenové observatórium Chandra.

Externé odkazy
--------------

* 1990-049A - Rosat v encyklopédii Space-40
Pláž Bondi Beach počas leta
Pláž Bondi Beach v zime
**Bondi Beach** alebo **pláž Bondi** (vyslovuje sa Bondaj) je jednou z najznámejších pláží a významnou turistickou atrakciou Austrálie. Nachádza sa na východnom pobreží Austrálie v rovnomennej štvrti v Sydney, približne 7 kilometrov od centra mesta. Bondi je preslávená najmä medzi surfermi, ale i uvoľneným životným štýlom. Promenáda pri pláži je preplnená kaviarňami a reštauráciami a tiež lacnými ubytovňami pre mladých (najmä európskych) turistov.

Združenie surferských záchranárov v Austrálii dalo v roku 2004 pláži Bondi dvojaké označenie stupňa nebezpečia; severná časť pláže má hodnotenie 4 z 10-stupňovej stupnice (stupeň 10 označuje najnebezpečnejšiu oblasť), južná časť má stupeň 7. Dôvodom je silný prúd prezývaný „Bekpekerský expres" (ale aj „Bondajská električka" alebo „Bronte expres", keďže človek zachytený prúdom môže skončiť vraj až o dve pláže južnejšie na Bronte). V skutočnosti je okolo pláže až päť prúdov, no „Bekpekerský expres" je najbližšie časti vyhradenej na plávanie. Bondi zdieľa v letnom období spolu s ostatnými plážami na južnom pobreží Sydney sieť proti žralokom.

Počas Olympijských hier v roku 2000 sa na Bondi konal turnaj v plážovom volejbale. Na pláži je tiež cieľ každoročného behu „City to Surf", ktorého štart je v centre mesta. Trať dlhú 14 kilometrov absolvuje každoročne v auguste približne 60-tisíc prevažne rekreačných športovcov.

Pomenovanie Bondi pochádza z názvu pôvodných obyvateľov Austrálie a v preklade značí približne „zvuk príboja na pláži".
*Aigeus a jeho nevlastný syn Théseus*, červenofigúrový špirálový kretér, cca 410–400 pred Kr.
**Pallas** alebo **Pallás** (starogr. *Πάλλας* – *Pallas*/iný prepis *Pallás*, lat. *Pallas*) je v gréckej mytológii syn aténskeho kráľa Pandióna II. a jeho manželky Pylie.

Antický autor Apollodora z Atén zaznamenal, že po smrti aténskeho kráľa Kekropa II. ovládol Atény jeho brat Métión so svojimi synmi. Zákonný dedič trónu Pandión utiekol do Megary, kde sa oženil s Pyliou, dcérou kráľa Pyla a neskôr v Megare prevzal kráľovské žezlo.

Pandión a Pylia sa stali rodičmi štyroch synov, Palla, Lyka, Nisa a Aigea, ktorý neskôr Métióna z Atén vyhnal a zasadol na kráľovský trón. Pallas mal potom päťdesiat synov, ktorých vychoval v nepriateľstve k svojmu bratovi Aigeovi. Jeho synovia, "Pallantovci" sa následne pokúsili pripraviť Aigea o trón, ale zabránil im v tom neskorší aténsky kráľ, Aigeov nevlastný syn Théseus, ktorý Palla a jeho synov pozabíjal.

Hieronym, ale aj iní antickí autori, ktorí zostavili zoznam kráľov Atén, kráľa Métióna neuvádzajú, ale tvrdia, že Pandión II. bol následníkom aténskeho kráľa Kekropa II. a po ňom sa stal v Aténach kráľom jeho syn Aigieus.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,15,5.
2. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,15,6.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 349.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 1,22,2.
5. ↑  Hieronymus, *Chronicon*, 16-187.
6. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,185.

Pozri aj
--------

* Zoznam mýtických panovníkov Atén
Umelá vagína používaná na odoberanie ejakulátu od koní na insemináciu.
**Umelá vagína** (angl. *fleshlight* alebo *fleshjack*) je zariadenie, ktorého účelom je simulovať samičí pohlavný orgán (vagínu). Pre dosiahnutie tohto efektu sú na jeho výrobu používané mäkké, lubrikované a niekedy zahrievané materiály. Môže byť vytvorená na lekárske výskumné účely, pre chov zvierat alebo ako erotická pomôcka.

Veterinárne použitie
--------------------

Umelé vagíny sú využívané farmármi pri umelej inseminácií hospodárskych zvierat. Sú navrhnuté na odoberanie ejakulátu a napodobňujú niektoré, alebo všetky anatomické prvky a správanie zvieracej vagíny. Existuje niekoľko typov týchto zariadení, ale všeobecne sú používané trubice s vnútornou mäkkou sterilnou vložkou a vonkajším tvrdým obalom. Pre lepšie výsledky môžu byť steny trubice duté a naplnené teplou vodou, aby napodobnili prirodzenú telovú teplotu a môžu obsahovať filter na odoberanie ejakulátu.

Erotická pomôcka
----------------

Umelá vagína s vibračným vajíčkom
Umelá vagína, ktorá je vyrobená na sexuálnu stimuláciu, je prakticky erotickou pomôckou na masturbáciu. Je navrhnutá tak, aby simulovala vnem sexuálneho styku. Existuje veľa typov. Často obsahujú vibračnú časť, ktorá zvyšuje realistickosť. Podľa ceny produktu sa potom odvíjajú ďalšie charakteristické rysy, ako napríklad panenstvo, ochlpenie, pysky, materiál, z ktorého je pomôcka vyrobená, tvar (existujú umelé vagíny, ktorú sú kópiou známych pornoherečiek), atď. Niektoré umelé vagíny sú multifunkčné a obsahujú taktiež análny otvor, pre análny sex. Niekedy sa tejto erotickej pomôcky hovorí „masturbátor".

Pozri aj
--------

* pošva (vagína)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Umělá vagína na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Wojciech Stattler, *Makabejci*
**Povstanie Makabejcov** (iné názvy: **Povstanie Machabejcov/Makkabejcov/Makabejčanov/Makabejských/Machabejských**, **Mak(k)abejské/Machabejské povstanie**) bolo židovské povstanie v Judei proti helénskej dynastii Seleukovcov v rokoch 167–165 pred Kr. Víťazní Makabejci založili kráľovstvo pod vládou nezávislej dynastie Hasmoneovcov. Túto udalosť pripomína židovský sviatok Chanuka.

Makabejci
---------

Termínom **Makabejci/Machabejci/Makkabejci/Makabejčania/Machabejčania/Mak(k)abejskí/Machabejskí** (lat. singulár *Maccab(a)eus/Machab(a)eus*, gr. singulár Mακκαβαῖος - *Makkabaios*) sa označuje [1][2][3]:

* a) Júda Makabejský a jeho bratia, t.j. Matatiášovi synovia:
	+ Júda Makabejský
	+ Jonatán Makabejský
	+ Šimon Makabejský – zakladateľ Hasmoneovskej dynastie
	+ Eleazar Makabejský
	+ Ján Makabejský
* b) Júda Makabejský, jeho bratia a židovské hnutie, ktoré vyvolali (prejavilo sa Povstaním Makabejcov)
* c) nesprávne: celá dynastia Hasmoneovcov
* d) makabejskí mučeníci (spomínaní v Druhej knihe Makabejcov)

Slovo *Makabejský/Makabejec/Machabejec* (atď.) bolo pôvodne osobným prívlastkom Júdu. Je odvodené z aramejského slova *makkaba*, ktoré znamená kladivo. Sekundárne sa prívlastok *Makabi* považuje za akronym biblického verša *Mi kamocha ba-elim Ha-šem* (*Kto je rovný Tebe medzi bohmi, Pane?*[4]).

Povstanie
---------

Povstanie bolo odpoveďou na násilnú helenizáciu Judey, ktorú začal kráľ Antiochos IV. Epifanes. Zrušil náboženské výsady a stotožnil židovského boha s Diom. V roku 167 pred Kr. kňaz Matatiáš odmietol vzývanie gréckych bohov; jeho syn Júda Makabejský sa postavil na čelo povstalcov a viedol ich do úspešného boja proti Seleukovcom. Makabejci dobyli Jeruzalem, očistili a znovuzasvätili Jeruzalemský chrám.

Rimania, ktorí už v tej dobe bojovali proti Grécku, uznali Hasmoneovskú dynastiu a jej nárok na Judeu.

Pozri aj
--------

* Hasmoneovci
* Knihy Machabejcov
* Chanuka

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  15,11 Ex 15, 11
|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Grécko-baktrijské kráľovstvo**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Seleukovská ríša | **256 – 125 pred Kr.** | Indo-grécke kráľovstvo → Indo-Skýti → Partská ríša → |

 |
| **Geografia**

|  |
| --- |
| Mapa štátu Grécko-baktrijské kráľovstvo v čase svojho najväčšieho územného rozmachu (180 pred Kr.) |

 |
| Hlavné mesto | BalchAi-Khanoum |
| **Obyvateľstvo** |
| Národnostné zloženie | Gréci, Baktrijci, Peržania |
| Jazyky | gréčtina, baktrijčina |
| Náboženstvo | grécke náboženstvogrécky budhizmus |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | monarchia |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Seleukovská ríša | Seleukovská ríša |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Indo-grécke kráľovstvo | Indo-grécke kráľovstvo |
| Indo-Skýti | Indo-Skýti |
| Partská ríša | Partská ríša |

 |

 |

**Grécko-baktrijské kráľovstvo** existovalo približne medzi rokmi 250 až 125 pred Kr. Toto helenistické kráľovstvo sa nachádzalo v strednej Ázii a zahŕňalo územia Baktrie, Sogdiany a ďalších územných celkov.

Kráľovstvo bolo založené okolo roku 250 pred Kr. kedy priaznivú situáciu pre cestu k moci využil miestny satrapa Diodotos k odtrhnutiu rozsiahleho územia od vtedajšej seleukovskej ríše. Hlavným mestom nového kráľovstva sa stala Baktra (dnešný Balch). Spoločne s novo vzniknutým grécko-baktrijským kráľovstvom sa odtrhla aj Partia. Keď sa Diodotovi nepodarilo Partiu dobyť, uzavrel s ňou jeho syn Diodotos II. obojstranne výhodné prímerie. Okolo roku 180 pred Kr. prenikli baktrijskí Gréci do severnej Indie, čo viedlo k vzniku indo-gréckeho kráľovstva, ktoré pretrvalo až do konca 1. storočia pred Kr.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Grécko-baktrijské kráľovstvo**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Řecko-baktrijské království na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°32′49″S 19°28′17″V﻿ / ﻿48,5469°S 19,4713°V﻿ / 48.5469; 19.4713

**Korytárky** sú obec na Slovensku v okrese Detva. Obec vznikla v roku 1993 odčlenením od obce Kriváň.

Polohopis
---------

Obec leží na juhovýchodnom okraji Zvolenskej kotliny, približne 5 km východne od Detvy. Východne od korytárskeho chotára prechádza kotlina vo Veporské vrchy, severný horizont patrí neďalekej Poľane. Obcou preteká Korytársky potok, ktorý západne od obce ústí do Slatiny. 

Korytárky sú dostupné po ceste II/526, vedúcej od Kriváňa do Hriňovej. Od Detvy sú vzdialené 10 km východne, Hriňová leží 5 km severovýchodne.

Dejiny
------

Územie Korytárok patrilo panstvu z Vígľašského zámku, preto sú aj najstaršie dejiny obce späté s okolitými obcami. Pohyb človeka v širšom okolí dokladajú nálezy z mladšej a neskorej doby bronzovej (11.- 8. stor. pred Kr.), písomne doložené trvalé osídlenie bolo vo väčšej miere spôsobené najmä valašskou kolonizáciou v 16. - 17. storočí. Najstarší zápis, viažúci sa ku Korytárkam, pochádza z roku 1661, nepriame zmienky spomínajú tak lokalitu, ako aj osoby z tejto pôvodnej časti Detvy. Práve Korytárky boli poslednou časťou mesta, ktoré sa osamostatnilo.

Prírodné podmienky predurčovali spôsob obživy obyvateľov regiónu, kde prevládali lesy a pasienky. Pastierstvo a ťažba a spracovanie dreva boli hlavným spôsobom obživy a práve ťažba dreva si vyžiadala vybudovanie úzkorozchodnej železnice z Hriňovej do Kriváňa, kde bola zastávka trate do Lučenca. V roku 1936 bola v tejto časti Detvy otvorená štátna škola, neskôr dočasne pod cirkevnou správou. K osamostatneniu Korytárok a Kriváňa, pod ktorý novo obec patrila, došlo v roku 1955. Krátko predtým bola v obci postavená budova obchodu Jednota, následne pribudlo pohostinstvo a stavať sa začalo sídlisko Korytárky-stred. V roku 1962 bola zrušená úzkokoľajná železnička z Hriňovej do Kriváňa. 

Novodobé dejiny Korytárok začali 1. januárom 1993, kedy sa obec osamostatnila. Sídlo obecného úradu bolo zriadené v Spoločenskom dome. Vybudovaná bola plynofikácia a v roku 1998 bol slávnostne vysvätený nový kostol Panny Márie Karmelskej, pri ktorom vznikol nový cintorín.

Referencie
----------

1. ↑   *Registre obnovenej evidencie pozemkov* [online]. Bratislava: ÚGKK SR, [cit. 2011-12-31]. Dostupné online.
2. ↑   *Počet obyvateľov podľa pohlavia – obce (ročne)* [online]. Bratislava: Štatistický úrad SR, rev. 2023-04-03, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online.
3. ↑   *Voľby do orgánov samosprávy obcí 2022 : Zoznam zvolených starostov* [online]. Bratislava: Štatistický úrad SR, 2022-10-30. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Najkrajší kraj- turistické atrakcie v obci

Zdroj
-----

* Oficiálne stránky obce

| * z
* d
* u
Obce okresu Detva (2 + 13) |
| --- |
| Mestá | 
* Detva
* Hriňová

 |
| Ostatné obce | 
* Detvianska Huta
* Dúbravy
* Horný Tisovník
* Klokoč
* Korytárky
* Kriváň
* Látky
* Podkriváň
* Slatinské Lazy
* Stará Huta
* Stožok
* Vígľaš
* Vígľašská Huta-Kalinka

 |
Antické vyobrazenie korytnačky
Formácia korytnačka predvedená v súčasnosti
**Korytnačka** (lat. *testudo*) je pôvodne rímska bojová formácia, špecifické zoskupenie peších vojakov za štítmi.

Vojaci sú pevne zomknutí do pravidelného útvaru. Prvý rad kryje svojimi štítmi prednú líniu, bočné rady boky a ostatní vojaci používajú štíty k ochrane útvaru zhora, čím vytvárajú efekt a dojem korytnačieho panciera, chrániaceho celý útvar. Táto formácia sa používala hlavne vtedy, keď bol oddiel pri postupe vystavený silnej nepriateľskej streľbe, napríklad pri obliehaní. Nevýhody tejto formácie spočívajú v tom, že je pomalá v pohybe a znemožňuje vojakom účinný boj muža proti mužovi. Na druhej strane v okamihu, kedy by mal tento boj nastať, už je zvyčajne znemožnený účinný zásah lukostrelcov a je možné korytnačku zrušiť.

Starovekí Peržania a ďalší nepriatelia používali proti tejto formácii s úspechom primitívne zápalné bomby - hlinené nádoby obsahujúce vysoko horľavý olej. Horiaci olej prenikol medzerami medzi štítmi a prilepil sa na vojakoch, ktorí potom mali problém udržať štíty v správnej polohe.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Korytnačka (formácia)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Želva (formace) na českej Wikipédii.*
Špirála nakreslená korytnačou grafikou
**Korytnačia grafika** je termín v počítačovej grafike, ktorý zastupuje vektorovú grafiku, kreslenú pomocou virtuálneho kurzora (korytnačky) nad kartézskou sústavou súradníc. Kurzor je ovládaný príkazmi pre posun alebo otočenie.

Korytnačia grafika je základným prvkom programovacieho jazyka LOGO.

Princíp vykresľovania
---------------------

Korytnačka má následujúce vlastnosti:

* poloha (v kartézskej sústave súradníc),
* orientácia (smer pohľadu korytnačky),
* štetec, pomocou ktorého korytnačka kreslí (štetec má ďalšie parametre ako farbu a hrúbku).

Korytnačka je ovládaná následujúcimi príkazmi:

* „Pohni sa vpred",
* „Otoč sa",
* „Vezmi si iný štetec".

Súčasťou príkazov sú aj konkrétne hodnoty, o koľko sa má korytnačka posunúť alebo o aký uhol a pozdĺž akej osi.

Pozri aj
--------

* Programovací jazyk LOGO
* L-systém

Externé odkazy
--------------

* „Web Turtle", korytnačia grafika na webovej stránke, autor Bill Kendrick

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Želví grafika na českej Wikipédii.*
Dobová fotografia korčuliara
**Korčuľovanie** je činnosť, počas ktorej dochádza k pohybu po hladkom povrchu pomocou špeciálnych pomôcok zvaných korčule. Medzi najznámejšie spôsoby korčuľovania patrí korčuľovanie na ľade a inline korčuľovanie na špeciálnom pevnom povrchu ako je asfalt alebo umelý povrch.

Základným princípom korčuľovania je prenášanie váhy tela z jednej nohy na druhú, čím sa uvádza telo do pohybu.

Korčuľovanie na ľade
--------------------

Korčuľovanie na ľade sa vykonáva pomocou korčúľ, ktoré sú v spodnej časti vybavené špeciálnou úzkou čepeľou. Korčuľovanie je súčasťou rekreačných športov, ale aj profesionálnych ako je ľadový hokej, krasokorčuľovanie alebo rýchlokorčuľovanie.

Korčuľovanie na kolieskových korčuliach
---------------------------------------

Prvé modely kolieskových korčúľ mali štyri kolieska umiestnené v rohoch podobne ako napr. kolesá v automobile. Neskôr sa vyvinuli korčule na tzv. *Inline korčuľovanie* (z anglického in line - v rade) s radom štyroch až siedmich koliesok umiestnených za sebou, ktoré svojou popularitou postupne pôvodné stabilné korčule takmer vytlačili.

Korčuľovanie na lyžiach
-----------------------

Bežkárska technika, ktorá je rýchlejšia a zároveň menej náročná ako klasický štýl.

Pozri aj
--------

* Rýchlokorčuľovanie
* Krasokorčuľovanie

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku bruslení na českej Wikipédii.*
*Cercocebus torquatus lunulatus* v barcelonskej zoo
**Cercocebus**, po slovensky **mangabej**, je rod opíc z čeľade mačiakovité. Staršie sa pod tento taxón zaraďovali aj druhy dnes radené do rodu Lophocebus.

Charakteristika
---------------

Je to rod stredne veľkých štíhlych opíc s dlhými nohami a chvostom. Pre ich telo sú charakteristické veľké lícne torby a výrazné sedacie mozole. Pre hlavu je typický pretiahnutý ňufák, výrazné nadočnicové lišty, silné čeľuste a päť hrbolčekov na posledných stoličkách. Dlhý chvost mangabeje držia alebo vztýčený hore, alebo typicky oblúkovito preklopený nad chrbtom.

Druhy
-----

* mangabej chochlatý/mangabej chocholatý (*Cercocebus galeritus* )
* mangabej červenohlavý/mangabej bielokrký (*Cercocebus torquatus*) - poznámka: Ako mangabej bielokrký sa označuje aj Cercocebus atys lunulatus
* *Cercocebus atys* - staršie zaraďovaný pod Cercocebus torquatus
* mangabej štíhly (*Cercocebus agilis*)
* *Cercocebus chrysogaster*
* *Cercocebus sanjei*
**Centrálny moment** je v matematickej štatistike jedna z charakteristík náhodnej premennej X, resp. jedna z charakteristík jej rozdelenia pravdepodobnosti. Zvyčajne sa táto charakteristika označuje nasledovne: {\displaystyle \nu \_{k}}  

Okrem iného sa centrálne momenty spolu so začiatočnými momentmi využívajú pri definovaní charakteristík šikmosti a charakteristík špicatosti (koeficient šikmosti a špicatosti).

Ako vidno z definície centrálneho momentu, tak variancia náhodnej veličiny je druhý centrálny moment náhodnej veličiny.

Definícia
---------

Nech X a {\displaystyle \operatorname {(} X-E[X])^{k}}, kde {\displaystyle k} je ľubovoľné prirodzené číslo, sú integrovateľné náhodné premenné. Potom sa číslo   

{\displaystyle \nu \_{k}=\operatorname {E} \{(X-E[X])^{k}\}}
nazýva k-ty všeobecný centrálny moment (resp. centrálny všeobecný moment) náhodnej premennej X.

Číslo  

{\displaystyle \nu \_{k}^{\prime }=\operatorname {E} \{|X-E[X]|^{k}\}}
sa potom nazýva k-ty absolútny centrálny moment (resp. centrálny absolútny moment).

Špeciálne
---------

Teda podľa definície môžeme vyjadriť centrálne momenty pre náhodné premenné nasledovne:

Ak X je diskrétna náhodná premenná, tak potom:  

{\displaystyle \nu \_{k}=\sum \_{i=1}^{\infty }(x\_{i}-E[X])^{k}P(x\_{i})}
Ak X je spojitá náhodná premenná, tak potom:  

{\displaystyle \nu \_{k}=\int \_{E^{1}}(x-E[X])^{k}f(x)\operatorname {d} x}
kde {\displaystyle f(x)} je hustota pravdepodobnosti danej náhodnej veličiny a {\displaystyle E^{1}} je jednorozmerný euklidovský priestor.

Pozri aj
--------

* Začiatočný moment

Zdroje
------

* LAMOŠ, František; POTOCKÝ, Rastislav. *Pravdepodobnosť a matematická štatistika. Štatistické analýzy.*. Bratislava : Vydavateľstvo UK, 1998. ISBN 80-223-1262-2. Kapitola Náhodné premenné a náhodné vektory. s. 344.

* JANKOVÁ, Katarína; PÁZMAN, Andrej. *Pravdepodobnosť a štatistika*. Bratislava : Vydavateľstvo UK, 2011. ISBN 978-80-223-2931-6. Kapitola Stredná hodnota a momenty. Úvod do teórie Lebesgueovho integrálu. s. 150.
* PACÁKOVÁ, Viera. *Aplikovaná poistná štatistika*. Bratislava : IURA EDITION, 2004. ISBN 80-8078-004-8. Kapitola Pravdepodobnostné rozdelenia v poisťovníctve, s. 261.
**Cenzúra** je punková kapela, ktorá vznikla 6. júna 2000 v Bratislave. 

Kapelu zakladajú vtedajší spolužiaci Roman (spev, gitara), Neupi (basgitara, spev) a Andrej (bicie). Neskôr sa pripája Filip (gitara), ktorý však po nahratí prvého dema *Cenzúra* (2001, D.I.Y.) od kapely odchádza. Ďalšími posilami sa stali Diviak (gitara) a Zelo (akordeón, ústna harmonika, klávesy). Kapela nahráva druhé demo a to živú nahrávku *Naživo* z Domu Kultúry Lúky (2002, D.I.Y.).

Prvé oficiálne CD vychádza kapele až v roku 2003 pod názvom *Dajte mi pokoj!* (2003, D.I.Y.). Cenzúra rozbieha koncertovanie v Česku aj v mnohých mestách na Slovensku. Pieseň „Kolotoč" je umiestnená na kompilácii *Czech & Slovak Streetkids II*, ktorá vychádza pod hlavičkou vydavateľstva Rabiát records. Neskôr od kapely odchádza gitarista Diviak. Pieseň „Dajte mi pokoj!" je umiestnená na kompilácii *Punk rock made in Slovakia vol. 4.* V marci vychádza DVD kompilácia *Brutal scene vol. 1*, kde má kapela umiestnenú skladbu „Oi! Song".
  
Vo februári a marci 2006 skupina Cenzúra nahrala druhý album: *Rebel bez príčiny* (2006, Brutal records). V tom istom roku sa ku kapela pripája druhý gitarista Dawyt.
  
V roku 2007 je viacero skladieb umiestnených na rôznych slovenských a zahraničných výberoch. V októbri 2008 vychádza MCD *Odpoveď na seba* (2008, D.I.Y.).

Zostava
-------

* Neupi – basová gitara
* Andrej – bicie
* Pišta – spev
* Zelo – akordeón, klávesy
* Dawyt – gitara
* Mato - altsaxofón, spev
* Mišo - gitarista

Diskografia
-----------

* 2001 – *Cenzura* (demo)
* 2002 – *Naživo z DK Lúky* (demo)
* 2003 – *Dajte mi pokoj!*
* 2006 – *Rebel bez príčiny*
* 2008 – *Odpoveď na seba*
* 2012 - *Vráť čas*

Externé odkazy
--------------

* www.myspace.com/cenzura
* www.bandzone.cz/cenzura
Mesačná priemerná spotová cena ropy Brent od mája 1987
**Brent** je typ ropy, ktorá sa používa ako referenčný typ pre oceňovanie ropy zo Severného mora, Afriky, Ruska, Strednej Ázie a Perzského zálivu pre európsky trh, teda asi dvoch tretín svetových dodávok ropy, približne od 80. rokov 20. storočia. Jedná sa o zmes (angl. blend) rôznych druhov ropy ťažených prevažne v oblasti Severného mora. Sú to hlavne Brent crude, Brent sweet, Oseberg alebo Forties. 

Ropa typu Brent je ľahká ropa (API 38,3°), aj keď v porovnaní s konkurenčným typom West Texas Intermediate až tak ľahká nie je. Obsahuje zhruba 0,37 % síry. Na druhú stranu je ľahšia a obsahuje menej síry ako Dubai crude. Je ideálna pre výrobu benzínu a stredných destilátov. Spracováva sa v rafinériách severozápadnej Európy, USA a v krajinách okolo Stredozemného mora. Ropa je na burze označená skratkou „SC". Pôvodne bolo možné s týmto typom obchodovať iba na Medzinárodnej ropnej burze v Londýne, ale v roku 2005 bolo zavedené elektronické obchodovanie na Medzinárodnej burze známej pod skratkou ICE. Veľkosť jedného kontraktu na ropu Brent je 1000 barelov a obchoduje sa v amerických dolároch.

Referencie
----------

1. ↑  Vassiliou, M. S. The A to Z of the Petroleum Industry. The Scarecrow Press, Inc. Lanham, 2009, s. 101

|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
**Žíhanie** je spôsob tepelného spracovania zliatin, ktorého cieľom je zmena mechanických vlastností materiálu vyvolaná zmenou jeho mikroskopickej štruktúry pri vysokej teplote. Žíhanie sa robí obyčajne v 3 krokoch:

1. materiál sa najprv zahreje na predpísanú teplotu tak aby bol celý rovnomerne zahriaty
2. ochladí sa na žíhaciu teplotu a na tej sa podrží predpisaný čas (*izotermické spracovanie*)
3. nechá sa vychladnúť.

Niekedy je žíhanie tvorené aj viac ako 3 krokmi, takýto postup sa nazýva *žíhací program*.

Zahrievanie/ochladzovanie sa robí buď horúcim vzduchom alebo v soľnom kúpeli. Teplota žíhania je blízka teplote začiatku tavenia materiálu, ale nikdy ju nesmie prekročiť. Cieľom žíhania je zvýšenie húževnatosti, ťažnosti, medze pevnosti.

Žíhanie sa používa v spojení s oceľou a liatinou, je ho možné využiť aj pre iné zliatiny.

Procesy
-------

Pri žíhaní sa využíva schopnosť difúzie atómov, ktoré z pôvodne nerovnovážneho stavu na začiatku difundujú do stavu rovnovážneho. Hnacím motorom procesu je dostatočne vysoká teplota žíhania. Difúzny pohyb atómov mení rozloženie a množstvo dislokácií - porúch kryštalickej mriežky, ktoré bránia deformácii, čo má za následok zvýšenie ťažnosti. Žíhanie prebieha vo viacerých fázach. 

* V prvej fáze sa difúziou odstránia poruchy kryštalickej mriežky a vnútorné napätia v materiáli.
* V druhej rekryštalizačnej fáze sa vytvárajú a zväčšujú nové zrná v štruktúre na úkor starých deformovaných.
* Tretia fáza býva zvyčajne už nežiaduca, pretože ďalší rast nových zŕn vedie k zhoršovaniu výsledných vlastností materiálu.

Druhy žíhania ocelí
-------------------

S prekryštalizáciou:

* a) homogenizačné
* b) normalizačné
* c) izotermické

Bez prekryštalizácie:

* c) na mäkko
* d) rekryštalizačné
* e) protivločkové
* f) na zníženie vnútorných napätí
* g) odstranenie krehkostí po morení

### Normalizačné žíhanie

Pri 30-50 °C nad ACM s následnou výdržou na tejto teplote niekoľko minút až hodín a vychladnutie na pokojnom vzduchu. 

Odstraňujú sa ním nerovnosti štruktúry spôsobené predošlým spracovaním (napr. valcovaním alebo kovaním). Dokážeme ním urobiť rovnomernú štruktúru zrna. Pri podeutektoidných oceliach je štruktúra lamelárny perlit a ferit. Pri nadeutektoidných je štruktúra perliticko-cementitická vzniká tzv. cementitická sieťovina. Žíhajú sa napr. výkovky, plechy. Normalizačné žíhanie je príprava pred kalením.

Pri tejto teplote prebieha difúzia uhlíka v oceli až pokiaľ sa nedosiahne rovnovážny stav. Po napr. valcovaní je zrnová štruktúra sploštená. Normalizačným žíhaním sa zase dosiahne zhruba guľovité zrno.

Ďalšie druhy
------------

### Rozpúšťacie žíhanie

Rozpúšťacie žíhanie sa používa pri vytvrditeľných zliatinách ako je napríklad dural, ako prvý krok vytvrdzovania. Pri tomto žíhaní sa zliatina ohrieva na teplotu vyššiu ako zodpovedá maximálnej rozpustnosti pri danom zložení, ale zároveň pod teplotu solidu (začiatok tavenia). Na tejto teplote sa zotrvá dovtedy, kým nevznikne homogénny tuhý roztok. Teplotu rozpúšťacieho žíhania je potrebné udržiavať v čo najužšom intervale v tolerancii 5 °C.
Marunouchiho riaditeľstvo zaibacu Mitsubishi v Tokiu, okolo 1920
**Zaibacu** (jap. 財閥) je špecifický termín označujúci monopolné koncerny, ktoré boli v malom počte zakladané v Japonsku.

Charakteristika
---------------

Zaibacu začali vznikať počas obdobia Meidži, teda od 80. rokov 19. storočia a mali úplne dominantný vplyv na vývoj japonskej ekonomiky. Ich riadenie a kontrolu väčšinou spravovala jediná rodina. Tieto koncerny mali pozitívny vplyv na urýchlenie industrializácie krajiny (napr. zaibacu Mitsubishi, Micui), tiež ale ovplyvňovali japonskú vnútornú aj zahraničnú politiku.

K ich formálnemu zrušeniu došlo po japonskej kapitulácii v druhej svetovej vojne tzv. MacArthurovými reformami. Avšak reálne k tomu v plnej miere nedošlo.

Niektoré zaibacu
----------------

### Veľká štvorka

* Mitsubishi (三菱 財閥)
* Mitsui (三井 財閥)
* Sumitomo (住友 財閥)
* Yasuda (安 田 財閥)

### Ďalšie

* Asano (浅 野 財閥)
* Fujita (藤田 財閥)
* Furukawa (古河 財閥)
* Mori (森 コ ン ツ ェ ル ン)
* Kawasaki (川 崎 財閥)
* Nakajima (中 島 飛行 機)
* Nitchitsu (日 窒 コ ン ツ ェ ル ン)
* Nissan (日 産 コ ン ツ ェ ル ン)
* Nisso (日 曹 コ ン ツ ェ ル ン)
* Nomura (野村 財閥)
* Okura (大 倉 財閥)
* Riken (理 研 コ ン ツ ェ ル ン)
* Shibusawa (渋 沢 財閥)

### Zbankrotované

* Suzuki shoten (鈴木 商店)

Literatúra
----------

* ŽALOUDEK, Karel. *Encyklopedie politiky*. Praha : Libri, 1999. ISBN 80-85983-75-3.

Externé odkazy
--------------

* Japonské zaibacu. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zaibacu na českej Wikipédii.*
Mapa zobrazuje všeobecnú polohu "Aleje MiGov"
**Aleja MiGov** je oblasť v severozápadnej časti Severnej Kórei pozdĺž rieky Ja-lü, ktorej označenie zaviedli letci U.S. Air Force počas kórejskej vojny. Išlo o oblasť, v ktorej bolo možné pri bojových letoch najčastejšie prísť do kontaktu s nepriateľskými stíhačmi. Počas vojny bola táto oblasť miestom početných leteckých súbojov medzi americkými stíhačkami a stíhačkami komunistických síl, predovšetkým Sovietskeho zväzu. Americké stíhačky North American F-86 Sabre a Mikojan-Gurevič MiG-15 sovietskej výroby boli najviac používané prúdové stíhacie lietadlá počas vojny v Kórey. Aleja MiGov je vlastne pomenovaná po stíhačkách MiG, sovietskej výroby. Oblasť bola prvým miestom, kde proti sebe vo veľkom počte bojovali prúdové stíhačky, a je považovaná za rodisko vzdušných súbojov prúdových stíhačiek.

* Americké stíhačky F-86F Sabre počas letu nad Kóreou, 1953Americké stíhačky F-86F Sabre počas letu nad Kóreou, 1953
* MiG-15 bis sovietskej výroby vo výzbroji severokórejského letectva, 1953MiG-15 bis sovietskej výroby vo výzbroji severokórejského letectva, 1953
* Rad fotografií z fotoguľometu zobrazuje sovietsky MiG-15 nad Kóreou, apríl 1953Rad fotografií z fotoguľometu zobrazuje sovietsky MiG-15 nad Kóreou, apríl 1953

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku MiG Alley na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Aleksander Wolszczan** [aleksander volščan] (\* 29. apríl 1946, Szczecinek, Poľsko) je poľský astronóm, objaviteľ prvých planét mimo slnečnú sústavu.

Životopis
---------

V roku 1969 ukončil Univerzitu Mikuláša Kopernika v Toruni. V roku 1973 absolvoval stáž v Ústave Maxa Plancka v Bonne. V roku 1975 získal na materskej univerzite doktorát z fyziky za prácu venovanú pulzarom. Od roku 1982 je trvale v zahraničí.

V októbri 1991 s pomocou rádioteleskopu v Arecibo (Portoriko) objavil prvé tri planéty mimo slnečnú sústavu (tzv. extrasolárne planéty), ktoré krúžia okolo pulzaru PSR B1257+12 v súhvezdí Panny. Objav bol oficiálne oznámený na zjazde Americkej astronomickej spoločnosti v Atlante v januári 1992. Dňa 22. marca 1994 publikoval úplné výsledky svojho objavu. Vo februári 2005 na konferencii v Aspene v Colorade oznámil, že spolu s Maciejom Konackim objavil v tomto systéme ešte štvrtú planétu.

Od roku 1992 vedie výskum a prednáša ako profesor astronómie a astrofyziky na Štátnej univerzite v Pensylvánii (Penn State) a na svojej materskej univerzite. Bol ocenený časopisom *Nature* ako autor jedného z 15 základných objavov z fyziky, ktoré tento časopis publikoval. Je členom Poľskej akadémie vied.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aleksander Wolszczan**

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Aleksander Wolszczan na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 137744249
* Google Scholar: pshy7hQAAAAJ
* ISNI: 0000 0001 1340 9321
* LCCN: no2009128073
* ORCID: 0000-0003-1915-5670
* VIAF: 165628036
* WorldCat: lccn-no2009128073
**Anton Vyrosil** (Virosil, Viroszil, Virotsil) (\* 14. apríl 1792, Banská Štiavnica - † 19. máj 1868, Viedeň) bol právnik, vysokoškolský pedagóg.

Rodina
------

* otec František Vyrosil
* matka Alžbeta rod. Grellová

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici a v Trnave, 1809-1814 filozofiu na rokuk. seminári v Trnave a v Nitre, teológiu v Banskej Bystrici. Roku 1810 doktor filozofie, 1823 doktor právnych a politických vied. Rektor univerzity v Budapešti, vysokoškolský profesor v Bratislave, Budapešti a vo Viedni. Cisársky a dvorný radca, povýšený do šľachtického stavu. Zaoberal sa filozofiou práva a verejným právom, spoluzakladateľ novšej maď. politológie. Autor syntetických a encyklopedických prác a zbierky poézie.

Dielo
-----

* Ius naturae privatum... 1-3. Budapešť roku 1833
* Epitome iuris naturae... Budapešť roku 1839
* Turis publicum regni Hungariae... 1-6. Budapešť roku 1850-1854

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike

Autoritné údaje: * GND: 123459540
* ISNI: 0000 0000 8145 0513
* PIM: PIM93539
* VIAF: 64915214
Miska z korytnačiny
Presvietená korytnačina
**Korytnačina** (nesprávne (a po česky) *želvovina*) je prírodný materiál, ktorý sa získava z horného panciera morskej korytnačky karety pravej (Eretmochelys imbricata). Najčastejšie má jasne žltú až medovú farbu, bohato posiatu tmavo červenými až hnedými škvrnami.

Ide o rohovinové dosky, ktoré majú štruktúru rastúcu do všetkých strán, preto má tento materiál dobré vlastnosti pre spracovávanie. Dá sa dobre leštiť a teplom tvarovať. Korytnačina sa používala na vykladanie nábytku (marketéria), zdobenie luxusného tovaru (pudrenky, tabatierky), na výrobu dekoratívnych predmetov, hrebeňov do vlasov, spôn aj okuliarových rámov.

Medzinárodný obchod s korytnačinou je zakázaný, pretože je kareta chránená dohovorom CITES.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Korytnačina**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Želvovina na českej Wikipédii.*
Rue du Chat-qui-Pêche
**Rue du Chat-qui-Pêche** (doslova *ulica mačky, ktorá loví ryby*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode v Latinskej štvrti. So svojou šírkou 1,80 m je všeobecne považovaná za najužšiu ulicu v Paríži, ale ulica Sentier des Merisiers v 12. obvode má iba 90 cm.

Poloha
------

Ulica vedie od Seiny na nábreží Quai Saint-Michel a končí pri ulici Rue de la Huchette. Ulica je orientovaná zo severu na juh.

Dejiny
------

Ulica bola otvorená v roku 1540 a viedla priamo k rieke Seine. Najprv sa nazývala *Rue des Étuves*, neskôr *Rue du Renard* a *Rue des Bouticles*. Jej dnešný názov je odvodený od domového znamenia zobrazujúceho mačku chytajúcu ryby. V roku 1832 boli oba konce ulice opatrené mrežou, dnes už neexistujúcou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rue du Chat-qui-Pêche**

Externé odkazy
--------------

* Ulica na stránkach Paríža

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rue du Chat-qui-Pêche na českej Wikipédii.*
Poloha okresu Korçë v Albánsku
**Korçë** (alb.: *Rrethi i Korçës*, grécky Επαρχία Κορυτσάς-Eparchia Koritsas, arumunsky *Districtul di Corceao*), je okres (rrethe) v Albánsku. Počet obyvateľov je 194 000 (2004, odhad) tvorených hlavne Arumunmi a Grékmi.

Geografia
---------

Rozloha 2 180 km², je to druhý najväčší okres v Albánsku. 

Leží na juhovýchode albánska v kraji Korçë, od 40,45 (40°27') do 40,95 (40°57') severnej šírky a od 21,0833 (21°4') do 20,31667 (20°19') východnej dĺžky, jeho hlavné mesto je Korçë. 

Susedí na severe s okresom Pogradec a s Macedónskom, na východe s Gréckom, konkrétne s prefektúramy Florina (Grécka Macedónia), na juhovýchode s okresom Devoll, na juhozápade s okresom Kolonjë a Përmet, a na západe sú okresi Gramsh a Skapar. Ďalšie mesto v okrese je Maliq.

Obyvateľstvo
------------

Celkovo: 193 992; 50 786 rodín
mesto Korçë: 74 370; 23 082 rodín
mesto Maliq: 5 361; 1 388 rodín
menších oblastí: 15
obcí: 151

* Baban
* Bickë
* Boboshticë
* Burim
* Cangonj
* Cerje
* Dardhë
* Djellas
* Drenovë
* Ekmeçi
* Floq
* Gollomboç
* Goricë E Madhe
* Goricë E Vogël
* Kallamas
* Kapshticë
* Koze
* Kreshpanj
* Lajthizë
* Liqenas
* Mançurisht
* Pepellash
* Pilur
* Plasë
* Progër
* Rakickë
* Shtyllë
* Sinicë
* Voskopoja (Moscopole)
* Vreshtas
* Vranisht
* Zaroshtë
* Zemblak
* Zvedzë


| * z
* d
* u
Okresy v Albánsku |
| --- |
| 
* Berat
* Bulqizë
* Delvinë
* Devoll
* Dibër
* Drač
* Elbasan
* Fier
* Gjirokastër
* Gramsh
* Has
* Kavajë
* Kolonjë
* Korçë
* Krujë
* Kuçovë
* Kukës
* Kurbin
* Lezhë
* Librazhd
* Lushnjë
* Malësi e Madhe
* Mallakastër
* Mat
* Mirditë
* Peqin
* Përmet
* Pogradec
* Pukë
* Sarandë
* Shkodër
* Skrapar
* Tepelenë
* Tirana
* Tropojë
* Vlorë

 | Vlajka Albánska |
Juhovýchodné pobrežie Baltského mora. Zľava doprava: Helská kosa, Vislianska kosa a Kuršská kosa s typickými limanmi Vislianskeho a Kuršského zálivu.
**Kosa** je akumulačný geomorfologický útvar – úzky a dlhý piesočnatý výbežok pevniny do mora, pripomínajúci siluetou pracovný nástroj kosu. 

V najjednoduchšej forme kosy vznikajú v miestach, kde sa nánosy, unášané vodným prúdom pozdĺž pobrežnej čiary, začínajú usadzovať - spravidla tam, kde sa pobrežie náhle stáča do vnútrozemia a prúd obieha mys. V takom prípade rýchlosť prúdu a tým aj schopnosť unášať piesok klesá a vzniká kosa. Pokiaľ je kosa veľmi dlhá a druhým koncom sa približuje či dotýka pobrežia, vzniká za ňou takzvaný liman – zátoka či jazero takmer alebo úplne odrezané od mora. 

Ak sa nachádza tesne pred pobrežím ostrov či skalisko, môže aj v jeho tieni podobným spôsobom dochádzať k akumulácii, ktorá prepojí ostrov s pevninou. Takto vzniknutá šija, spájujúca ostrov s pevninou, sa nazýva tombolo. 

Charakteristické výskytom kos sú v Európe južné a juhovýchodné pobrežia Baltského mora (Helská, Vislianska a Kuršská kosa), severozápadné pobrežie Čierneho mora (Tendrovská kosa) a Azovského mora (Arabatská kosa).

V Japonsku je známa kosa Amanohašidate, ktorá patrí medzi tri slávne japonské scenérie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kosa (geomorfológia)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kosa na českej Wikipédii.*
Vodopád Siklawa
**Siklawa, Wielka Siklawa** (nem. *Siklawafall*, *Siklawa-Wasserfall*, maď.  *Siklawa vízesés*) je vodopád na poľskej strane Vysokých Tatier na potoku Roztoka. Je to najväčší poľský vodopád. Spadá z prahu jazernej steny, ktorá oddeľuje Dolinu Pięciu Stawów Polskich a Dolinu Roztoki. Tečie dole stenou dvomi alebo tromi prúdmi (záleží na prietoku vody z Wielkeho Stawu Polskieho). Stena má sklom približne 35°, výška prahu okolo 65–70 metrov. Vlastná výška vodopádu je približne 40 m. Je to najväčší (hoci nie najvyšší) vodopád v Tatrach.

Meno vodopádu Siklawica v Západných Tatrách je odvodené od Siklawy.

Opis
----

Wielka Siklawa je najkrajšia počas slnečných dní, po silných dažďoch. Vtedy okolo nej drobné kvapky vody vytvárajú farebnú dúhu. Siklawa bola cieľom vysokohorských vychádzok už na začiatku 19. storočia.

Turistický chodník prechádza po orograficky pravej strane vodopádu cez dlhý pás platní (nazývaných tiež *Danielki*). Keď sú pokryté ľadom sú veľmi nebezpečné. V roku 1924 sa na nich pošmykol a tragicky zahynul horský vodca Jan Gąsienica Daniel (odtiaľ pochádza názov tohto miesta).

Turistika
---------

* – okolo vodopádu vedie po zelenej značke chodník od Wodogrzmotów Mickiewicza (vedľa cesty Palenica Białczańska – Morské oko) ponad Wielki Staw Polski. Čas túry: 2:05 h, ↓ 1:40 h

Galéria
-------

* 
* 
* 
* 
*

Zdroje
------

* *VYSOKÉ TATRY. Edícia turistických máp 1 : 25 000. Textová časť*. [s.l.] : VKÚ, a.s. Harmanec, 2002. S. 32.
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Siklawa na poľskej Wikipédii.*

  

Súradnice: 49°12′53″S 20°02′43″V﻿ / ﻿49,214722°S 20,045278°V﻿ / 49.214722; 20.045278
**Sabotáž** alebo **sabotovanie** (čiastočné synonymum je *záškodníctvo, diverzia*) je (spravidla utajené a často násilné) úmyselné a plánované narušenie funkčnosti či výkonnosti (dôležitého) civilného alebo vojenského zariadenia alebo výstroje (najmä v čase vojny) prostredníctvom jeho poškodenia alebo zničenia. V širšom zmysle je to úmyselné a plánované narušenie funkčnosti, výkonnosti či úspechu politického, ekonomického či vojenského zariadenia, podniku, projektu či akcie prostredníctvom pasívneho odporu, narušenia chodu práce alebo poškodenia či zničenia. Ľudia vykonávajúci sabotáže bývajú označovaní slovom **sabotéri**.

Technika sabotáže sa používa najmä v dobe prudkých spoločenských konfliktov typu vojen, povstaní, odboja proti okupačnej moci a pod. Často túto činnosť využívajú partizáni, tajné odbojové organizácie, námorní piráti, teroristi, špeciálne vycvičené diverzné vojenské skupiny, a pod.
Správne vykonaná sabotáž môže viesť aj k úplnému zničeniu, respektíve k totálnej deštrukcii príslušného technického diela či predmetu.

Vzhľadom na povahu tejto činnosti býva takmer vždy veľmi dôsledne utajovaná a zvyčajne podlieha prísnej konšpirácii. Prichyteným sabotérom vždy hrozili i hrozia prísne tresty vrátane trestov najvyšších (doživotné väzenie, trest smrti).

Posudzovanie sabotáže a sabotérov
---------------------------------

Sabotáž a sabotéri sa dajú (subjektívne) hodnotiť rôzne – v dobách vojny môžu byť diverzanti a partizáni vnímaní ako hrdinovia, naopak sabotáž uskutočnená v mene vlastných cieľov (politické, v obchode, v športe) je všeobecne hodnotená ako nemorálna (nešportová) a vedľa morálneho odsúdenia hrozia i vysoké tresty.

Pozri aj
--------

* partizánska vojna
* partizán
* vojna
* odboj
* diverzia
* terorizmus
Fyzikálna adsorpcia molekúl vo viacerých vrstvách, pre ktorú platí izoterma BET. 
**BET izoterma** (alebo **adsorpčná izoterma BET**) je matematický vzťah, ktorý kvantitatívne popisuje fyzikálnu adsorpciu plynov na tuhých adsorbentoch pri izotermických podmienkach. Rovnicu odvodili prepracovaním Langmuirovej izotermy v rokoch 1935 až 1940 Stephen Brunauer, Paul H. Emmett a Edward Teller, podľa ktorých dostala aj názov (**B**raunauer, **E**mmett, **T**eller — **BET**).

Odvodenie
---------

Odvodenie BET izotermy je pomerne zložité, vychádza z Langmuirovej izotermy, ktorá však platí len pre chemisorpciu (molekuly sú na povrchu len v jednej vrstve). BET izoterma je vhodná na popis fyzikálnej adsorpcie, pretože zahŕňa aj možnosť adsorpcie molekúl v mnohých vrstvách. Schematicky možno zapísať: 

A(g) + S ↔ AS (prvá vrstva)
A(g) + AS ↔ A2S (druhá vrstva)
A(g) + A2S ↔ A3S atď.
* A(g) — adsorbovaná molekula plynu
* S — povrch adsorbenta

BET izoterma je v podstate aplikáciou Langmuirovej izotermy na každú vrstvu samostatne. 
Samotná BET izoterma má následujúcu podobu:

{\displaystyle a=a\_{\mathrm {m} }{\frac {Cp\_{\mathrm {r} }}{(1-p\_{\mathrm {r} }){\big (}1+p\_{\mathrm {r} }(C-1){\big )}}}\qquad C=\exp \left({\frac {q\_{\mathrm {a} }-q\_{\mathrm {k} }}{RT}}\right)}
* *a* — adsorbované množstvo na jednotkovú hmotnosť adsorbentu
* *p*r — relatívny tlak (podiel rovnovážneho tlaku a tlaku pár adsorbátu (t. j. plynu)
* *a*m — množstvo adsorbátu, ktorý vytvorí úplnú monomolekulovú vrstvu na adsorbente jednotkovej hmotnosti
* *R* — univerzálna plynová konštanta (*R* = 8,314 J/(K.mol))
* *T* — teplota, pri ktorej sa adsorpcia uskutočnila
* *q*a — adsorpčné teplo
* *q*k — kondenzačné teplo

Pri adsorpcii na prvú vrstvu sa uvoľňuje adsorpčné teplo a pri adsorpcii na všetky ostatné vrstvy už teplo kondenzačné.

Aplikácia
---------

Izoterma BET sa často pužíva na stanovenie povrchu adsorbentov a katalyzátorov, pri ktorých je aktívny povrch dôležitým ukazovateľom kvality. Napríklad aktívne uhlie, ktoré je silným adsorbentom pre molekuly dusíka má na 1 gram aktívny povrch približne 3 000 metrov štvorcových.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálChemický portál |

* Adsorpcia
* Langmuirova izoterma
* Freundlichova izoterma
V osade Muránska
**Muránska** je malá osada obce Východná v okrese Liptovský Mikuláš. Stoja tu len štyri domy.

Leží na južných svahoch Kozích chrbtov, v podcelku Važecký chrbát, nad pravým brehom vodnej nádrže Čierny Váh. Nachádza sa v husto zalesnenej oblasti, v ústí doliny Muránsko do Čiernovážskej doliny, JJV od Východnej. S obcou nemá priame cestné spojenie, prístup je možný po asfaltovej ceste cez Kráľovu Lehotu a Svarín, ďalej po brehu vodnej nádrže Čierny Váh a následne odbočením vľavo do kopca. 

Okrajom osady prechádza modro-značkovaný turistický chodník od železničnej stanice Východná do sedla Muránsko (1 080 m n. m.), potom rovnomennou dolinou a ďalej cez susednú osadu Čierny Váh (cca 1 km na JV) do doliny Ipoltice.

Galéria
-------

* Vstup do osadyVstup do osady
* Pohľad na osadu z druhej strany vodnej nádržePohľad na osadu z druhej strany vodnej nádrže
* Typické drevené obydlieTypické drevené obydlie
* Ústie doliny Muránsko pri osadeÚstie doliny Muránsko pri osade

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

Súradnice: 49°00′59″S 19°56′03″V﻿ / ﻿49,01647°S 19,93404°V﻿ / 49.01647; 19.93404
**Pietro Cavallini** (\* okolo 1250 - † okolo 1330) bol taliansky neskorogotický maliar a tvorca mozaík, činný na prelome 13. a 14. storočia. 

Žil a tvoril v Ríme a Neapole. Jeho dielo bolo ovplyvnené tvorbou Giotta a ďalších umelcov obdobia neskorej gotiky. Je známy ako zakladateľ nového smeru v maliarstve. 

Cavallini je autorom mozaikovej a freskovej výzdoby Baziliky Santa Cecilia in Trastevere (freskový cyklus z 90-tych rokov 13. storočia – *Narodenie Panny Márie*, *Zvestovanie Panne Márii*, *Narodenie Ježiša*, *Klaňanie troch kráľov* a najmä freska *Posledný súd* svedčia o umeleckej vyzretosti Pietra Cavalliniho).

Svojou tvorbou sa snažil prekonať dovtedy zaužívanú rovinnú formu zobrazovania scény a dať jej prvky plastičnosti.

S Giottom spolupracoval na umeleckej výzdobe konštantínovskej Baziliky svätého Petra; pozoruhodnými dielami prispel k výzdobe Baziliky svätého Pavla za hradbami (cyklus príbehov zo Starého a Nového zákona; mozaiky však padli za obeť katastrofálnemu požiaru v roku 1823). K ďalším prácam patrí výzdoba Kostola San Giorgio in Velabro a Baziliky San Crisogono.

Od roku 1308 bol Cavalliniho umeleckou zastávkou Neapol, kde pracoval na dvore kráľa Karola II. Podieľal sa na výzdobe Kostola San Domenico Maggiore (fresky *Príbeh svätého Jána Krstiteľa*, *Ukrižovanie*, *Príbehy svätej Magdalény a apoštolov Petra, Pavla a Ondreja*) a Kostola Santa Maria Donnaregina (na cykle fresiek s kristologickou tematikou a výjavmi zo života svätých pracoval spoločne s ďaším Rimanom Filippom Rusutim).

Po návrate do Ríma (okolo roku 1325) pracoval na výzdobe exteriéru Baziliky svätého Pavla za hradbami sériou mozaík v byzantskom štýle.

Po smrti bol pochovaný v kaplnke Najsvätejšej Sviatosti Baziliky svätého Pavla za hradbami.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pietro Cavallini**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pietro Cavallini na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * GND: 118872583
* ISNI: 0000 0000 8168 3501
* LCCN: nr89006034
* ULAN: 500031569
* VIAF: 77113562
* WorldCat: lccn-nr89006034