recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**William James „Willem" Dafoe** (\* 22. júl 1955, Appleton, Wisconsin) je americký filmový a divadelný herec, zakladajúci člen experimentálnej divadelnej spoločnosti The Wooster Group. Je známy napríklad z filmov *Žiť a zomrieť v L.A.*, *Čata*, *Posledné pokušenie Krista*, *V tieni upíra*, *Pokrvní bratia* a z filmovej série *Spider-Man*.

Detstvo a mladosť
-----------------

Dafoe, šieste z ôsmich detí, sa narodil jako v Appletone v štáte Wisconsin, syn Muriel Isabel, zdravotnej sestry z Bostonu, a chirurga Williama Alfreda Dafoea. Svoje pôvodné meno „William" si zmenil na „Willem" z dôvodu, aby ho ľudia neoslovovali „Billy". Potom, čo bol vylúčený zo Appleton East High School za výrobu videa, ktoré vedenie školy označilo za pornografické, dokončil svoje štúdium na Lawrence University. Neskôr študoval Drámu na University of Wisconsin-Milwaukee, ale školu opustil krátko pred promóciami, pretože se pridal k novo vzniknutej avantgardnej skupine Theatre X.

Kariéra
-------

Dafoeová filmová kariéra začala v roku 1981, keď si zahral vo filme *Nebeská brána* (*Heaven's Gate*), ale jeho rola bola nakoniec vystrihnutá z filmu. V polovici 80. rokov 20. storočia bol obsadený do filmu *Žiť a zomrieť v L. A.*, v ktorom Dafoe ztvárnil rolu podvodníka Ricka Masterse. O rok neskôr hral šéfa motorkárského gangu vo filme *Nemilovaná* (*The Loveless*) a podobnú rolu stvárnil aj vo filme *Ohnivé ulice*, ale jeho zlomovou rolou bola rola súcitného seržanta Eliasa vo filme *Čata* (1986). Od tej doby sa stal populárnym charakternýn hercom. Často hráva záporné alebo podlé role, ako napríklad Green Goblin vo filmovej trilógií o Spider-Manovi a Barillo vo filme *Vtedy v Mexiku*. Dafoe bol zvažovaný aj pre rolu Jokera vo filme Tima Burtona a Sama Hamma – *Batman* z roku 1989. Sam Hamm pripomenul „Pripadalo nám, že Willem Dafoe vyzerá úplne presne ako komiksový Joker." Rolu nakonec získal Jack Nicholson. Stvárnil aj rolu Ježiša vo filme *Posledné pokušenie Krista* (1988).

Zahral si v kontroverznom erotickom thrilleri *Telo ako dôkaz* s Madonnou. V roku 1991, Willem Dafoe stvárnil manhattanského drogového dealera vo filme *Muž bez spánku*. Dafoe hrál excentrického agenta FBI vo filme *Pokrvní bratia* (1999) a vo filme *Americké psycho* (2000). Bol nominovaný na Oscara za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej roli v roku 1986 za film *Čata* a v roku 2000 za film *V tieni upíra*. Zahral si aj v animovej rozprávke *Hľadá sa Nemo*, kde nadaboval rybu Gilla.
Hral aj po boku Rowana Atkinsona vo filmoch *Mr. Bean: Najväčšia filmová katastrofa* a *Prázdniny Mr. Beana*. Krátko pracoval ako model – v roku 1990 pre kampaň firmy Prada.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Willem Dafoe**

Externé odkazy
--------------

* Willem Dafoe v Internet Movie Database (po anglicky)
* Willem Dafoe v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Willem Dafoe na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13930540c
* GND: 121991784
* ISNI: 0000 0001 2120 4334
* LCCN: no90009824
* NK ČR: xx0034122
* ULAN: 500353213
* VIAF: 10036508
* WorldCat: lccn-no90009824
**Bystrý potok** je potok na Strednom Pohroní, preteká územím okresov Banská Štiavnica a Zvolen. Je to ľavostranný prítok Jasenice, meria 7 km a je tokom IV. rádu. 

Pramení v Štiavnických vrchoch, v podcelku Hodrušská hornatina, pod sedlom Jaseňová pažiť v nadmorskej výške okolo 725 m n. m. Najprv tečie severovýchodným smerom k samote Rubáčka, tu zľava priberá prítok (551,4 m n. m.) od osady Hrudková a stáča sa na východ. Z ľavej strany priberá prítok z juhovýchodného svahu Holého vrchu (705,7 m n. m.) a pri osade Mlyn sprava prítok z oblasti Živíc. Ďalej sa oblúkom stáča na severovýchod, na dolnom toku už nepriberá prítoky a južne od obce Hronská Breznica ústi v nadmorskej výške okolo 292 m n. m. do Jasenice.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-10]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-10]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Jasenice (Hron) |
| --- |
| *Jasenica* → *Hron* → *Dunaj* |
| 
* Beliansky potok
* Bystrý potok
* Dolinka
* Halčiansky potok
* **Jasenica**
* Kamenné
* Kolpašský potok
* Kozelník
* Radošovo
* Slaná
* Stredné Peňažné
* Uhrín
* Zadné Peňažné
* Žakýl
* Žliabok

 |
Drevené pelety
**Peleta** je obyčajne malý, zlisovaný kúsok ľubovoľnej hmoty valcovitého tvaru.

Drevené pelety sa vyrábajú lisovaním drevených pilín ako vedľajší produkt pri spracovaní dreva. Vyznačujú sa extrémnou hustotou a nízkym obsahom vody. Používajú sa ako kvalitné ekologické palivo.

Výroba
------

Pelety sa vyrábajú lisovaním vstupného materiálu na tvarovacích lisoch. Ten je pod vysokým tlakom pretláčaný cez malé kruhové otvory oceľovej matrice, pričom sa zahrieva na teplotu okolo 100 °C. Celulóza, ktorá sa nachádza v dreve vplyvom teploty mäkne a stáva sa lepivou. To umožní lisovať drevené piliny do tvaru pelety bez pridávania akýchkoľvek prísad. Po vychladnutí sú pelety pevné a zachovávajú si svoj valcovitý tvar.

Hoci sa v minulosti experimentovalo s rôznymi alternatívami ohľadom materiálu na výrobu peliet (pelety vyrobené zo slamy či kukurice) ako najvhodnejší materiál sa osvedčilo drevo z ihličnanov (pre nízky objem nečistôt, pojivosť materiálu a pod.) Preto väčšina výrobcov vyžaduje ako palivo pre ich zariadenia výhradne drevné pelety z ihličnatého dreva.

Použitie
--------

Pelety sa používajú ako náhrada fosílnych palív v kotloch, domácich pieckach, krboch a kachliach. Keďže sú sypké, môžu sa používať v kotolniach s automatickou prevádzkou. Pomocou dopravníka je možné presne a plynule regulovať prísun paliva a tým regulovať tepelný výkon kotla. Pri takomto vykurovaní sa komfort približuje k vykurovaniu zemným plynom. Vykurovanie týmto palivom je značne rozšírené v škandinávskych krajinách a v Taliansku.

Vlastnosti
----------

* Výhrevnosť: 15 - 20 MJ/kg
* Obsah vody: do 10 %
* Obsah popola: menej ako 1%

Agropelety
----------

Agropelety alebo tiež alternatívne pelety sú vyrábané z prebytkov poľnohospodárskej produkcie ako je slama, seno, odpady vznikajúce pri čistení obilia, olejnín a strukovín. Oproti dreveným peletám majú vyšší obsah popola (5%). Agropelety sú významným zdrojom obnoviteľnej energie a predstavujú značný potenciál pre ekonomický rozvoj vidieka.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portálBiologický portál |

* Kachle na pelety
Súradnice: 48°10′40″S 17°02′29″V﻿ / ﻿48,177808°S 17,041442°V﻿ / 48.177808; 17.041442

**URBION – Štátny inštitút urbanizmu a územného plánovania** bola výskumno-vývojová a projektová organizácia, ktorá sa od roku 1956 do 31. decembra 1993 zaoberala územným plánovaním a urbanizmom. Sídlila v Bratislave, pôvodne na Drieňovej ulici v Ružinove. V roku 1984 sa presťahoval na Hanulovu ulicu v Dúbravke. Pobočku mal v Banskej Bystrici, výskumno-vývojové, projektové a dislokované projektové ateliéry v Bratislave, Žiline a v Košiciach.

Urbion bol podriadenou organizáciou Ministerstva výstavby SSR. Plnil v oblasti urbanistickej projekcie na Slovensku funkciu hlavnej projektovej organizácie, najmä vo vzťahu k urbanistickým strediskám Stavoprojektov a útvarom hlavných architektov.

História
--------

Centrálne plánovanie, ktoré nastúpilo po roku 1948 zasiahlo aj do oblasti územného (v min. rajónové) plánovania a urbanizmu miest a vidieckych sídiel v Česko-Slovensku. 

Inštitucionálny vývoj:

* 1956 – 1968 Štátny ústav pre rajónové plánovanie
* 1968 – 1969 Československý inštitút pre územné plánovanie
* 1969 – 1973 Slovenský inštitút pre územné plánovanie
* 1973 – 1988 URBION - Štátny inštitút urbanizmu a územného plánovania (Urbion)

Menšia časť Urbionu organizačne pôsobila do roku 1994 samostatne a podliehala Slovenskej komisii pre životné prostredie (SKŽP). Zodpovedal najmä za koncepčnú činnosť v oblasti urbanizmu a plánovania rozvoja sídel. V jeho štruktúrach pôsobili viacerí renomovaní urbanisti, ako boli Ján Kuklica (riaditeľ v rokoch 1959 - 1966), prof. Rudolf Šteis (riaditeľ v rokoch 1967 - 1973), Pavel Zibrin (riaditeľ v rokoch 1973 - ??), Ján Gasper, ale napr. aj disident Miroslav Kusý.

Inštitút vydával odborný časopis o urbanizme Urbanita (po odmlke začal vychádzať opäť v roku 2009).

Po vzniku samostatného Slovenska nastalo obdobie ekologizácie územného plánovania a plánovania vôbec a kompetencie územného plánu malo na starosti Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky. 1. júla 1993 bola založená Slovenská agentúra životného prostredia (SAŽP) a URBION sa o pol roka začlenil do jej štruktúr. Reorganizáciou sa vytvorili špecializované strediská, kam sa zaradil ako súčasť Centra územného rozvoja. Po zmenách kompetencií medzi ministerstvami životného prostredia a výstavby URBION ako zložka splynul s inými centrami SAŽP a prestal existovať.

V roku 2006 de iure a od roku 2008 aj de facto bola činnosť "obnovená" v podobe príspevkovej organizácie Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR pod názvom Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION.

Zdroje
------

* Urbion - Štátny inštitút urbanizmu a územného plánovania (Urbion) in *Encyklopédia Slovenska* VI.(Bratislava, 1982), s. 193

Referencie
----------

1. ↑  KUSÝ, Miroslav. *Na vlnách slobodnej Európy*. [s.l.] : Smena, 1990. ISBN 80-221-0157-5. S. 170.
Slovenská národná knižnica, Národný biografický ústav - Biografický lexikon Slovenska III (G-H) Martin 2007, str. 70

Pozri aj
--------

* urbanizmus (architektúra)
* regionálna politika
* územné plánovanie
* Slovenská agentúra životného prostredia
**USB On-The-Go** (**USB OTG** alebo len **OTG**) je špecifikácia prvýkrát použitá koncom roku 2001, ktorá umožňuje USB zariadeniam, ako sú tablety alebo smartfóny, fungovať aj ako hostiteľ, čo umožňuje iným USB zariadeniam, ako sú USB flash disky, digitálne fotoaparáty, myš alebo klávesnice, ktoré sa k nim majú pripojiť. Použitie USB OTG umožňuje týmto zariadeniam prepínať tam a späť medzi rolami hostiteľa a zariadenia. Mobilný telefón môže čítať z vymeniteľného média ako hostiteľské zariadenie, ale po pripojení k hostiteľskému počítaču sa prezentuje ako veľkokapacitné pamäťové zariadenie USB.

USB OTG predstavuje koncept zariadenia, ktoré plní rolu hostiteľa aj periférie – vždy, keď sú pripojené dve USB zariadenia a jedno z nich je USB OTG, vytvoria komunikačné spojenie. Zariadenie, ktoré riadi prepojenie, sa nazýva hostiteľ, zatiaľ čo druhé zariadenie sa nazýva periféria.

USB OTG definuje dve úlohy pre zariadenia: OTG A-device a OTG B-device, pričom špecifikuje, ktorá strana napája prepojenie a ktorá je na začiatku hostiteľ. Zariadenie OTG A je dodávateľom energie a zariadenie OTG B je spotrebiteľom energie. V predvolenej konfigurácii pripojenia sa zariadenie A správa ako hostiteľ USB a zariadenie B funguje ako periférne zariadenie USB. Hostiteľský a periférny režim je možné vymeniť neskôr pomocou protokolu HNP (Host Negotiation Protocol).

Zapojenie pre ID pin definuje počiatočnú úlohu každého zariadenia.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku USB On-The-Go na anglickej Wikipédii.*
**Tata Open 2003** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 30. decembra 2002 do 6. januára 2003 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v meste Chennai. Titul v dvojhre získal Paradorn Srichaphan z Thajska, ktorý vo finále porazil slovenského reprezentanta Karola Kučeru. Bol to jeho tretí titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Julian Knowle, Michael Kohlmann, ktorí vo finále porazili český pár František Čermák, Leoš Friedl. Pre Knowlea to bol tretí titul vo štvorhre na okruhu ATP, pre Kohlmana druhý.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Tata Open 2003*
**Thajsko Paradorn Srichaphan** vs. Slovensko Karol Kučera 6-3 6-1

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Tata Open 2003*
**Rakúsko Julian Knowle / Nemecko Michael Kohlmann** vs. Česko František Čermák / Česko Leoš Friedl 7-6(1) 7-6(3)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje v Chennai |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Josiah Willard Gibbs** (\* 11. február 1839, New Haven, Connecticut, USA – † 28. apríl 1903, New Haven, Connecticut, USA) bol americký matematik, fyzik, chemik a vedecký publicista. Je zakladateľom fyzikálnej chémie a vektorovej analýzy.

Život
-----

Willardov otec bol známy profesor náboženskej literatúry na Yalovej univerzite. Aj samotný Gibbs absolvoval túto univerzitu a získal tu viaceré ocenenia za matematiku a latinčinu.

Gibbsovu vedeckú činnosť môžeme rozdeliť do štyroch období:

* pred rokom 1879 – termodynamika
* 1880 – 1884 – vektorová analýza
* 1882 – 1889 – optika a teória elektromagnetického žiarenia
* po roku 1889 – štatistická mechanika, matematické základy pre kvantovú teóriu

V roku 1863 získal titul PhD. a niekoľko rokov učil na Yalovej univerzite. V roku 1866 vycestoval do Európy, strávil po jednom roku v Paríži, Berlíne a Heidelbergu, kde bol ovplyvnený fyzikmi Kirchhoffom a Helmholzom. V tej dobe bolo Nemecko vedúcou krajinou v oblasti prírodných vied.
Až na tieto tri roky štúdia v Európe strávil Gibbs celý život vo svojom rodisku v New Haven.

V roku 1869 sa vrátil na Yalovu univerzitu, kde bol o dva roky menovaný profesorom matematickej fyziky a na tejto pozícii zotrval. V období medzi rokmi 1876 a 1878 napísal súbor prác o rovnováhe heterogénnych sústav, ktorá je doteraz považovaná za jeden z najdôležitejších vedeckých počinov 19. storočia a je to vôbec prvá práca z oblasti fyzikálnej chémie. V nej ako prvý využil termodynamiku na interpretáciu fyzikálno-chemických javov.

V rokoch 1880 až 1884 spojil predstavy dvoch významných matematikov, Williama Rowana Hamiltona a Hermanna Grassmana, a vytvoril novú matematickú metódu – vektorovú analýzu, ktorú využil na rozvinutie matematickej fyziky.

### Ocenenia

Willard Gibbs zomrel v roku 1903 – dva roky po tom, ako sa začala udeľovať Nobelovej ceny a pravdepodobne len preto ju nezískal. V roku 1901 sa však stal laureátom Copleyovej medaily, v tej dobe jedného z najprestížnejších ocenení vo vede.

Diela
-----

* *Metóda geometrickej predstavy termodynamických vlastností hmoty* – 1873
* *Elementárne princípy štatistickej mechaniky, rozpracované v súvislosti s racionálnym odôvodnením termodynamiky* – 1902

Pozri aj
--------

* Gibbsov fázový zákon

Zdroje
------

* Kuznecov, G. B.: *Od Galileiho po Einsteina*. Nakladateľstvo Pravda, Bratislava 1975.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Willard Gibbs**

  

Autoritné údaje: * BnF: 12549131v
* GND: 118694642
* ISNI: 0000 0001 0940 2215
* LCCN: n79131126
* NK ČR: skuk0002640
* SNK: 158042
* VIAF: 122317710
* WorldCat: lccn-n79131126
Bez vyznačenia smeru priebehu procesov je schéma Carnotovho a Obráteného Carnotovho cyklu v p-V diagrame totožná.
**Obrátený Carnotov cyklus** (iný názov **Obrátený Carnotov obeh**) je ideálny tepelný obeh pozostávajúci z vratných zmien (dvoch adiabát a dvoch izoteriem), ktorý prebieha medzi dvoma zásobníkmi tepla rôznej teploty rovnako ako priamy Carnotov cyklus. Obrátený Carnotov cyklus však prebieha v p-V diagrame proti smeru hodinových ručičiek. Spotrebúva mechanickú prácu a prenáša teplo zo zásobníka s nižšou teplotou do zásobníka s vyššou teplotou. 

Obrátený Carnotov cyklus opisuje prácu ideálneho tepelného čerpadla tzv. *Carnotovho tepelného čerpadla*, alebo ideálneho chladiaceho stroja tzv *Carnotovho chladiaceho stroja*.

Diagramy obráteného Carnotovho cyklu
------------------------------------

Jednotlivé fázy Carnotovho cyklu je možné podľa potreby znázorniť v rôznych diagramoch. p-V diagram vyjadruje závislosť tlaku od objemu, T-S diagram vyjadruje závislosť teploty od entropie. Cyklus prebieha proti smeru hodinových ručičiek (pozri obrázok). 

* krivka medzi bodmi B a E — adiabatická kompresia
* krivka medzi bodmi E a D — izotermická kompresia
* krivka medzi bodmi D a C — adiabatická expanzia
* krivka medzi bodmi C a B — izotermická expanzia

Energetická bilancia
--------------------

Energetická bilancia je rovnaká ako pri Carnotovom cykle, s rozdielom výmeny znamienok pre privedené/odvedené teplo a spotrebovanú/dodanú prácu. Namiesto účinnosti sa pre hodnotenie používajú dva parametre, v závislosti od účelu tepelného stroja. Pri označení *Wp* - spotrebovaná práca, *Q1* - odvedené teplo (z cyklu), *Q2* - prijaté teplo (do cyklu), *T1* - teplota teplejšieho zásobníka, *T2* - teplota chladnejšieho zásobníka možno určiť: 

Pre chladiaci stroj chladiaci faktor: 

{\displaystyle \epsilon \_{ch}={\frac {Q\_{2}}{W\_{p}}}={\frac {Q\_{2}}{Q\_{1}-Q\_{2}}}={\frac {1}{{\frac {Q\_{1}}{Q\_{2}}}-1}}}
a po zjednodušení:

{\displaystyle \epsilon \_{ch}={\frac {1}{{\frac {T\_{1}}{T\_{2}}}-1}}}
Pre tepelné čerpadlo vykurovací faktor: 

{\displaystyle \epsilon \_{t}={\frac {Q\_{1}}{W\_{p}}}={\frac {Q\_{1}}{Q\_{1}-Q\_{2}}}={\frac {1}{1-{\frac {Q\_{2}}{Q\_{1}}}}}}
a po zjednodušení:

{\displaystyle \epsilon \_{t}={\frac {1}{1-{\frac {T\_{2}}{T\_{1}}}}}}
Chladiaci faktor a vykurovací faktor obráteného Carnotovho cyklu sú maximálne dosiahnuteľné koeficienty výkonnosti pre akýkoľvek tepelný stroj pracujúci medzi zásobníkmi tepla s uvedenými teplotami. Všetky reálne skonštruované stroje budú mať tieto koeficienty nižšie.

Referencie
----------

1. 1 2 3   ANTAL, Štefan. *Termodynamika*. Bratislava : Edičné stredisko STU, 1992. 317 s.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |
**UN/LOCODE** (*Code for Trade and Transport Locations*) je geografická kódovacia schéma vyvinutá a spravovaná UNECE - hospodárskou komisiou Organizácie Spojených národov.

UN/LOCODE obsahuje viac ako 50 000 položiek s miestami ako sú prístavy, letiská, železničné a cestné terminály, pošty, hraničné priechody a iné dôležité miesta pre obchod a dopravu v 234 krajinách sveta.

UN/LOCODE kódy sú zvyčajne zložené z 5 znakov. Prvé dva znaky sú písmená s kódom štátu podľa ISO 3166-1 alpha-2. Miesto je ďalej zvyčajne reprezentované trojicou písmen, avšak v prípade, že možné kombinácie nepostačujú, môžu sa použiť aj číslice v rozsahu 2 až 9.

História
--------

| Vydanie | Dátum | Položiek | Zmeny |
| --- | --- | --- | --- |
| # | I | + | = | X | Spolu |
| 2003-1 |  | 36 000 |  |  |  |  |  |  |
| 2003-2 |  | >36 000 |  |  |  |  |  |  |
| 2004-1 |  | >40 000 |  |  |  |  |  |  |
| 2004-2 |  | >42 000 |  |  |  |  |  |  |
| 2005-1 |  | 50 000 | 46 | 196 | 2 288 | 3 | 16 | 2 549 |

Legenda
* # Pravopisné a iné zmeny v menách miest
* | Iné zmeny
* + Doplnenie k vydaniu
* X Položky označené pre vymazanie v ďalšom vydaní

Príklady
--------

`SK KSC` pre Košice, Slovensko
`DE BER` pre Berlín, Nemecko
`NL AMS` pre Amsterdam, Holandsko
`US NYC` pre New York, USA

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka UN/LOCODE (po anglicky)
Ľahký tank LT vz. 38 z Vojenského technického múzea v Lešanoch vedľa obrneného automobilu OA vz. 30
**Obrnený automobil vz. 30** bol československý obrnený automobil z 30. rokov 20. storočia. Bol používaný v čase Mníchovskej krízy a počas druhej svetovej vojny.

Vznik obrneného vozu
--------------------

Projekt obrneného automobilu OA vz. 30 vznikol koncom 20. rokov, kedy česko-slovenská armáda požadovala automobil, ktorý mal nahradiť staršie typy používaných vozidiel. Armádne skúšky sa konali vo výcvikovom priestore v Miloviciach v roku 1930 a armáda si následne objednala prvú sériu týchto obrnencov, ktoré mali slúžiť pre prieskumné a jazdné oddiely. Konečná objednávka z roku 1933 však bola zmenená, vozy mali byť upravené a prestavané ako veliteľské. Dodávky prebiehali v rokoch 1933 a 1934. Malo dôjsť k výrobe ďalších typov, ale kvôli nevyhovujúcim výkonom motora aj z dôvodu zmeny koncepcie z tohto zišlo.

Použitie
--------

V čase Mníchovskej krízy boli obrnené automobily použité k potlačeniu sudetonemeckého puču. Proti jednotkám sudetonemeckého Freikorpsu si viedli úspešne. Po vyhlásení všeobecnej mobilizácie sa niektoré jednotky alebo dokonca samostatné vozy vrátili k svojim plukom, ale väčšina napriek tomu zostala v pohraničí. Vozidlá boli vyslané aj na Slovensko na pomoc proti vpádu Maďarska, pričom Maďarom sa podarilo jeden voz ukoristiť. Po Mníchovskej dohode stratila armáda záujem o niektoré vozy a previedla ich k žandárstvu. Jeden voz skonfiškoval Wehrmacht, pretože bol práve na oprave v Kopřivnici. Po okupácii zvyšku územia získali Nemci 24 vozov z ktorých niektoré získala do stavu protektorátna Schutzpolizei. Na Slovensku po zabraní Podkarpatskej Rusi a následnom ústupe zvyšku česko-slovenských síl na jeho území zostalo 18 strojov a boli použité proti maďarským jednotkám. Deväť vozov z Podkarpatskej Rusi ustúpilo do Rumunska. Slovensko využívalo obrnené vozy pri invázii do Poľska a invázii do Sovietskeho zväzu. Bojovo boli užívané aj v čase Slovenského národného povstania.

Údaje
-----

* Zaradenie do výzbroje ČSA: 1934
* Výrobca: Tatra Kopřivnice
* Továrenská značka: T-26/30 a T-72
* Dĺžka: 4,02 m.
* Šírka: 1.58 m.
* Výška: 2,07 m.
* Hmotnosť: 2,55 t.
* Pancier: 6 - 12/6/6 mm. (Čelné / bočné / zadné)
* Motor: výkon - 22,1 kW, počet valcov - 4
* Objem valcov: 1910cm³
* Rýchlosť: 60/10 - 15 km / h (na ceste, v teréne)
* Dojazd: 200 km.
* Prekážky: priekopa 0,5 m, brod 0,35 m
* Posádka: 3 muži
* 2 - 3 ľahké guľomety vz. 26
* Počet nábojov: 3000 ks.
* Počet vo výzbroji ČSA: 51 ks.
* Cena bez výzbroje: 155 235 Sk
* Cena s výzbrojou: 184 040 Sk

Referencie
----------

1. ↑  Článok Dislokácie Schutzpolizei v protektorátu v roku 1941 na stránkach Fronta.cz

Externé odkazy
--------------

* Obrnené automobily OA vz. 30 u žandárstva

Literatúra
----------

* Charles K. Kliment, Břetislav Nakládal, Slovenská armáda 1939-1945

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Obrněný automobil vz. 30 na českej Wikipédii.*
**B95 - B97: BAKTERIÁLNE, VÍRUSOVÉ A INÉ INFEKČNÉ AGENSY** patria do I.kapitoly MKCH-10 - Infekčné a parazitárne choroby (MKCH-10, A00 - B99).

Tieto položky by sa nikdy nemali použiť v prvotnom kódovaní. Ich použitie sa predpokladá ako dopĺňajúci alebo dodatkový kód, keď je žiaduce identifikovať infekčný agens pri chorobách zatriedených inde.

  

**B95 - STREPTOKOKY A STAFYLOKOKY AKO PRÍČINY CHORÔB ZATRIEDENÝCH V INÝCH KAPITOLÁCH**

B95.0 - Streptokok skupiny A ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.1 - Streptokok skupiny B ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.2 - Streptokok skupiny D ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.3 - Streptococcus pneumoniae ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.4 - Iný streptokok ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.5 - Nešpecifikovaný streptokok ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.6 - Staphylococcus aureus ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.7 - Iný stafylokok ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B95.8 - Nešpecifikovaný stafylokok ako príčina chorôb zatriedených inde

  

**B96 - INÉ BAKTERIÁLNE AGENSY AKO PRÍČINY CHORÔB ZATRIEDENÝCH V INÝCH KAPITOLÁCH**

B96.0 - Mycoplasma pneumoniae (M. pneumoniae) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.1 - Klebsiella pneumoniae (K. pneumoniae) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.2 - Escherichia coli (E. coli) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.3 - Haemophilus influenzae (H. influenzae) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.4 - Proteus (mirabilis) (morganii) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.5 - Pseudomonas (aeruginosa) (mallei) (pseudomallei) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.6 - Bacillus fragilis (B. fragilis) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.7 - Clostridium perfringens (C. perfringens) ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B96.8 - Iné špecifikované bakteriálne agensy ako príčina chorôb zatriedených inde

  

**B97 - VÍRUSOVÉ AGENSY AKO PRÍČINY CHORÔB ZATRIEDENÝCH V INÝCH KAPITOLÁCH**

B97.0 - Adenovírus ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B97.1 - Enterovírus ako príčina chorôb zatriedených inde

Coxackievírus
Echovírus
B97.2 - Coronavírus ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B97.3 - Retrovírus ako príčina chorôb zatriedených inde

Lentivírus
Oncovírus
B97.4 - Respiračný syncytiálny vírus ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B97.5 - Reovírus ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B97.6 - Parvovírus ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B97.7 - Papilomavírus ako príčina chorôb zatriedených inde
  
B97.8 - Iné vírusové agensy ako príčina chorôb zatriedených inde

Zdroj
-----

* Národné centrum zdravotníckych informácií
**Ralph Benatzky** (\* 5. jún 1884, Moravské Budějovice – † 17. október 1957, Zürich), pôvodným menom **Rudolf Josef František Benatzky** bol česko-rakúsky operetný skladateľ.

Jeho otec bol učiteľ v miestnej nemeckej škole, matka bola dcéra českého vinára z okolia Mělníka. (Okolo dátumu jeho narodenia existujú isté nejasnosti, niekedy sa uvádza aj rok 1887).
V roku 1890 sa rodina presťahovala vo Viedne. Ralph Benatzky študoval na univerzite v Prahe a Mníchove filozofiu. Hudbu vyštudoval vo Viedni. Hudobne začal pôsobiť najprv ako dirigent v malom divadle v Mníchove, potom pôsobil v kabarete v Norimbergu a napokon sa vrátil do Viedne na miesto riaditeľa kabaretu Ridemaus.

Zložil viaceré populárne piesne, najznámejšia z nich je *Ich muss einmal wieder in Grinzing sein*. Jeho divadelná kariéra sa začala ešte v Nemecku, kde zložil jednoaktovku *Der Waltzer von heute nacht*. So svojimi prvými operetnými dielami, ako napr. *Der lachende, Dreibund* (1913), *Anno 14* (1914) alebo *Liebe im Schnee* (1916) nemal veľký úspech. Po prvej svetovej vojne sa presťahoval do Berlína, kde pokračoval v písaní operiet. Jeho najúspešnejšou operetou je *U bieleho koníčka* (*Im weissen Rössl*), ktorú napísal v roku 1930. Po nej napísal ešte veľa ďalších operiet, piesní a malých revuálnych diel

Benatzkého tvorba sa vyznačuje istými novými prvkami, ktoré mali vplyv na vznik muzikálu. V roku 1933 opustil Nemecko. Istý čas žil vo Viedni, Paríži a USA (v Hollywoode). Posledné roky života strávil vo Švajčiarsku, zomrel v Zürichu, ale pochovali ho v St. Wolfgang am Wolfgangsee, kde sa odohrával dej jeho najslávnejšej operety.

Zoznam Benatzkého operiet
-------------------------

* *Laridon* (1911)
* *Cherchez la femme* (1911)
* *Der lachende Dreibund* (1913)
* *Anno 14* (1914)
* *Liebe im Schnee* (1916)
* *Die tanzende Maske* (1918)
* *Die Verliebten* (1919)
* *Apachen* (1920)
* *Ein Märchen aus Florenz* (1923)
* *Casanova* (1928)
* *Die drei Musketiere* (1929)
* *Im weissen Rössl* (1930)
* *Meine Schwester und Ich* (1930)
* *Zur goldenen Liebe* (1931)
* *Zirkus Aimée* (1932)
* *Büxl* (1932)
* *Reichste Mann der Welt* (1935)
* *Der König mit dem Regenschirm* (1935)
* *Axel an der Himmelstür* (1936)
* *Majetät – Privat* (1937)
* *Herzen im Schnee* (1937)
* *Der Silberhof* (1941)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky

Autoritné údaje: * abART: 130527
* BnF: 13891332h
* GND: 118655272
* ISNI: 0000 0001 0951 9018
* LCCN: n83134784
* NK ČR: jn20010602190
* VIAF: 7573156
* WorldCat: lccn-n83134784
Staroveké mestá a oblasť Baktrie
**Baktria** (perzsky *Báchtar*, grécky *Baktriana*) je historické územie a jeden z prvých štátnych útvarov na území, ktoré dnes patrí Afganistanu, Turkmenistanu a Tadžikistanu, a ktoré tu začali vznikať už v 1. tisícročí pred Kr. Rozkladala sa v oblasti povodia rieky Amudarja, s hlavným mestom Baktra (dnešné afgánske mesto Balch).

Celkovo sa o tejto ríši nevie veľa. Baktria bola už v 7. storočí pred Kr. vyspelým štátom s mestskými sídlami, rozvinutým zavlažovaním a poľnohospodárstvom. Čulo obchodovala s okolím a mala i vlastné mince. Niektorí historici sa domnievajú, že ju mohol založiť jej vládca Guštásp (Vištásp), ktorý bol súčasníkom Zarathuštru.

Zmienky o Baktrii sa nachádzajú v Aveste (1. tisícročie pred Kr.), spomína ju Pompeius Trogus v *Historiae Philippicae* (1. storočie pred Kr.), v spisoch historika a geografa Abú Rajhána Bírúního (okolo 1. tisícročia) a v *Šáhnáme (Knihe kráľov)* Abú-I-Kásima Firdausího. 

Baktria ako historická oblasť sa neskôr stala súčasťou viacerých ríš: Seleukovskej, Kušánskej, Abbásovskej a ďalších.

Zdroje
------

* Marek, Jan: *Afghánistán* (Stručná historie států). Libri, Praha 2003. ISBN 80-7277-128-0.
* Vogelsang, Willem: *Dějiny Afghánistánu.* Grada, 2010. ISBN 80-2473-077-4.
**A20 - A28: BAKTERIÁLNE ZOONÓZY** patria do I.kapitoly MKCH-10 - Infekčné a parazitárne choroby (MKCH-10, A00 - B99)

  

**A20 - MOR - PESTIS**

Zahŕňa infekcie zapríčinené Yersinia pestis

A20.0 - Bubonový mor
  
A20.1 - Kožná forma moru
  
A20.2 - Pľúcna forma moru
  
A20.3 - Morová meningitída
  
A20.7 - Septikemická forma moru
  
A20.8 - Iné formy moru

Abortívny mor
Bezpríznakový mor
Pestis minor
A20.9 - Nešpecifikovaný mor

  

**A21 - TULARÉMIA**

Zahŕňa:

* jeleniu chorobu (deer fly fever)
* infekciu vyvolanú Francisella tularensis
* zajačiu chorobu

A21.0 - Ulceroglandulárna tularémia
  
A21.1 - Okuloglandulárna tularémia

Očná tularémia
A21.2 - Pľúcna tularémia
  
A21.3 - Gastrointestinálna tularémia

Brušná tularémia
A21.7 - Generalizovaná tularémia
  
A21.8 - Iné formy tularémie
  
A21.9 - Nešpecifikovaná tularémia

  

**A22 - SLEZINOVÁ SNEŤ - ANTRAX**

Zahŕňa infekcie zapríčinené Bacillus anthracis.

A22.0 - Kožný antrax

Malígny(a)
* karbunkul
* pustula

A22.1 - Pľúcny antrax

Inhalačný antrax
Handrárska choroba
Choroba spracovateľov vlny
A22.2 - Gastrointestinálny antrax
  
A22.7 - Antraxová septikémia
  
A22.8 - Iné formy antraxu

Antraxová meningitída (G01\*)
A22.9 - Nešpecifikovaný antrax

**A23 - BRUCELÓZA**

Zahŕňa horúčku:

* maltskú
* stredozemskú
* undulujúcu

A23.0 - Brucelóza zapríčinená Brucella melitensis
  
A23.1 - Brucelóza zapríčinená Brucella abortus
  
A23.2 - Brucelóza zapríčinená Brucella suis
  
A23.3 - Brucelóza zapríčinená Brucella canis
  
A23.8 - Iná brucelóza
  
A23.9 - Nešpecifikovaná brucelóza

  

**A24 - SOPĽAVKA - MALLEUS A MELIOIDÓZA - PSEUDOMALLEUS**

A24.0 - Sopľavka

Infekcia zapríčinená Pseudomonas mallei
Malleus
A24.1 - Akútna a fulminantná melioidóza

Melioidóza
* pneumonická forma
* septikemická forma

A24.2 - Subakútna a chronická melioidóza
A24.3 - Iná melioidóza
A24.4 - Nešpecifikovaná melioidóza

Infekcia zapríčinená Pseudomonas pseudomallei NS
Whitmorova choroba

  

**A25 - HORÚČKA OD UHRYZNUTIA POTKANOM**

A25.0 - Spirilóza

Sodoku
A25.1 - Streptobacilóza

Epidemický artritický erytém
Haverhillská horúčka
Streptobacilárna horúčka od potkanieho uhryznutia
A25.9 - Horúčka od potkanieho uhryznutia nešpecifikovaná

  

**A26 - ERYZIPELOID - RUŽA OŠÍPANÝCH**

A26.0 - Kožný eryzipeloid

Erythema migrans
A26.7 - Eryzipelotrixová septikémia
  
A26.8 - Iné formy eryzipeloidu
  
A26.9 - Nešpecifikovaný eryzipeloid

**A27 - LEPTOSPIRÓZA**

A27.0 - Leptospirosis icterohaemorrhagica - Weilova choroba

Leptospiróza zapríčinená Leptospira interrogans serovar icterohaemorrhagiae
A27.8 - Iné formy leptospirózy
  
A27.9 - Nešpecifikovaná leptospiróza

**A28 - INÉ BAKTERIÁLNE ZOONÓZY NEZATRIEDENÉ INDE**

A28.0 - Pasteurelóza
  
A28.1 - Choroba z mačacieho uškrabnutia

Horúčka z mačacieho uškrabnutia
A28.2 - Extraintestinálna yersinióza

Nezahŕňa enteritídu zapríčinenú Yersinia enterocolitica (A04.6) a mor (A20.-).
A28.8 - Iné špecifikované baktériové zoonózy nezatriedené inde
  
A28.9 - Nešpecifikovaná baktériová zoonóza

Zdroj
-----

* Národné centrum zdravotníckych informácií
**Anthony Ashley Cooper, gróf Shaftesbury** (\* 26. február 1671, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 4. február 1713, Neapol, Taliansko) bol anglický filozof zameriavajúci sa najmä na filozofiu morálky.

Mnoho prevzal od svojho učiteľa J. Locka (napríklad, že poznanie sa musí obmedziť na skúsenosť); predsa však je presvedčený, že Lockova kritika vrodených ideí nie je celkom správna. V mravnom živote musíme uznať prirodzený inštinkt, ktorý v nás vyvoláva priamo city majúce mravný význam. Vo svojom rozbore citov Shftesbury rozoznáva jednak city egoistické, jednak city, ktoré priamo vedú k chápaniu blaha druhých a celého ľudského rodu. V tejto súvislosti polemizuje s Hobbesom, ktorý tieto altruistické city redukoval na egoistické. Vedľa tychto citov Shaftesbury rozoznáva city reflexné, ktoré predpokladajú rozum a myslenie. Mravné city sú výrazom prirodzenosti, tzv. morálneho zmyslu (moral sense). Najvyšším dobrom je harmónia, a to nielen všetkých citov a pudov egoistických a altruistických, ale aj etických a estetických. Táto harmónia tvorí najvyššiu blaženosť ľudskú, ktorá je cieľom všetkého snaženia človeka.

Morálka je podľa Shaftesburyho nezávislá od náboženstva.

Pod vplyvom G. Bruna Shaftesbury prenáša harmóniu na celý svet a vidí v ňom oživený celok tvorený vnútornou silou a vnútornou účelnosťou, ktoré doň vložil Boh. Tým sa značne odlíšil od názoru Descartovho a Newtonovho, ktorí videli vo svete len mechanizmus, a spolu s vitalizmom, ktorý vznikal vo vede, prispel k neskorším romantickým názorom na svet. Tento panteizmus ho vzdialil od cirkevného náboženstva, a tak zdieľa spolu s osvietenstvom názory o náboženskej slobode a tolerancii. Nedokáže pochopiť, prečo kacír a neverec, keď už predsa sú, a to najviac, potrestaní tým, že sú zavrhnutí Bohom, majú byť ešte trestaní. Poriadok a harmónia, pravda, vzbudzujú v Shaftesburym cit náboženský a takisto aj vnútorná harmónia mravná vnuká mu myšlienku Boha.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 11924603x
* GND: 118613693
* ISNI: 0000 0001 2129 6523
* LCCN: n50002516
* ULAN: 500316131
* VIAF: 41846508
* WorldCat: lccn-n50002516
**Optimalizácia** alebo **optimalizovanie** môže byť:

* všeobecne: dávanie optimálnej podoby niečomu, uvádzanie do optimálneho stavu/optima, optimálne riešenie, pozri napr. optimum
* v kybernetike: vyhľadávanie najlepšieho možného variantu nejakého riadeného deja, rozhodnutia alebo postupu

**Optimalizácia** je v matematike stanovovanie extréma funkcie na nejakej danej množine resp. príslušná disciplína, pozri optimalizácia (matematika).

  

**Optimalizácia** je proces, v rámci neho sa hľadajú také hodnoty nezávisle premenných, aby pri určitých obmedzeniach na ne kladených, dosahovala závisle premenná extrémnu hodnotu. [JANÍČEK, Přemysl. Systémové pojetí vybraných oborů pro techniky : Hledání souvislostí : Učební texty I. první. Brno : Akademické nakladatelství CERM : VUTIUM, 2007. 682, 33, 20 s. ISBN 978-80-7204-555-6, ISBN 978-80-214-3545-2.]

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
**Aulus Cremutius Cordus** (zomrel roku 25 po Kr.) bol rímsky historik počas principátu.

Z jeho diela, ktoré sa zaoberalo občianskymi vojnami a vládou cisára Augusta sa zachovalo len niekoľko zlomkov. Cordus bol jeden z historikov pochádzajúcich zo senátorskej vrstvy, príslušník starej aristokracie pociťujúcej stratu vlastnej politickej moci s nástupom principátu. V jeho diele sa objavovali náznaky opozície voči upevňujúcemu sa absolutistickému režimu, čo viedlo nakoniec roku 25 po Kr. k tomu, že proti Cordovi začal politický proces chránenec cisára Tiberia Seianus. Cremutius Cordus bol obvinený z oslavy Caesarovho vraha Iunia Bruta a z toho, že označil Cassia Longina, iného z Caesarových vrahov, za posledného skutočného Rimana. Podľa Senecu bol Cordus obvinený, pretože vyvolal hnev všemocného Seiana. Senát rozhodol, že jeho celé dielo má byť spálené. Aby ušiel procesu, v ktorom by prišla jeho rodina o majetok, spáchal roku 25 po Kr. samovraždu. Podľa Senecu si vybral smrť hladom.

Cordova dcéra Marcia sa postarala o to, aby jeho historická práca nielenže unikla plameňom, ale bola neskôr, za vlády cisára Caligulu, vydaná.

O Cremutiovi Cordovi sa zmieňujú tiež Tacitus, Quintilianus, Suetonius a Dio Cassius.

Referencie
----------

1. ↑  Tac. Ann. IV 34
2. ↑  Sen. Marc. I 2

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Autoritné údaje: * GND: 102385963
* ISNI: 0000 0000 8036 9481
* LCCN: nr95029295
* VIAF: 121779545
* WorldCat: lccn-nr95029295
**Mushroom Records** bola austrálska nezávislá nahrávacia spoločnosť, ktorá bol založená v roku 1972 v Melbourne.

Nahrávacia spoločnosť Mushroom Records publikovala a distribuovala množstvo diel úspešných nezávislých austrálskych umelcov. Expandovala aj na medzinárodnej úrovni, kým sa v roku 1988 nezlúčila so spoločnosťou Festival Records. Spoločnú značku Festival Mushroom neskôr získal vydavateľský gigant Warner Bros. Records, ktorý ju viedol medzi rokmi 2005 až 2010.

Zakladateľ Mushroom Records, Michael Gudinski, je v súčasnosti lídrom firmy Mushroom Group, ktorá je najväčšou nezávislou zábavnou spoločnosťou v Austrálii.

Stručná história
----------------

Spoločnosť začala vydaním koncertného trojalbumu, ktorý bol v roku 1973 nakrútený na podujatí Sunbury Pop Festival. Počas počiatočných rokov existencie mali podpísané nahrávacie zmluvy s mnohými vtedy dôležitými austrálskymi umelcami ako boli Madder Lake, Ayers Rock a MacKenzie Theory. V prvých dvoch rokoch sa spoločnosť Mushroom Records pretĺkala s ťažkosťami. K prelomu došlo potom ako v roku 1975 vydali kapele Skyhooks ich debutový album *Living in the 70's*, ktorý sa stal vo svojej dobe historicky najlepšie predávaným LP Austrálie. V tom čase prehovorili Gudinského aby podpísal kontrakt s novozéladskou skupinou Split Enz. V prvých rokoch mala táto kapela rozpačité odozvy, no v roku 1980 vydala album *True Colours* s hitovým singlom „I Got You", ktorý preslávil Neila Finna (vedúcu osobnosť kapely Crowded House).

V priebehu ďalších rokov mala spoločnosť Mushroom Records zmluvy s monhými ďalšími úspešnými umelcami, medzi ktorými sú napríklad Jason Donovan, The Saints, Kylie Minogue, Muse, Peter André, Garbage, Dannii Minogue, Nelly Furtado a mnohí iní.

Referencie
----------

1. ↑   *Mushroom Records Pty. Ltd.* [online]. [Cit. 2013-11-13]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Mushroom Records (UK) na stránkach databázy Discogs

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mushroom Records na anglickej Wikipédii.*
Kaze no tó
Kaze no tó
**Kaze no tó** (jap. 風の塔, angl. *Tower of Winds*, dosl. Veterná veža) je budova v Jokohame postavená v roku 1986. Autorom je japonský architekt Tojoo Itó, ktorý je jedným z najmodernejších a vplyvných architektov. Je známy pre vytváranie extrémnej koncepcie budovy, v ktorej sa snaží spojiť fyzické a virtuálne svety. Je popredným zástancom architektúry, ktorá sa zaoberá otázkami ako „moderné simulované mesto."

Projekt nefiguruje ako novostavba, ale ako transformácia existujúcej železobetónovej veže postavenej v 60. rokoch s funkciou vodného rezervoára pre klimatizačný systém a vetracie zariadenie nákupného strediska pod ním. Rozhodnutie o redizajne štruktúry prišlo s príležitosťou 30. výročia otvorenia neďalekej jokohamskej stanice Niši-guči. Návrh Tojooa Itóa bol jedným z desiatich predložených návrhov od rôznych architektov a projektantov a vybraný bol pre svoju schopnosť premeniť anonymnú stavbu na silný mestský orientačný prvok.

Architektúra
------------

Veža je vysoká 21 metrov a nachádza sa v blízkosti hlavnej stanice. Stará betónová konštrukcia je pokrytá panelmi z perforovaného hliníka a kovovými listmi, ktoré umožňujú osvetľovaciemu systému vytvárať zrkadlové efekty.

Počas dňa stojí veža ako vysoký nepriehľadný objekt. Jeho hliníkové opláštenie slúži ako zrkadlo dosky a tienenie pre svetla vo vnútri. V noci svetlá a reflexné povrchy „tancujú na hudbu z mesta", prvky ovládané počítačom reagujú na ľudské aj prírodné sily: okolité zvuky, silu vetra, denný čas a ročné obdobie. Obrazy, ktoré nasledujú ukazujú rôzne vzory a stupne transparentnosti, ktoré sú dosiahnuté kombináciou viac ako 1000 lampami, 12 neónovými obručami a 30 svetelnými záplavami. Posledné sú situované na zemi a osvetľujú vežu zdola. Itó vytvoril umelecké dielo - architektúru jednoduchosti, ktorá odráža zložitosť a charakter mesta a jeho obyvateľov. Jeho vplyvom je hudba životného prostredia v kombinácii s ľudskou interakciou a vplyvom naňho. V tomto projekte svetlo cez architektúru interpretuje zvuky mesta. Veža je príkladom virtuálnej architektúry, kde hmotnú substanciu nahrádzajú iné médiá.

Osvetľovací systém
------------------

Osvetľovací systém bol riadený dvoma počítačmi ktoré menili intenzitu a smer svetla z rôznych zdrojov svetla na základe prirodzeného svetla, počasia, rýchlosti vetra a vonkajšieho hluku. Zámerom Toya Ita bolo predovšetkým udržať vzťah budovy s mestom pri živote aj v noci, takže sa budova nevypína, ale aj naďalej spolupracuje so svojím okolím, dokonca aj pri absencii prirodzeného svetla. Na tú dobu to boli veľmi pokrokové myšlienky, v súlade s novým spôsobom vnímania svetla nie len ako funkčného prvku, ale ako neoddeliteľnej súčasti architektúry a dizajnu.

V súčasnosti už stará veža neexistuje, pretože bola zbúraná koncom 90 rokov. Tvorila mestskú ikonu ani nie tak kvôli výške, ako pre neobvyklé efekty vytvorené svetlom.

Zdroje
------

* 
* 
*
|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Kazanský chanát*قازان خانليغىКазанское ханство / Kazanskoje chanstvoКазан ханлыгы / Qazan xanlığı***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Zlatá horda | **1438 – 1552** | Ruské cárstvo → |

|  |
| --- |
| Vlajka štátuvlajka |

 |
| **Geografia**

|  |
| --- |
| Mapa štátu Kazanský chanát okolo roku 1500 |

 |
| Hlavné mesto | Kazaň |
| **Obyvateľstvo** |
| Jazyky | čuvaština, tatárčina |
| Náboženstvo | Islam (sunnitský) |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | monarchia |
| Vznik | 1438 |
| Zánik | 1552 |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Zlatá horda | Zlatá horda |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Ruské cárstvo | Ruské cárstvo |

 |

 |

**Kazanský chanát** (arab. قازان خانليغى‎; rus. Казанское ханство - Kazanskoje chanstvo; tatár. *Казан ханлыгы* - Qazan xanlığı) bol tatársky štát existujúci na území skoršieho Volžského Bulharska, teda tam, kde je súčasné Čuvašsko, Marijsko, Mordviansko, Tatársko a časť Udmurtska a Baškirska. Hlavným mestom bola Kazaň. Vznikol po rozpade Zlatej hordy v roku 1438 a zanikol roku 1552, keď ho dobyl ruský cár Ivan IV. Už predtým však bol dlhé roky politicky závislý od Moskovského veľkokniežatstva, ktoré využívalo labilnú politickú situáciu v chanáte a časté striedanie chánov.

Pozri aj
--------

* Ruské cárstvo
* Kazaň
* Zlatá horda

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kazaňský chanát na českej Wikipédii.*
**Mlyničná voda** je potok v hornom Liptove, na území okresov Poprad a Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Bieleho Váhu, meria 12,7 km a je tokom IV. rádu. Potok má typicky vysokohorský režim odtoku a bystrinný charakter. Na hornom toku preteká územím TANAP-u.

Prameň
------

Pramení vo Vysokých Tatrách na juhojuhozápadnom úpätí Malého Kriváňa (2 334 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 700 m n. m.

Smer toku
---------

Od prameňa tečie najprv juhozápadným smerom, potom prechodne severojužným smerom a následne tečie juhojuhozápadným smerom cez Pavúčiu dolinu. Ďalej vytvára výrazný oblúk prehnutý na západ a najprv zo západu, potom i z juhu obteká masív Hrádku (1 140,7 m n. m.). Na krátkom úseku odtiaľ pokračuje na juhovýchod, vzápätí na juh a potom k sútoku so Soliskovou vodou na juhojuhovýchod. Ďalej už tečie juhojuhozápadným smerom, nad obcou Važec sa rozvetvuje na dve ramená, pravé pokračuje na juhojuhozápad do obce, kde sa napokon stáča k ústiu južným smerom. Ľavé rameno smeruje ďalej na juh.

Geomorfologické celky
---------------------

* Tatry, podcelok Východné Tatry, geomorfologická časť Vysoké Tatry
* Podtatranská kotlina, geomorfologické podcelky:
	+ Tatranské podhorie
	+ Liptovská kotlina, geomorfologická časť Hybianska pahorkatina

Prítoky
-------

* pravostranné: prítok z juhojuhozápadného svahu Malého Kriváňa
* ľavostranné: prítok z lokality Vrch Mlynice, prítok prameniaci severovýchodne od Jám (1 572,2 m n. m.), Solisková voda

Ústie
-----

Ľavé rameno ústi do Bieleho Váhu východne od Važca v nadmorskej výške cca 797 m n. m. pravé rameno sa do Bieleho Váhu vlieva v obci, severovýchodne od centra, v nadmorskej výške cca 783 m n. m.

Obce
----

Mlyničná voda preteká dvomi katastrálnymi územiami:

* Vysoké Tatry, konkrétne Štrbské Pleso
* Važec

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Bieleho Váhu |
| --- |
| *Biely Váh* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Beliansky potok
* **Biely Váh**
* Čierny jarok
* Čierny potok
* Furkotský potok
* Grúňový potok
* Hore potokmi
* Lieskovec
* Lúčny potok
* Mláky
* Mlyničná voda
* Rakytovský potok
* Sedielkový potok
* Solisková voda
* Zasmrečinský potok
* Železná voda

 |
| Vodné plochy | 
* Furkotské pleso
* Jamské pleso
* Krivánske Zelené pleso
* Nižné Wahlenbergovo pleso
* Rakytovské plieska
* Smrekovické plieska
* Vyšné Wahlenbergovo pleso

 |
**Mlynná** je potok na Horehroní, v severnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Štiavničky, má dĺžku 6,9 km a je tokom V. rádu. 

Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Ďumbierske Tatry, na juhovýchodnom svahu Ďumbiera (2 043,4 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 700 m n. m. neďaleko Chaty generála M. R. Štefánika. Tečie severojužným smerom, na hornom toku preteká dolinou Zelenská Mlynná, zľava priberá prítok spod Králičky a ďalej nasledujú prítoky: sprava spod Veľkého Gápľa (1 776,5 m n. m.), zľava (1 177,5 m n. m.) z úpätia Králičky, sprava opäť spod Veľkého Gápľa, ďalej sprava z doliny Ošusty a taktiež sprava (986,8 m n. m.) spod masívu Veľkého Gápľa. Na krátkom úseku potom tečie na juhovýchod a po pribratí 2,6 km dlhého prítoku z doliny Pošova Mlynná pokračuje na juh Mlynnou dolinou. Tu postupne priberá najprv krátky ľavostranný prítok z juhozápadného svahu Malého Gápľa (1 571,8 m n. m.), ďalší zľava spod Zingotovej (1 169,6 m n. m.) a následne aj dva prítoky z oblasti Valachova. Napokon ešte priberá pravostranný prítok z oblasti Hviezdy, vstupuje do výbežku Horehronského podolia, do podcelku Bystrianske podhorie. Tu najprv preteká chatovou oblasťou a severovýchodne od obce Mýto pod Ďumbierom ústi v nadmorskej výške cca 655 m n. m. do Štiavničky.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Bystrianky** |
| --- |
| *Bystrianka* → *Hron* → *Dunaj* |
| **Bystrianka** · Čierne dolinky · Čierny potok · Dievka · Frľajzová · Gata · Havránka · Hlboká · Hviezdny potok · Jamy · Jasienok · Javoriny · Konštiak · Krivá · Krivé · Krivé dolinky · Krtičná · Kumštovský potok · Lajštrošský potok · Líšková · Ludvíková · Malá Bacúšska · Mesiačik · Mlynná · Moravčíková · Morová · Oravcová · Pachlovka · Parichvost · Pod Kozími chrbtami · Rakytiny · Strmý žľab · Stupka · Šánske · Širáňová · Široká · Špitálik · **Štiavnička** · Trangoška · Trojica · Trojička · Valachovo · Valova dolinka · Veľká Bacúšska · Veľké · Vojtkuľa · Volovec · Zápače · Zelená Mlynná |
**Národnosť** je v evolucionistickej etnografickej koncepcii etnos, ktorý vývojovo nasleduje po kmeni a predchádza vzniku národa (v užšom zmysle). Vzniká splynutím kmeňov do vyššieho etnického celku, nahradením pokrvných zväzkov územnými a nahradením kmeňových jazykov spoločným jazykom (pričom sa kmeňové jazyky stávajú nárečiami). Národnosť má spoločné územie, ekonomický život, (aspoň literárny) jazyk, niektoré osobitosti kultúry a psychiky a spoločné pomenovanie. Pojem národnosť v tomto zmysle je len ťažko jednoznačne preložiteľný do niektorých jazykov, po nemecky aj anglicky mu s výhradami najlepšie zodpovedá pojem Nationalität a nationality.

Podľa marxistickej historiografie národnosť vznikla po rozpade prvotnopospolnej spoločnosti, bola typická pre otrokárske a feudálne zriadenie (napr. starogrécke národnosť, staroegyptská národnosť, (staro)česká národnosť, (staro)slovenská národnosť) a zaniká s nástupom kapitalizmu, kedy ju nahrádza národ (v užšom zmysle).

Pre Slovákov podľa tejto koncepcie platí, že zhruba v 10. storočí vznikla slovenská národnosť (z veľkomoravského slovanského substrátu v Uhorsku) a počas národného obrodenia sa táto premenila na slovenský národ. Podľa súčasnej väčšinovej literatúry však zhruba od 10. storočia hovoríme o slovenskom národe (v súdobých textoch je pojem doložený od 16. storočia ako "natio Slavonica") a od národného obrodenia o modernom slovenskom národe.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.