Symbol fašistickej strany Benita Mussoliniho *Partito Nazionale Fascista*: zväzok prútov a sekera.
**Fašizmus** je pôvodne (a u niektorých autorov dodnes) označenie len diktátorskej formy vlády a príslušnej ideológie v Taliansku v rokoch 1922-1943 pod vedením B. Mussoliniho.Adam nemusi prepisovat Neskôr bol u mnohých autorov význam pojmu fašizmus rozšírený aj na iné podobné (vždy pravicové autoritárske či totalitné) formy vlády a príslušné ideológie - konkrétne niektorí autori do pojmu fašizmus zahŕňajú aj nacizmus v Nemecku (pod vedením A. Hitlera) a ďalší aj podobné pravicové formy vlády a ideológie inde vo svete (najmä v Európe), napr. bývalé režimy v Rakúsku, Portugalsku, Španielsku, Maďarsku, Chorvátsku či Japonsku v istých fázach 20. storočia; často sa do fašizmu zaraďuje aj neofašizmus. So spomínaným rozšírením pojmu na viacero štátov začala byť sporná všeobecná definícia fašizmu, pretože rôzni autori nachádzajú v uvedených režimoch iné základné spoločné charakteristiky. Najčastejšie sa však v definíciách uvádzajú nasledujúce charakteristiky fašistickej ideológie: radikálny nacionalizmus, antiliberalizmus, radikálna pravicovosť (resp. antimarxizmus), organizácia štátu na vodcovskom princípe a prípadne aj snaha o dosiahnutie národného znovuzrodenia v údajne upadajúcej spoločnosti.

V najširšom ponímaní, skôr v bežnej než odbornej komunikácii, je fašizmus označenie akýchkoľvek autoritárskych pravicových názorov či režimov alebo ide jednoducho o urážku.:705

Stúpenec fašizmu alebo člen fašistickej strany sa volá **fašista**. Podobne ako výraz fašizmus, aj toto slovo sa niekedy používa ako urážka (nadávka).

Etymológia
----------

Slovo *fašizmus* pochádza z talianskeho slova *fascismo* (=fašizmus), ktoré pochádza talianskeho slova *fascio* (=zväzok, otep; zväz, združenie). Slovo fascio pochádza z latinského slova *fascis* (=zväzok; balík), množné číslo: *fasces*. Názov nadväzoval na talianske *fasci dei lavoratori* (=združenia pracujúcich), čo bol od konca 19. storočia názov rôznych sociálnych hnutí.

Prvá fašistická organizácia bola Mussoliniho *Fasci d'Italiani di Combattimento* – *Bojové zväzky Talianov*.[chýba zdroj]

Latinské fasces pôvodne označovalo prúty zviazané červenou páskou s vyčnievajúcou sekerou (pozri fasces). Tento znak nosili osobní strážcovia pred konzulmi Rímskej ríše ako znak svojej autority a moci.[chýba zdroj]

Vznik a príčiny šírenia fašizmu
-------------------------------

Fašistická ideológia je následkom 1. svetovej vojny, prevzala však myšlienky mnohých politických filozofov a teoretikov. 

Jedným zo zdrojov bol Aristotelov a Hegelov organicizmus, nadraďujúci záujmy celku nad záujmami jednotlivca. Významnú úlohu zohrala aj Nietzscheho predstava o nadčloveku, vôli k moci a dvojakej morálke, ako aj teória elít Vilfreda Pareta, objasňujúca uplatnenie vodcovského princípu.

Ako teoretici fašizmu sa prejavili predovšetkým Benito Mussolini, Giovani Gentile a Mario Palmieri, ktorý vo svojej *Filozofii fašizmu* označuje za základné princípy fašizmu jednotu, autoritu a povinnosť. 

Za príčinu víťazstva fašizmu v európskych krajinách je možné považovať nestabilitu a nejednotnosť miestnych (väčšinou koaličných) vlád, pretrvávajúcu ekonomickú a politickú krízu, nedôveru verejnosti k demokratickým princípom, nakoniec tiež boľševickú revolúciu v Rusku a obavy vyšších a stredných vrstiev z rozšírenia revolúcie do ďalších krajín a s tým súvisiaci rast moci komunistických hnutí.

Definícia fašizmu
-----------------

Snaha o definovanie fašizmu patrí medzi najpertraktovanejšie témy 20. storočia a dodnes neexistuje medzi historikmi či inými vedcami všeobecná zhoda.:716 Termín fašizmus sa používa v rôznych významoch od najužšieho, zahrňujúceho len taliansky variant Benita Mussoliniho, až po najširšie významy, pri ktorých funguje slovo fašista ako urážka. To často viedlo bádateľov k otázke, či je vôbec používanie tohto pojmu užitočné.

Rôznych definícií fašizmus je v literatúre obrovské množstvo, nasleduje veľmi malý a nereprezentatívny výber z nich:

Marxistická definícia fašizmu, prijatá na zjazde Kominterny v roku 1935: „Fašizmus je otvorená teroristická diktatúra najreakčnejších, najšovinistickejších a najimperialistickejších prvkov finančného kapitálu". 

V 90. rokoch 20. storočia niektorí (anglickojazyční) autori začali definovať fašizmus ako ideológiu, ktorá spája revolučnú, aktivistickú politiku s mýtom záchrany a obnovy rasy či národa. Napríklad definícia fašizmu historika a politológa *Rogera Griffina* z Oxford Brookes University znie nasledovne:

> „Fašizmus je druh modernej politiky, ktorý sa usiluje o totálnu revolúciu politickej a sociálnej kultúry konkrétneho národného alebo etnického spoločenstva. Hoci je extrémne rôznorodý pokiaľ ide o konkrétnu ideológiu jeho mnohých permutácií, jeho sociálnu podporu, formu organizácie, ktorú prijme ako antisystémové hnutie, a typ politického systému, režimu alebo domova, ktorý chce vytvoriť, generický fašizmus čerpá svoju vnútornú súdržnosť a citovú hnaciu silu z hlavného mýtu, že po období vnímanej dekadencie a degenerácie bude bezprostredne alebo nakoniec nasledovať obdobie znovuzrodenia a omladenia v postliberálnom novom poriadku.":24
> 
> 

Podobne podľa definície amerického historika *Stanleyho Paynea* je fašizmus:

> „forma revolučného ultranacionalizmu snažiaca sa o národné znovuzrodenie, ktorá je založená na primárne vitalistickej filozofii, je budovaná na extrémnom elitárstve, masovej mobilizácii a Führerprinzip-e, pozitívne hodnotí násilie ako cieľ i prostriedok a má tendenciu robiť vojnu a/alebo vojenské cnosti normou.":14
> 
> 

*Robert Paxton* charakterizuje fašizmus ako: 

> "spôsob politického konania vyznačujúci sa obsesívnymi predstavami o rozklade spoločnosti, o národnej potupe, o tom, že sa národ stal obeťou, a kompenzačným kultom zjednotenia, sily a čistoty, v ktorých masová politická strana zložená z militantných nacionalistov nie príliš ochotne, avšak výkonne spolupracujúcimi s tradičnými elitami, opúšťa demokratické slobody pomocou násilia a bez akýchkoľvek etických alebo zákonných obmedzení usiluje o vnútornú očistu a vonkajšiu expanziu."
> 
> 

Príklady slovníkových definícií:

* Krátky slovník slovenského jazyka z roku 2020 (a 2003) uvádza túto definíciu fašizmu: *polit[ický] režim založený na diktatúre, potlačovaní občianskych slobôd, na útočnom nacionalizme; ideológia tohto režimu hlásajúca rasizmus, násilie ap.*
* Slovník cudzích slov z roku 2000 uvádza takúto definíciu fašizmu: *1. smer pravicovo, konzervatívne a nacionalisticky orientovaného hnutia, politických strán (najmä v Nemecku za vedenia A. Hitlera a v Taliansku B. Mussoliniho) a metódami totalitarizmu, diktatúry a násilia. 2. ideológia tohto smeru obhajujúca rasizmus, šovinizmus, násilie.*

Fašistické hnutie v Taliansku
-----------------------------

Prvým politikom, ktorému sa podarilo aplikovať fašizmus v štátnej praxi, bol Benito Mussolini (1883 – 1945). V roku 1919 založil organizáciu Fasci d'Italiani di Combattimento (Bojové zväzky Talianov), roku 1921 sa organizácia zmenila na fašistickú stranu nazvanú *Partito Nazionale Fascista (Fašistická národná strana)*. Mussolini uchopil moc v Taliansku 28. októbra 1922 pri takzvanom *Pochode na Rím* a taliansky kráľ Viktor Emanuel III. ho vymenoval za ministerského predsedu. 

Benito Mussolini a Adolf Hitler počas vojenskej prehliadky v obsadenej Juhoslávii
Obdobie do roku 1926 je označované ako *obdobie zákonnej diktatúry*. V prvej Mussoliniho vláde dokonca prevažovali nefašistickí ministri. Počas tohto obdobia, konkrétne 10. júna 1924, bol zavraždený socialistický poslanec Giacomo Matteotti, ostrý kritik fašistického hnutia a Mussoliniho osoby zvlášť. Mussolini vraždu odsúhlasil. Proti tomuto *legálnemu zločinu* sa zdvihla vlna odporu. Časť poslancov dokonca odmietala zasadať, navyše niektorí fašisti opustili stranu. Benito Mussolini 3. januára 1925 priznal zodpovednosť za vraždu a roku 1926 vyhlásil fašistickú diktatúru s vládou jednej strany.

Fašizmus rýchlo vyústil do agresívnej zahraničnej politiky talianskeho štátu a vedenia dobyvačných vojen. V roku 1936 Taliansko napadlo a dobylo Abesíniu (súčasná Etiópia). Pred začiatkom druhej svetovej vojny sa Taliansko stalo spojencom nacistického Nemecka. Do vojny oficiálne vstúpilo 10. júna 1939 a už v apríli uskutočnilo ďalšiu agresiu, a to napadnutie Albánska. 

Taliansky fašistický režim padol 25. júla 1943. Mussolini bol odvolaný a uväznený. Nový taliansky premiér Pietro Badoglio sa rozhodol so spojencami spolupracovať. 3. septembra 1943 podpísal kapituláciu, ktorá bola zverejnená 8. septembra 1943. Mussoliniho 12. septembra 1943 oslobodili nemeckí výsadkári a ten na nemeckými vojskami okupovanom území zriadil bábkovú Taliansku sociálnu republiku (tzv. Republika Salo). Mussolini a jeho milenka boli popravení na úteku 28. apríla 1945.

Ďalšie fašistické režimy
------------------------

Typické fašistické režimy boli Mussoliniho Taliansko (1922-1945) a Hitlerove Nemecko (1933-1945). Fašistické režimy vzniknuté prevažne v dôsledku (aspoň čiastočnej) okupácie Nemeckom počas 2. svetovej vojny boli predovšetkým ustašovské Chorvátsko (1941-1945) a szálasiovské Maďarsko (1944-1945), ale podľa mnohých autorov aj napr. Bulharsko, Francúzsko, Nórsko a Slovensko. Často sa za fašistické považuje aj frankistické Španielsko (1939-1975), Salazarom založený „Estado Nuovo" v Portugalsku (1933-1974) a Japonsko (1928-1945). Čiastočne či úplne fašistické režimy boli aj horthyovské Maďarsko (1920-1944), Dolfußove a Schuschniggove Rakúsko (1933-1938; tzv. austrofašizmus), Metaxasove Grécko (1936-1941), Pilsudkého Poľsko (1926-1939), Rumunsko (1937-1944) a pobaltské štáty.:15

V ďalších európskych krajinách existovali malé a nevýznamné fašistické organizácie, ktoré sa nikdy nedostali k moci. Boli to napríklad Britská únia fašistov Oswalda Mosleyho v Spojenom kráľovstve, španielska Falanga (1933-1937), belgické hnutie Rexistov, Faisceau a ďalšie hnutia vo Francúzsku, či Národní obec fašistická generála Gajdu v Česko-Slovensku.[chýba zdroj]

Pozri aj
--------

* Sekulárne náboženstvo

Referencie
----------

1. 1 2  fašizmus. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2005. 698 s. ISBN 80-224-0847-6. Zväzok 4. (Eh – Gala), s. 329.
2. ↑  fašizmus. In:  *Malá slovenská encyklopédia*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Goldpress Publishers, 1993. 822 s. ISBN 80-85584-12-3. S. 197.
3. 1 2  Alexander Häusler/Michael Fehrenschild. Faschismus in Geschichte und Gegenwart ein vergleichender Überblick zur Tauglichkeit eines umstrittenen Begriffs. 2020
4. 1 2  fascism; fascist. In: The Oxford English Dictionary Second Edition on CD-ROM Version 4.0. ISBN 978-0-19-956383-8.
5. 1 2  GRIFFIN, Roger. The Primacy of Culture: The Current Growth (Or Manufacture) of Consensus within Fascist Studies. *Journal of Contemporary History*, 2002, roč. 37, čís. I, s. 21 – 43. ISSN 0022-0094. DOI: 10.1177/00220094020370010701.
6. ↑  fašizmus. In: ŽALOUDEK, Karel. *Encyklopedie politiky*. 1. vyd. Praha : Libri, 1996. 511 s. ISBN 80-85983-11-7. S. 115.
7. 1 2 3  DRÁBIK, Jakub. K problematike definície pojmu fašizmus, „nového konsenzu" a vývoja v bádaní o fašizme. *Historický časopis*, 2014, roč. 62, čís. 4, s. 695 – 718. ISSN 0018-2575.
8. ↑  fašista. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 2. rev. a dopl. vyd. Veľký Šariš : SAMO-AAMM, 2000. 1328 s. ISBN 80-967524-6-4. S. 368.
9. ↑  fašizmus. In: KRÁLIK, Ľubor. *Stručný etymologický slovník slovenčiny*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2015. 704 s. ISBN 978-80-224-1493-7. S. 159.
10. ↑  DIMITROFF, Georgi. *Gegen Faschismus und Krieg : Ausgewähle Reden und Schriften*. Ed. Rolf Richter. 1. Aufl. : Leipzig, 1982. 263 s. S. 50.
11. 1 2  PAYNE, Stanley G. *A History of Fascism, 1914 – 1945*. Madison, Wis. : University of Wisconsin Press, 1995. 613 s. ISBN 0-299-14874-2.
12. ↑  PAXTON, Robert O. *Anatomie fašismu*. Preklad Martin Machovec, Vanda Pokorná. Vyd. 1. Praha : NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 2007. 382 s. ISBN 978-80-7106-811-2. S. 249 – 250.
13. ↑  fašizmus. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka*. 5. dopl. a uprav. vyd. Martin : Matica slovenská, 2020. 960 s. ISBN 978-80-8128-261-4. S. 168.
14. ↑  ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 2. rev. a dopl. vyd. Veľký Šariš : SAMO-AAMM, 2000. 1328 s. ISBN 80-967524-6-4. S. 368.
15. ↑  fašizmus. In: Pyramída

Literatúra
----------

* DRÁBIK, Jakub. K problematike definície pojmu fašizmus, „nového konsenzu" a vývoja v bádaní o fašizme. In. *Historický časopis*, 4/2014, s. 695-718. Dostupné online [PDF]
* GRIFFIN, Roger. *The Nature of Fascism*. London: Routledge, 1991.
* NOLTE, Ernst. *Fašismus ve své epoše*. Praha: Argo, 1998.
* PAYNE, Stanley. G.. *A History of Fascism, 1914-1945*. London: Routledge, 1995.
* PAXTON, Robert O. *Anatomie fašismu*. Praha : Nakladatelství Lidové noviny, 2004.

| * z
* d
* u
Politické ideológie |
| --- |
| 
* Anarchizmus
* Centrizmus
* Egalitarizmus
* Environmentalizmus
* Fašizmus
* Feminizmus
* Komunizmus
* Konzervativizmus
* Kresťanská demokracia
* Liberalizmus
* Libertarianizmus
* Monarchizmus
* Nacionalizmus
* Národný socializmus
* Pacifizmus
* Sekularizmus
* Socializmus
* Sociálna demokracia

 |
| Pozri aj Politický portál |

| * z
* d
* u
Autoritárne **formy vlády** |
| --- |
| Autokratické | Absolútna monarchia • Absolutizmus • Osvietenský absolutizmus • Despotizmus • Diktatúra • Tyrania |
| Totalitný | Fašizmus • Nacizmus • Komunistické režimy • Teokracia • Totalitná demokracia |
| Ostatné | Neliberálna demokracia • Vojenská junta • Oligarchia • Štáty jednej strany • Policajný štát |