Apolón s kitharou, tondo atického kylixu s maliarskou technikou na bielom podklade, asi 460 pred Kr. Z hrobky v Delfách.
Tetradrachma s vyobrazením labute a hlavy boha Apolóna, cca 375 - 360 pred Kr. Altes Museum, Berlín
**Delfinia** (starogr. *Δελφίνια*) bola staroveká aténska slávnosť na počesť boha Apolóna Delfinia, oslavovaná každoročne zrejme 6. (alebo 7.) dňa atického mesiaca mounichión.

Delfinia, sviatok na počesť Apolóna Delfinia, ochrancu námorníkov, znamenal zrejme oficiálny začiatok námornej dopravy, lebo práve v tomto ročnom období sa po zimných búrkach počasie umúdrilo. Podľa Plutarcha sa tento sviatok začal oslavovať po Théseovej ceste na Krétu: „*Keď sa losovalo, Théseus vzal tých, na ktorých padol los v prytaneiu, a odišiel do Delfinionu, kde venoval Apolónovi v ich mene prosebnú obetu. Bola to ratolesť z posvätného olivovníka, ovinutá bielou vlnou. Po zavŕšení obety a modlitbách, zišiel k moru na šiesty deň mesiaca Munichión, v deň, ktorý ešte aj dnes Aténčania posielajú svoje panny do chrámu Delfinion, aby si boha uzmierili..*" 

Ako to uvádza Plutarchos, počas tohto sviatku sprievod slobodných aténskych dievčat išiel do *Delfinionu*, svätyne na brehu rieky *Ilissos* neďaleko *Olympieionu*, kde boli uctievané božstvá Apolón a Artemis. Dievčatá niesli symboly prosby, vetvičky z posvätnej aténskej olivy zviazané bielou vlnou (išlo o obetu za bezpečné cestovanie po mori počas celého leta). Plutarchos spája tento sviatok s Théseom, ktorý pred odchodom na ostrov Krétu (kde mal byť spolu so šiestimi mladými mužmi a siedmimi dievčatami odvedený do labyrintu ako ľudská obeť pre Minotaura), obetoval Apolónovi olivovú ratolesť.

Sviatkom Delfinia si zrejme Aténčania pripomínali túto Théseovu obetu. Verilo sa tomu, že Apolón ako boh Slnka na svojej každoročnej púti trávi zimu na severe medzi mýtickými ľuďmi zvanými Hyperborejci, v krajine večného svetla. Keď sa zima blížila, básnici mu spievali na rozlúčku. Pri jeho narodení mu Zeus dal mitru (čiapku), lýru a voz ťahaný labuťami, ktorý ho odviezol do svetlej krajiny Hyperborejcov (Gréci si mysleli, že títo ľudia žijú vo večnom slnečnom svite a Apolón s nimi trávi tri zimné mesiace ). Keď prišlo leto, kňazi v Delfách oslavovali jeho návrat slávnostnými piesňami.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Encyclopaedia Britannica*. Chicago : Encyclopaedia Britannica, 1973. ISBN 978-08-5229-173-3. S. 209.
2. ↑  Nikolaos Chr Stampolidēs. *Eros: From Hesiod's Theogony to Late Antiquity*. Athens : Museum of Cycladic Art, 2009. ISBN 978-96-0706-486-8. S. 102.
3. ↑  Plutarchos, *Bioi paralléloi, Théseus*, 18,1.
4. ↑  Rainer Schmitt. *Handbuch zu den Tempeln der Griechen*. Norderstedt : BoD – Books on Demand, 2013. ISBN 978-37-3227-739-1. S. 53.
5. ↑  A.J. Drew. *A Wiccan Bible*. San Francisco : Red Wheel/Weiser, 2003. ISBN 978-16-0163-928-8. S. 275.
6. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 346.
7. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 326.
8. ↑  Alexander Murray. *Manual of Mythology: Greek and Roman, Norse, and Old German, Hindoo and Egyptian Mythology*. Norderstedt : BoD – Books on Demand, 2023. ISBN 978-33-6884-290-1. S. 101.