recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Polečnice** je riečka v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji, ľavostranný prítok rieky Vltavy. Jej celková dĺžka činí 30,0 km. Plocha povodia meria 197,9 km². Niekedy, najmä miestnymi občanmi označovaná ako **Chvalšinský potok**.

Priebeh toku
------------

Polečnice pramení približne 7 km juhozápadne od obce Chvalšiny vo vojenskom obvode Boletice v nadmorskej výške cca 860 m. Presnejšie sa prameň nachádza v blízkosti bývalej osady Míšňany medzi vrchmi Dřevíč (957 m), U Javoří (896 m) a Vysočina (910 m). Ďalej potok cca po 2 km preteká rybníkmi *Horní polečnický rybník* a *Dolní polečnický rybník* v blízkosti železničnej stanice Polečnice. Potom sa stáča na východ a preteká osadou Polná na Šumavě. Odtiaľ viacmenej tečie pozdĺž železničnej trate č. 194 smer Hořice na Šumavě. Pred Hořicami z pravej strany priberá vody *Květušinského potoka*, preteká okolo Hoříc na Šumavě a Šebanova, za ktorým priberá z pravej strany vody potoka *Čertice*. Ďalej preteká okolo Kladenského Rovného (rybník U Bugenů), Mezipotočím kde priberá z pravej strany vody potoka *Kaliště*. Odtiaľ uiž tok potoka naberá na sile, preteká Kájovom a pri Petráškovom mlyne sa stáča k Starým Dobrkovicom a Českému Krumlovu. V Českom Krumlově preteká tzv. Jelení záhradou pod zámkom a do Vltavy sa vlieva v blízkosti tzv. Porákovho mostu. Riečka sa vlieva do Vltavy v nadmorskej výške cca 480 metrov. Polečnice je riečkou, ktorá sa často pri vyšších zrážkových úhrnoch a prívalových dažďoch rozvodňuje. Pri povodniach v roku 2002 rozvodnenie najmä úseku Kájov-Český Krumlov spôsobilo nemalé materiálne škody na majetku.

### Väčšie prítoky

* **Brzotický potok** (hčp 1-06-01-160) ľavostranný prítok s plochou povodia 7,1 km².

* **Květušinský potok** (hčp 1-06-01-162) pravostranný prítok s plochou povodia 5,6 km².

* **Hořický potok** (hčp 1-06-01-164) pravostranný prítok s plochou povodia 6,4 km².

* **Čertice** (hčp 1-06-01-166) pravostranný prítok s plochou povodia 14,4 km².

* **Škeblice** (hčp 1-06-01-168) ľavostranný prítok s plochou povodia 6,2 km².

* **Kaliště** (hčp 1-06-01-170) pravostranný prítok s plochou povodia 5,3 km².

* **Chvalšinský potok** nazývaný tiež **Třebovický potok** (hčp 1-06-01-172) ľavostranný a celkovo najväčší prítok s plochou povodia 97,5 km².

* **Hučnice** (hčp 1-06-01-184) ľavostranný prítok s plochou povodia 10,9 km².

Vodný režim
-----------

Priemerný prietok pri ústí činí 1,64 m³/s.

Referencie
----------

1. 1 2  
VLČEK, Vladimír. *Zeměpisný lexikon ČSR. Vodní toky a nádrže*. Praha : Academia, 1984. S. 316.
2. ↑  Dĺžka toku podľa mapy VÚV je zhruba 32,8 km.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  
 *Hydrologický seznam podrobného členění povodí vodních toků ČR* [online]. [Cit. 2011-01-10]. Dostupné online.
4. ↑  Býva uvádzaná tiež hodnota 198,1 km². *(Zeměpisný lexikon ČSR. Vodní toky a nádrže)*

Externé odkazy
--------------

* Český Krumlov – aktuálny vodný stav
* HEIS VÚV T.G.M.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Polečnice na českej Wikipédii.*
**Petr Rada** (\* 21. august 1958, Praha) je český futbalista a futbalový tréner.

Hráč
----

V rokoch 1979 - 1988 bol hráčom klubu Dukla Praha. Krátko hral v nemeckých kluboch Fortuna Düsseldorf a Rot-Weiss Essen. Rok pôsobil v kanadskom klube Toronto Blizzard, pol roka hral za Jahn Regensburg a FK Chmel Blšany. V roku 1993 sa na dva roky vrátil do klubu Fortuna Düsseldorf. Hráčsku kariéru zakončil v Bohemians Praha v roku 1996. Odohral 11 reprezentačných zápasov, v ktorých dal dva góly.

Tréner
------

Trénerskú kariéru začal v roku 1996 ako asistent vo Fortune Düsseldorf. Od sezóny 1997/98 pôsobil ako asistent v Slavii Praha a krátko aj ako hlavný tréner. V ročníku 2000/01 bol trénerom v FK Teplice, v ďalšom roku vo Viktorii Plzeň. V ročníku 2003/04 trénoval FK Jablonec a v sezóne 2007/08 opäť FK Teplice.

Od sezóny 2006/07 pôsobil ako asistent Karla Brücknera pri reprezentácii Česka. Po jeho odstúpení bol 17. júla 2008 vedením Českomoravského futbalového zväzu vybraný ako nový hlavný tréner národného mužstva.

Referencie
----------

1. ↑

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Petr Rada (trenér) na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0252979
* VIAF: 659160486103205180006
**Politologický kabinet Slovenskej akadémie vied** bol v rokoch 1990 – 2002 vedeckým odborným pracoviskom Slovenskej akadémie vied. 

Pôvodným zameraním pracoviska bolo dokumentovanie a analýza udalostí rokov 1967 – 1970 a čiastočne i následného obdobia normalizácie pre potreby Komisie vlády SR pre analýzu historických udalostí v rokoch 1967 – 1970. V roku 1992 bol tento výskum zavŕšený spracovaním 12 záverečných štúdií a ich vydaním v trojzväzkovom zborníku *Slovenská spoločnosť v krízových rokoch 1967 – 1970*, ako aj vydaním zborníka dokumentov *Slovensko v rokoch 1967 – 1970*.

Prvým riaditeľom a zakladateľom kabinetu bol významný slovenský disidentský historik PhDr. Jozef Jablonický, DrSc.

Politologický kabinet SAV sa v roku 2002 transformoval na Ústav politických vied Slovenskej akadémie vied.

Pozri aj
--------

* Ústav politických vied Slovenskej akadémie vied

Externé odkazy
--------------

* 
* 
* 

Súradnice: 48°10′08″S 17°04′21″V﻿ / ﻿48,168797°S 17,072368°V﻿ / 48.168797; 17.072368
**Angelo Amato** SDB (\* 8. jún 1938, Molfetta, Taliansko) je taliansky rímskokatolícky arcibiskup, kardinál a emeritný prefekt Kongregácie pre kauzy svätých.

Životopis
---------

Narodil sa 8. júna 1938 v Molfette v Taliansku. Po vstupe do rehole Saleziánov Dona Bosca študoval Amato katolícku teológiu a filozofiu. Za kňaza bol vysvätený 22. decembra 1967. V roku 1974 sa stal doktorom filozofie a potom pôsobil ako profesor dogmatiky na Pápežskej Saleziánskej univerzite. Bol tu tiež dekanom teologickej fakulty a v rokoch 1997 – 2000 vicerektor.

Už ako poradcu Kongregácie pre náuku viery, Pápežskej rady pre jednotu kresťanov a Pápežskej rady pre medzináboženský dialóg, ho Ján Pavol II. 19. decembra 2002 vymenoval za titulárneho arcibiskupa zo Sily a stal sa tajomníkom Kongregácie pre náuku viery. 6. januára 2003 prijal v Bazilike svätého Petra biskupskú vysviacku z rúk pápeža, spolusvätiteľmi boli Leonardo Sandri a Antonio Maria Vegliò.

9. júla 2008 ho Benedikt XVI. vymenoval za prefekta Kongregácie pre kauzy svätých, v tejto funkcii pôsobí až do súčasnosti (2018).

20. novembra 2010 bol vymenovaný za kardinála s titulárnym kostolom *Santa Maria in Aquiro*. 13. októbra 2012 celebroval slávnostnú bohoslužbu v pražskej katedrále, pri ktorej bolo blahorečených Štrnásť pražských mučeníkov. 30. septembra 2017 v Bratislave z poverenia pápeža Františka blahorečil kňaza Titusa Zemana.

Nakoľko kardinál Angelo Amato 8. júna 2018 dosiahol 80 rokov, pápež František 28. mája 2018 vymenoval do funkcie nového prefekta Kongregácie pre kauzy svätých Giovanniho Angela kardinála Beccia s platnosťou od 1. septembra 2018.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Pozri aj
--------

* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom XVI.

Iné projekty
------------

CommonsWikicitáty
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Angelo Amato**
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Angelo Amato**

Externé odkazy
--------------

* Angelo Amato na catholic-hierarchy.org
* Profil v biografickom slovníku kardinálov od Salvadora Mirandu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Angelo Amato na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 129263778
* GND: 133817903
* ISNI: 0000 0001 1763 5844
* LCCN: n78028863
* NK ČR: xx0218538
* VIAF: 64413594
* WorldCat: lccn-n78028863
**Petr Rada** (\* 7. apríl 1932, Praha – † 25. apríl 2007, Praha) bol český piesňový textár a básnik.

V druhej polovici 20. storočia písal texty piesní pre Hanu Hegerovú, Karla Gotta, Waldemara Matušku, Václava Neckářa, Evu Pilarovú, Hanu Zagorovú. Pre Martu Kubišovú vytvoril text známej piesne „Modlitba pro Martu", skladba, ktorá sa v jej podaní stala v roku 1968 výrazom národného odporu proti sovietskej okupácii. Roku 1968 získala jeho pieseň Cesta ocenenie na festivale Bratislavská lýra. 

So skladateľom Petrom Hapkom, s ktorým svojho času tvoril nerozlučnú autorskú dvojicu, vytvoril pre Hanu Hegerovú *Kázání v kapli Betlémské* alebo *Obraz Doriana Graye*.

Roku 1977 Rada po nátlaku ŠtB, ktorá po ňom požadovala spoluprácu, emigroval do Austrálie; tam vydával krajanské noviny *Hlasy Čechů a Slováků*. Začiatkom 90. rokov sa vrátil do Prahy. Jeho ďalšia tvorba je spojená so skupinou Rangers či Miroslavom Donutilom.

Referencie
----------

1. ↑  ŠTENCLOVÁ, Berta. *Praha.eu - Modlitba pro Martu* [online]. Praha.eu, [cit. 2009-11-22]. Dostupné online. Archivované 2009-12-14 z originálu.

Literatúra
----------

* TABÁŠEK, Arnošt: *Cesta k modlitbě aneb textař Petr Rada vypráví*. Praha: Pragoline, 2004. ISBN 80-86546-25-X

Externé odkazy
--------------

* Kam zmizel ten starý song - ceskatelevize.cz

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Petr Rada (textař) na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 137169
* GND: 1036851893
* ISNI: 0000 0000 5614 6827
* NK ČR: ola2004254058
* VIAF: 85022148
Admirál **Pedro Alberto José Gnavi** (\* 1917 – † 1990) bol argentínsky námorník. 8. júna 1970 bol jedným z veliteľov vojenského prevratu, ktorý ukončil vládu prezidenta Juana Carlosa Onganíu. Po jeho zosadení zastával do 18. júna 1970 funkciu vrchného veliteľa vojenskej chunty, vďaka čomu bol v tomto čase najvyšším predstaviteľom Argentíny. Následne moc nad krajinou odovzdal generálovi Robertovi Marcelovi Levingstonovi, ktorý bol vymenovaný za ďalšieho prezidenta.

Životopis
---------

Už v mladom veku vstúpil do argentínskeho námorníctva. V marci 1962 sa v hodnosti kapitána podieľal na vojenskom prevrate, ktorým bol zvrhnutý prezident Arturo Frondizi. V tomto období sa argentínske ozbrojené sily rozdelili na dve frakcie, na jednej strane stálo krídlo Azules, teda Modrých a na druhej Colorados, teda Červených. Azules podporovali civilnú vládu zameranú proti komunizmu a Colorados požadovali vojenskú diktatúru. Gnavi sa pridal na stranu modrých. V následnom období bol povýšený do hodnosti kontradmirál a 28. júna 1966 sa podieľal na vojenskom prevrate, ktorý zvrhol prezidenta Artura Umberta Illiu. Na druhý deň sa vlády ujal generál Juan Carlos Onganía ako prezident de facto. 4. októbra 1968 bol Gnavi vymenovaný prezidentom za hlavného veliteľa argentínskeho námorníctva, čím si chcel prezident posilniť svoju pozíciu, keďže súčasne vymenil aj veliteľov ostatných zložiek ozbrojených síl.

V roku 1970 sa však situácia v krajine radikálne zhoršila, prebiehali demonštrácie a občianske nepokoje, na konci mája bol dokonca ľavicovými teroristami unesený bývalý prezident Pedro Eugenio Aramburu, ktorý bol následne zavraždený. Objavili sa však aj podozrenia, že bývalého prezidenta nechal zavraždiť sám Onganía, lebo sa obával, že by armáda mohla Aramburua presadiť na jeho miesto. Vražda bývalého prezidenta veľmi oslabila postavenie Onganíu, na čo už reagovali ozbrojené sily a 8. júna 1970 ďalším vojenským prevratom prezidenta zosadili. Nasledujúcich 10 dní tak krajine vládol práve Gnavi ako vrchný veliteľ vojenskej chunty, v tom čase už v hodnosti admirál. 18. júna odovzdal moc novému prezidentovi, ktorým sa stal generál Roberto Marcelo Levingston. V októbri 1971 požiadal Gnavi o odchod do dôchodku v reakcii na obvinenia z podozrivého obchodovania námorníctva so súkromnými spoločnosťami. Z tohto dôvodu bol zadržaný v máji 1977 počas vlády generála Jorgeho Rafaela Videlu. Zomrel v roku 1990.

Referencie
----------

1. 1 2   *Gnavi Pedro Alberto Jose* [online]. genealogiadelujan.com.ar, [cit. 2018-11-03]. Dostupné online.
2. ↑   *Azules y colorados* [online]. elortiba.org, [cit. 2018-11-03]. Dostupné online.
3. ↑   *Juan Carlos Onganía* [online]. elhistoriador.com.ar, [cit. 2018-11-03]. Dostupné online.
4. ↑   *Pedro Alberto José Gnavi* [online]. todo-argentina.net, [cit. 2018-11-03]. Dostupné online.
5. ↑   *Efemérides 4 de octubre* [online]. ara.mil.ar, [cit. 2018-11-03]. Dostupné online.
6. ↑   *Fueron interrogados los ex gobernantes argentinos* [online]. unla.edu.ar, [cit. 2018-11-03]. Dostupné online.
**Peios** (starogr. *Πεῖος*) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 3. storočí.

Epigrafický nález *CIG 3427* (editoval ho turecký epigrafik Hasan Malay) objavený v archeologickej lokalite lýdskej Filadefie uvádza, že Markos Aurélios Peios, syn Sókrata z lýdskeho mesta Daldis, dosiahol v neznámej disciplíne na aténskych hrách jedno a na miestnych hrách dve víťazstvá a aj to, že na olympijských hrách získal čestný titul *paradoxos* starogr. *παράδοξος* (*paradoxos* alebo *paradoxonikés* „prekvapujúci (nezvyčajný) víťaz", bol pôvodne titul pre športovcov, ktorí v jednom dni zvíťazili v zápasení i pankratiu.) a v Aténach čestné občianstvo.

Peios si olympijský veniec víťaza (alebo vence víťaza v zápasení a pankratiu) vydobyl pravdepodobne na 257. hrách v roku 249.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  James Lynch, *The Ancient Olympiads*
2. ↑  3339 Livres, *Presses universitaires de Paris Ouest*
3. ↑  Patrick Gouw, *Griekse atleten in de Romeinse keizertijd*, str. 329
4. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2004. ISBN 0-203-49732-5. S. 129.
5. ↑  Inscriptiones Graecae, *CIG 3427*

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 49°47′28.5″S 18°11′19.9″V﻿ / ﻿49,791250°S 18,188861°V﻿ / 49.791250; 18.188861

**Přemyšov** je prírodná rezervácia nachádzajúca sa na katastroch ostravských mestských obvodov Svinov a Polanky nad Odrou.

Prírodné pomery
---------------

### Poloha

Nachádza sa po pravej strane cesty zo Svinova do Polanky. Tvorí ju les, rybník a plochy tŕstia. Celá rezervácia je veľká cca 30 ha a v súčasnej dobe nie je prístupná sieťou bežných chodníkov a cyklotrás.

### Flóra

Stále vlhké prostredie je optimálne pre rast tŕstia a ostríc. Hojne sa tu vyskytujú jelša, duby, hraby a lipy, ďalej papradník močiarny a snežienka jarná. Nájdeme tu však aj chránené druhy, ako je kotvica plávajúca, lekno biele a perutník močiarny. Z ohrozených druhov to je napr. bahnička rakúska, brest väzový, brest hrabolistý alebo kosatec žltý. Rastliny uvedené v červenej knihe ohrozených druhov zastupuje zimozeleň menšia alebo zubačka žliazkatá.

### Fauna

Bažinný biotop poskytuje vhodný životný priestor aj pre celý rad cicavcov a vtákov, ako je napr. sluka hôrna alebo vzácny hlaholka obyčajná. V tôňach sa nachádzajú neveľké populácie mloka bodkovaného, rosničky zelenej, skokana hnedého a skokana zeleného.

Veľkou záťažou pre túto rezerváciu je sklad materiálov prakticky uprostred pozemku a obaľovňa asfaltových hmôt pre povrchy ciest. Prevádzka nákladných áut tiež neprospieva vyrovnanému životu v rezervácii.

Referencie
----------

1. ↑   *Stránky AOPK ČR* [online]. [Cit. 2015-01-05]. Dostupné online. (po česky)

Pozri aj
--------

* Zoznam chránených území v okrese Ostrava-mesto

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Přemyšov**

Externé odkazy
--------------

* Informácie o rezervácii na serveri Moravskosliezskeho kraja
* Nariadenie mesta Ostrava 2/2001 o vymedzení prírodnej rezervácie I.
* Nariadenie mesta Ostrava 2/2001 o vymedzení prírodnej rezervácie II.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Přemyšov na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chránené územia v okrese Ostrava-mesto |
| --- |
| Chránená krajinná oblasť | 
* Poodří

 |
| Národná prírodná rezervácia | 
* Polanská niva

 |
| Národná prírodná pamiatka | 
* Landek

 |
| Prírodné rezervácie | 
* Polanský les
* Přemyšov
* Rezavka
* Štěpán

 |
| Prírodné pamiatky | 
* Heřmanický rybník
* Kunčický bludný balvan
* Mokřad u Rondelu
* Porubský bludný balvan
* Rovninské balvany
* Turkov
* Václavovice - pískovna

 |
Výhľady z hrebeňa na Horné Ponitrie.
Hrušovský hrad je priamo na trase magistrály.
**Ponitrianska magistrála** je turistická magistrála na Slovensku, spájajúca Handlovú s Nitrou. Magistrála je značená červeným turistickým značením a vedie pohoriami Vtáčnik a Tribeč. Celková dĺžka chodníka je 106,6 km, prevýšenie 4 072/3 792 metrov a odhadovaný čas na jeho prechod je 30:15 hodín.

Priebeh trasy
-------------

Magistrála začína na handlovskom námestí (420 m n. m.), odkiaľ vedie na Veľký Grič (972 m n. m.), prvý vrchol vtáčnického hrebeňa. Pokračuje cez Orlí kameň (1 126 m n. m.), Jarabú skalu (1 169 m n. m.), Tri chotáre (1 144 m n. m.) a Malú Homôľku (1 298 m n. m.) na dominantu pohoria i celej magistrály, 1 346 m n. m. vysoký Vtáčnik. Chodník pokračuje hrebeňom na Kláštorskú skalu (1 279 m n. m.), Rúbaný vrch (1 097 m n. m.), Tatru (1 015 m n. m.) a Suchú horu (879 m n. m.) do Veľkého Poľa na pomedzí Vtáčnika a Tribča.

Po nenáročnom výstupe asfaltovou cestou do sedla v lokalite *Penhýbeľ* magistrála opäť vstupuje do lesa, tentokrát už v pohorí Tribeč. Traverzom vrchu Lámaniny (730 m n. m.) pokračuje cez *Brezov štál*, Jedľové Kostoľany a *Skýcovský mlyn* na Hrušovský hrad (482 m n. m.). Po prekonaní cesty na Skýcov míňa severný okraj obce Lovce a cez Zlatno (330 m n. m.) smeruje na Veľký Tribeč (830 m n. m.). Magistrála schádza do Kostolian (250 m n. m.), obchádza hrad Gýmeš a cez Žirany (250 m n. m.) stúpa na Žibricu (585 m n. m.) a Zobor (587 m n. m.), odkiaľ strmo klesá do Nitry, kde celá trasa končí.

Referencie
----------

1. ↑  Podrobný popis trasy

Pozri aj
--------

* Zoznam diaľkových turistických trás na Slovensku

Externé odkazy
--------------

* Reportáž s fotogalériou
* Ponitrianska stovka Archivované 2016-06-29 na Wayback Machine

Súradnice: 48°32′15″S 18°32′03″V﻿ / ﻿48,537557°S 18,534279°V﻿ / 48.537557; 18.534279
**Porfýr** zastarano **porfyrit** je všeobecné označenie kyslých až intermediárnych intruzívnych, subvulkanických hornín s porfyrickou textúrou. Ide o horniny, ktoré obsahujú väčšie kryštály (tzv. fenokrysty, často tvorené živcom) obkolesené v jemnozrnnej základnej hmote, ktorej elementy nemožno rozlíšiť voľným okom. Termín je odvodený od textúrnej klasifikácie hornín, ktorá nie je zohľadnená v klasifikácii eruptívnych hornín podľa IUGS. Napriek tomu, že nejde o systematické označenie, je tento termín stále bežne používaný.

Názov porfýru býva odvodený od jeho hlavných minerálov vyskytujúcich sa ako fenokrysty (napr. kremenno-živcový porfýr), alebo podľa typu horniny, od ktorej je odvodený (napr. granitový porfýr). Minerálne zloženie je závislé od typu porfýru, časté sú výrastlice živcov, prítomný môže byť aj kremeň a biotit. Minerály v základnej hmote obyčajne nemožno rozlíšiť voľným okom. Porfýry môžu vznikať z magmy v pripovrchových podmienkach pri náhlom uvoľnení vody a následnom poklese tlaku.

Termín porfýr resp. porfyrit sa používa už od antických dôb. Pochádza z gréckeho *porphyreos* – fialový. Termín bol zavedený podľa typickej červenej horniny s kryštálmi veľkých bielych živcov, ktorá bola bežne používaná na výrobu ozdôb v starovekom Ríme. Označenie porfyrit sa pôvodne používalo pre horniny neobsahujúce kremeň, resp. porfyrické horniny dioritového zloženia. Termín kremenný porfirit zaviedol K. H. Rosenbusch (1877) a používal ho pre označenie paleodacitov. Označenie *kremenný porfýr* sa v minulosti používalo v Európe pre predterciérne ryolity.

Porfýry sú často spojené s ložiskami medených, molybdénových, kobaltových a wolfrámových rúd a tento termín sa často používa v súvislosti s nimi.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Porphyry, Imperial College Rock Library Glossary* [online]. Imperial College London, 2008, [cit. 2013-03-03]. Dostupné online. Archivované 2020-07-15 z originálu. (po anglicky)
2. ↑  Best, M. G. 2003, *Igneous and metamorphic petrology.* Blackwell Publishing, Malden, 729 s.
3. 1 2   *Přehled názvů hornin* [online]. geologie.estranky.cz, [cit. 2013-03-03]. Dostupné online.
4. ↑  ČINČURA, Juraj, ed. *Encyklopédia Zeme*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1983. 717 s. S. 453.
5. ↑  Le Maitre, R.W. (Editor), 2002, *Igneous rocks A Classification and Glossary of Terms Recommendations of the International Union of Geological Sciences Subcommission on the Systematics of Igneous Rocks.* Cambridge University Press, Cambridge, s. 141

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Porfýr (subvulkanická hornina)**
**Philidorova obrana** je jedno z najstarších šachových otvorení. Začína ťahmi:

**1. e4 e5 2. Jf3 d6**

Občas vznika aj z Pircovej obrany po 1. e4 d6 2. d4 Jf6 3. Jc3 e5 (alebo 3... Jbd7 4. Jf3 e5) 4. Jf3 Jbd7. Na vrcholovej úrovni sa príliš nevyskytuje, pretože čierny síce ťahom 3. ... d6 chráni svojho pešiaka na poli e5, ale zároveň týmto ťahom bráni svojmu čiernopoľnému strelcovi zapojiť sa do hry. Napriek uvedenej nevýhode je otvorenie úplne korektné a pri najlepších ťahoch oboch strán je hra vyrovnaná.

História
--------

Prvýkrát sa táto obrana spomína už v tzv. göttingenskom rukopise, ktorý pochádza z roku 1471. Toto otvorenie úspešne hrával a rozobral jeden z najlepších šachistov 18. storočia Philidor, ktorý si zakladal na pešiakovej štruktúre a tento ťah doporučoval, pretože 2. ... Jc6 podľa neho blokuje pešiaka c7.Za najlepšie pokračovanie sa považuje obsadenie stredu **3. d4**. V 19. storočí slávil úspechy s týmto otvorením Paul Morphy s odpoveďou 3... f5, dnes sa však tento postup považuje za nekorektný.

Stratégia
---------

Čierny volí medzi dvoma rozcestiami, po 3. d4 buď mení pešiaka exd4, čím prenechá bielemu prevahu v centre, ktoré sa neskôr snaží napadať alebo volí tzv. Hanhamov variant, kde v pasívnej pozícii drží v centre napätie a pripravuje protihru na dámskom krídle.

Varianty
--------

**3. d4** sa považuje za hlavný variant (po 3.Sc4 Se7 získa čierny dobrú hru)

* **3... Sg4?** 4. dxe5 Sxf3 5. Dxf3 získal biely jasnú prevahu v známej Opernej partii
* **3... f5?!** tento ťah sa dnes považuje za príliš riskantný, biely môže odpovedať 4.Sc4 s aktívnou pozíciou.
* **3...Jd7** 4. Sc4 c6 vedie často k Hanhamovmu variantu, biely môže ale odbočiť.
* **3...exd4** *výmenný variant*
	+ **4. Dxd4**
	+ **4. Jxd4** Jf6 (4... g6) 5. Jc3
		- **5... Se7** s pasívnou pozíciou bez slabín
		- **5...g6**
* **3...Jf6**
	+ **4. dxe5** Jxe4 5. Dd5 Jc5 6. Sg5
	+ **4. Jc3**
		- 4... exd4 vedie do výmenného variantu
		- **4... Jbd7** sa nazýva *Hanhamov variant* 5. Sc4 Se7 6. 0-0 0-0 **7. Ve1** (menej časté je **7. De2**) 7... c6 8. a4! Vychádzajúca pozícia variantu. Biely tu má aktívnejšie rozostavanie figúr. Čierny ale nie je vôbec bez šancí a vďaka pevnej pozícii je jeho hra úplne obranyschopná.

Referencie
----------

1. ↑  VESELÝ, Jiří; KALENDOVSKÝ, Jan; FORMÁNEK, Bedrich; NIEPEL, Ľudovít. *Malá encyklopedie šachu*. Praha : Alfa, 1989. 430 s. (česky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Philidorova obrana na českej Wikipédii.*

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Šachový portál |

* Otvorená hra
* Španielska hra
* Pircova hra

Externé odkazy
--------------

* Philidorova obrana na Sach.7x.cz
* Philidorova obrana na celysvet.cz
*Queen Elizabeth Park*
**Queen Elizabeth Park** je mestský park vo Vancouveri, najväčšom meste Britskej Kolumbie, ležiaci na kopci Little Mountain (dosahujúcom nadmorskú výšku 168 metrov). Jeho povrch bol rozrytý, keď sa v 20. storočí ako lom využíval na ťažbu kameňa, ktorý sa používal pri stavbe prvých ciest vo Vancouveri.

Dejiny parku
------------

V roku 1930 navrhla BC Tulip Association transformovať lom a vytvoriť nový park so záhradami. Do konca desaťročia prevzal pozemok budúceho parku Výbor pre správu parkov za účelom vytvorenia miesta pre oddych a rekreačné účely. Park bol venovaný anglickému kráľovi Jurajovi VI. a jeho manželke, kráľovnej Elizabeth Bowesovej-Lyonovej (zosnulá kráľovná matka súčasnej anglickej kráľovnej Alžbety II.) počas ich návštevy Vancouveru v roku 1939 ako kráľa a kráľovnej Kanady. Od tej doby sa zamestnancom parku podarilo postupne prírastkami zmeniť zarastené svahy kopca na prvé mestské arborétum v Kanade, vďaka veľkorysým darom od združenia *Canadian Pulp and Paper Association*. Záhrady boli navrhnuté zástupcom riaditeľa Výboru pre správu parkov, *Billom Livingstoneom* a boli odhalené začiatkom 60. rokov.

Pohľad na park
Triodetický dóm *Bloedel Floral Conservatory*
Suma 1,25 milióna C$ od Prenticea Bloedela pokryla vybudovanie vodných nádrží a výstavbu prvého zememeračského skleníka v krajine, obklopeného krytými ochozmi, svietiacimi fontánami a veľkolepou sochou *Knife Edge - Two Piece* od umelca Henryho Moorea. 6. decembra 1969 bol otvorený triodetický dóm Bloedel Floral Conservatory, ktorý ponúka návštevníkom veľký počet odlišných klimatických zón, veľké množstvo rôznorodých rastlín a voľne poletujúceho tropického vtáctva.

Atrakcie
--------

Medzi atrakcie v parku patrí golfové ihrisko, na ktorom sa hrá golf "pitch and putt", discgolf, tenisové kurty a reštaurácia.

V parku sa natáčalo niekoľko epizód seriálu Stargate SG-1 a pilot a neskôr aj niekoľko epizód seriálu Battlestar Galactica.

Externé odkazy
--------------

* Správa parkov mesta Vancouver - Queen Elizabeth Park Archivované 2007-09-30 na Wayback Machine (po anglicky)
* Reportáž televízie Global o návrhu na výstavbu 56 metrov vysokej vyhliadkovej veže v parku Archivované 2007-11-14 na Wayback Machine (po anglicky)
Mapa Olympijského parku so štadiónom „Fišt"
**Olimpijskij stadion „Fišt"** (rus. *Олимпийский стадион «Фишт»*) je multifunkčný štadión v ruskom meste Soči. Pôvodne bol postavený pre potreby otváracieho a záverečného ceremoniálu Zimných olympijských hier 2014 a Zimných paraolympijských hier 2014.

Charakteristika
---------------

Štadión Fišt je najväčším štadiónom Zimných olympijských hier 2014. Na pozemku s veľkosťou 16,60 ha budova vysoká takmer 70 m zaberá 50 654 m² zastavanej plochy, pričom celková plocha je až 128 480 m². Štadión má 40 000 diváckych miest, ale po skončení olympijských a paraolympijských hier sa plánuje rozšírenie kapacity na 45 000 miest. Vďaka umiestneniu majú diváci unikátny výhľad z jednej strany na horské štíty a z druhej na hladinu Čierneho mora.

Pri návrhu riešenia sa architekti inšpirovali vzhľadom ľadovcov, ktoré pokrývajú stráne viacerých štítov Veľkého Kaukazu, vytvárajúceho horskú kulisu pobrežného mesta Soči. Pri pohľade na hory spred na štadióna má pozorovateľ dojem, akoby bola aréna pokračovaním horského masívu. Podľa iných zdrojov má štadión predstavovať horu snehu.

Názov
-----

Pohľad na štíty tzv. *Fišt-oštenského masívu* z Krasnej Poľany. Zľava: Fišt (2 854 m n. m.), Pšecho-Su (2 743 m n. m.), Ošten (2 804 m n. m.)
Štadión dostal pomenovanie po jednom z najpopulárnejších ruských vrchov. Hora „*Fišt*" s výškou 2 867 m n. m. sa rozprestiera na západnom okraji pohoria Veľký Kaukaz na území Adygejska v Krasnodarskom kraji v Rusku. Z dejiska Zimných olympijských hier 2014, z mesta Soči a Krasnej Poľany je na tento štít, ako aj na celý Kaukaz impozantný pohľad. Fišt v adygejčine znamená „*Biela inovať*", „*Biela hlava*", resp. „*Sivohlavec*", čo sa vzťahuje na ľadovce, ktoré pokrývajú stráne hory. Tieto ľadovce boli zároveň inšpiráciou pre vzhľad štadióna.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Зрителям: Олимпийский стадион Фишт* [online]. www.sochi2014.com, [cit. 2014-01-27]. Dostupné online. (v ruštine)
2. 1 2 3 4   *Олимпийский Стадион "Фишт"* [online]. www.olimp-ps.ru (OOO Promservis), [cit. 2014-01-27]. Dostupné online. (v ruštine)
3. ↑  . Dostupné online.
4. ↑   *Названия спортивных олимпийских объектов «Сочи-2014″. Интегрированная концепция* [online]. Soči: www.arch-sochi.ru («Архитектура Сочи»), 22.09.2011, [cit. 2014-01-26]. Dostupné online. (v ruštine)

Pozri aj
--------

* Zimné olympijské hry 2014

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Olimpijskij stadion Fišt**

Externé odkazy
--------------

* Štadión „Fišt" na oficiálnej stránke Zimných olympijských hier 2014 (po rusky) (po anglicky) (po francúzsky)
* Galéria s fotografiami štadióna „Fišt"


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Športový portálRuský portál |
**Pierre Rolland** (\* 10. október 1986, Gien, Francúzsko) je francúzsky profesionálny cestný cyklista, ktorý preteká za kontinentálny tím Cannondale Drapac￼

￼.

Kariéra
-------

Rolland sa narodil v Giene a s profesionálnou cyklistikou začal v roku 2007 v tíme Crédit Agricole. Počas Tour de France 2011 významne pomáhal svojmu tímovému kolegovi Thomasovi Voecklerovi v udržaní žltého trička. Na Tour de France 2012 vyhral 11. etapu s cieľom na vrchole La Toussuire/Les Sybelles. V celkovej klasifikácii skončil v Tour de France 2012 na 8. mieste, čo je jeho najväčším úspechom.

Najlepšie výsledky
------------------

2007
1st Stage 2 Tour du Limousin
2nd Overall La Tropicale Amissa Bongo
1st Stage 1
2008
1. miesto  Klasifikácia vrchárov Critérium du Dauphiné Libéré
2009
3. miesto celkovo La Tropicale Amissa Bongo
2010
1. miesto  Klasifikácia vrchárov Critérium International
2. miesto celkovo, Circuit de Lorraine
1. miesto v 4. etape
8. miesto celkovo Critérium du Dauphiné
2011
10. miesto celkovo Tour de France
1. miesto v 19. etape
1. miesto  Biele tričko
2012
1. miesto v 3. etape Étoile de Bessèges
8. miesto celkovo Tour de France
1. miesto v 11. etape
2013
1. miesto  celkovo Circuit de la Sarthe
1. miesto v 4. etape
3. miesto Paris–Camembert
10. miesto celkovo Giro del Trentino

Referencie
----------

1. ↑   *Wiggins and Froome fill top two places* [online]. BBC Sport, 12. júl 2012, [cit. 2012-07-18]. Dostupné online.
2. ↑  Tour De France: Stage 19, Route Maps & Results Cyclingnews.com, 22 July 2011

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pierre Rolland**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
* Pierre Rolland profile Archivované 2013-06-01 na Wayback Machine Team Europcar

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pierre Rolland (cyclist) na anglickej Wikipédii.*
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Portobelo a San Lorenzo** sú pevnosti na karibskom pobreží Panamy, ktoré sú unikátnym príkladom španielskej vojenskej architektúry zo 17. a 18. storočia (Panama bola španielskou kolóniou).

V roku 1980 boli pevnosti zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO. 

Po celom pobreží Panamy budovali Španieli pevnosti, ktoré mali za úlohu chrániť prístavy z ktorých pochádzali lode plné amerického striebra i iného tovaru do Európy. Väčšina striebra pochádzala z územia dnešnej Bolívie a Peru. Materiál bol naložený na lode na pobreží Peru ho previezli do mesta Ciudad de Panamá. Tam musel byť náklad z lodí vyložiť a následne sa musel prepraviť cez Panamskú šiju práve do prístavov na karibskom pobreží, odkiaľ bol vypravený do Európy. Obidve tieto lokality sa nachádzajú v provincii Colón.

Portobelo
---------

Mesto **Portobelo** bolo založené v roku 1597. Vtedy dostalo názov *San Felipe de Portobelo* na počesť španielskeho kráľa Filipa II. Z Portabela plávali lode z miestokráľovstva Nová Granada mieriace do Španielska. Dnes má mesto asi 4 000 obyvateľov. Okolie mesta bolo vyhlásené za národný park.

San Lorenzo
-----------

Pevnosť **San Lorenzo** bola postavená v roku 1597 blízko významnej panamskej rieky Chagres (dnes je na rieke priehrada a Gatúnske jazero, ktoré je dôležitou súčasťou Panamského prieplavu). Okolitých 9 653 ha pevniny je dnes chránenou prírodnou oblasťou.

Externé odkazy
--------------

* San Lorenzo Archivované 2012-01-08 na Wayback Machine
* Portobelo Archivované 2008-12-04 na Wayback Machine
* Portobelo na www.bruceruiz.net
* San Lorenzo na www.bruceruiz.net
* Oficiálna stránka UNESCO

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Portobelo a San Lorenzo na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Panamské pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Portobelo a San Lorenzo
* Národný park Darién
* Národný park La Amistad
* Archeologické nálezisko a historická časť Panamá
* Národný park Coiba

 | Panama |
**Peter Svensson** (\* 18. október 1974, Huskvarna, Švédsko) je švédsky textár, producent a hudobník. Je predovšetkým textárom a gitaristom rockovej skupiny The Cardigans. Hrať na gitare začal vo svojich ôsmych rokoch a neskôr hral v rôznych lokálnych hudobných skupinách. Potom, ako sa stretol s basgitaristom Magnusom Sveningssonom a tak v roku 1992 založili skupinu The Cardigans. Peter Svensson je uvádzaný vo väčšine skladieb skupiny ako textár. V roku 1998 začal pracovať na svojom sólovom bočnom projekte s názvom Paus. V roku 1999 získal švédsku cenu Grammy v kategórii Composer of the Year za album projektu Paus a textársku prácu na albume *Gran Turismo* skupiny The Cardigans.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  Peter Svensson v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peter Svensson na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 135514541
* ISNI: 0000 0000 7879 4235
* NK ČR: kv2008386945
* VIAF: 9831938
**Peter Časár** (staršie: **Peter Császár**; maď. *Császár Péter*; \* okolo 1600, Bükkaranyos – † 4. marec 1632, Košice) bol vodca Časárovho povstania (1631 - 1632).

Život
-----

Peter Časár bol roľník, slobodník (libertín). V rokoch 1625 až 1627 bol vojakom Betlenovej armády a v roku 1629 sa stal dedinským richtárom. V lete 1631 sa stal jedným z vodcov Časárovho povstania (1631 - 1632) na území dnešného juhovýchodného Slovenska a dnešného severovýchodného Maďarska. Išlo o povstanie vyvolané útlakom poddaných a plienením cisárskych vojsk po potlačení Betlenovho povstania. Hlavná požiadavka povstalcov spočiatku bolo zabránenie drancovaniu cisárskymi vojskami. Povstanie viedli kapitáni sedliackych stolíc, čo boli svojpomocné obranné organizácie sedliakov a drobného zemianstva. P. Časár bol jedným z týchto kapitánov. Proti povstaniu stála najmä časť (vyššej) šľachty verná Habsburgovcom, na čele s palatínom Mikulášom Esterházim. Vo februári roku 1632 bol Časár pozvaný do Košíc, kde mal predložiť hornouhorskému hlavnému kapitánovi Mikulášovi Forgáčovi z Gymeša písomnú petíciu povstalcov zo zhromaždenia, ktoré sa uskutočnilo skôr v meste Gönc. Generál Forgáč dal Časára zajať a postavil ho pred súd. Po dvoch dňoch vypočúvania a mučenia ho na výstrahu ostatným povstalcom rozštvrtili.

Následky jeho smrti
-------------------

Po jeho poprave sa na čelo hnutia postavili radikálni ľudoví vodcovia. Vyše 10 000 povstalcov žiadalo najmä zlepšenie hospodárskeho a sociálneho postavenia poddaných, najmä zníženie robôt. Šľachta, hlavne zásluhou Juraja I. Rákociho, povstanie potlačila a väčšina jeho účastníkov padla v boji alebo boli popravení.

Zdroje
------

1. 1 2 3 4 5   *Biografický lexikón Slovenska (1-)*. [s.l.] : Slovenská Národná Knižnica, Národný biografický ústav, 2002. 638 s. ISBN 978-80-89023-15-8. S. 111.
2. 1 2  Császár, Peter. In: Encyklopédia Slovenska I.. S. 334
3. 1 2  Arcanum. *Magyar életrajzi lexikon – Császár Péter* [online]. arcanum.com, [cit. 2021-12-08]. Dostupné online. (po maďarsky)
4. ↑  GEMBICKÝ, Juraj. *Császárovo povstanie v rokoch 1631/32 na východnom Slovensku* [online]. viacassa.eu, 2007-04-24, [cit. 2021-12-08]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* DANGL, Vojtech. Povstanie Petra Čásara. *Obrana*, 2003, roč. IX, čís. 9, s. 25.

Pozri aj
--------

* Časárovo povstanie
* protihabsburské stavovské povstania
* východoslovenské roľnícke povstanie

Autoritné údaje: * PIM: PIM85232
Ing. **Peter Ďuračka** (1961) je bývalý slovenský politik a podnikateľ.

Peter Ďuračka bol poslancom národnej rady a bratislavského mestského zastupiteľstva za SDK. V máji 2007 mu Krajský súd v Bratislave udelil trojročný trest odňatia slobody za útok na verejného činiteľa. Samotnému výkonu trestu predchádzalo celoštátne pátranie, po ktorom Ďuračku v ten istý deň zadržala polícia v Michalovciach. Už 27. júna 2007 Krajský súd v Bratislave vyniesol ďalší rozsudok voči Petrovi Ďuračkovi. Za daňové podvody ho odsúdil na osemročný nepodmienečný trest odňatia slobody. Týmto rozsudkom zároveň zrušil predchádzajúci rozsudok za útok na verejného činiteľa.

Referencie
----------

1. ↑   *Exposlanec Ďuračka pôjde za mreže* [online]. www.hnonline.sk, [cit. 2007-05-16]. Dostupné online.
2. ↑   *Ďuračku chytili v Michalovciach, eskortujú ho na výkon trestu* [online]. www.24hod.sk, [cit. 2007-05-21]. Dostupné online.
3. ↑   *Ďuračka dostal osem rokov* [online]. SME, [cit. 2007-06-27]. Dostupné online.
**Peter Šperka** (\* 29. október 1955, Martin, Česko-Slovensko – † 22. - 23. jún 2013, Buner Nullah, Pakistan) bol slovenský výškový horolezec, skialpinista, tatranský horský vodca, člen Horskej záchrannej služby.

Lezenie
-------

Organizátor skialpinistických a záchranárskych pretekov. V r. 1996 bol vedúcim skialpinistickej výpravy na Šiša Pangmu. Na vrchol vystúpil so Štefanom Slukom, ktorý zahynul na zostupe. V nasledujúcom roku viedol výpravu na Manaslu, z vrcholu sa opäť vrátil sám, zahynuli Juraj Kardhordó a Miroslav Rybanský. V roku 1998 na Broad Peaku ho prepadli pľúcne problémy, zostúpiť mu pomohol Martin Gablík. Peter Šperka zorganizoval v roku 2006 výpravu tatranských záchranárov znovu na Broad Peak (8 047 m) a vystúpil na predvrchol Rocky Summit (8 035 m) spolu s P. Kováčom. V roku 2007 viedol expedíciu na Gašerbrumy, dostali sa do 7 650 m n. m. Bol aj vedúcim úspešnej výpravy na Čho Oju v roku 2009. Spolu s ním na vrchol vystúpil Milan Džugan a Anton Dobeš.

Smrť
----

V júni 2013 bol Peter Šperka spolu s Antonom Dobešom súčasťou ukrajinsko-gruzínskej expedície na Nanga Parbat (8 125 m). Ich stanový tábor pri Buner Nullah (provincia Gilgit-Baltistan, Pakistan) v noci zo soboty na nedeľu 23. júna napadli teroristi. Pri tomto teroristickom útoku prišiel o život Peter Šperka spolu so slovenským horolezeckým kolegom Antonom Dobešom a ďalšími deviatimi horolezcami. K útoku sa prihlásilo teroristické hnutie Taliban a Jundulláh.

Referencie
----------

1. ↑  BBC
2. ↑   *Kedysi miestni oslavovali výstup Slovákov Nanga Parbat samopalmi* [online]. Petit Press, 25.06.2013, [cit. 2013-06-25]. Dostupné online.
3. ↑   *Pod Nanga Parbat útočili militanti, zabili aj dvoch slovenských horolezcov* [online]. Petit Press, 23.06.2013, [cit. 2013-06-24]. Dostupné online.

* M. Vranka, *Horolezectvo na prelome tisícročí*, Šport 2003.

Externé odkazy
--------------

* História výškového horolezectva
* Slováci na 8-tisícovkách
* petersperka.sk
Pinebook 14" s ethernetovým adaptérom
Pinebook 11"
**Pinebook** je ľahký a lacný notebook od spoločnosti Pine64, ktorý spoločnosť predstavila v novembri 2016 a jeho dodávka sa začala v apríli 2017. Beží na počítači Pine A64 od danej spoločnosti a jeho cena bola určená na 89, resp 99 dolárov za 11,6", resp. 14" model.. Podľa niektorých recenzií na webe vzhľadom, rozmermi a hmotnosťou pripomína MacBook Air.

Na rozdiel od tradičných notebookov obsahuje 64-bitový štvorjadrový procesor typu ARM 1,2 GHz Cortex A53, 2 GB RAM LPDDR3, grafický procesor Mali 400 MP2, namiesto pevného disku je použitá flash pamäť 16 GB eMMC 5.0, rozšíriteľná na 64 GB, pričom kapacitu úložiska je možné rozšíriť microSD kartou do 256 GB.

Podporuje bezdrôtové siete WiFi 802.11bgn a Bluetooth 4.0, má 2 porty USB 2.0, port mini HDMI a jack na slúchadlá, okrem toho dva reproduktory. Displej má rozlíšenie 1366 x 768 a je typu TN LCD. Udávaná hmotnosť je 1,04 kg (11,6"), resp. 1,26 kg (14").

Podporuje operačné systémy Linux a Android.

Pozri aj
--------

* Pinebook Pro

Referencie
----------

1. ↑   *Pinebook: linuxový notebook s ARM za 89 dolarů* [online]. root.cz. Dostupné online.
2. ↑   *Meet Pinebook, A Low Cost Linux Laptop That Looks Like A MacBook* [online]. fossbytes. Dostupné online.
3. ↑   *New Photos of the $89 Pinebook Linux Laptop Surface Online* [online]. omgubuntu. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka produktu Archivované 2018-03-24 na Wayback Machine
Pinkpop Festival 2009
**Pinkpop Festival** je každoročný festival rockovej hudby konajúci sa v obci Landgraaf v Holandsku. Okrem festivalu v Ruisrock a Glastonbury je jedným z najstarších open-air festivalov na svete. Koná sa každoročne cez víkend počas sviatku Turíce. V roku 1970 sa prvýkrát konal v Geleen (teraz Sittard-Geleen).

V súčasnosti trvá festival tri dni, od piatku do nedele. Na festival každoročne príde okolo 60 000 ľudí.

Pinkpop Festival 2008
---------------------

Festival v roku 2008 sa konal v dňoch 30. mája - 1. júna:

* Na festivale sa objavili skupiny:

Epica, Metallica, Madness, Foo Fighters, Rage Against The Machine, Pearl Jam, Counting Crows, Queens of the Stone Age, Kaiser Chiefs, Editors, The Verve, Incubus, Flogging Molly, Alter Bridge, Porcupine Tree, Bad Religion, Serj Tankian, The Hives, Cavalera Conspiracy, Groove Armada, Justice, Roisin Murphy, Moke, Racoon, SAT2D, KT Tunstall, Patrick Watson, Gavin DeGraw, Fiction Plane, Kate Nash, The Wombats, Novastar, Pete Murray, Saybia, Animal Alpha, Jonathan Davis, Eagles Of Death Metal, Air Traffic a Blood Red Shoes.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (po anglicky)
* 3Voor12 Články, Audio, Video a viac o Pinkpop 2007
**Ondrej Glajza** (\* 22. marec 1966, Poprad) je slovenský cyklokrosár, najúspešnejší Slovák v doterajšej histórii tejto terénnej cyklistickej disciplíny.

Kariéra a úspechy
-----------------

Aktívnej činnosti sa venoval v rokoch 1972 - 1991. Ako reprezentant Česko-Slovenska získal dva tituly majstra sveta:

* 1984 - v kategórii juniorov
* 1989 - v kategórii mužov - amatérov

Na majstrovstvách Česko-Slovenska v kategórii mužov získal spolu štyri medaily, z toho dve zlaté:

* 1985 - 3. miesto
* 1986 - 1. miesto
* 1988 - 1. miesto
* 1989 - 2. miesto

V máji v roku 1989 emigroval z Česko-Slovenska (ČSSR) do Západného Berlína. Po revolúcii sa vrátil a opäť reprezentoval Česko-Slovensko, tentoraz už medzi profesionálmi.

Dvakrát štartoval na majstrovstvách sveta v kategórii Elite (profesionáli):

* 1990 - 27. miesto
* 1991 - 13. miesto

V rokoch 1993 – 1999 pôsobil vo funkcii trénera slovenskej cyklokrosovej reprezentácie.

V súčasnosti sa opäť aktívne venuje cyklistike. Vo farbách cyklistického klubu FCT Považská Bystrica sa zúčastňuje súťaží veteránov v cyklokrose  a na horských bicykloch .

Referencie
----------

1. ↑  Ondrej Glajza majstrom Slovenska v kategórii veteránov
2. ↑   Slovenský pohár v horskej cyklistike

Externé odkazy
--------------

* Výsledky Ondreja Glajzu na majstrovstvách sveta (po francúzsky)
* Ondrej Glajza pre denník ŠPORT: Keby som vedel, že príde revolúcia, zostal by som
Pinxtonský porcelán - čajová kanvica
**Pinxtonský porcelán** je označenie pre porcelán, vytvorený Johnom Cokeom a Williamom Billingsleym v Pinxtonu (dedine v anglickom grófstve Derbyshire).

História
--------

Pinxtonský porcelán - kávové šálky
Pinxtonská porcelánka bola založená na ploche prenajatej treťom synom reverenda D'Ewese Cokea, ktorý začal spolupracovať s podnikateľom a maliarom porcelánu Williamom Billingsleym. Billingsley, ktorý začínal v derbyjské porcelánke, bol teraz známy kvalitou svojich malieb, ale zaujímal sa aj o zlepšenie postupu na výrobu porcelánu, ktorý podľa niektorých získal od Zachariaha Boremana. Nakoniec však podnik opustil a založil si v Mansfieldu dielňu, kde zdobil dovážaný porcelán. John Coke v Pinxtonské porcelánke pokračoval od roku 1799 do roku 1806, pričom v rokoch 1801 a 1802 spolupracoval s novým partnerom Henrym Banksom.

V apríli 1806 si Coke vzal Susannu Wilmotovou a výrobu porcelánu udržiaval až do roku 1813 John Cutts, ktorý tu predtým pracoval ako dekoratér. Cokeov záujem prešiel od porcelánu k ťažbe uhlia v Pinxtonu, načo sa celá rodina presťahovala do domu Debdale Hall.

Dedičstvo
---------

O pinxtonský porcelán sa zaujíma skupina ľudí vzniknutá roku 1996. Táto spoločnosť publikuje knihy a tiež organizuje expozície. Čajová kanvica na obrázku vyššie zobrazuje Brookhill Hall, ktorý bol domovom Johna Cokea. Toto dielo patrí do zbierky pinxtonského porcelánu v Derbskom múzeu.

Referencie
----------

1. ↑   *Pinxton Porcelain* [online]. Encyclopædia Britannica, [cit. 2011-08-19]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *About Pinxton Porcelain Society* [online]. Pinxton Porcelain Society, [cit. 2011-08-19]. Dostupné online. (po anglicky)[nefunkčný odkaz]
3. ↑   *Brookhill Hall Teapot* [online]. Derby Museums, [cit. 2011-08-19]. Dostupné online. Archivované 2009-11-02 z originálu. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pinxtonský porcelán**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pinxtonský porcelán na českej Wikipédii.*
Generálmajor Ing. **Petr Hromek** (\* 3. december 1963, Krnov) je český generál.

Od 1. novembra 2020 pôsobí ako predstaviteľ Česka pri Vrchnom veliteľstve spojeneckých síl NATO. V minulosti bol tiež veliteľom Vzdušných síl AČR.

Vojenské pôsobenie
------------------

S lietaním začal v krnovskom aeroklube.

V roku 1986 vyštudoval Vysokú vojenskú leteckú školu Košice. Po skončení sa stal pilotom 1. slp České Budějovice. V rokoch 1989 – 1994 tam pôsobil ako veliteľ roja. V roku 1994 bol veliteľom 2. letky 1. slp České Budějovice. Od roku 1995 pôsobil v Čáslavi, najprv ako zástupca veliteľa 1. letky 4. zTL Čáslav, v rokoch 1998 – 2000 ako inšpektor bezpečnosti letov. V rokoch 2000 až 2004 bol starším dôstojníkom na Veliteľstve NATO v Rammsteine. Potom pôsobil od 2004 do 2006 ako náčelník skupiny taktického letectva Velitelství společných sil Olomouc. V rokoch 2006 až 2008 potom bol náčelníkom Oddělení letectva Velitelství společných sil Olomouc. V rokoch 2009 až 2013 bol náčelníkom odboru bojové přípravy VzS Velitelství společných sil Olomouc. Od roku 2013 do roku 2016 velil 21. základni taktického letectva v Čáslavi. V rokoch 2014 až 2015 bol zároveň náčelníkom operačného oddelenia veliteľstva TAAC - Air, v afganistanskom Kábule, súčasť misie ISAF. Od roku 2016 do roku 2018 bol zástupcom veliteľa Vzdušných síl Armády ČR.

8. mája 2017 ho prezident ČR Miloš Zeman povýšil z plk. gšt. do prvej generálskej hodnosti – brigádny generál. 28. októbra 2018 bol povýšený do hodnosti generálmajor.

Do funkcie veliteľa Vzdušných síl bol ustanovený k 1. máju 2018. Jeho predchodcom bol generálmajor Jaromír Šebesta. Od 1. novembra 2020 pôsobí ako predstaviteľ Česka pri Vrchnom veliteľstve spojeneckých síl NATO. Jeho predchodcom bol Petr Mikulenka, ktorý prevzal velenie Vzdušných síl.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Velitel Vzdušných sil AČR* [online]. acr.army.cz, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
2. 1 2   Generálská rošáda. Jeden míří na velitelství NATO, druhý po něm převezme letectvo. *Aktuálně.cz* (Praha: Economia), 2020-10-23. Dostupné online [cit. 2022-03-06].
3. ↑   *Nový velitel vzdušných sil Petr Hromek začínal s létáním v krnovském aeroklubu* [online]. bruntalsky.denik.cz, 2018-05-10, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
4. ↑  OVČÁČEK, Jiří. *Prezident republiky jmenoval nové generály* [online]. hrad.cz, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
5. ↑   *Air Force Commander* [online]. army.cz, rev. 2018-10-29, [cit. 2022-03-07]. Dostupné online.
6. ↑   *Ministryně obrany ustanovila čtyři generály a jednoho plukovníka do nových funkcí* [online]. mocr.army.cz, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* profil na army.cz
**RMS *Aquitania*** (RMS je skratka pre **R**oyal **M**ail **S**teamer – Kráľovský poštový parník) bol luxusný britský zaoceánsky parník spoločnosti Cunard Line. Loď bola spustená na vodu 21. apríla 1913 a bola vyradená zo služby a zošrotovaná v roku 1950.

Po postavení dvoch lodí *RMS Lusitania* a *RMS Mauretania* sa společnost Cunard Line rozhodla poistiť svoju dominantnú pozíciu v atlantickej preprave treťou loďou. Poslednou z celkového počtu dvanásť štvorkomínových lodí, ktoré brázdily Atlantik, bola RMS *Aquitania*, ktorú postavili v lodenici John Brown and Company v Clydebanku pod dohľadom admirality Kráľovského námorníctva. Tá ju totiž chcela v prípade vojny použiť ako pomocný krížnik. Navrhol ju konštruktér Leonard Peskett.

Stavba sa začala v decembri 1910. Loď bola spustená na vodu 21. apríla 1913 a v ten deň bola pokrstená grófkou Derby Alicou Stanleyovou. Na panenskú plavbu sa vydala po počiatočných skúškach 30. mája 1914. Patrila k najobľúbenejším lodiam svojej doby a niesla prezývku „Ship Beatiful" (krásna loď).

Referencie
----------

1. ↑   *Aquitania 1914 - 1950* [online]. thegreatoceanliners.com, [cit. 2017-08-26]. Dostupné online. Archivované 2009-08-07 z originálu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku RMS Aquitania na českej Wikipédii.*