**Vodíkový anión** (H−) je záporne nabitý ión vodíka, teda atóm vodíka s jedným elektrónom naviac. Vodíkový anión je dôležitou zložkou atmosfér hviezd, ako napríklad Slnka. Jeho chemický názov je **hydrid** alebo **hydridový anión**. Tento ión má dva elektróny, ktoré sú viazané elektromagnetickou silou k jadru s jedným protónom.

Väzbová energia H− sa rovná väzbovej energii elektrónu naviac k vodíkovému atómu, čo sa nazýva elektrónová afinita vodíka. Jej hodnota bola zmeraná ako 0,754195(19) eV alebo 0,0277161(62) hartree. Celková energia základného stavu je teda −14,359888 eV.

História
--------

Prvýkrát bola existencia hydridového aniónu teoreticky dokázaná Hansom Bethem v roku 1929. H− je nezvyčajný, pretožo vo voľnom stave nemá žiadne viazané excitované stavy, čo bolo konečne dokázané v roku 1977. Experimentálne bol tento ión študovaný pomocou urýchlovačoch častíc.

Chemické vlastnosti
-------------------

Hydridový anión má záporný náboj a nesie formálne oxidačné číslo -1.

Názov hydrid sa bežne používa pre označenie zlúčenín vodíka, kde má vodík oxidačné číslo -1. Vo väčšine týchto zlúčenín má väzba kovalentný charakter. Príkladom takejto zlúčeniny je borohydridový anión (tetrahydroboritan), (BH4−). Okrem toho sa však tento názov používa i pre zlúčeniny vodíka, kde má vodík v skutočnosti formálny kladný náboj, napríklad amoniak alebo sulfán, alebo v zlúčenínach s väzbou na atóm s porovnateľnou elektronegativiou, napríklad fosfán či arzán.

V biochémii sa vodík zvyčajne vyskytuje ako vodíkový katión. Jednou z výnimiek je však redukovaná podoba nikotínamidadeníndinukleotidfosfátu (NADH), ktorá je využívaná ako kofaktor a dvojelektrónové redukčné činidlo. NADH prenáša vodík v podobe hydridového aniónu (vo viazanej podobe ako NADH), teda ako protón a dva elektróny. Počas readukcie dochádza k reakcii

{\displaystyle {\ce {NAD+ + RH2 -> NADH + H+ + R}}}
kde *R* je redukovaná látka.

Výskyt
------

Vodíkový anión je hlavný zdroj opacity spôsobenej ionizáciou pri infračervenom a viditeľnom svetle v atmosférach hviezd ako sú Slnko alebo chladnejšie hviezdy. Jeho význam bol poprvé zmienený v 30. rokoch 20. storočia. Tento ión absorbuje fotóny s energiami 0,75–4,0 eV, čo sú vlnové dĺžky odpovedajúce infračervenému až viditeľnému svetlu. Väčšina elektrónov v záporných iónoch pochádza z ionizácie kovov s nízkymi prvými ionizačnými potenciálmi, ako sú alkalické kovy alebo kovy alkalických zemín. V procese dochádza k oddeleniu elektrónu z iónu, preto by sa proces mal nazývať *fotooddelenie* namiesto *fotoionizácie*, pretože vzniká neutrálne nabitý atóm (namiesto iónu) a voľný elektrón. 

H− sa takisto vyskytuje v ionosfére Zeme a dá sa vytvoriť v urýchlovačoch častíc.

Referencie
----------

1. ↑  KOTLÍK, Bohumír; RŮŽIČKOVÁ, Květoslava. *Chémia v kocke I.*. [s.l.] : Art Area, 2002. ISBN 8088879965. S. 54.
2. ↑  BETHE, H.. Berechnung der Elektronenaffinität des Wasserstoffs. *Zeitschrift für Physik*, 1929, s. 815–821. DOI: 10.1007/BF01340659. (po nemecky)
3. ↑  HILL, R. N.. Proof that the H− Ion Has Only One Bound State. *Physical Review Letters*, 1977, s. 643. DOI: 10.1103/PhysRevLett.38.643.
4. ↑   Observation of Resonances near 11 eV in the Photodetachment Cross Section of the H− Ion. *Physical Review Letters*, 1977, s. 228. DOI: 10.1103/PhysRevLett.38.228.
5. ↑   *4 - Proton Transfer, Hydrogen Atom Transfer, and Hydride Transfer*. Zväzok 46. [s.l.] : Elsevier, 1985-01-01. (The Proton: Applications to Organic Chemistry.) DOI: 10.1016/B978-0-12-670370-2.50008-6. Dostupné online. DOI:10.1016/b978-0-12-670370-2.50008-6 S. 146–184. (po anglicky)
6. ↑  MIHALAS, Dmitri. *Stellar Atmospheres*. [s.l.] : W. H. Freeman, 1978. S. 102.
7. ↑  WILDT, Rupert. Negative Ions of Hydrogen and the Opacity of Stellar Atmospheres. *Astrophysical Journal*, 1939, s. 611. DOI: 10.1086/144125.
8. 1 2  RAU, A. R. P.. The Negative Ion of Hydrogen. *Journal of Astrophysics and Astronomy*, 1996, s. 113–145. Dostupné online. DOI: 10.1007/BF02702300.
9. ↑  SRINIVASAN, G.. *From White Dwarfs to Black Holes: The Legacy of S. Chandrasekhar*. Chicago : University of Chicago Press, 1999. Chapter 5.

Pozri aj
--------

* Hydrón
* Elektrid
* Vodíkový ión

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hydrogen anion na anglickej Wikipédii.*