Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *kenozoikum a kaenozoikum* pozri *kenozoikum (rozlišovacia stránka)*.

**Kenozoikum** (iné názvy: **kaenozoikum**, staršie zriedkavo: *neozoikum* , zriedkavo: *novovek Zeme*, zastarano *terciér*) je geologická éra, spadajúca pod eón fanerozoikum, v poradí najmladšia. Kenozoikum nadväzuje na mezozoikum so začiatkom pred 65,0 mil. rokov a trvaním až dodnes.

Rozdelenie
----------

Podľa aktuálneho členenia Medzinárodnej chronostratigrafickej tabuľky (2022), sa eratem kenozoikum delí na útvary (od najmladšieho po najstarší) kvartér, neogén a paleogén. Samotný termín kenozoikum sa v slovenčine používa od prvej definície Andrusova a Scheibnera (1964).

členenie kenozoika| Eratem | Útvar |
| --- | --- |
| Kenozoikum | Kvartér |
| Neogén |
| Paleogén |

Geologický vývoj
----------------

V kenozoiku pokračoval rozpad kontinentov až po ich súčasnú podobu. Dôležitým procesom bol (resp. stále je) posun fragmetov Gondwany na sever a kontakt s Lauráziou, ako aj otvorenie a následné rozširovanie Atlantiku.

Južná Amerika tiež smerovala severne, ale úplnej kolízii so Severnou Amerikou zabránili menšie platne v oblasti dnešného Karibiku, ktoré pôsobili ako *„air-bagy"* a podstatne utlmili náraz v čase stredného pliocénu. Pozostatky tohto procesu tvoria recentný vulkanizmus Karibského mora a priľahlých oblastí.

Kolízia Afriky s Eurázijskou platňou nebola taká pokojná, panovali pri nej oveľa väčšie kompresné sily. Dôsledkom tohto stretu bol zánik mora Tethys (jeho zvyškami sú dnešné Stredozemné a Čierne more). Kompresia zapríčinila vznik pohorí Alpy a Karpaty. Posledný veľký dopad na morfológiu zemského povrchu mala kolízia Indie s Ázijským kontinentom a vznik viacerých pásmových pohorí (Himaláje, Pamír, Hindúkuš, atď.). Vrásnenie, ktoré podnietilo vznik pásmových pohorí v kenozoiku (príp. koncom mezozoika) sa nazýva Alpínske vrásnenie.

### Podnebie

Hyenodont – jeden z najväčších dravcov v oligocéne, bol rozšírený v Ázii, Severnej Amerike, Afrike a Európe (kresba Heinricha Hardera približne z roku 1920).
Počas paleogénu bolo omnoho teplejšie a vlhkejšie podnebie ako v súčasnosti. Nástupom neogénu sa klíma začína ochladzovať, pravdepodobná príčina tkvie vo výzdvihu Himalájí. Počas pleistocénu pokračuje ochladzovanie, ktorého výsledkom je niekoľko ľadových dôb, prerušených teplejšími periódami.

Vývoj života
------------

### Flóra

Vymieranie na konci kriedy postihlo aj rastlinstvo. Vyhynuli hlavne niektoré skupiny nahosemmených rastlín, najmä cykasorastov a ginkorastov. Svoj najväčší rozvoj dosiahli krytosemenné rastliny, ktoré dominujú suchozemskej flóre dodnes. Veľký rozvoj však stále zažívajú aj borovicorasty, ktoré miestami dominujú najmä v chladnejších oblastiach (tajga, vysoké pohoria).

V treťohorách bola klíma teplá bez zaľadnenia, vďaka čomu rástli subtropické lesy takmer na celom území Európy. Nástup štvrtohorných zaľadnení a ich viacnásobné striedanie s dobami medziľadovými spôsobil obrovskú záťaž pre Európsku flóru. Počas ľadových dôb sa väčšina rastlín sústredila na najjužnejších polostrovoch kontinentu (Pyrenejský, Apeninský a juh Balkánu), ktoré svojou rozlohou nie su veľmi veľké. V ďalšom prenikaní na juh im čiastočne bránilo Stredozemné more. Zmeny klímy spojené so sústredením druhov na obmedzenom území spôsobovalo opakované vymieranie mnohých druhov a ochudobňovanie Európskej flóry mierneho pásma. Tá bola síce čiastočne doplnená najmä z Ázie, ale dodnes je druhovo chudobnejšia ako ázijská a severoamerická (pre ich flóry zaľadnenia predstavovali menšiu záťaž, keďže na rozdiel od Európy prenikaniu druhov na teplejší juh nebránilo v Ázii ani v Severnej Amerike žiadne more).

### Fauna

Koncom kriedy došlo k masívnemu vyhynutiu väčšiny morských (amonity, belemnity, morské plazy) ako aj suchozemských (dinosaury) živočíšnych druhov. Preživšie cicavce a vtáky rýchlo využili voľný priestor a začali sa hromadne rozširovať na zemskom povrchu. Vtáky sa začiatkom paleogénu na krátky čas stávajú vládcami planéty (až 2 m vysoké nelietavé dravce, ktorých skameneliny sa našli v Laurázii a v Južnej Amerike, boli postrachom všetkého živého v kenozoiku).

Dôležitým faktorom, ktorý ovplyvnil faunu v neogéne a v neskorších obdobiach, bol vývoj trávových druhov na savanách. Na ich spásanie sa postupne adaptovali niektoré bylinožravé cicavce (kone, antilopy). Zaujímavú vetvu predstavuje vývoj v Južnej Amerike, ktorá bola relatívne izolovaná od okolitého sveta a priniesla svetu mnoho životných foriem: rody *Litopterna* (v podstate kombinácia ťavy a koňa), *Notoungulata*. Koncom neogénu nastupuje na scénu človek, presnejšie jeho predkovia australopitekovia v Afrike. Pod vyhynutie štvrtohorných cicavcov (mamutov, *prajeleňov*, *srstnatých nosorožcov*) sa podpisuje okrem klimatických zmien už aj ľudská činnosť.

Pozri aj
--------

* Chronostratigrafická tabuľka
* Treťohory (Terciér)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kenozoikum**

Referencie
----------

1. ↑  kenozoikum. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 2. revid. a dopl. vyd. Bratislava-Veľký Šariš : SAMO, 2000. ISBN 80-967524-6-4. S. 616.
2. ↑   Cohen, K.M. Finney, S.C. Gibbard, P.L. & Fan, J.-X. (2013; updated)
The ICS International Chronostratigraphic Chart. Episodes 36: 199-204.
3. ↑  Andrusov, D. Scheibner, E. 1964: Návrh slovenskej stratigrafickej klasifikácie a terminológie. Geol. Sborník, 15, 1, 167 – 172.
4. ↑  Samuel, O. Chlupáč, I. Cicha, J. Tyráček, J. Kovanda, J. Fejfar, O. Biely, A. & Fusán, O. 1987: Chronostratigrafická a synoptická tabuľka. Bratislava, Geol. ústav D. Štúra.

Externé odkazy
--------------

* databáza GeoWhen

|  |
| --- |
| Fanerozoikum (542 mil. rokov – súčasnosť) |
| Paleozoikum  (542 – 251) | Mezozoikum  (251 – 65,5) | Kenozoikum  (65,5 – 0) |