Súradnice: 42°41′47.33″S 23°19′36.43″V﻿ / ﻿42,6964806°S 23,3267861°V﻿ / 42.6964806; 23.3267861

**Cársky palác** (bulh. Царският дворец – *Carskijat dvorec*), známy aj ako **Kniežací palác** (bulh. Княжеският дворец – *Kňažeskijat dvorec*), alebo **Palác bulharských monarchov** (bulh. Дворецът на българските монарси – *Dvorecăt na bălgarskite monarsi*), je budova bývalej rezidencie kniežaťa Alexandra I. cára Ferdinanda I. a cára Borisa III. ktorá sa nachádza v meste Sofia, v Sofijskej oblasti, v západnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu.

Lokalita
--------

Budova bývalého cárskeho paláca leží v centrálnej časti Sofie v rajóne Sredec na námestí „Kňaz Aleksandăr I" (bulh. площад „Княз Александър I" – *ploštad „Kňaz Aleksandăr I"*, doslova *námestie kniežaťa Alexandra I.*) č. 1 na vyvýšenom mieste v centrálnej časti mestského parku Carska gradina (bulh. Царска градина).

Dejiny
------

### Prvá budova

Na mieste súčasnej budovy sa už od 16. storočia nachádzala budova osmanského konaku (druh administratívnej a rezidentnej budovy v Osmanskej ríši), ktorý bol sídlom sofijského bejlerbeja (administratívna správna funkcia v Osmanskej ríši). Táto budova bola zničená pri požiari v roku 1816.

### Súčasná budova

Budova konaku bola opätovne obnovená na základoch pôvodnej budovy v roku 1873. V tom istom roku sa v budove konal súdny proces s Vasiľom Levským, v rámci ktorého mu bol udelený rozsudok odsudzujúci ho k trestu smrti. Budova slúžila svojmu účelu do oslobodenia Bulharska v roku 1878.

budova osmanského konaku, ktorá bola neskôr prestavaná na cársky palác v pôvodnej podobe z roku 1873
V roku 1879 bolo rozhodnuté, že sa budova stane sídlom Alexandra I. ktorý sa v tom roku stal bulharským kniežaťom. Vypracovanie projektu na prestavbu budovy tureckého konaku na kniežací palác bola zverená rakúskemu architektovi Viktorovi Rumpelmayerovi, ktorý ho pripravil v spolupráci s architektmi Friedrichom Grünangerom, Antonínom Kolářom (známym aj ako Adolf Václav Kolář), Jakobom Heinrichom Mayerom a Leersom. Prestavba prebiehala v rokoch 1881 – 1883, ale budova bola oficiálne otvorená už 26. decembra 1882.

kniežací palác na dobovej snímke zhotovenej niekedy pred rokom 1888
V roku 1893 sa budova stala sídlom kniežaťa a neskôr prvého bulharského cára Ferdinanda I. Počas jeho panovania došlo k druhej prestavbe a rozšíreniu budovy, ktoré prebehli v rokoch 1894 – 1895 (udávajú sa aj roky 1894 – 1896). Iniciátorom prestavby a rozšírenia paláca bol samotný cár Ferdinand I. a prípravou projektu poveril architekta Friedricha Grünangera.

Posledným panovníkom, ktorý budovu obýval, bol Boris III. ktorého sídlom bol cársky palác v rokoch 1818 – 1843.

V roku 1944 sa budova cárskeho paláca stala dočasne sídlom komunistického tzv. *Vlasteneckého frontu* (bulh. Отечествен фронт – *Otečestven front*) a jedna z miestností sa stala kanceláriou Georgiho Dimitrova. V roku 1946 sa budova stala sídlom tzv. *Rady ministrov* (bulh. Министерски съвет – *Ministerski săvet*) – teda vlády novovzniknutej Bulharskej ľudovej republiky.

Od 4. septembra 1954 budova funguje ako sídlo Národnej umeleckej galérie a Národného etnografického múzea.

V roku 1978 bol budove pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Charakteristika
---------------

Budova (po prestavbe na palác v 80. rokoch 19. storočia) je postavená po vzore francúzskych palácov z 18. storočia v neobarokovom slohu v štýle tzv. viedenského baroka.

### Exteriér

V pôvodnej podobe z roku 1873 bola budova dvojposchodová symetrická stavba s rizalitmi na obidvoch koncoch prednej fasády budovy.

Pri prestavbe na palác v rokoch 1881 – 1883 bola zväčšená prístavbou na západnej strane budovy. Bola vybudovaná manzardová strecha a pred hlavným vchodom bol pristavený portikus. Budova bola v rámci prestavby bohato dekorovaná plastickými reliéfmi v novobarokovom slohu. Autorom tejto prestavby a rozšírenia bol architekt Viktor Rumpelmayer, v spolupráci s architektmi Friedrichom Grünangerom, Antonínom Kolářom, Jakobom Heinrichom Mayerom a Leersom.

V rámci druhej prestavby a rozšírenia v rokoch 1894 – 1895, ktoré prebehli podľa projektu architekta Friedricha Grünangera, bola na východnom konci k budove postavená prístavba v podobe veľkého obytného krídla.

východné obytné krídlo pristavané k budove po prestavbe v rokoch 1894 – 1895
### Interiér

Prvé poschodie bolo charakteristické jednotným priestorom s koridorom v strede po ktorého obidvoch stranách sa nachádzali služobné miestnosti a kancelárie. Za vchodom sa nachádza vestibul v ktorom sa začína trojramenné mramorové schodisko, ktoré vedie na druhé poschodie, kde sa nachádzali prijímací salón, tzv. *Sieň vlajok* (bulh. Залата на знамената – *Zalaza na znamenata*), kniežací apartmán ako aj kniežacia kancelária. V prístavbe na západnej strane budovy sa nachádzal veľký salón s lóžou a zimná záhrada. Steny a stropy sú zdobené sadrovými reliéfmi v rokokovom slohu, ktoré boli zhotovené podľa vzoru reliéfov, nachádzajúcich sa v zámku Versailles vo Francúzsku. Sú dielom viedenského sochára a štukatérskeho majstra Andreasa Greissa.

V rámci prestavby v 90. rokoch 19. storočia pribudlo k budove obytné krídlo. Na prvom poschodí v tejto časti budovy sa nachádzali apartmány kniežaťa Ferdinanda I. jeho manželky, princeznej Márie Lujzy a následníka trónu princa Borisa a na druhom poschodí sa nachádzali miestnosti ostatných detí kniežacieho páru. Okrem obytných miestností sa v krídle nachádzali: knižnica, miestnosti určené na výučbu detí, miestnosť určená na hranie, jedáleň, miestnosť určená na prijímanie návštev, dve zimné záhrady a dve kaplnky (rímskokatolícka a pravoslávna).

Múzeum a galéria
----------------

### Národná umelecká galéria

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Národná umelecká galéria (Sofia)*
Národná umelecká galéria vystavuje predovšetkým diela bulharských umelcov, ktoré vznikli v období od 19. storočia do súčasnosti. Sídli v budove od roku 1954.

### Národné etnografické múzeum

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Národné etnografické múzeum (Sofia)*
Národné etnografické múzeum pri Bulharskej akadémii vied sa nachádza vo východnej časti budovy – v bývalom obytnom krídle, ktoré bolo k vtedajšiemu kniežaciemu palácu pristavané počas prestavby v 90. rokoch 19. storočia. Sídli v budove od roku 1954.

Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
----------------------------------

Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku národného významu v roku 1978. Ako dôvod ochrany je stanovená architektonicko-staviteľská, historická ako aj umelecká hodnota budovy.

Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je *Kňažeskijat dvorec* (bulh. Княжеският дворец, doslova *Kniežací palác*).

Galéria
-------

* celkový pohľad k budove z juhozápaducelkový pohľad k budove z juhozápadu
* celkový pohľad na južnú fasádu budovycelkový pohľad na južnú fasádu budovy
* pohľad na cársky palác z východupohľad na cársky palác z východu
* pohľad na západnú fasádu budovypohľad na západnú fasádu budovy
* južná fasáda budovyjužná fasáda budovy
* pohľad na časť východnej fasádypohľad na časť východnej fasády
* pohľad na časť východnej fasádypohľad na časť východnej fasády
* detail z východnej fasádydetail z východnej fasády
* pohľad na časť južnej fasádypohľad na časť južnej fasády
* pohľad na hlavný vchod do budovy s portikompohľad na hlavný vchod do budovy s portikom
* detailný pohľad na ozdobný prvok na fasáde budovydetailný pohľad na ozdobný prvok na fasáde budovy
* detailný pohľad na ozdobný prvok na fasáde budovydetailný pohľad na ozdobný prvok na fasáde budovy
* cársky palác na kresbe z 19. storočiacársky palác na kresbe z 19. storočia
* cársky palác na dobovej fotografii z roku 1930cársky palác na dobovej fotografii z roku 1930
* dobová snímka zachytávajúca vojenskú prehliadku pred cárskym palácom v roku 1923dobová snímka zachytávajúca vojenskú prehliadku pred cárskym palácom v roku 1923
* cársky palác na dobovej fotografii z roku 1969cársky palác na dobovej fotografii z roku 1969
* cársky palác na kresbe z roku 1896cársky palác na kresbe z roku 1896

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37  KOLEKTÍV AUTOROV. Goľama enciklopedija BĂLGARIJA – tom 12 – uni-ja. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr „Bălgarska enciklopedija". 2012. 4946 s. ISBN 9789548104340. S. 4703 – 4703. (po bulharsky)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29  KADIJSKA, Taňa; BLAŽEVA, Elena; SAVOVA, Mariana. Enciklopedija Sofia. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr "Bălgarska enciklopedija" – Knigoizdatelska kăšta "Trud". 2017. 420 s. ISBN 9549384921. S. 327 – 330. (bulharsky)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   mc.government.bg, [cit. 2022-09-14]. Dostupné online.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10   *Наследството на София* [online]. io.morphocode.com, [cit. 2022-10-04]. Dostupné online.
5. 1 2 3 4 5 6 7 8  RUSKOV, Kiril; ANGELOV, Čavdar. Sofia – architekturni zabeležitelnosti. Sofia : Architekturno izdatelstvo arch&art. 2017. 180 s. ISBN 9789548931519. S. 62. (po bulharsky)
6. 1 2 3 4 5 6 7  STANISHEV, Georgi. Sofia – architectural guide. Berlin : DOM publishers. 2019. 320 s. ISBN 9783869226576. S. 92 – 93. (po anglicky)
7. 1 2 3 4 5 6 7 8  PETROV, Zdravko. Istoričeski maršruti: Sofia. Sofia : Siela Norma AD. 2019. 306 s. ISBN 9789542829584. S. 180 – 185. (bulharsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cársky palác (Sofia)**