Epifánius zo Salaminy, Chrám svätej Sofie v Kyjeve, mozaika, 11. storočie
**Epifanius zo Salamis** (iné mená: **Epifánius zo Salaminy**; starogr. Ἐπιφάνιος Κωνσταντίας; \* cca 315 – † 403) bol biskup v cyperskom meste Salamina (novogr. Σαλαμίς, lat. *Constantia*).

Život
-----

Epifánius pochádzal z mesta Eleutheropolis (dnes: Bet Guvrin, Izrael). Niektoré pramene dokonca uvádzajú, že bol židovského pôvodu, no chýbajú o tom priame a hodnoverné dôkazy. V mladosti strávil istý čas medzi egyptskými mníchmi. Neskôr bol vysvätený za kňaza a okolo roku 335 založil v blízkosti Eleutheropolisu kláštor, v čele ktorého potom stál nasledujúcich 30 rokov.

V roku 367 ho zvolili za biskupa v cyperskom meste Salamina (Constantia). Aj tu bol veľkým podporovateľom mníšstva.

Epifánius pokladal alexandrijského teológa Origena (\* 185 – † 253) za pôvodcu všetkých heréz, vrátane arianizmu, a tak proti nemu bojoval „*všetkými jazykmi sveta*", ako neskôr poznamenal historik Rufinus. Epifánius totiž ovládal gréčtinu, sýrčinu, hebrejčinu, koptčinu a latinčinu.

V tzv. *prvom spore o Origena* zohral Epifánius významnú úlohu. V roku 378 sa zúčastnil na synode v Antiochii a v roku 382 na synode v Ríme. V roku 394 prišiel do Jeruzalema a v Chráme Božieho hrobu predniesol kázeň proti Origenovej náuke. Z toho istého roku pochádza aj list, v ktorom Epifánius pojednáva o Origenových omyloch a obhajuje v ňom napr. aj názor o reálnej existencii biblického raja.

V diele *Ancoratus* sa Epifánius o. i. venoval geografii štyroch riek, ktoré (podľa biblického textu) vytekali z raja. Napríklad o rieke Gihon napísal, že sa vlastne jedná o dnešný Níl, vyteká z raja smerom k Etiópii a Egyptu a nakoniec ústi do Stredozemného mora.

Epifánius bojoval s Origenovou náukou a jej prívržencami až do konca svojho života. V roku 402 na podnet Teofila Alexandrijského pricestoval Epifánius do Konštantínopolu. Pustil sa do konfrontácie s konštantínopolským arcibiskupom Jánom Zlatoústym, pretože ho podozrieval, že sympatizuje s Origenovou teológiou. Bolo totiž známe, že Ján krátko predtým poskytol azyl Origenovým prívržencom. Jeho snaha však bola nakoniec márna.

Epifánius zomrel v roku 403 počas spiatočnej cesty z Konštantínopolu.

Dielo
-----

Za Epifániovo najranejšie dielo sa považuje spis *Ancoratus* („Pevne zakotvený") z roku 374. Predstavuje polemiku s Origenom a arianizmom.

Najznámejším dielom Epifánia zo Salaminy je *Panarion* („*Domáca lekáreň*" proti dobovým herézam; známe aj pod názvom *Adversus haereses* alebo *Haereses*). Napísané bolo zrejme medzi rokmi 374 až 377. Obsahuje rozbor a argumenty proti 80 heretickým náukám, pričom Epifánius k nim zaradil aj niektoré myšlienky nekresťanských filozofických škôl (napr. stoicizmus) a náboženských smerov (napr. saduceji).

V roku 382 napísal knihu o biblických mierach a váhach (*De mensuris et ponderibus*).

Referencie
----------

1. ↑  EPIFANIUS ZO SALAMIS. In: KRAFT, Heinrich. *Slovník starokresťanskej literatúry*. Preklad Vojtech Mikula. Trnava : Dobrá kniha, 1994. 441 s. ISBN 80-7141-048-9. S. 142 – 145.
2. ↑  ŠPIRKO, Jozef. *Patrológia: životy, spisy a učenie sv. Otcov*. Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1995. 228 s. ISBN 80-967341-1-5 Chybné ISBN. S. 109.
3. ↑  STEMBERGER, Günter. *Juden und Christen im spätantiken Palästina*. Zväzok Heft 9. Berlin : De Gruyter, 2007. (Hans-Lietzmann-Vorlesungen.) S. 10.
4. ↑  SCAFI, Alessandro. *Mapping Paradise. A history of heaven on earth.*. London : British Library, 2006. S. 40.

Literatúra
----------

* JÜLICHER, Adolf. *Epiphanios 3.* In: *Paulys* *Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft*. Band VI,1. Stuttgart, 1907.
* LEIDWANGER, Laurent. *Épiphane de Salamine*. In: GOULET, Richard (vyd.): *Dictionnaire des philosophes antiques*. Band 3. Paris: CNRS Éditions, 2000. ISBN 2-271-05748-5. S. 184–187.
* MARKSCHIES, Christoph - RATTMANN, Arnd. *Gesamtindex zu Epiphanius Ancoratus, Panarion Haeresium und De fide*. Berlin: De Gruyter, 2004. ISBN 3-11-017904-0.
* BAUTZ, Friedrich Wilhelm. *Epiphanius von Salamis*. In: *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon.* Band 1. 1975, 1990 (2. vyd.) ISBN 3-88309-013-1.
* RABO, Gabriel - ALBRECHT, Felix. *„Über die Auferstehung"*. *Ein syrisches Exzerpt der Schrift des Epiphanius von Salamis* *De Duodecim gemmis*. In: *Oriens Christianus*. Bd. 96. Wiesbaden, 2012. S. 1–7.

Externé odkazy
--------------

* Epiphanius of Salamis: *Panarion* (anglicky)
* Bibliothek der Kirchenväter - Epiphanius von Salamis (vybrané diela, nemecky)
* https://www.heiligenlexikon.de (nemecky)
* (anglicky)
* Christian Classics Ethereal Library (anglicky)
* http://www.documentacatholicaomnia.eu - Epiphanius Salaminis Episcopus (kompletné dielo, Patrologia Graeca Migne)
* Epiphanius of Salamis*: De mensuris et ponderibus* (vybrané časti; anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Epiphanios von Salamis na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12007044r
* GND: 118682229
* ISNI: 0000 0001 0871 5770
* LCCN: n82039938
* NK ČR: xx0009744
* VIAF: 13651211
* WorldCat: lccn-n82039938