recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 48°57′07″S 18°08′13″V﻿ / ﻿48,95183°S 18,13685°V﻿ / 48.95183; 18.13685

**Príleský kaštieľ** bola historická stavba nachádzajúca sa do roku 1945 v Prílese, miestnej časti Trenčianskej Teplej.

Dejiny
------

Bol vybudovaný v prvej polovici 19. storočia. Bývala tu hlavne rodina Príleská, ktorá Príles vlastnila od 14. do 17. storočia. Obývali ho aj rodiny Hudcovočovská, Mariašovická a pod. V druhej polovici 19. storočia sa sem prisťahoval barón Filip Skrbenský, ktorý Príles využíval ako letné sídlo. Zomrel v roku 1914; týmto rokom sa uzatvára kapitola vlastnenia kaštieľa šľachtickými rodinami. 

Po prvej svetovej vojne vlastnila kaštieľ obec Trenčianska Teplá, od roku 1924 Československá obec legionárska, ktorá tu zriadila zotavovňu. Zotavovňa bola funkčná po celé medzivojnové obdobie. Pred vojnou bol nábytok a zariadenie kaštieľa rozobraté obyvateľmi Prílesa. Cez druhú svetovú vojnu bol v kaštieli ústav pre ľudí s psychickými chorobami. Na konci vojny obsadili kaštieľ tzv. Vlasovci, ktorých ostreľovali rumunské a sovietske vojská. Následkami ostreľovania bol celý park okolo kaštieľa zničený.

Po druhej svetovej vojne začal patriť súkromníkom, ktorí kaštieľ zbúrali, pretože sa tu nelegálne nasťahovalo 10 rodín. Nelegálni obyvatelia začali kaštieľ rozoberať, čo spôsobilo porušenie statiky budovy. Majiteľ bol nútený kaštieľ zbúrať a jeho pozostatky je možno pozorovať aj dnes.

Panstvo
-------

Panstvo netvoril iba kaštieľ, jeho súčasťou boli aj chlievy, skleníky, dom záhradníka, fara a hospodárske budovy. Dodnes sa tu nachádzajú pivnice nazývané *ľadovne*. Niektoré z týchto budov sa zachovali dodnes a slúžia ako domy miestnym obyvateľom.

Súčasnosť
---------

V súčasnosti je pozemok, na ktorom kaštieľ stál, rozdelený medzi viacerých majiteľov.

Galéria
-------

* Kaštieľ v 20. storočíKaštieľ v 20. storočí
* Kaštieľ v 20. storočíKaštieľ v 20. storočí
* Kaštieľ v 20. storočíKaštieľ v 20. storočí
* SúčasnosťSúčasnosť
* Bývalé hospodárske budovy kaštieľa.Bývalé hospodárske budovy kaštieľa.
* Pozemok, na ktorom stál kaštieľ.Pozemok, na ktorom stál kaštieľ.

Poznámky
--------

1. ↑  Do ľadovne vošiel kôň aj s vozom

Referencie
----------

1. ↑  KARLÍK, Jozef. *Trenčianska Teplá* [online]. Banská Bystrica: Vydavateľstvo SCM, 1995. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Príleskovci
* Príles
* Príleská línia

Externé odkazy
--------------

* Článok o Prílese, kde sa spomína aj kaštieľ
* Zoznam kaštieľov v Trenčianskej župe (maď.)
* Kaštieľ na slovenskehrady.sk
Súradnice: 57°35′47″S 13°41′14″Z﻿ / ﻿57,59639°S 13,68722°Z﻿ / 57.59639; -13.68722

**Rockall** je veľmi malý, neobývaný ostrov, ktorý sa nachádza asi 480 kilometrov od západného pobrežia Škótska. Napriek svojej odľahlosti a neprístupnosti si ho oficiálne nárokujú štyri európske štáty - Spojené kráľovstvo, Írsko, Dánsko (v mene Faerských ostrovov) a Island. Všetky tieto štáty veria, že v šelfe tohto ostrova sa nachádzajú obrovské zásoby ropy a zemného plynu, ktoré by mohli mať hodnotu až 160 miliárd dolárov.

Dejiny
------

Rockall bol prvýkrát zaznamenaný v písomných záznamoch na konci 15. storočia, ale nikto na ňom nepristál až do 8. septembra 1811, kedy Basil Hall z lode HMS Endymion priviedol skupinu ľudí na jeho vrchol. V blízkosti Rockallu sa odohralo v roku 1824 niekoľko smrteľných nehôd a viac ako 600 ľudí v roku 1904 prišlo o život keď parník SS Norge narazil na susedný útes.

Skala bola do značnej miery zabudnutá až do 18. septembra 1955, kedy sa stala posledným územným rozšírením britského impéria, keď helikoptéra patriaca Royal Navy spustila troch mužov na ostrov, kde bola vztýčená vlajka Spojeného kráľovstva a na skalu pripevnená doska. V tom čase britská vláda vykonávala testovanie zbraní a obávala sa, že Sovietsky zväz použije túto nikým nenárokovanú skalu na umiestnenie monitorovacieho zariadenia. Dňa 10. februára 1972 sa Rockall oficiálne stal administratívnou súčasťou škótskeho ostrova Harris.

Referencie
----------

1. ↑   *Rockall* [online]. REV. 2016-12-16. Dostupné online. (po anglicky)
2. 1 2 3   *Rockall* [online]. Atlas Obscura. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rockall**
**STS-60** bola misia amerického raketoplánu Discovery. Celkovo išlo o 60. misiu raketoplánu do vesmíru, prvú misiu raketoplánu k vesmírnej stanici Mir (Shuttle–Mir program) a 18. misiu pre Discovery. Cieľom misie boli pozorovania a experimenty v mikrogravitácii. Jeho významnou časťou bolo vynesenie objektu WSF-1 (Wake Shield Facility One), ktoré malo vytvoriť čo najčistejšie vákuum pre materiálové experimenty.

Zariadenie WSF-1 malo vytvárať vákuum tak, že malo letieť samostatne vesmírom za raketoplánom, pričom dutá strana jeho diskovitej časti mierila do protismeru letu. Ostrá strana vytvárala v riedkej hornej vrstve atmosféry Zeme brázdu, vďaka ktorej na dutej strane vzniklo oveľa vyššie vákuum ako v okolitom priestore. To malo byť využité najmä na výrobu polovodičových kryštálov arzenidu galitého (GaAs). Kvôli problémom v priebehu letu však posádka zariadenie nemohla vypustiť na samostatný let. Ako náhradný program ho teda Discovery niesol na konci manipulátoru RMS vysunutý čo najviac v priestore. No vzhľadom na to, že v bezprostrednej blízkosti raketoplánu je zvyšková koncentrácia ovzdušia vyššia, vákuum dosiahnuté na WSF bolo horšie než malo byť. Jeho hodnota bola porovnateľná "len" s najdokonalejším vákuom, aké v tej dobe bolo možné dosiahnuť v pozemských laboratóriách.

Posádka
-------

* USA  Charles F. Bolden (4), veliteľ
* USA  Kenneth S. Reightler Jr. (2), pilot
* USA  Nancy Davisová (2), letový špecialista 1
* USA  Ronald Michael Sega (1), letový špecialista 2
* USA  Franklin R. Chang-Diaz (4), letový špecialista 3
* Rusko  Sergej Krikaľov (3), letový špecialista 4, Roskosmos

V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **STS-60**

Externé odkazy
--------------

* Let na stránke NASA

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku STS-60 na českej Wikipédii.*

* VÍTEK, Antonín; KRUPIČKA, Josef. *S RUSEM NA PALUBĚ* [online]. REV. 1997-08-16, [cit. 2021-01-04]. Dostupné online. (česky)

| * z
* d
* u
Raketoplán *Discovery* (OV-103) |
| --- |
|  | 
* STS-41-D
* STS-51-A
* STS-51-C
* STS-51-D
* STS-51-G
* STS-51-I
* STS-26
* STS-29
* STS-33
* STS-31
* STS-41
* STS-39
* STS-48
* STS-42
* STS-53
* STS-56
* STS-51
* STS-60
* STS-64
* STS-63
* STS-70
* STS-82
* STS-85
* STS-91
* STS-95
* STS-96
* STS-103
* STS-92
* STS-102
* STS-105
* STS-114
* STS-121
* STS-116
* STS-120
* STS-124
* STS-119
* STS-128
* STS-131
* STS-133

 |  |
| **Stav:** Vo výslužbe. |
**Sahadža joga** (doslova *prirodzené spojenie*) je rýchla a jednoduchá meditačná technika, ktorú vypracovala Šrí Matadži Šrívastava v roku 1970. Ide o meditáciu, pri ktorej nastáva prebudenie energie kundalini, ktorá sa považuje za vrchol duchovného úsilia všetkých jogínskych cvičení a duchovných smerov. V sahadža joge nastáva prebudenie tejto energie už pri prvej meditácii. Preto sa považuje za jogu završujúcu, ktorá je spojením všetkých svetových duchovných učení. Prítomnosť tejto energie je fyzicky citeľná na hlave a dlaniach ako chladný vánok. Uvedomenie si tejto energie sa nazýva sebarealizácia, čiže spoznanie nášho vnútorného vedomia, vedomia vibrácii. 

Sahadža joga je rozšírená vo viac ako 105 krajinách sveta. Jej techniky sa dnes využívajú v lekárstve, školstve, ekológii, umení a iných odvetviach ľudského pôsobenia. Programy sahadža jogy prebiehajú každý týždeň, skoro v každom meste Slovenska.

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2007-02-04 na Wayback Machine
**Riccardo Broschi**, (\* ? 1698?, Neapol - † ? 1756, Madrid) bo taliansky hudobný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.

Život
-----

Narodil sa okolo roku 1698 v Neapole. V roku 1725 tu mala premiéru jeho jediná komická opera „La vecchia sorda". V rokoch 1728 až 1735 skomponoval niekoľko hrdinských opier s jediným cieľom, ukázať všetky možnosti spevackého umenia svojho mladšieho brata Carla, ktorý sa preslávil, ako pravdepodobne najslávnejší kastrát v dejinách hudby, pod menom Farinelli.

Neskôr sprevádzal brata na jeho úspešných turné po Európe. V rokoch 1736 až 1737 slúžil pri kráľovskom dvora v Stuttgarte. Zakotvil v Španielsku, celkom opustil hudobnú dráhu a stal sa komisárom vojnového námorníctva španielskej koruny.

Opery
-----

* La vecchia sorda, (Neapol, 1725)
* lL’isola di alcina, (Rím, 1728)
* Idaspe, (Benátky, 1730)
* Ezio, (Turín, 1731)
* Arianna e teseo, (Miláno, 1731)
* Merope, (Turín, 1732)
* Artaserse, (Londýn, 1734)
* Nerone, (Rím, 1735)
* Adriano in siria, (Miláno, 1735)
* Anagilda, (1735 v rukopise);

Externé odkazy
--------------

* 
* 
* 
* 

Autoritné údaje: * BnF: 13891885g
* GND: 132044099
* ISNI: 0000 0001 1656 9937
* LCCN: n80028480
* NK ČR: mzk2009533699
* VIAF: 62698173
* WorldCat: lccn-n80028480
**Publicistika** je novinárska, prípadne spisovateľská činnosť informujúca verejnosť o aktuálnych otázkach a komentujúca ich v novinách, rozhlase a televízii.

Je druhou základnou zložkou novinárskych celkov po spravodajstve. Publicistiku môžeme rozdeliť do dvoch skupín podľa používaných postupov a podľa prístupu novinára k stvárňovanej udalosti: 

* **Publicistika racionálneho typu** – postupy tvoria analýza a syntéza, porovnávanie, vysvetľovanie, dokazovanie a argumentovanie, z čoho vyplýva logicko-pojmové stvárňovanie témy. Publicistika racionálneho typu je charakteristická výkladovým slohovým postupom a približuje sa náučnému štýlu.

* **Publicistika emocionálneho typu** - umelecké vyjadrovanie, beletristika, logická fantázia, alegorickosť, expresivita, širšie zovšeobecňovanie, z čoho vyplýva obrazno-emocionálne stvárňovanie. Táto publicistika sa približuje umeleckému štýlu.

Publicistika, podobne ako spravodajstvo, stvárňuje aktuálne javy. Kým v spravodajských testoch je primárna novosť, v publicistike sa dostáva do popredia autentickosť. Publicistické texty sú charakteristické pre periodiká s dlhšou periodicitou a pre rozšírené vydania denníkov.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* [nefunkčný odkaz]
***Rok ďábla*** je film Petra Zelenku a jeho priateľov z roku 2002 s podtitulom "Film pro lidi, kteří dokážou slyšet melodie".

V hlavných úlohách filmu hrajú Jaromír Nohavica, Karel Plíhal a skupina Čechomor. Film je nakrútený ako fiktívny dokument, ktorý sa odohráva v prvej polovici 90. rokov 20. storočia (vo filme spomenuté úmrtie Karla Kryla z roku 1994), aj keď Jaromír Nohavica s Čechomorom spolu koncertovali až na prelome storočia. *Rok ďábla* je príbeh človeka, ktorý sa síce zbavil závislosti od alkoholu, ale pritom zúfalo osamel. Ako hovorí sám predstaviteľ: „Byť Nohavicom v roku 2000, znamená byť dosť osamote".

Ocenenia
--------

Film získal niekoľko českých aj zahraničných ocenení. Tvorcovia filmu získali 7 Českých levov (za najlepší film, réžiu, strih, zvuk, hudbu, filmový plagát a divácky najúspešnejší český film) a tiež hlavnú cenu karlovarského filmového festivalu - Krišťálový glóbus.

Referencie
----------

1. ↑  Filmový plakát Archivované 2011-07-18 na Wayback Machine na negativ.cz
2. ↑  csfd.cz
3. ↑  Ročnka ČT 2002, ceskatelevize.cz
4. ↑  IMDb (anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka filmu Archivované 2011-07-18 na Wayback Machine
* *Rok ďábla* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *Rok ďábla* v Internet Movie Database (po anglicky)
* Recenzia na blisty.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rok ďábla na českej Wikipédii.*
Proces vzniku mŕtvych riečnych ramien
Meandry a mŕtve riečne ramená na rieke Nowitna na Aljaške
**Riečne rameno** je vedľajšie koryto vodných tokov, najčastejšie riek. Vyskytuje sa v miestach, kde vodný tok meandruje alebo nedávno meandroval. Pri tomto dynamickom procese vznikajú, posúvajú sa a zanikajú riečne korytá.

Druhy riečnych ramien
---------------------

Riečne ramená prechádzajú určitým "životným cyklom". Na začiatku je hlavné koryto, ktoré meandruje a stáča sa. Časom sa však záhyb izoluje (najskôr z jednej, čoskoro i z druhej strany) a nakoniec úplne zaniká.

* **Vedľajšie rameno**: korytom plne prúdi voda a v prípade, že sa nevracia do materskej rieky ide o bifurkáciu.
* **Slepé rameno** (**parapotamon**): koryto z jednej strany izolované, voda preto takmer neprúdi, prietok premenlivý podľa prietoku v hlavnom koryte.
* **Mŕtve rameno** (**pleziopotamon**): Koryto z oboch strán uzavreté, voda stagnuje. Môže ale nemusí byť napájané spodnou vodou a jeho veľkosť podľa dostupnosti vody kolíše.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |

* meander (riečny)
* fluviálne jazero
* prietok (kanál)

Externé odkazy
--------------

* Nákres rôznych meandrov a ramien (v češtine)
* Zmoray, M.: Exploatácia ichtyofauny slepých ramien Labe a jej ekonomické vyhodnotenie - prameň informácii (v češtine)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Říční rameno na českej Wikipédii.*
Sahel zobrazený na mape
**Sahel** je krajinný typ v Afrike na južnom okraji Sahary. Zahrňuje pás stepí a saván tiahnúcich sa naprieč kontinentom od západu na východ, na území Mauritánie, Senegalu, Mali, Burkiny Faso, Nigeru, Čadu, Sudánu, Etiópie. Suché podnebie, ročné zrážky 100–500 mm napršia v pravidelných až trojmesačných obdobiach dažďov. Suchomilná vegetácia umožňuje pastevný chov dobytka. V dôsledku katastrofálneho sucha, ktoré v posledných rokoch zasiahlo Sahel, sa zhoršili životné podmienky v tejto oblasti. Pre Sahel bol vypracovaný dlhodobý plán rozvoja v spolupráci štátov Sahelu a medzinárodných organizácií (Africká únia, OSN).

O Saheli sa zmieňuje aj Al Gore vo svojom dokumente Nepríjemná pravda; hovorí v ňom, že pri ďalšom prejavovaní globálneho otepľovania hrozí jeho dezertifikácia.

Externé odkazy
--------------

* (po anglicky) Záznamy o Saheli Archivované 2007-02-24 na Wayback Machine
* (po anglicky) Zmenšovanie Sahelu v dôsledku dezertifikácie
**Rimac Automobili** je chorvátska spoločnosť, ktorá vyrába špičkové elektromobily a elektrické bicykle, založená v roku 2009 so sídlom v Svetej Nedelji. Rimac Automobili vyvinuli a predstavili model elektrického automobilu Concept One, ktorý neskôr prešiel do sériovej výroby. Prvýkrát bol predstavený verejnosti v roku 2011 na najväčšej svetovej výstave automobilov, Internationale Automobil-Ausstellung vo Frankfurte.

Dejiny
------

Rimac Concept S
Rimac Concept One
Zakladateľom firmy Rimac Automobili je Mate Rimac, ktorý prerobil svoje staré BMW E30 na pretekárske elektrické vozidlo.

Prvý exemplár Concept One bol dodaný v januári 2013 španielskemu kupujúcemu, spoločnosti Applus+ IDIADA. Automobil bol dokončený za štyri mesiace a cena nie je známa.

Svoj druhý komerčný model Concept One, ktorého bude vyrobených celkom osem kusov, Rimac Automobili predstavili na Ženevskom autosalóne 1. marca 2016. Dňa 14. mája 2019 bolo oznámené, že v sídle Rimac Automobili bola s Kia Motors (člen Hyundai Motor Group) podpísaná zmluva o investícii vo výške asi 600 miliónov chorvátskych kún. Rimac bude vyvíjať elektrický športový automobil so stredovým pohonom športovej značky Hyundai N a vysokovýkonné hybridné vozidlo s elektrickým a vodíkovým pohonom.

Modely
------

* Concept One
* Concept Two
* Concept S
* Volar-e
* Concept S
* Ampster
* Greyp G12
* Greyp G12S

Referencie
----------

1. ↑   Poslušali smo: O čemu je Mate Rimac jučer pričao na Stanfordu?
2. ↑   Bogatom kupcu isporučen prvi hrvatski superautomobil
3. ↑   Archivované 2016-02-25 na Wayback Machine Concept\_One production version to be unveiled in Geneva
4. ↑   "Hyundai ulaže u nas zbog tehnologije, ne zbog jeftine radne snage"

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Rio Grande do Sul** je najjužnejší brazílsky štát. Hlavným a najväčším mestom štátu je Porto Alegre. V okolí miest Bento Gonçalves a Caxias do Sul sa nachádza najväčšia vinica v krajine.

Ekonomika
---------

Rio Grande do Sul je jedným z najviac prosperujúcich brazílskych štátov. Hlavnými vývoznými artiklami sú topánky, tabak, automobily, obilie, koža, hovädzie mäso a chemikálie. Rio Grande do Sul tvorí 10 % brazílskeho HDP, hoci tu žije len 6 % brazílskej populácie.

Separatizmus
------------

V Rio Grande do Sul existuje tradične silné hnutie za nezávislosť. Dôvody sú tak ekonomické (štát odvádza do federálnej pokladne viac príjmov než dostáva), ako aj etnické – obyvateľstvo je tu na rozdiel od väčšiny Brazílie prevažne biele, potomkovia talianskych, portugalských a nemeckých prisťahovalcov. Už v rokoch 1836 – 1845 tu bola vyhlásená na protest proti porušovaniu ústavy brazílskym cisárom republika Piratini s prezidentom Bentom Goncalvesem da Silvou, ktorá viedla proti centrálnej vláde tzv. vojnu otrhancov. Vlajka Piratini mala tri šikmé pruhy: zelený, červený a žltý. Aj po potlačení povstania existovali vždy silné snahy o čo najväčšiu nezávislosť od ústrednej moci, od roku 1992 existuje Hnutie za nezávislú republiku Pampas, ktorá by zahŕňala Rio Grande do Sul, Santa Catarinu a Paraná.

Referencie
----------

1. ↑  Censo 2010: população do Brasil é de 190.732.694 pessoas
2. ↑   *Brazil* [online]. [Cit. 2008-03-14]. Dostupné online. (anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Raízes do Sul
* Pampa Livre

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rio Grande do Sul na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Administratívne členenie Brazílie |
| --- |
| Členské štáty | 
* Acre
* Alagoas
* Amapá
* Amazonas
* Bahia
* Ceará
* Espírito Santo
* Goiás
* Maranhão
* Mato Grosso
* Mato Grosso do Sul
* Minas Gerais
* Pará
* Paraíba
* Paraná
* Pernambuco
* Piauí
* Rio de Janeiro
* Rio Grande do Norte
* Rio Grande do Sul
* Rondônia
* Roraima
* Santa Catarina
* São Paulo
* Sergipe
* Tocantins

 |
| Federálny dištrikt | 
* Distrito Federal (mesto Brazília)

 |
**Robert Bosch GmbH** (známa tiež ako **Bosch**) je nadnárodná strojárska a elektronická spoločnosť, sídliaca v meste Gerlingen neďaleko Stuttgartu v Nemecku. Je najväčším dodávateľom automobilových dielov na svete.

Hlavnými produktmi spoločnosti sú automobilové diely (vrátane bŕzd, kontrolérov, elektronických jednotiek, elektroniky, palivových systémov, generátorov, štartérov, a riadiacich systémov), priemyselné produkty (vrátane ovládačov a kontrolérov, baliacich technolgií a solárnych panelov) a spotrebného tovaru a stavebného materiálu (vrátane domácich spotrebičov, elektronáradí, bezpečnostných systémov a termotechnológie).

Bosch má viac ako 350 dcérskych spoločností vo viac ako 60 krajinách a jeho produkty sú predávané v približne 150 krajinách. V roku 2010 investoval okolo 3,8 miliardy eur do výskumu a vývoja a použil viac ako 3800 patentov po celom svete.

Referencie
----------

1. 1 2   *Robert Bosch GmbH Company Profile* [online]. Yahoo!. Dostupné online.
2. ↑   German Business Confidence Fell for a Second Month in April. *Bloomberg Businessweek*, 21. apríl 2011. Dostupné online [cit. 2011-09-23].
3. 1 2 3   *Annual Report 2010* [PDF]. Robert Bosch GmbH, [cit. 2011-11-05]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Robert Bosch (podnik)**

Externé odkazy
--------------

* Bosch - oficiálna stránka (po nemecky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Robert Bosch GmbH na anglickej Wikipédii.*
Dr. jur. **Robert Schuman** (\* 29. jún 1886, Clausen, Luxembursko – † 4. september 1963, Scy-Chazelles, Francúzsko) bol francúzsky politik luxembursko-lotrinského pôvodu. 

V rokoch 1947 – 1948 zastával post ministerského predsedu a v rokoch 1958 – 1960 pôsobil ako prezident Európskeho parlamentu; ako minister zahraničných vecí (1948 – 1952) sa význačnou mierou podieľal na vytvorení Montánnej únie (tiež *Schumanov plán*), spolu s Jeanom Monnetom sú považovaní za zakladateľov Európskej únie.

Schumanove európske aktivity
----------------------------

Schumanovo meno sa spája s Európou oveľa viac ako meno ktoréhokoľvek iného politika. Je pevne spojené s jej povojnovým usporiadaním a s vytvorením dnešnej Európskej únie. Svoju dráhu európskeho politika začal Schuman roku 1948, keď sa stal ministrom zahraničných vecí v celkom ôsmich vládach (až do roku 1952). Už v tom čase začal koncipovať budúci vzhľad Európy, neskôr sa jeho snahy začali nazývať Schumanov plán. 

Z 9. mája 1950 pochádza jeho historické Vyhlásenie o novom usporiadaní Európy (tzv. Schumanova deklarácia), počnúc vznikom Montánnej únie, ktorá vyústila do vzniku *Európskej federácie*. Samotná Montánna únia bola založená v Paríži 18. apríla 1951, Schumanove plány na európske spoločenstvo však vo Francúzsku nemali podporu, a tak sa Schuman v roku 1952 vzdal svojho úradu.

Roku 1953 vstúpil do platnosti európsky Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd (aj Štrasburská konvencia), na ktorého tvorbe sa významnou mierou podieľal. Schuman potom podnikol mnoho ciest po Európe a presadzoval uskutočnenie svojej myšlienky zjednotenej Európy. Zadosťučinenie prišlo roku 1957, keď boli prijaté Rímske zmluvy; o rok neskôr bol zvolený za prvého predsedu Európskeho parlamentu, v tom istom roku mu udelili Karlovu cenu mesta Aachen. 

Robert Schuman bol aj horlivým zástancom porozumenia medzi Nemeckom a Francúzskom.

Referencie
----------

1. ↑  stiahnuteľná v češtine na adrese

Iné projekty
------------

CommonsWikicitátyCommons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Robert Schuman**
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Robert Schuman**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Robert Schuman**

Externé odkazy
--------------

* Schumanova deklarácia z roku 1950 (na stránkach EÚ)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Politický portálFrancúzsky portál |

Autoritné údaje: * BnF: 12084053n
* GND: 118611631
* ISNI: 0000 0001 0892 7941
* LCCN: n50003164
* NK ČR: jn20000701624
* SNK: 155244
* VIAF: 44324229
* WorldCat: lccn-n50003164
Poloha v Nórsku
**Rogaland Fylke** je územnosprávna jednotka v juhozápadnom Nórsku. Správnym centrom územia je mesto Stavanger, správcom kraja je *Fylkesmann i Rogaland*. Nachádza sa tu 27 obcí a počet obyvateľov dosiahol v roku 2005 393 104. Rozloha kraja je 9 378 km².

Kraj Rogaland hraničí na severe s krajom Hordaland, na severovýchode s krajom Telemark a Aust-Agder a na východe s krajom Vest-Agder. Rogaland leží pri Severnom mori, ktoré vniká do krajiny početnými fjordami. Najvýznamnejšie sú napr. Boknafjord, Lysefjord, Hylsfjord, Saudafjord, Sandfjord, Vindafjord, Josenfjørd, Gansfjord, Høgsfjord, Ålfjord a Idsefjord. Najväčším ostrovom je Karmøy.

Na severovýchode v obciach Suldal a Sauda sú jazerá Suldalsvatnet, Holmavatnet, Blåsjø a Blåfjellvatnet (posledné dve ležia sčasti na území obce Hjelmeland a sčasti v kraji Aust-Agder). Ďalej sú tu jazerá øvre Tysdalvatnet a Lyngsvatnet v obci Hjelmeland, jazero Svartevatnet v obci Forsand, Orrevatnet pri Kleppu, Ørsdalsvatnet v Bjerkreimu, Lundevatnet na juhu na hranici s Vest-Agder a mnohé ďalšie. 

Rogaland je krajom nórskeho ropného priemyslu; územím prechádza plynovod do Kårstø, ktoré je sídlom spoločnosti Statoil. Územím prechádzajú cesty E134 a E39, ktoré sú sčasti vedené "po mori", kde je prevádzkovaná preprava trajektami. Hlavná železnica z Oslo a Kristiansandu vedie do Stavangeru cez mesto Egersund.

Turisticky obľúbenými miestami sú skalné zrázy Prekestolen a Kjerag. Vullandhaug v Stavangeri je rekonštruovaná usadlosť z doby železnej (500 - 350 pred Kr.). V Avaldnes na ostrove Karmøy je rekonštruovaná vikingská usadlosť.

Obce
----

* Bjerkreim
* Bokn
* Eigersund
* Finnøy
* Forsand
* Gjesdal
* Haugesund
* Hjelmeland
* Hå
* Karmøy
* Klepp
* Kvitsøy
* Lund
* Randaberg
* Rennesøy
* Sandnes
* Sauda
* Sokndal
* Sola
* Stavanger
* Strand
* Suldal
* Time
* Tysvær
* Utsira
* Vindafjord
* Ølen

Externé odkazy
--------------

* Rogaland Fylke Archivované 2013-08-21 na Wayback Machine
* Mapy Rogalandu

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rogaland**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rogaland na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Administratívne členenie Nórska |
| --- |
| Časti krajiny | 
* Nord-Norge
* Sørlandet
* Trøndelag
* Vestlandet
* Østlandet

 | Vlajka Nórska |
| Kraje | 
* Akershus
* Aust-Agder
* Buskerud
* Finnmark
* Hedmark
* Hordaland
* Møre og Romsdal
* Nordland
* Nord-Trøndelag
* Oppland
* hlavné mesto Oslo
* Østfold
* Rogaland
* Sogn og Fjordane
* Sør-Trøndelag
* Telemark
* Troms
* Vest-Agder
* Vestfold

 |
| Závislé územia | 
* Svalbard
* Jan Mayen
* Bouvetov ostrov
* *Ostrov Petra I.*
* *Zem kráľovnej Maud*

 |
| **^1** súčasť Antarktídy |
Súradnice: 39°17′00″J 175°34′00″V﻿ / ﻿39,28333°J 175,56667°V﻿ / -39.28333; 175.56667

**Ruapehu** (maor. **hlučná diera**) je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa 40 km juhozápadne od južného brehu jazera Taupo. Je to zároveň najvyššia hora Severného ostrova a najväčšia aktívna sopka na Novom Zélande. Je súčasťou národného parku Tongariro a obľúbenou destináciou lyžiarov, turistov a horolezcov.

Vek hornín je datovaný na 200 000 rokov. Masív je tvorený prevažne andezitovými horninami. Posledná erupcia sa odohrala v októbri 1997, sopka eruptovala s malými prestávkami od roku 1950 (prevažne malé explozívne erupcie s občasným výskytom lahárov a lávových prúdov. Väčšie erupcie (spojené aj s devastáciou okolia) nastali 11. januára 1995 a 16. júna 1996.

Hora je známa aj vrtochmi počasia, všetci návštevníci sú upozorňovaní na nutnosť vybavenia základnými prostriedkami na prežitie. Časté zmeny počasia využívajú aj vojaci pri tréningoch prežitia.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2012-01-11 na Wayback Machine - stratovulkán Ruapehu na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Racemát** (iné názvy: **racemický konglomerát**, staršie **racemická zmes**, staršie **racemická zlúčenina**; značka je prefix *DL* alebo *RS*) je zmes, v ktorej sú v rovnakom pomere zastúpené obidva enantioméry.

Racemát je zmes enantiomérov v pomere 1:1. Pri kryštalizácii racemátu sa enantioméry /+/ a /−/ priťahujú silnejšie než enantioméry /+/ a /+/ resp. /−/ a /−/. Ide potom v podstate o zmesné kryštály. Zmes, ktorá kryštalizuje ako racemát, nie je možné rozdeliť na enantioméry. 

Racemát vzniká počas mnohých chemických reakcií, napríklad pri elektrofilnej adícii na dvojitú väzbu alkénov alebo adícii na karbonyl.[chýba zdroj]

Referencie
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

1. 1 2  ŠKÁRKA, Bohumil; FERENČÍK, Miroslav. *Biochémia*. 3. vyd. [s.l.] : [s.n.], 1992. ISBN 80-05-01076-1. S. 138.
2. 1 2 3  PUTALA, Martin. *NIEKTORÉ ZMENY V NÁZVOSLOVÍ ORGANICKÝCH ZLÚČENÍN* [online]. 2008-02-08, [cit. 2022-04-09]. Dostupné online. Archivované 2007-06-23 z originálu.
3. ↑  izoméria. In: Malá encyklopédia chémie. Bratislava: Obzor. 1981. S. 847
**Rudolf Schultz** (\* 31. december 1875, Piešťany – † 5. august 1939, Piešťany) bol slovenský priekopník vo výrobe ortopedickej obuvi a medzivojnový piešťanský verejný činiteľ a komunálny politik, v rokoch 1927 – 1931 druhý starosta obce počas ČSR.

Životopis
---------

Rudolf Schultz sa narodil v roku 1875 v Piešťanoch. V roku 1899 založil firmu *R. Schultz – ortopedický závod*, v ktorej začal vyrábať a predávať ortopedickú obuv pre liečbu zdeformovaných nôh v spolupráci s lekárom MUDr. Ľ. Bakayom. Jeho výrobky boli v predvojnovom období veľmi úspešné, produkty firmy získali v rokoch 1902-1908 4x medaily na výstavách v Paríži, Bratislave, Žiline a Budapešti. V Piešťanoch vlastnil okrem dielne, zamestnávajúcej približne 10 ľudí, tiež dve predajne výrobkov a následne v spolupráci so synmi Edmundom a Viktorom predaj rozšíril tiež do Bratislavy a Trenčianskych Teplíc, kde Schultzovci tiež otvorili predajne zdravotnej obuvi.

Schultz sa okrem ortopedickej činnosti angažoval v piešťanskom spoločenskom a politickom živote. Ešte pred prvou svetovou vojnou bol jedným z členom Udržiavacieho spolku Piešťanskej meštianskej školy, ktorá v tom čase nahrádzala chýbajúce gymnázium. Po vzniku Československa sa v novembri 1918 stal jedným z 22 členov miestnej Slovenskej národnej rady, od decembra 1918 bol jej podpredsedom. Následne pôsobil v medzivojnovom období ako dlhoročný poslanec. Bol členom Československého Regulačného výboru kúpeľov a od roku 1924 predsedal miestnemu Živnostenskému spolku, ktorý združoval záujmy malých podnikateľov a v roku 1926 mal 1575 členov. V roku 1927 bol po druhých komunálnych voľbách počas ČSR, ktoré sa na Slovensku konali, zvolený za starostu Piešťan. Kandidoval za koalíciu nezávislých kandidátov *Miestna občanská nepolitická skupina priemyselníkov, zemedelcov, obchodníkov, úradníkov, robotníkov a majiteľov domov*. Počas jeho pôsobenia v úrade bol postavený v roku 1929 nový Obecný dom, súčasná budova Mestského úradu. V meste privítal škótskeho publicistu a historika Roberta Williama Setona-Watsona. V roku 1931 ho vo funkcii vystriedal dekan Alexander Šindelár. Schultz zomrel po ťažkej chorobe v auguste 1939 a je pochovaný s manželkou a dcérou Antóniou na piešťanskom Bratislavskom cintoríne.

Referencie
----------

1. ↑   piestany.sk, [cit. 2020-06-19]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5 6  Yumpu.com. *Zima 2012 - Mestská knižnica mesta Piešťany* [online]. yumpu.com, [cit. 2020-06-19]. Dostupné online.
3. ↑   *Balneologické múzeum získalo predmety z dielne piešťanského obuvníka* [online]. zpiestan.sk, [cit. 2020-06-19]. Dostupné online.
4. ↑  PIEŠŤANY, Mesto. *Pohľad do minulosti - 5.2.1926* [online]. piestany.sk, [cit. 2020-06-19]. Dostupné online. Archivované 2020-06-20 z originálu.
**Rudolf Schwarz** (\* 10. november 1882, Donovaly – † 18. február 1966) bol slovenský pedagóg, legionár a politik HSĽS v období medzivojnového Československa a v období vojnovej Slovenskej republiky.

Život
-----

Rudolf Schwarz absolvoval učiteľský ústav a nastúpil na dráhu učiteľa. Tú mu prerušila Prvá svetová vojna, počas ktorej musel narukovať do 16. honvédskeho pešieho pluku, s ktorým bojoval na ruskom fronte, kde v roku 1915 padol do ruského zajatia. Bol aktívny pri vzniku československých légií v Rusku a v rokoch 1919 – 1920 pôsobil v ich 12. streleckom pluku. Po návrate do vlasti bol ustanovený za správcu štátnej ľudovej školy v obci Pohorelá. V roku 1928 bol zo služobných dôvodov preložený do Polomky, odkiaľ sa v roku 1932 opäť vrátil do pozície správcu školy v Pohorelej. Jeho zásluhou sa školu v roku 1933 podarilo zrekonštruovať.

V roku 1925 neúspešne kandidoval do československého parlamentu za Česko-slovenskú národnú demokraciu v banskobystrickom volebnom kraji. Vo voľbách do okresného zastupiteľstva v okrese Brezno v roku 1928 bol zvolený za poslanca, tentokrát kandidoval za HSĽS. V parlamentných voľbách v roku 1935 kandidoval za HSĽS, resp. za Autonomistický blok v banskobystrickom volebnom kraji. Mandát získal až dodatočne, 29. októbra 1937 po smrti poslanca Martina Rázusa. V poslaneckej snemovni pôsobil v inkompatibilnom výbore. Poslancom bol do konca volebného obdobia, resp. do konca činnosti parlamentu v roku 1939. V decembrových voľbách do Snemu slovenskej krajiny v roku 1938 bol zvolený za poslanca. V novembri 1941 sa poslaneckého mandátu zriekol. V tomto období pôsobil ako riaditeľ štátnej ľudovej školy v Banskej Bystrici. Po vojne, ako v prípade väčšiny poslancov slovenského snemu, sa ani Rudolf Schwarz nevyhol trestnému stíhaniu za svoju činnosť v rokoch 1938 – 1941. Obžaloba mu kládla za vinu činnosť smerujúcu k rozbitiu ČSR a spoluzodpovednosť za zavedenie fašistického režimu na Slovensku.

Referencie
----------

1. ↑   *Detail legionáře | Legie 100* [online]. legie100.com, [cit. 2021-06-01]. Dostupné online.
2. ↑   *Správcovia a riaditelia školy - Oficiálna stránky obce Pohorelá* [online]. www.pohorela.sk, [cit. 2021-06-01]. Dostupné online.
3. ↑   *UKB* [online]. digitalna.kniznica.info, [cit. 2021-06-01]. Dostupné online.
4. ↑   *UKB* [online]. digitalna.kniznica.info, [cit. 2021-06-01]. Dostupné online.
5. ↑   *Rudolf Schwarz* [online]. www.psp.cz, [cit. 2021-06-01]. Dostupné online.
6. ↑   *UKB* [online]. digitalna.kniznica.info, [cit. 2021-06-01]. Dostupné online.
7. ↑   Noví poslanci vymenovaní. *Slovák*, roč. XXIII, čís. 270, s. 1.
8. ↑   *UKB* [online]. digitalna.kniznica.info, [cit. 2021-06-01]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * GND: 117367842
* Légie 100: 98216
* VIAF: 30311587
**Rudolf Čechura** (\* 5. február 1931, Želénky – † 7. október 2014, Praha) bol český spisovateľ, venujúci sa detskej a detektívnej literatúre.

Život a dielo
-------------

Pracoval ako učiteľ, úradník. V šesťdesiatom roku nastúpil do redakcie vedy a techniky Hlavnej redakcie pre deti a mládež (HRDM) Československého rozhlasu. Po niekoľkých rokoch prešiel z rozhlasu do časopisu Věda a technika mládeži (VTM), od roku 1973 bol literátom na voľnej nohe. 

Napísal námet k večerníčkovým seriálom *Maxipes Fík* a *Hugo z hor*, deťom je určená aj kniha *Pavián mezi lidmi*, využívajúca vedeckofantastický námet na poučenie o pravidlách slušného správania. Bol aj autorom scenára televíznej hororovej komédie *Šplhající profesor* (réžia Zdeněk Zelenka), v ktorej hral Holmesa Viktor Preiss. Ďalším okruhom Čechurovej tvorby boli dobrodružné romány, odohrávajúce sa v jeho rodnom severočeskom pohraničí v pohnutej dobe po druhej svetovej vojne: *Jako zvíře*, *Šperhák*, *Namydlená šikmá plocha*.

Čechurovým literárnym vzorom bol Arthur Conan Doyle, vytvoril početné pastiše na jeho dielo (vyšli v súbore *Sherlock Holmes v Čechách a jiné příběhy*). Od roku 1967 bol členom londýnskej Spoločnosti Sherlocka Holmesa.

Referencie
----------

1. ↑   *Zemřel autor Maxipsa Fíka Rudolf Čechura, bylo mu třiaosmdesát let* [online]. 10. október 2014, [cit. 2014-10-10]. Dostupné online. (česky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rudolf Čechura na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Rudolf Čechura v databáze Národní knihovny ČR
* czechlit.cz Archivované 2012-04-12 na Wayback Machine
* cojeco.cz
* chrz.wz.cz

Autoritné údaje: * abART: 37557
* BnF: 16690186q
* GND: 1089850190
* ISNI: 0000 0000 5559 9023
* LCCN: no95004465
* NK ČR: jk01021177
* SNK: 152865
* VIAF: 78359045
* WorldCat: lccn-no95004465
Súradnice: 48°51′59″S 2°21′29″V﻿ / ﻿48,86639°S 2,35806°V﻿ / 48.86639; 2.35806

Rue Volta
**Rue Volta** (*Voltova ulica*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v historickej štvrti Marais v 3. obvode.

Poloha
------

Vedie od križovatky s Rue au Maire a končí pri Rue Notre-Dame-de-Nazareth. Je orientovaná z juhu na sever.

Dejiny
------

Vznikla v roku 1851 spojením troch ulíc *Rue Frépillon*, *Rue de la Croix* a *Rue du Pont-aux-Biches* a bola pomenovaná podľa talianskeho fyzika Alessandra Voltu.

Hrázdený dom č. 3 v tejto ulici bol dlho považovaný za najstarší dom v Paríži pochádzajúci údajne z obdobia okolo roku 1300. Pri výskume v roku 1979 bolo zistené, že pochádza až z roku 1644. Najstarší dom v Paríži (z roku 1407) sa nachádza neďaleko v ulici Rue de Montmorency.

V dome č. 37 sídli *Théâtre du Marais*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rue Volta**

Externé odkazy
--------------

* Ulica na stránkach Paríža

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rue Volta na českej Wikipédii.*
**Radio A1** bola nekomerčná - alternatívna internetová rozhlasová stanica, jej prevádzkovateľom bola bratislavská spoločnosť A1.media. Radio A1 bolo najstaršie slovenské čisto internetové rádio.

Vysielanie
----------

*Radio A1* začalo vysielať v roku 2006. Vysielalo pôvodne vo formáte radio on demand - teda sa v princípe jednalo o jukebox, kde si poslucháči mohli navoliť hudbu podľa vlastnej chuti a nezávisle od iných poslucháčov. Neskôr rádio začalo vysielať plnohodnotný internetový stream.

Formát rádia bol Euro AC, zamerané bolo na mladšieho a náročnejšieho poslucháča. Do vysielania boli zaradzované menej známe, či neznáme nekomerčné skladby.

Rádio vysielalo cez internet, zo serverov vo Veľkej Británii. Obsah vysielania sa však pripravoval v Bratislave.

Počúvanosť
----------

Radio A1 ako čisto internetové rádio nebolo možné porovnávať s počúvanosťou terestriálne vysielajúcich rádií. V rámci internetových rádií sa však Radio A1 považovalo za dlhodobo najvyhľadávanejšiu slovenskú značku.[chýba zdroj]

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (nefunkčná) Archivované 2009-12-02 na Wayback Machine
* Facebook stránka
Olympijské zlatoOlympijské zlato

**Rosannagh „Rosie" MacLennanová** (\* 28. august 1988, Toronto) je kanadská gymnastka, venujúca sa skokom na trampolíne. Pochádza zo športovej rodiny, jej dedko Lorne Patterson bol kanadským reprezentantom v gymnastike, ktorý o účasť na olympiáde prišiel kvôli druhej svetovej vojne.

V roku 2007 vyhrala na majstrovstvách sveta v skokoch na trampolíne súťaž synchrónnych dvojíc spolu s Karen Cockburnovou a v roku 2013 sa stala individuálnou majsterkou sveta. Vyhrala tiež Panamerické hry v rokoch 2011 a 2015. Na olympiáde 2008 obsadila v kvalifikácii tretie miesto, ale vo finále sa umiestnila až siedma. Vyhrala na olympiáde 2012, kde získala jedinú kanadskú zlatú medailu na týchto hrách. Na hrách v roku 2016 bola kanadskou vlajkonosičkou a titul dokázala obhájiť s finálovým skóre 56,465. Stala sa tak prvou olympijskou víťazkou v tejto disciplíne, ktorá svoj úspech obhájila a tiež prvou Kanaďankou, ktorá individuálne získala titul na druhej letnej olympiáde za sebou.

Získala bakalársky titul v odbore telesnej výchovy a zdravia na University of Toronto, kde pokračuje v magisterskom štúdiu.

Referencie
----------

1. 1 2   *Rosie MacLennan* [online]. Kanadský olympijský výbor, [cit. 2016-09-07]. Dostupné online.
2. ↑   *Rosannagh MacLennan becomes first double Olympic gold medallist in Trampoline* [online]. Kanadský olympijský výbor, 2016-08-13, [cit. 2016-09-07]. Dostupné online.
3. ↑  ARTHUR, Bruce. *Canada’s Rosie MacLennan defies gravity to defend gold on trampoline: Arthur* [online]. Toronto Star Newspapers Ltd. 2016-08-12, [cit. 2016-09-07]. Dostupné online.
4. ↑  MUISE, Monique. *Rosie MacLennan: Who is Canada’s newest Olympic flag-bearer?* [online]. Global News, 2016-07-21, [cit. 2016-09-07]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rosannagh MacLennanová na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rosannagh MacLennanová**

Externé odkazy
--------------

* rosiemaclennan.ca
**Rytmus** je časová zložka hudby, striedanie rôznych dĺžok a ťažkých (prízvučných) a ľahkých dôb. Zohráva dôležitú úlohu aj v tanci a v reči, najmä básnickej.

„Rytmus je priebežné usporiadanie členitých útvarov, ktorý má pravidelným návratom podstatných rysov vyvolávať aj ukájať potrebu, dať sa do pohybu spolu s ním."

V novovekej európskej hudbe sa zdôraznením pravidelnosti rytmu vyvinul takt. Rytmus, ktorý sa s taktom rozchádza, sa nazýva synkopovaný.

Pôvod slova
-----------

Grécke slovo *rhythmos* znamená plynutie a odvodzuje sa od *rhein*, tiecť, plynúť. Grécke označenie ľahkej a ťažkej doby naznačuje spojitosť s chôdzou a tancom: *Arsis* znamená „zdvihnutie" a *thesis* „položenie" nohy na zem. Podľa gréckeho hudobného teoretika Aristoxena z Tarentu (4. storočie pred Kr.) Je rytmus „poriadok času", prípadne „usporiadanie dôb" (*chronón taxis*).

Rytmus a pohyb
--------------

Vnímanie rytmu, na ktorý je človek veľmi citlivý, súvisí zrejme s fyziologickými rytmami vlastného tela. Najdôležitejší je srdcový pulz, ale tiež viac menej pravidelné rytmy chôdze a dychu. Rytmus, ktorý vnímame ako „stredný" alebo neutrálny, má blízko ku kľudovému tepu srdca (70 až 80 úderov za minútu). Hudobný rytmus nie je teda akákoľvek časová pravidelnosť, ale len taká, ktorá „budí potrebu dať sa do pohybu". Nielen tanečníci, ale aj pochodujúce vojsko sa riadia spoločným rytmom a aj koncertní poslucháči si často nenápadne „taktujú" spolu s dirigentom. Ľudová aj mimoeurópska hudba zvyčajne spája spev a pohyb, grécke slovo *choros* (zbor) znamenalo pôvodne tanečné kolo a ešte Platón bol presvedčený, že báseň sa má spievať. Pre Augustína je rytmus „umenie krásneho pohybu".

Rytmus a takt
-------------

Kým v jednohlasnej ľudovej a mimoeurópskej hudbe nebýva rytmus úplne pravidelný, súbežne s rozvojom polyfónie v 14. storočí sa začína presadzovať viac menej mechanické časové členenie všetkých hlasov spoločným a rovnomerným metrom a taktom. Tak vzniká aj merateľné tempo, zvyčajne udávané v počte štvrťových nôt za minútu (BPM) a realizované napríklad metronómom. Odchýlky od tohto tempa tvoria v romantickej hudbe *tempo rubato*, kým rytmus, pri ktorom sa prízvuk rozchádza s taktom, sa označuje ako synkopa.

Referencie
----------

1. ↑  *Rieman´s Musiklexikon*. Mainz 1967. Heslo „Rhythmus", sl. 803.
2. 1 2  J. Sokol, *Čas a rytmus*, str. 256nn.
3. ↑  J. Sokol, *Čas a rytmus*, str. 274.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rytmus (hudba) na českej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Metrum (hudba)
* Takt (hudba)
* Tempo (hudba)

Externé odkazy
--------------

* *Query by tapping*. Hľadanie skladieb podľa rytmu na Musipedia (po anglicky)
* H. Honing: *Structure and interpretation of rythm and timing*. Archivované 2016-03-03 na Wayback Machine (po anglicky)
**Raman Dzmitryjevič Pratasevič** (biel. Раман Дзмітрыевіч Пратасевіч, rus. Роман Дмитриевич Протасевич – Roman Dmitrijevič Protasevič; \* 5. máj 1995, Minsk, Bielorusko) je bieloruský novinár a disident.

Je kritikom bieloruského režimu a spoluzakladateľom informačného kanálu *Nexta* na sociálnej sieti *Telegram*. Ten bol jedným z hlavných zdrojov správ o protestoch proti vládnucemu režimu, ktoré v Bielorusku vypukli po prezidentských voľbách v roku 2020. V roku 2020 sa dostal na bieloruský zoznam ľudí „zapojených do teroristických aktivít".

Podľa opozičnej vodkyne Sviatlany Cichanovskej pracoval ako fotograf pre veľké bieloruské média a bol zapojený do žurnalistického programu Václava Havla.

Zatknutie v Minsku
------------------

Dňa 23. mája 2021 cestoval letom Ryanair 4978 z Atén do litovského hlavného mesta Vilniusu. Bieloruské úrady prinútili lietadlo pristáť v Minsku, aby mohli Prataseviča zatknúť. Bieoruská armáda vyslala stíhačku, aby lietadlo zadržala. Úrad bieloruského prezidenta Alexandra Lukašenka uviedol, že dôvodom k odklonu lietadla bolo podozrenie, že je na palube bomba. Na palube nič neobvyklé nebolo. Poľské úrady zahájili vyšetrovanie incidentu, lebo lietadlo bolo registrované v Poľsku.

Riaditeľ spoločnosti Ryanair Michael O'Leary a tiež írsky minister zahraničných vecí Simon Coveney označili bieloruský postup za štátom podporované pirátstvo. Bieloruský postup ostro odsúdila Európska únia, NATO, Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Nemecko či Poľsko. K prepusteniu Prataseviča vyzval aj český minister zahraničných vecí Jakub Kulhánek. Média informovala o hroziacom treste 15 rokov väzenia. Podľa Sviatlany Cichanovskej mu hrozí v Bielorusku trest smrti.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  ČTK. Bělorusko stíhačkou donutilo přistát letoun Ryanairu. Aby zatklo Lukašenkova kritika. *Aktuálně.cz*, 2021-05-23. Dostupné online.
2. 1 2  BRUNNER, Simone. *Niemand soll sich sicher fühlen* [online]. Die Zeit, 2021-05-24, [cit. 2021-05-24]. Dostupné online. Archivované 2021-05-24 z originálu. (po nemecky)
3. 1 2  ČT. Běloruská stíhačka donutila přistát letadlo Ryanair pod záminkou bomby. Na palubě byl kritik Lukašenka. *Lidovky.cz*, 2021-05-23. Dostupné online.
4. 1 2 3  SOUKUP, Ondřej. Kdo je mladý fotograf Pratasevič, pro kterého Lukašenko nechal vyslat vojenský letou a způsobil mezinárodní poprask. *Hospodářské noviny (iHNed.cz)* (Economia), 2021-05-24. Dostupné online [cit. 2021-05-24].

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Raman Pratasevič na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1234190966
* VIAF: 86162238558813810008
Rímskokatolícka fara v Nitre
**Rímskokatolícka fara** sa nachádza v nitrianskej mestskej časti Staré mesto v Dolnom meste. Úradná adresa je Farská ulica 18.

Popis
-----

Budovu fary dal postaviť nitriansky biskup Ján Gustíni-Zubrohlavský v rokoch 1774 až 1776. Fara je vzácnou historickou neskorobarokovou budovou, má barokovo-klasicistický slohový výraz. Svoju dnešnú podobu nadobudla po úpravách v roku 1886. Zvláštnosťou objektu je pivnica vysekaná do skaly. Budova má pôdorys v tvare "L" a je postavená v svahovitom teréne, má dvojpodlažné východné krídlo a jednopodlažné severné krídlo.

Pôsobili tu spisovatelia, národovci napríklad Š. Súľovský, Š. Potocký, J. Ščasný, J. Wittek, M. Ďurkovič, J. Vagner a V. Nécsey.

Farnosť spravujú diecézni kňazi.

Zdroje
------

* *Fara (Farská 18)* [online]. nitra.sk, [cit. 2016-02-01]. Dostupné online.
* Krajský pamiatkový úrad v Nitre (Bábiková I. Švikruhová Z. Valeková A. Viršík R.); Mesto Nitra. *NITRA – informácie pre turistov : Národné kultúrne pamiatky : sprievodca Dolným Mestom*. Nitra : Mesto Nitra, 2011. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Stránka farnosti Nitra – Dolné Mesto

Súradnice: 48°18′46″S 18°05′07″V﻿ / ﻿48,312904°S 18,085159°V﻿ / 48.312904; 18.085159
**Róbert Pich** (\* 12. november 1988, Svidník) je slovenský futbalista momentálne hrajúci v tíme poľskej najvyššej súťaže Śląsk Wrocław.

Život
-----

Ako dieťa hrával aj ľadový hokej, pre ktorý však v jeho meste neboli dobré podmienky a tak sa rozhodol pre futbal. Od kategórie mladších žiakov pôsobil v klube MŠK Tesla Stropkov. V Stropkove zostal až do konca dorasteneckého veku a v jeho drese nastúpil aj v niekoľkých zápasov za seniorov v III. lige. Neskôr pôsobil v Slavii Praha, kde však nedostal dostatok priestoru a tak po roku prestúpil do prvoligového klubu v Podbrezovej. Po tom čo sa Podbrezovej nepodarilo postúpiť do Corgoň ligy, prijal ponuku Dukly Banská Bystrica. V sezóne 2010/2011 strelil v jej drese 8 gólov, čo vzbudilo záujem MŠK Žilina kam pred nasledujúcou sezónou prestúpil. So Žilinou získal majstrovský titul aj Slovenský pohár. Vo februári 2014 podpísal dvojročnú zmluvu so Slaskom Wroclaw.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  . Dostupné online.
3. ↑  . Dostupné online. Archivované 2014-07-28 z originálu.
4. ↑  . Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Róbert Pich (90minut.pl) (po poľsky)