**Bitka pri Rábe**, alebo **bitka pri Rabici**, bitka **pri Mošone** sa odohrala 21. mája 1271 medzi vojskami českého kráľa Přemysla Otakara II. a uhorského kráľa Štefana V. V tejto bitke, ktorá sa konala na území dnešného Maďarska blízko mesta Győr, zvíťazilo vojsko českého panovníka (hoci napr. Obrázková kronika:260 tvrdí opak), no Přemysl Otakar II. musel ustúpiť a vojna skončila bratislavským mierom 1271.

Predohra
--------

Potom, ako Přemysl Otakar II. získal v roku 1251 Dolné aj Horné Rakúsko a Štajersko, roku 1266 potom Chebsko a v roku 1269 zdedil Korutánsko a Kraňsko, ocitol sa na vrchole moci. Zároveň ako manžel vnučky uhorského kráľa Bela IV. Kunhuty sa stal dôležitým hráčom v uhorských vnútorných sporoch. Uhorský kráľ Belo IV. ktorý sa od roku 1262 sporil so svojím synom Štefanom V. sa pred svojou smrťou obrátil na Přemysla listom s prosbou, aby tento ochránil jeho prívržencov pred Štefanom a Belova dcéra Anna dokonca ušla po Belovej smrti k Přemyslovi do Prahy aj s uhorskými korunovačnými klenotmi. Nový uhorský kráľ Štefan navyše Přemyslovi Otakarovi zazlieval stratu Štajerska.

Prvé kolo sporov sa skončilo zmierlivo, v polovici októbra 1270 sa obaja panovníci stretli na dunajskom ostrove medzi Bratislavou a Pottenburgom a uzavreli dvojročné prímerie.:47 Uhorský kráľ však dohodu nedodržal a v čase, keď sa Přemysl Otakar II. vracal z Korutánska, pokúsil sa jeho vojská pri Semmeringu prepadnúť zo zálohy a po zlhaní tohto plánu uhorské vojská podnikli pustošivé vpády do Rakúska.:48 
Pri odvetnej výprave, ktorú Přemysl Otakar II. usporiadal hneď po Veľkej noci, sa jeho vojská zhromaždili na Moravskom poli, odkiaľ 13. apríla 1271 prekročilo rieku Moravu (podľa letopisov nechal Přemysl postaviť pre svoje vojská celkom štyrikrát drevený most cez rieku) a obsadili Devín, Stupavu, dobyli Bratislavský hrad, Svätý Jur, Pezinok, Nitru, kde vypálil mesto a hrad.:48
Potom zamieril Přemysl Otakar opäť k Bratislave, kde po postavenom moste prekročil Dunaj, a hneď 2. mája sa neďaleko od neho stretol s dotierajúcimi Uhrmi a Kumánmi, ktorých zahnal na útek. Druhá víťazná bitka sa odohrala 8. mája blízko Mošoňa, kde sa Uhri pokúsili zabrániť Přemyslovu vojsku v prechode cez Litavu.:49

Bitka
-----

Po bitke z 8. mája dorazilo do Přemyslovho tábora posolstvo Štefana V. tvorené veszprémskym biskupom a bánom Rolandom, aby vyjednalo trojdňové prímerie, ktoré potom bolo ešte o dva dni predĺžené.
Neústupnosťou Štefanovou, ktorý požadoval po Přemyslovi vzdať sa všetkého, čo v Uhorsku dosiahol, však bol Přemysl Otakar II. donútený pokračovať vo vojne.

Štefan V. sa ale vyhýbal priamemu stretu, a preto bol český kráľ nútený uchýliť sa k vojnovej ľsti. Nechal časť svojich oddielov fingovať ústup akoby zo strachu pred silou uhorského vojska. To Štefana zmiatlo, preto dal povel na ich hromadné stíhanie. Tak došlo konečne 21. mája k otvorenému boju oboch armád v rovinatej krajine medzi riekami Litavou a Rábou. České vojsko na čele s Přemyslom Otakarom II. rozdrvilo armádu Uhrov a Kumánov a zahnalo porazených až k rieke Rábe vzdialenej tri staročeské míle, tj asi 22 km, kde sa ich veľa utopilo.:50

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Roku Pána tisícdvestosedemdesiatom začal v celom Uhorsku vládnuť jeho syn Štefan. Ten pri rieke Rabica hrdinsky premohol a zahnal na útek českého kráľa Otakara, ktorý s veľkou silou vtrhol s Čechmi, Rakúšanmi, Brandenburčanmi, ale aj s množstvom pomiešaných národov do Uhorska | "|
| – Obrázková kronika |

Dohra
-----

Krátko potom, 24. mája na letnice, bol Přemysl Otakar II. nútený rozpustiť vzhľadom na značné zásobovacie problémy svoje vojsko. Štefan sa za svoju porážku pomstil odvetnými nájazdmi svojich Kumánov, ktorí plienili priľahlé časti Dolného Rakúska a Moravy, prepadali bezbranné roľníkov a niekoľko tisíc ich odvliekli do zajatia. 

Napokon 2. júla 1271 došlo po dlhých rokovaniach medzi oboma panovníkmi v Bratislave (Prešporku) k podpísaniu Bratislavského mieru. Podľa zmluvy sa Uhorsko vzdalo nárokov na územie dnešného Rakúska a Slovinska a Čechy sa vzdali podriadených uhorských území.:51

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  PALACKÝ, František. *Dějiny národu českého II.*. Praha : Odeon, 1968.
2. 1 2 3  
Marek z Káltu. *Viedenská maľovaná kronika : 1358 – 1370*. Ed. Magdaléna Gocníková; preklad Július Sopko, Tünde Lengyelová. 1. vyd. Bratislava : Perfect, 2016. 287 s. ISBN 978-80-8046-770-8.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bitva u Rábu na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Bitky stredovekého Uhorska |
| --- |
| Kniežacie Uhorsko(907 – 1000) | (907) Bratislava • (955) pri Lechu • (998) Veszprém |  Bitka pri Rozhanovciach 1312 |
| Arpádovská dynastia | (1044) Ménfő • (1046) Vatovo povstanie • (1052) obliehanie Bratislavy • (1060) pri rieke Tisa • (1068) Kerlés • (1074) Mogyoród • (1096) prechod 1. križiackej výpravy Uhorskom, Nitra • (1097) Gvozd • (1116) Lucké pole • (1128) Haram • (1132) pri rieke Slaná • (1146) pri rieke Fischa • (1167) Zemun • (1246) na Litave • (1260) Kressenbrunn • (1265) Feketehalom a Isaszég • (1271) Ráb • (1278) Moravské pole • (1282) pri jazere Hód |
| Uhorské ťaženia na juhozápadnú Rus | (1099) na rieke Wiar • (1245) Jarosław |
| Mongolské vpády | (1241) 1. vpád a bitka pri rieke Slaná • (1285) 2. vpád • (1288) 3. vpád a bitka pri Starom Sączi |
| Anjouovská dynastia | (1312) Rozhanovce • (1330) Posada |
| Spanilé jazdy husitov do Uhorska | (1430) Trnava • (1431) Rudé pole / Ilava |
| Bratríci v Uhorsku | (1449) Somoš (Drienov) • (1451) Lučenec • (1458) Blatný Potok • (1467) Veľké Kostoľany |
| Uhorsko-turecké vojny | (1396) Nikopolis • (1444) Varna • (1448) Kosovo • (1456) Belehrad • (1479) Chlebové pole • (1526) Moháč |