recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Prilbica modrá** (lat. *Aconitum napellus*) je trváca rastlina z čeľade iskerníkovitých. Považuje sa za najjedovatejšiu rastlinu v Európe.

Popis
-----

Prilbica modrá je trváca a nemohutná rastlina s hľuzovitó zhrubnutým koreňom a pevnou, väčšinou nerozkonárenou stonkou. Prilbica dorastá do výšky 0,2  – 2 m. Listy veľmi často siahajú k zemi, tiež sú dlaňovito delené na 5  – 7 dielov s ďalej delenými úkrojkami. Prilbica má aj tmavomodré kvety, ich stopky a ich okvetie sú zvonku chlpaté. Na vrchole rastliny sa nachádza najvyšší okvetný lístok, ktorý je prilbicovito vyklenutý, spravidla máva väčšiu šírku ako výšku. Prilbica modrá sa množí čiernymi semenami.

Rozšírenie
----------

Prilbica modrá rastie v horských oblastiach strednej a južnej Európy. Možno ju nájsť napríklad v Alpách, na Slovensku sa prilbica vyskytuje. Nachádza sa v horských lesoch, krovinatých lúkach a pri potokoch, väčšinou na vápencovom podloží.

Látky
-----

V prilbici sa vyskytuje akonitín a ďalšie diterpénalkaloidy ako mesakonitín a hypakonitín.

Použitie
--------

Prilbica je v homeopatii často používaným prostriedkom, predovšetkým pri akútnych horúčkovitých infekciách. Liečia sa ním aj srdcové a nervové ťažkosti. V oficiálnom lekárstve sa hľuzy prilbice v minulosti podávali vnútorne pri chronických bolestivých ochoreniach kĺbov, bolestiach svalov a nervových bolestiach a zvonka v mastiach znižujúcich bolesť, najmä pri neuralgii trojklaného nervu. Alopaticky sa dnes droga už prakticky nepoužíva, pretože v minulosti aj po podaní terapeutickej dávky opätovne dochádzalo k otravám. Pre dospelého človeka môže byť smrteľná už dávka 1 –  2 g vnútorne podanej hľuzy! Akonitín je jeden z najsilnejších rastlinných jedov vôbec a telo ho vstrebáva i neporanenou pokožkou, takže trhanie rastlín alebo hranie sa s kvietkami môže byť nebezpečné.

Galéria
-------

* 
* 
* 
*

Referencie
----------

1. ↑   *ForestPortal Prilbica* [online]. forestportal.sk, [cit. 2022-02-14]. Dostupné online. Archivované 2019-06-16 z originálu.
2. 1 2 3 4  Jana Jindrová – Miroslava Malovcová: Liečivé rastliny: Ottov sprievodca prírodou, OTOVO NAKLADATELSTVÍ 2010, 29. s, ISBN 978-80-7360-589-6
Súradnice: 48°58′43.855″S 14°00′42.384″V﻿ / ﻿48,97884861°S 14,01177333°V﻿ / 48.97884861; 14.01177333

**Libín** je 1 093 m n. m. vysoký vrch 4 km južne od Prachatíc. Je najvyšším vrcholom Šumavského podhoria, patrí do geomorfologického podcelku Prachatická hornatina a okrsku Libínská hornatina. Tvorí výraznú, zďaleka viditeľnú dominantu nad Prachaticami. Je súčasťou dlhého štruktúrneho chrbáta pretiahnutého od severozápadu na juhovýchod so strmým severovýchodným svahom. Prirodzený horský suťový les je chránený v Prírodnej rezervácii Libín.

Rozhľadňa
---------

Na vrchole Libína sa nachádza 27 metrov vysoká kamenná rozhľadňa valcovitého tvaru, horská chata a telekomunikačná veža. Z rozhľadne možno vidieť mesto Prachatice a veľkú časť Šumavy, ďalej možno dovidieť na Novohradské hory, Českobudějovickú panvu a horu Kleť s rozhľadňou a vysielačom. Je vidieť aj na Písecko, Strakonicko a Brdskú vrchovinu. Za dobrej viditeľnosti možno dovidieť dokonca aj na Alpy.

### Dejiny

V roku 1880 bol založený Šumavský klub turistov, patriaci k Rakúskemu turistickému klubu. Boli v ňom hlavne Nemci bývajúci v Prachaticiach a okolí. V januári roku 1881 sa konala prvá výročná schôdza pri ktorej vedenie rozhodlo, že postaví rozhľadňu na neďalekom Libíne. Pre stavbu použili návrh architekta Vyskočila z Viedne a potom hľadali peniaze na stavbu. Potrebnú čiastku sa podarilo zložiť z rôznych zdrojov - od členských príspevkov po dary od bohatých priaznivcov klubu. Po dvoch rokoch stavby sa rozhľadňa konečne dočkala slávnostného otvorenia, ktoré sa konalo 16. septembra 1883.

V roku 1935 dostal rozhľadňu do správy Klub československých turistov. Ten uvažoval o zastrešení vyhliadkovej terasy, ale z toho pre vojnu zišlo. Až v roku 1994 bola rozhľadňa opravená a natretá a tak slúži dodnes.

Pamiatky
--------

* Pútnická kaplnka sv. Filipa Neru (Patriarcha) z rokov 1859 - 61 s krížovou cestou.

Literatúra
----------

* ČERNÝ Jiří: *Poutní místa jižních Čech. Milostné obrazy, sochy a místa zvláštní zbožnosti*, České Budějovice 2006.

Pozri aj
--------

* Zoznam rozhľadní v Česku

Externé odkazy
--------------

* Informácie na Rozhlednyunas.cz Archivované 2011-03-06 na Wayback Machine - web o českých rozhľadniach
* Informácie na Hrady.cz
* Informácie na Altlasceska.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Libín (Šumavské podhůří) na českej Wikipédii.*
**Malatinský potok** je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Chlebnického potoka, meria 3,6 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení v Oravskej vrchovine na severnom svahu Vrchov (927,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 810 m n. m. severovýchodne od obce Malatiná.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie sprvu na severovýchod, následne vytvára oblúk prehnutý na východ, zľava priberá prítok najprv prítok z oblasti Pod bučkami, potom sprava prítok z juhozápadného svahu Ostrého vrchu (877,4 m n. m.) a opäť ľavostranný prítok z oblasti Pod bučkami. Ďalej pokračuje smerom na sever, z ľavej strany priberá prítok z východného svahu Rakytinky (808 m n. m.) a stáča sa severovýchodným smerom. Zľava priberá krátky prítok z oblasti Kapustísk, potom prítok z južného svahu Ďavčovky (815,5 m n. m.), následne svoj najvýznamnejší prítok, Sakalov sprava a napokon opäť zľava prítok z juhovýchodného úpätia Ďavčovky. Ďalej preteká obcou Chlebnice a v blízkosti centra obce ústi v nadmorskej výške cca 579 m n. m. do Chlebnického potoka.

Iné názvy
---------

* Malatinka
* Pod Mladou horou

Zdroje
------

* Majtán, Milan - Rymut, Kazimierz: *Hydronymia povodia Oravy*. 1. vyd. Bratislava: VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 2006. 208 s. ISBN 80-224-0906-5
* Turistický atlas Slovensko 1:50 000, SHOCART, Zádveřice 2005
* Chočské vrchy - Vodná nádrž Liptovská Mara, Edícia turistických máp 1:50 000, VKÚ, a.s. Harmanec 2002

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Chlebnického potoka** |
| --- |
| *Chlebnický potok* → *Orava* → *Váh* → *Dunaj* |
| Bahrový potok · Dielový potok · Fizúreň · **Chlebnický potok** · Klepetová · Klinkový potok · Malatinský potok · Oblazník · Pasečný potok · Pod Mater · Príslopový potok · Ráztoky · Sakalov · Veľký Klin |
**Leonid Chovanec** (1966) je bývalý stavebný robotník, stavbyvedúci a živnostník. V prezidentských voľbách 2014 oznámil svoju kandidatúru, ale nepodarilo sa mu vyzbierať dostatočný počet podpisov.

Životopis
---------

Po absolvovaní strojárskeho SOU pracoval v rôznych zamestnaniach (vrátane U.S. Steel, železniciach, a inde) a pozíciách. Po dvoch mozgových príhodách je na invalidnom dôchodku.

Politická činnosť
-----------------

V parlamentných voľbách v roku 2012 bol kandidátom strany 99 % – občiansky hlas.

Svoju kandidatúru do prezidentských volieb 2014 ohlásil 4. marca 2013. Jej dôvodom mala byť nespokojnosť so situáciou na Slovensku. Kandidatúru stiahol 6. januára 2014. Ako dôvod uviedol nerovnaké podmienky pre straníckych a občianskych kandidátov. Chýbalo mu „zhruba 4000" podpisov.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Informácie o mne..* [online]. Leonid Chovanec, [cit. 2013-12-20]. Dostupné online.
2. ↑   *Chovanec Leonid, invalidný dôchodca, Košice, 45 rokov* [online]. 99 % – občiansky hlas, 07.12.2011, [cit. 2013-12-20]. Dostupné online.
3. 1 2   *Kandidatúru na prezidenta ohlásil 46-ročný Košičan Leonid Chovanec* [online]. TASR, 04.03.2012, rev. 2012-03-04, [cit. 2013-12-20]. Dostupné online.
4. ↑   *Košičan Leonid Chovanec sa vzdal kandidatúry na prezidenta SR* [online]. TASR, 2014-01-06, [cit. 2014-01-11]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Domáca stránka kandidáta
* Blog na sme.sk
***Hľadá sa Nemo*** (angl. *Finding Nemo*) je americký animovaný film z roku 2003, vytvorený štúdiom Pixar a Walt Disney.

Film dostal veľmi pozitívne recenzie a vyhral cenu akadémie za najlepší animovaný film. Uspel aj po komerčnej stránke, keďže sa z neho predalo 40 miliónov kópií na DVD a celosvetovo zarobil cez 864 miliónov dolárov. V roku 2008 ho Americký filmový inštitút zaradil medzi 10 najlepších animovaných filmov na svete. Pokračovanie filmu s názvom *Hľadá sa Dory* (angl. *Finding Dory*) mal premiéru 17. júna 2016.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Príbeh začína spomienkou na udalosť, ku ktorej došlo pri narodení malého Nema. Vtedy prišla o život Nemova matka i všetci jeho súrodenci. Nemo ako jediný prežil a jeho otec ho vychovával sám, no strata zvyšku rodiny veľmi poznačila jeho spôsob výchovy. Stal sa veľmi opatrný a prirodzene nedovoľoval Nemovi podstupovať akýkoľvek risk. To však dospievajúceho Nema veľmi hnevalo, pretože si bol istý, že zvládne všetko aj sám. Príbeh naberá na dramatickosti nástupom Nema do školy, ktorý sa zmení v drámu. Nemo sa ocitá v moci potápača a Marlin so zábudlivou Dory putujú oceánom, aby Nema zachránili.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Hudba
-----

Hudba k filmu pochádza od Thomasa Newmana, brata Rendyho Newmana, „dvorného" skladateľa hudby k filmom od štúdia Pixar. Práve Randy prišiel s nápadom použiť pieseň naspievanú nejakým známym interpretom. Titulnú skladbu *Beyond The Sea* tak naspieval Robbie Williams.

Venovanie
---------

*Venované pamiatke Glenna McQuinna*; tvorcovia sa rozhodli film venovať pamiatke animátora, ktorý sa podieľal na filme, no zomrel na rakovinu len niekoľko dní po jeho dokončení. Na jeho pamiatku bolo jeho menom pomenované fiktívne auto *Blesk McQueenn*. 

Klaun očkatý (*Amphiprion ocellaris)*

Produkcia
---------

Film produkoval John Lasseter, ktorý napísal a zrežíroval aj film z roku 1995 *Toy Story*.

Pokračovanie
------------

V júni 2016 bolo uvedené do kín pokračovanie filmu s názvom *Hľadá sa Dory*. Uvedený bol rovnako ako prvý diel v 3D, ktorý bol v roku 2012 v predaji na Blu-ray.

Slovenský dabing
----------------

* Michal Dutka – Alexander Gould *(Nemo)*
* František Výrostko – Albert Brooks *(Marlin)*
* Helena Krajčiová – Ellen DeGeneres *(Dory)*
* Marián Geišberg – Willem Dafoe *(Gill)*
* Slávka Halčáková – Vicki Lewis *(Deb)*
* Martin Kaprálik – Brad Garrett *(Bloat)*
* Kamila Magálová – Elizabeth Perkins *(Coral)*
* Daniel Dangl – Geoffrey Rush *(Nigel)*
* Ivan Laca – Andrew Stanton *(Crush)*
* Jozef Vajda – Barry Humphries *(Bruce)*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hľadá sa Nemo**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka Disney Archivované 2015-09-16 na Wayback Machine
* Oficiálna webstránka Pixar
* *Hľadá sa Nemo* v Internet Movie Database (po anglicky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Filmový portál |
**Mrzký potok** je potok na hornej Orave, v južnej časti okresu Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Studeného potoka, meria 4,6 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení v Skorušinských vrchoch na ZJZ svahu Machov (1 201,6 m n. m.), pod sedlom Prieková (1 164,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 980 m n. m. na katastrálnom území obce Oravský Biely Potok.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na SSZ cez lokalitu Prieková, následne sa stáča na sever, pričom v lokalite Kováčová sa mierne ohýba a zľava priberá prítok (773,8 m n. m.) zo SSV úpätia Kopca (1 251,3 m n. m.). Ďalej tečie lokalitou Kliníky, vytvára oblúk prehnutý k západu, opäť zľava priberá prítok z juhovýchodného svahu Baní (943,4 m n. m.). Potom sa esovito stáča, z pravej strany priberá Malý potok a ZSZ smerom pokračuje okrajom intravilánu obce Oravský Biely Potok. Západne od obce sa v nadmorskej výške cca 635 m n. m. vlieva do Studeného potoka.

Iné názvy
---------

* nárečovo: Mrskí potok

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Studeného potoka |
| --- |
| *Studený potok* → *Orava* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Blatná
* Bôrová voda
* Ďatlianka
* Grúnikový potok
* Hálečkov potok
* Javorina
* Kremenný potok
* Kurcinovka
* Látaná
* Malý potok
* Milotínka
* Mrzký potok
* Pribišská
* Salatínsky potok
* Sivý potok
* Soličný potok
* Spálenský potok
* **Studený potok**
* Suchý potok
* Števkovský potok
* Vajdovský potok
* Voliarisko

 |
| Vodné plochy | 
* Roháčske plesá
* Ťatliakovo jazero

 |
Súradnice: 52°39′55″S 8°37′26″Z﻿ / ﻿52,66528°S 8,62389°Z﻿ / 52.66528; -8.62389

**Limerick** (ír. Luimneach ) je mesto nachádzajúce sa na západe Írska v bývalej provincii Munster. So svojimi 56 779 obyvateľmi je tretím najväčším mestom v Írsku (s aglomeráciou čítajúcou 90 757 obyvateľov) a zároveň piatym najväčším mestom na Írskom ostrove. Limerick je taktiež hlavným mestom grófstva Limerick.

Geografia
---------

Mesto má rozlohu 51,3 km² a leží v nadmorskej výške 10 m n. m. Nachádza sa v ústí rieky Shannon. Podľa Köppenovej klasifikácie podnebia, panuje v Limericku mierne oceánske pásmo. Priemerná teplota na stanici Shannon Airport doshuje 10,1 °C, v januári dosahuje 5,4 °C a v júli 12 °C. Priemerné zrážky činia 927 mm za rok.

História
--------

Počiatky mesta sa kladú do roku 812, kedy Vikingovia opevnili King 'Island. V 12. storočí Normani mesto prestavali a vybudovali tu hrad King John's Castle a katedrálu Panny Márie. Mesto bolo trikrát obliehané – v roku 1651 Oliverom Cromwellom a dvakrát na konci 17. storočia vojskami Viliama III. Oranžského. Od 18. storočia potom mesto začalo prosperovať a rýchlo rásť. Ďalší rozvoj mesto zaznamenalo od roku 1990 do ekonomickej krízy v roku 2007.

Doprava
-------

V blízkosti mesta sa nachádza letisko Shannon čo je tretie najvyťaženejšie letisko v Írsku. Mesto je tiež významným železničným a cestným uzlom. Mestom prechádzajú cesty N18, N20, N21 a N24 a diaľnice M7, M18 a M20. Cesta N18 na obchvate mesta prekonáva rieku Shannon tunelom. Limerick je tiež prístavné mesto využívajúce priaznivú polohu v ústí rieky Shannon.

Mesto používa spolu s celým grófstvom ŠPZ **L**. Do roku 2013 bola táto značka vyhradená len pre mesto Limerick, zvyšok grófstve používal značku **LK**.

Šport
-----

V meste pôsobí od roku 1937 futbalový klub Limerick FC.

Partnerské mestá
----------------

* USA  Kansas City, USA
* USA  Limerick Township, USA
* USA  New Brunswick, USA
* USA  Spokane, USA
* Francúzsko  Quimper, Francúzsko
* Poľsko  Starograd Gdański, Poľsko

Referencie
----------

1. ↑

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Limerick na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Limerick**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Korytina** je potok na hornej Orave, v západnej časti okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Juríkovho potoka, meria 2,2 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Tečie v Oravských Beskydách, v geomorfologickom podcelku Ošust, kde pramení na južnom svahu vrchu Úšust (1 155,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 020 m n. m. na katastrálnom území obce Zákamenné.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie sprvu smerom na juhovýchod, zľava priberá prítok z juhovýchodného svahu Úšustu a pokračuje severojužným smerom. Zľava ďalej priberá prítok z juhovýchodného úpätia Úšustu, sprava prítok z JJV úpätia Úšustu a mení smer toku na JJV. Z ľavej strany potom priberá prítok vznikajúci západne od Koválovho vrchu (960,6 m n. m.) a následne z tej istej strany aj svoj najdlhší prítok, Breznický potok. Odtiaľ už tečie k ústiu smerom na juh a na styku Oravských Beskýd s Podbeskydskou vrchovinou sa VSV od chaty Kohútik, na katastrálnom území obce Zákamenné, vlieva v nadmorskej výške približne 764 m n. m. do Juríkovho potoka.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-03-03]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-10-20]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-03-03]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Juríkovho potoka |
| --- |
| *Juríkov potok* → *Biela Orava* → *Orava* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Breznický potok
* Bukovinský potok
* Demänovský potok
* **Juríkov potok**
* Korytina
* Krkoškovský potok
* Magurský potok

 |
**Magurský potok** je potok na hornej Orave, v západnej časti okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Juríkovho potoka, má dĺžku 3,2 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Ošust, na severnom svahu Vysokej Magury (1 115,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 990 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie na východ, pričom vytvára oblúk prehnutý k severu, zľava priberá prítok z oblasti Stratenca a stáča sa juhovýchodným smerom. Opäť z ľavej strany priberá najprv prítok z južného svahu Úšustu (1 155,4 m n. m.), potom zo severozápadného svahu Jurikovej (928,4 m n. m.), výrazným oblúkom sa prehýňa na východ a vstupuje do Podbeskydskej vrchoviny. Z pravej strany ešte priberá prítok (1,4 km) z juhovýchodného svahu Vysokej Magury a západne od chaty Kohútik, na území obce Oravská Lesná ústi v nadmorskej výške 789,0 m n. m. do Juríkovho potoka.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-03-03]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-03-03]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Juríkovho potoka |
| --- |
| *Juríkov potok* → *Biela Orava* → *Orava* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Breznický potok
* Bukovinský potok
* Demänovský potok
* **Juríkov potok**
* Korytina
* Krkoškovský potok
* Magurský potok

 |
**„Links 2-3-4"** je pieseň nemeckej industrial metalovej skupiny Rammstein. Vyšla v roku 2001 na ich treťom štúdiovom albume *Mutter*. Text piesne mal byť odpoveďou na obvinenia z fašizmu/nacizmu smerované na skupinu. Spievajú *moje srdce bije doľava*, čím chceli vyjadriť svoju politickú orientáciu. Opakované zvolania *links (vľavo)* pripomínajú piesne Nemeckej komunistickej strany z 30tych rokov.

Je použitá alternatívna výslovnosť číslice dva - *zwo*, namiesto klasického *zwei*. Táto možnosť bola zvolená, aby sa predišlo zámene medzi *zwei (dva)* a *drei (tri)*, ktoré sa rýmujú. Z toho istého dôvodu sa *zwo* často používa aj v nemeckej armáde. 

Videoklip je počítačom vytvorená animácia, v ktorej kolónia mravcov bojuje proti útočiacim chrobákom. Kapelu je vidieť iba na filmovom plátne v kine.

Na nosiči sa nachádza aj skladba „Hallelujah", ktorá je o pedofilnom kňazovi. Táto pieseň nevyšla so žiadnym albumom.

Zoznam skladieb
---------------

1. „Links 2, 3, 4" - 3:36
2. „Hallelujah" - 3:45
3. „Links 2, 3, 4" (Clawfinger Geradeaus Mix) - 4:28
4. „Links 2, 3, 4" (Technolectro Mix) - 5:57
5. „Links 2, 3, 4" (Hard Rock Café Bonus Mix) - 3:43

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Links 2-3-4 na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

* Videoklip Links 2-3-4 na YouTube
* Slovenský preklad textu na hudba.sk
**Chyžník** (poľ. *Chyżny*) je potok v Poľsku a zároveň hraničným tokom na Slovensku, v severnej časti okresu Tvrdošín. Pôvodne bol ľavostranný prítok Čiernej Oravy, v súčasnosti sa vlieva do Oravskej priehrady. Dĺžka toku je 10,5 km, z toho na území Slovenska cca 1,9 km, a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení na území Slovenska severoseverozápadne od obce Hladovka v močaristom prostredí hornooravských rašelinísk, v nadmorskej výške približne 664 m n. m.

Opis toku
---------

Zhruba po 250 metroch od prameňa odteká na územie Poľska, kde tečie ako Jamów Chyżny severozápadným smerom. Z pravej strany priberá prítok z rašelinísk v lokalite Urbarski Las a ďalej pokračuje už pod názvom *Chyżne*. Stáča sa na západ a výrazne zvlneným korytom preteká okrajom obce Chyżne a zľava priberá Tokarku. Ďalej sa stáča severozápadným smerom, z ľavej strany priberá prítok vznikajúci neďaleko štátnej hranice západne od obce Chyżnik a od sútoku s ním už tečie po štátnej hranici. Zľava priberá ešte krátky prítok z územia Slovenska z lokality Surdíky a v nadmorskej výške cca 600 m n. m. ústi do Oravskej priehrady.

Iné názvy
---------

* poľsky: Chyżnicki Potok
* slovensky: Chyžný potok
* horný tok: Jamów (Chyżny)

Poznámka
--------

Slovenský názov *Chyžník* (poľsky *Chyżny*) nesmie byť zamieňaný s názvom iného poľského potoka *Chyżnik* (slovensky tiež Chyžník), ktorý ústi do Čiernej Oravy cca 1 km severnejšie.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-10-20]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-10-19]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v medzipovodí Oravskej priehrady |
| --- |
| 
* **Biela Orava**
* Bližšia mláka (Poľsko)
* Bližší Murgas (Poľsko)
* Bobrovec
* Bobrovský Kriváň (Poľsko)
* Brezový potok
* Červený potok
* **Čierna Orava**
* Črchľa
* Grúňový potok
* Hraničný Kriváň
* Hrubášov potok
* Chotársky potok
* Chyžník (I)
* Chyžník (II) (Poľsko)
* Jelení potok
* **Jelešňa**
* Jurčová
* Klinec
* Kripovka (Poľsko)
* Krivánik (Poľsko)
* Kriváň
* Krivina
* Kubošovský potok
* **Lipnica** (Poľsko)
* Malý Chyžník
* Maximov potok
* Michalovka
* Mlynský potok
* Murgas (Poľsko)
* Pálenica
* Pasecký potok
* **Polhoranka**
* Poľančík (Poľsko)
* Poľanový Kriváň
* Skalčaník
* Stančová
* Stavný potok
* Stepkovský potok
* Uhlisko
* Vavrečanka
* Vzdialenejšia mláka (Poľsko)
* Vzdialenejší Murgas (Poľsko)
* Zadný Kriváň
* Žiarový Kriváň

 |
Súradnice: 39°39′58″J 71°29′59″Z﻿ / ﻿39,66611°J 71,49972°Z﻿ / -39.66611; -71.49972

**Lanín** je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, pokrytý trvalým ľadom, ležiaci na hraniciach Argentíny a Čile, asi 50 km severne od mesta San Martín de los Andes. Názov pochádza z jazyka kmeňa Mapuče a znamená *„vyhasnutý"*. Leží v národnom parku *Parque Nacional Lanín* a je považovaná na základe jej podobnosti s horou Fudži ako najkrajší vrch Argentíny. Sopka je vzobrazená na vlajke a erbe provincie Neuquén.

Geológia
--------

Stavba vulkánu je tvorená prevažne bazaltami a trachytmi, jej vývoj sa datuje od neskorého pleistocénu až po holocén. Začiatkom 20. storočia bolo v oblasti Lanínu hlásené zemetrasenie s následnou vulkanickou aktivitou, no tieto správy sa neskôr ukázali ako zmätočné. Jediné dôkazy o erupciách sopky v historickej dobe sú lávové bloky uložené na severnom okraji, ktorých vek je odhadovaný na 2 200 rokov a postglaciálny tufový prstenec, nachádzajúci sa na juhozápadnom svahu sopky.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Lanín**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Lanín na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Liqui Moly GmbH** je nemecká spoločnosť, ktorá sa špecializuje na výrobu motorových olejov, mazív a aditív.

História
--------

Liqui Moly GmbH bola založená v roku 1957 v nemeckom meste Ulm na rieke Dunaj. Patent na výrobu sírnika molybdénu bol základom spoločnosti. Aditívum založené na skvapalnenom sírniku molybdénu (MoS2) bolo prvým produktom spoločnosti a dalo spoločnosti aj názov.

Produkty
--------

Hlavným produktom Liqui Moly je motorový olej s MoS2, ale vyrába aj iné mazivá a aditíva s MoS2 samo pridávané v priebehu výmeny oleja. Sírnik molybdénu zvyšuje kvalitu mazania oleja a poskytuje mimoriadne prevádzkové vlastnosti pri nepriaznivých podmienkach. Môže byť pridaný do motorových olejov a nemotorových olejov ako prevodovkové oleje, prevodové oleje alebo oleje do diferenciálov.

Referencie
----------

1. ↑  Liqui Moli Archivované 2008-04-03 na Wayback Machine Oficiálna webová stránka, cit. 21. augusta 2008.

Pozri aj
--------

* Mastiaci olej
* Motor s vnútorným spaľovaním

Externé odkazy
--------------

* Liqui Moly domáca stránka Archivované 2008-04-03 na Wayback Machine
PhDr. **Ladislav Volko** PhD. (\* 16. október 1944, Kežmarok) je slovenský sociológ, publicista, diplomat, vysokoškolský pedagóg, novinár, básnik.

Životopis
---------

Sociológiu študoval na Univerzite Komenského, doštudoval ju na Jagelonskej univerzite v Krakove. V roku 1975 začal pôsobiť v Slovenskom filmovom ústave, kde pracoval 15 rokov. „V SFÚ patril k formujúcim členom odboru výskumu a metodiky práce s filmom, podieľal sa na projekte Malá filmová akadémia mládeže a neskôr na vzniku Kina M." V rokoch 1990 až 1992 bol šéfredaktorom časopisu *Film a divadlo* a neskôr učil na VŠMU a na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. V rokoch 2000 až 2004 bol veľvyslanec Slovenska v Indii. Bol guvernérom pre Slovenskú republiku: Asia Europe Foundation v Singapure v rokoch 2003 – 2007, taktiež vedúci Katedry právnych a humanitných vied Fakulty masmediálnej komunikácie Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave, zakladateľ a prezident India klubu (od roku 1983), bývalý prezident Slovenského centra PEN (2012 – 2015). Je tiež členom rôznych organizácií ako Slovenský syndikát novinárov, Klub filmových novinárov, Slovenský filmový zväz. Okrem toho je korešpondentom, spolupracovníkom a členom redakčných rád rôznych publikácií a organizácií. Napísal tiež množstvo štúdií a článkov z oblasti literatúry, sociológie kultúry, filmu a médií. Píše poéziu v slovenčine a poľštine.

Oral history
------------

Ladislav Volko sa zúčastnil školského projektu Oral history Katedry filmových štúdií (vtedy Katedry audiovizuálnych štúdií) Filmovej a televíznej fakulty Vysokej školy múzickych umení (v školskom roku 2017/2018). Rozhovor viedla Eva Petrželová pod vedením, v súčasnosti vedúcej Katedry filmových štúdií, Zuzany Mojžišovej a pedagógov Evy Filovej a Jozefa Hardoša.

Filmografia
-----------

* 1983: *Korene poznania*
* 1983: *Wenn Spuren sichtbar werden*
* 1986: *Mosty*
* 2014: *FilmKód*

Referencie
----------

1. ↑  Volko Ladislav. In:  *Encyklopédia dramatických umení Slovenska*. 1. vyd. Zväzok 2, M – Ž. Bratislava : Veda, 1990. 712 s. ISBN 80-224-0001-7. S. 545.
2. 1 2 3   oldftf.vsmu.sk, [cit. 2023-02-19]. Dostupné online.
3. ↑   *Bývalí veľvyslanci* [online]. Bratislava: Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí SR, [cit. 2023-02-18]. Dostupné online.
4. ↑   *Ladislav Volko* [online]. [Cit. 2023-01-28]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   *Ladislav Volko* [online]. csfd.sk, [cit. 2023-01-28]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* 
* 

| * z
* d
* u
Veľvyslanci Slovenska v Indii |
| --- |
| 
* Marián Tomášik (1994 – 1998)
* Ladislav Lysák (1998 – 2000)
* Ladislav Volko (2000 – 2004)
* Alexander Iľaščík (2004 – 2009)
* Marián Tomášik (2009 – 2013)
* Žigmund Bertók (2013 – 2018)
* Ivan Lančarič (2018 – 2021)
* Róbert Maxián (2022 – súčasnosť)

 |
Mapa siete tureckých železníc
Elektrická lokomotíva TCDD
**Türkiye Cumhuriyeti Devlet Demiryolları** (skr. *TCDD*, doslova *Železnice Tureckej republiky*) je štátna spoločnosť prevádzkujúca železnice v Turecku.

Založená bola v roku 1927.

TCDD v súčasnosti prevádzkujú trate rozsahu vyše 10 991 kilometrov (2008).

Vysokorýchlostné trate a vlaky
------------------------------

V Turecku je budovaná vysokorýchlostná trať pre prevádzku rýchlosťou 250 km/h. Pre ich obsluhu zakúpili TCDD 12 súprav radu HT650 (založených na súpravách radu 120 RENFE) zakúpených od španielskeho výrobcu CAF. Každá súprava má 6 vozňov; v prípade potreby je možné spojením 2 súprav vytvoriť 12-vozňový vlak.

Výstavba trate Ankara - Konya (300 km) začala v r. 2006. Cestovný čas 70 minút je projektovaný pre túto trať, ktorá bude napojená na trať Ankara - Eskişehir v Polatlı. 

Trať zo Sincan, pri Ankare do Inonu, západne od Eskişehir dlhá 206 km bola sprevádzkovaná 13. marca 2009, je časťou 533 km dlhej trate Ankara - Istanbul s plánovaným sprevádzkovaním v r. 2012.

Výstavba trate Ankara - Yozgat - Sivas (466 km) začala v r. 2008.

Ďalšie projektované vysokorýchlostné trate:

* Ankara - Afyon - Uşak - İzmir (časť trate Ankara - Konya)
* Ankara - Kayseri (časť trate Ankara - Sivas)
* Istanbul - Bursa (časť trate Istanbul - Ankara)
* Ankara - Bursa (časť trate Istanbul - Ankara)
* Istanbul - Kapıkule (bulharská hranica)
* Konya - Mersin - Adana
* Eskişehir - Afyon - Antalya
* Sivas - Erzincan - Erzurum - Kars

Referencie
----------

1. ↑  International Railway Journal

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Turkish State Railways na anglickej Wikipédii.*
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Türkiye Cumhuriyeti Devlet Demiryolları na tureckej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* stránka TCDD Archivované 2011-02-22 na Wayback Machine (TR, EN)
* stránka Tureckej železničnej spoločnosti (TÜVASAŞ) Archivované 2007-11-25 na Wayback Machine
* HT650 Archivované 2009-07-19 na Wayback Machine NA CAF (EN)
* Krátka história železníc Turecka - vrátane máp
* DECEV
* Ministerstvo kutúry Turecka - Železničné múzeum v Ankare
* Ministerstvo dopravy Turecka Archivované 2020-09-03 na Wayback Machine
Súradnice: 71°06′00″S 8°10′00″Z﻿ / ﻿71,10000°S 8,16667°Z﻿ / 71.10000; -8.16667

**Beerenberg** (z hol. *Medvedia hora*) je masívny stratovulkán, ktorý sa nachádza na severovýchodnom okraji nórskeho ostrova Jan Mayen. Je to najsevernejšie položený aktívny vulkán.

Sopka je tvorená prevažne bazaltovými lávami s malými množstvami tefry. 2 277 m vysoká, ľadom pokrytá hora je zakončená kráterom s priemerom 1 km a obkolesená desiatkami parazitických kráterov a menších dómov. Posledná erupcia sa odohrala 6. januára 1985, keď sopka vyvrhla z trhliny na severnom úbočí približne 6 mil. m2 lávy a 7 mil. m3 tefry a popola. Historické záznamy dokladajú ešte erupcie v rokoch 1973, 1970, 1851 a 1818.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Beerenberg**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2006-09-30 na Wayback Machine - Beerenberg na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Gennadij Timoščenko** (v anglickom prepise *Gennadij Timoscenko*), rus. *Геннадий Анатольевич Тимощенко*, (\* 27. apríl 1949, Čeľabinsk) je slovenský šachista ruského pôvodu, medzinárodný veľmajster od roku 1980. Najvyššie ELO dosiahol v roku 1993 2540 bodov, v aktuálnej listine (august 2008) má 2467 bodov. 

Bol študentom na svetoznámej Botvinikovej šachovej škole. V rokoch 1982-86 bol trénerom a sekundantom geniálneho Garriho Kasparova. Na Slovensku žije od roku 1993, po štyroch rokoch dostal slovenské občianstvo a päťkrát reprezentoval na šachových olympiádach. Vyhral radu turnajov: Rimavská Sobota (1974), Rubinsteinov memorial v Polanica-Zdrój (1976), Helsinki (1986), Tatranské Matliare (1996), Leonardo di Bono (2000) a Opatija (2003).

Externé odkazy
--------------

* ratingová stranka Timoščenka na fide.com
* Partie Timoščenka
* Olympiády Timoščenka

| * z
* d
* u
Slovenskí šachoví veľmajstri |
| --- |
| 
* Ľubomír Ftáčnik
* Tomáš Likavský
* Mikuláš Maník
* Ján Markoš
* Peter Michalík
* Sergej Movsesjan
* Martin Mrva
* Tomáš Petrík
* Ján Plachetka
* Igor Štohl
* Gennadij Timoščenko

 |
O chránenom území v Česku pozri *Rašelina (prírodná pamiatka).*

**Rašelina** je tmavohnedé až čierne rezíduum, ktoré vzniká pri rozklade a rozpade machov, trávnatých rastlín a stromov vo vlhkom a močiarnom prostredí, tzv. rašeliniskách. Na Zemi sa nachádzajú asi 4 bilióny m³ rašeliny, ktoré pokrývajú približne 2% zemského povrchu (asi 3 milióny km²) a obsahujú asi 8 miliárd terajoulov energie.

Zloženie a vlastnosti
---------------------

Rašelina je prírodný organogénny sediment, ktorý obsahuje minimálne 50% spáliteľných látok v sušine. Vznikajú rašelinením (ulmifikáciou), t. j. nedokonalým rozkladom odumretých rašelinotvorných rastlín vo vlhkom prostredí, obyčajne pod vodou za nedostatočného prístupu kyslíka. Obsahujú prímes minerálnych látok. Rašeliny dostávajú pomenovanie podľa prevládajúcich rastlín, z ktorých sa rašelina tvorila (ostricová, machová, jelšová, brezová atď.).

Vzhľadom na nadmorskú výšku sa rozoznávajú dva typy rašelinísk - vrchovisková a slatinná. Podľa štruktúry možno rozlíšiť niekoľko typov rašeliny: vláknité, hubovité a drevité. Z praktického hľadiska sa delí na čistú (obsah nespáliteľných látok a popola je nižší ako 15%) a zemitú (obsah nespáliteľných látok vyšší ako 15 %).

V miernom pásme vznikajú rašeliniská prevažne od konca pleistocénu po súčasnosť. Za vhodných podmienok sa rašelina v priebehu niekoľkých miliónov rokov zmení na lignit.

Výskyt
------

Rašeliniská tvoria asi 60% svetových mokrín. Významné sú hlavne v krajinách s miernym a chladným podnebím ako je Írsko, Rusko, Bielorusko, Ukrajina, Fínsko, Estónsko, Škótsko, Poľsko, severné Nemecko, Holandsko, krajiny Škandinávie alebo Kanada, štáty Michigan, Minnesota, Florida v USA. Z južnej pologule sú známe z Nového Zélandu, južnej Patagónie a Falklandských ostrovov.

V Západných Karpatoch tvoria vrchoviská 30% a slatiny 70% rašelinísk. Vrchoviská sa vyskytujú na Orave, Liptove, Spiši, vo Vysokých a Nízkych Tatrách, menej na strednom Slovensku a v Slovenskom rudohorí. Slatiny sú rozšírené na Záhorí, Žitnom ostrove (tzv. šúry), Východoslovenskej nížine (blatá) a pozdĺž vodných tokov.

Použitie
--------

Rašelina má všestranné použitie. V minulosti ale i v súčasnosti sa využíva ako palivo. V súčasnej dobe sa väčšina vyťaženej rašeliny spotrebuje v poľnohospodárstve a lesníctve na výrobu kompostov a hnojív. Využíva sa i v chemickom priemysle.

Referencie
----------

1. ↑  Howell, J.V. (Editor) 1960: *Glossary of geology and related sciences.* American Geological Institute, Washington D.C. 325 s.
2. ↑  World Energy Council. *Survey of Energy Resources 2007* [online]. 2007, [cit. 2008-08-11]. Dostupné online. Archivované 2008-09-10 z originálu.
3. 1 2  Vladár, J. a kolektív, 1981: *Encyklopédia Slovenska. V. zväzok. R - Š.* Veda, Bratislava, s. 38 - 39
4. 1 2   *Minerály a horniny Slovenska - Rašelina* [online]. mineraly.sk, [cit. 2009-08-14]. Dostupné online. Archivované 2015-12-25 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rašelina**

Zdroj
-----

Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
**Ladislav Záborský** (\* 22. január 1921, Tisovec – † 31. december 2016,Martin) bol slovenský maliar.

Život
-----

Ladislav Záborský študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a na oddelení kreslenia a maľovania SVŠT v Bratislave u profesorov Mudrocha, Mallého a Benku. Pôsobil ako profesor kreslenia a deskriptívnej geometrie na gymnáziu v Martine. V rokoch 1953 – 1957 bol odsúdený a uväznený za náboženskú aktivitu. V rokoch 1968 – 1969 bol na študijnom pobyte vo Francúzsku. Žil a pracoval v Martine.

Dielo
-----

Podstatou tvorby Ladislava Záborského sú zážitky vnútorného života. Každý Záborského obraz je objavovaním Boha a dialógom s Večnosťou. Nie je náboženským maliarom v pravom zmysle tohto slova, ale je maliarom duchovného svetla. Svetlo jeho obrazov vyviera zvnútra. On sám o svojich dielach hovorí: „*Podstata mojej tvorby je zážitok srdca o skutočnosti Boha*". Podľa Záborského: „*Umenie, ktoré hľadá pravdu a krásu, je predtuchou večnosti.*" Práve absencia pravdy v kráse je jedným z nedostatkov, ktoré Záborský vyčíta abstraktnému umeniu.

Ladislav Záborský sa musel po dlhé desaťročia zaobísť bez oficiálneho uznania. V časoch diktatúry komunistickej strany jednoducho nebolo možné jeho tvorbu oficiálne oceniť. Jeho umeniu však táto periférna existencia neublížila. Dovidel ďalej ako tí, ktorých postavili na piedestály. Neoslepovali ho reflektory, zato mu bolo dopriate vidieť Svetlo, v ktorom sa rodia všetky farby.

Jeho obrazy pripomínajú priam stromoradie svetiel, ktoré maliar jedno po druhom zažíha, aby sme videli nie na neho, ale na cestu, po ktorej prešiel aj kvôli nám.

Ladislav Záborský vytvoril okrem obrazov aj farebné a leptané vitráže pre 25 kostolov na Slovensku. Je tiež autorom 21 krížových ciest v rôznych technikách. Je autorom nástenných malieb v kostoloch na Slovensku aj v Paríži.

Vystavuje od roku 1943, posledná jubilejná výstava sa uskutočnila v Martine na jeseň roku 1991.

Niektoré z obrazov
------------------

* Adorácia
* Cyril a Metod
* Človek pred Bohom
* Duch Boží nad vodami
* Kostol milostí
* K Svetlu
* Kristus sám v púšti
* Meditácie
* Modlitba
* Najväčší milosrdný Samaritán
* Návrat márnotratného syna
* Očakávaný s láskou
* Oko prozreteľnosti
* Pokoj
* Po zázračnom rybolove
* Premenenie na hore Tábor
* Stretnutie s Kristom
* Svetlo z kríža
* Uzdravenie slepého
* Úzka cesta k Svetlu a široká do temnôt
* V búrke života
* Víťazstvo Svetla
* Vzlet duše k Bohu

Referencie
----------

1. ↑   *Zomrel majster Ladislav Záborský* [online]. TV Lux, [cit. 2016-12-31]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * abART: 1604
* GND: 1125576324
* NK ČR: jn20010310052
* SNK: 157926
* VIAF: 9673148753715741320009
* Web umenia: 11954
**Zane Grey**, celým menom **Pearl Zane, Grey** (\* 31. január 1872, Zanesville, Ohio, USA – † 23. október 1939, Altadena, Kalifornia) bol americký spisovateľ, známy predovšetkým románmi z divokého západu.

Životopis
---------

Narodil sa v Zanesville, v malom mestečku v štáte Ohio. Mesto založil jeho prastarý otec Ebenezer Zane, ktorý tam mal prax ako zubný lekár. Potom ako precestoval americký západ sa začal intenzívne zaujímať o jeho históriu. Už v roku 1902 mu vyšiel prvý článok v časopise, ale na svoj veľký literárny úspech si musel počkať niekoľko rokov. V roku 1910 vyšiel jeho román *Dedičstvo Púšte*, ktorý sa stal bestsellerom. V najbližších rokoch nasledoval jeden úspech za druhým, napríklad *Jazdci Fialovej Šalvie*, alebo *Pohraničná Légia*, ktorá bola nadšene prijatá publikom a následne niekoľkokrát sfilmovaná..

Stal sa najpredávanejším autorom a jedným z najvýznamnejších predstaviteľov amerického westernu v prvých štyroch desaťročiach 20. storočia.

Jeho romány opisovali život na divokom západe romantizovane a pohľad na jeho dobývanie bol hlavne pohľadom "bieleho muža". Skutočná história je v jeho dielach skreslená. Popri románoch o divokom západe písal aj o ďalších témach, napríklad o rybolove.

Galéria
-------

* Zane Grey v rRoku 1895Zane Grey v rRoku 1895
* Zane Grey v Austrálii, 1933Zane Grey v Austrálii, 1933

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zane Grey**

Externé odkazy
--------------

* Zane Grey Incorporated[nefunkčný odkaz]
* Zane Grey's West Society
* A Comprehensive list of Zane Grey's works[nefunkčný odkaz]
* Zane Grey Cabin Foundation Archivované 2011-07-28 na Wayback Machine
* Zane Grey Museum
* National Road/Zane Grey Museum Archivované 2021-02-11 na Wayback Machine
* The Lone Star Ranger at Project Gutenberg
* King of the Royal Mounted BLBs and Comics
* The Shortstop by Zane Grey Free eBook

Autoritné údaje: * abART: 72859
* BnF: 12459113z
* GND: 118718819
* ISNI: 0000 0001 1780 8119
* LCCN: n79011137
* NK ČR: jn19990002874
* SNK: 166639
* VIAF: 120707143
* WorldCat: lccn-n79011137
**Letisko Adolfa Suáreza Madrid-Barajas** (špa. *Aeropuerto Adolfo Suárez Madrid-Barajas*) je hlavné medzinárodné letisko v Madride v Španielsku. Je najväčším a najrušnejším letiskom v krajine, celkovo 10. najrušnejším na svete. Názov je odvodený od obce Barajas, ktorá má svoju vlastnú stanicu metra, ktorá spája letisko.

Letecká preprava medzi letiskom a Barcelonou známa pod názvom *Puente Aéreo* (letecký most) je s počtom leteckých operácií 971 týždenne najrušnejšou trasou na svete. Od februára 2008 sa ich počet v dôsledku otvorenia vysoko-rýchlostnej železničnej dráhy znížil, cestou vlakom trvá približne 2½ hodiny. Letisko je hlavným sídlo národnej leteckej spoločnosti Iberia Airlines. Letisko je tiež kľúčovou destináciou pre cesty z Latinskej Ameriky do Európy. Letisko má štyri terminály, posledný T4 bol spoločne s dráhami otvorený vo februári 2006.

V roku 2008 použilo letisko približne 50,8 milióna cestujúcich.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Barajas Airport na anglickej Wikipédii.*

1. ↑  ACI passenger statistics for 2007
2. ↑  OAG reveals latest industry intelligence on the busiest routes
3. ↑  AENA passenger and aircraft movements for 2008

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Letisko Adolfa Suáreza Madrid-Barajas**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
Súradnice: 13°52′00″S 89°33′00″Z﻿ / ﻿13,86667°S 89,55000°Z﻿ / 13.86667; -89.55000

**Lago de Coatepeque** (aztéčtina *cōātepēc* - *na haďom kopci*) je jazero vulkanického pôvodu, nachádzajúce sa v južnej časti Salvádora. S plochou hladiny 26 km² je to jedno z naväčších jazier v krajine. Na západnej strane jazera sa nachádza ostrov Teopan, obradné miesto mayskej civilizácie.

Jazero leží v staršej kaldere s rozmermi 7 × 10 km, ktorá vznikla sériou explozívnych erupcií pred 72 až 57 000 rokmi, jej steny sú na západnej strane prerušené erupciami nedaľekej sopky Santa Ana. Postkalderové štádium aktivity dalo za vznik viacerým lávovým dómom bazaltového, alebo ryodacitového zloženia. Najmladší z tejto série je *Cerro Pacho*, ktorého vek je odhadovaný na 10 000 rokov. V súčasnosti sú jedinými dôkazmi nedávnej vulkanickej činnosti viaceré termálne pramene v okolí brehov jazera.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lago de Coatepeque**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - jazero Lago de Coatepeque na Global Volcanism Program (po anglicky)
Slovenské veľkonočné symboly
Slovenský ľudový tanec
Ukážka slovenskej drotárskej výroby
**Slovenská kultúra** je zložka veľkej európskej kultúry, resp. euroamerickej kultúry špecificky Slovenským spôsobom, najmä Českou, Moravskou, Maďarskou, Rakúskou, Poľskou, Nemeckou a Ukrajinskou kultúrou. Významný podiel na Slovenskej kultúre má aj židovská kultúra.

V každej krajine sú pamiatky z minulosti tvoriace súčasť jej histórie a dokumentujúce majstrovstvo jej obyvateľov. Na Slovensku je veľa hradov, zámkov, kostolov a ďalších kultúrnych pamiatok ale aj veľa ľudových kultúrnych zvykov, ktoré sa v súčasnosti zvyknú používať ako vedomosti, zručnosti, materiálne a nemateriálne produkty ľudskej činnosti, ktoré sa odovzdali z generácie na generáciu ústne alebo praktickým predvedením. 
Súčasťou ľudovej kultúry sú hmotné i nehmotné prvky, hudba, piesne, zvyky, tance a ďalšie duchovné výtvory označované ako folklór, ktoré pretrvávajú najmä vďaka folklórnym skupinám. 

Kultúrne pamiatky ako hrad Devín, Národný cintorín v Martine, Dóm svätej Alžbety v Košiciach a podobne, ktoré sú dôležitou súčasťou celého kultúrneho dedičstva Slovenska, nesú označenie národná kultúrna pamiatka a štát im venuje zvýšenú pozornosť a snahu na ích ochranu. Na Slovensku sú však aj pamiatky, ktoré sú zaradené do Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva. Podľa Dohovoru o ochrane svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO, prijatého v roku 1972 v Paríži, patria od roku 1993 do tohto zoznamu tri miesta na Slovensku - historické mesto Banská Štiavnica a technické pamiatky jej okolia, pamiatková rezervácia ľudovej architektúry Vlkolínec a Spišský hrad s okolitými pamiatkami (Spišské Podhradie, Spišská Kapitula, a kostol sv. Ducha v Žehre).

Spišský hrad
------------

Je najrozsiahlejším stredovekým hradom v strednej Európe. Viedla pri ňom dôležitá obchodná cesta. Od 15. storočia bol sídlom vplyvných uhorských rodov. Oproti hradu leží cirkevné centrum Spišská Kapitula.

Vlkolínec
---------

Predstavuje najzachovanejší a najucelenejší súbor pôvodných drevených zrubových ľudových stavieb karpatskej oblasti. Stavby sú postavené z otesaných drevených trámov na kamenných podmurovkách.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Malebné Slovensko. Historické a staviteľské pamiatky, ukážky rázovitých krojov, stavieb, umenia a života ľudu slovenského a prírodnej krásy. Praha: B. Koči, 1920. 96 s. – dostupné v Digitálnej knižnici UKB
* Profil slovenskej kultúry[nefunkčný odkaz] – portál Univerzitnej knižnice v Bratislave, predstavujúci slovenskú kultúru


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Slovenský portál |
Kostol sv. Martina z Tours v Třebíči pri koncerte zboru Musica anima v rámci Noci kostolov 2010
**Noc kostolov** (v nemecky a taliansky hovoriacich krajinách nazývaná *Dlhá noc kostolov*) je každoročne usporadúvaná akcia, ktorá má umožniť širokej verejnosti nezáväzné priblíženie sa a stretnutie s kresťanstvom. V jej rámci sú vo večerných a nočných hodinách sprístupnené niektoré kostoly rôznych kresťanských cirkví, v ktorých sa aj zadarmo konajú koncerty, komentované prehliadky, workshopy alebo divadelné predstavenia. Návštevníci majú možnosť nahliadnuť do kostolných sakristií alebo kláštorných záhrad, skúsiť si zahrať na organe, vystúpiť na veže alebo zostúpiť do starobylých krýpt, prežiť liturgiu alebo napríklad len vnímať to, čo bolo inšpiráciou pre staviteľa kresťanských chrámov.

História
--------

Noc kostolov vznikla v roku 2001 v Nemecku a o niekoľko rokov sa z Rakúska rozšírila aj do Česka. Prvý ročník tohto podujatia sa v Česku konal 29. mája 2009, druhý 28. mája 2010 a tretí 27. mája 2011. Prvý ročník na Slovensku sa konal 27. mája 2011.

Rozšírenie akcie vo svete
-------------------------

Noc kostolov sa koná v týchto krajinách:

* Nemecko - od roku 2001
	+ Aachen - od roku 2001
	+ Hannover - od roku 2003
	+ Hamburg - od roku 2004
	+ Frankfurt nad Mohanom, Drážďany - od roku 2005
	+ Darmstadt - od roku 2009
* Rakúsko - od roku 2005
* Holandsko - od roku 2005
	+ Rotterdam - od roku 2009
* Česko - od roku 2009
	+ Plzenská diecéza a Brnianska diecéza - od roku 2009
	+ Ostatné diecézy - od roku 2010
* Slovensko - od roku 2011
	+ Trnavská arcidiecéza - od roku 2011
* Maďarsko - od roku 2012
* Estónsko - od roku 2014
* Južné Tirolsko v Taliansku - od roku 2014
* Švajčiarsko - od roku 2016

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Externé odkazy
--------------

* Die Lange Nacht der Kirchen in Europa
* Noc kostolov - Česko
* Noc kostolov - Slovensko Archivované 2011-04-07 na Wayback Machine
* Lange Nacht der Kirchen - Rakúsko
* Nacht der Kerken - Holandsko Archivované 2011-03-05 na Wayback Machine
* Pozdrav Noci kostolov od kardinála Schönborna

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Noc kostelů na českej Wikipédii.*