**Ašot II. Železný** (armén. Աշոտ Բ Երկաթ – *Ašot II. Jerkath*; \* 9. stor. – † 929) bol tretí kráľ stredovekého Arménskeho kráľovstva z dynastie Bagratovcov. Vládol v rokoch 914 – 929, pričom jeho vláda bola poznačená bojmi s azerbajdžanskými Sadžiovcami.

Pre svoju statočnosť a odvahu dostal v historiografii prezývku *Jerkat* – Železný. Podľa byzantských prameňov bol Ašot II. natoľko silný, že dokázal holými rukami ohnúť železnú tyč.

Život
-----

Ašot II. bol synom Smbata I. a vnukom Ašota I. zakladateľa dynastie Bagratovcov a stredovekého Arménskeho kráľovstva.

V roku 896 bol zajatý a následne aj prepustený sádžiovským emirom Afšínom z Azerbajdžanu. Afšínov nástupca Júsuf, ktorý ako kalifov zástupca (*ostikan*) vystupoval v Arménsku, Ašotovi udelil titul *išchán išchánas* („knieža kniežat") Arménska. Po umučení Smbata I. v Dvine v roku 914 bol Ašot korunovaný kráľom Arménska.:58

Ašot následne začal proti Júsufovi bojovať v partizánskej vojne a posilňovať svoje pozície. Znovu získal moc nad severným Arménskom a bitky sa rýchlo rozšírili zo severných oblastí na západ a juh. Ašotovo postavenie uznal aj byzantský cisár, ktorý mu počas jeho návštevy v Konštantínopole v roku 914 udelil titul archóna archónov (gr. *archón ton archóntos*) a vojenskú podporu. Cisár Ašota zároveň označil čestným titulom „syn mučeníka". V náboženskej sfére sa počas Ašotovej ranej vlády viedli rozhovory medzi Konštantínopolom, kde bol patriarchom Nikolaos I. Mystikos a arménskym katolikom Ján VI. Historik.

V Arménsku sa medzitým Ašotova situácia výrazne zhoršila po tom, čo bol azerbajdžanským vládcom Júsufom za arménskeho vládcu vymenovaný Ašotov bratranec a menovec Ašot Šapuhjan (aj Ašot Sparapet), na ktorého stranu sa postavilo viacero domácich veľmožov. Situáciu sa Ašotovi podarilo vyriešiť až v roku 922 po štvorročných bojoch. Krátko na to, čo bol Ašot uznaný aj Arabmi a bol mu udelený titul kráľa kráľov (*šahanšáh*), sa však zhoršili Ašotove vzťahy s Byzanciou. Do Arménska bol dokonca v roku 922 vyslaný s vojskom Ióannes Kurkuas a titul *archóna archónov* bol Byzanciou udelený Vaspurakanu, rivalskému arménskemu kráľovstvu. Ióannes síce dokázal dobyť niekoľko arménskych miest, no starobylý Dvin ovládaný Arabmi dobyť nedokázal. V roku 923 zvíťazil Ašot nad Arabmi v bitke pri jazere Sevan.

Kráľom po Ašotovi II. sa stal Ašotov brat Abas (niekedy Abbás).

Referencie
----------

1. ↑  Ašot II. Železný. In:  *Malá československá encyklopedie*. Vyd. 1. Sv. 1. A – Č. Praha : Academia, 1984. S. 263.
2. 1 2  ASOT/ASHOT. In:  *Encyclopaedic Prosopographical Lexicon of Byzantine History and Civilization*. Ed. Alexis G. Savvides; Benjamin Hendrickx et al. Vol. 1. Aaron – Azarethes. Turnhout : Brepols, 2007. ISBN 978-2-503-52303-3. S. 420 – 421.
3. 1 2  Ašot II. Železný. In:  *Encyclopaedia Beliana*. Zväzok 1. A – Belk. Bratislava : Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied. ISBN 80-224-0554-X. S. 426 – 427.
4. 1 2 3 4 5 6  GARSOÏAN, Nina G. AŠOT II ERKAT. In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 210. (po anglicky)
5. 1 2  AŠOT II JERKATH. In:  *Hajkakan sovetakan hanragitaran*. Hator 1. A – Argina. Jerevan : Hajkakan SSH GA, 1974. S. 487.
6. 1 2 3 4 5 6 7  MAKSOUDIAN, Krikor H. AŠOT II ERKAT. In:  *Dictionary of the Middle Ages*. Ed. Joseph R. Strayer. Vol. 1. Aachen – Augustinism. New York : Charles Scribner's Sons, 1982. ISBN 0-684-16760-3. S. 588 – 589. (po anglicky)
7. ↑  PAYASLIAN, Simon. *History of Armenia*. New York : Palgrave Macmillan, 2007. ISBN 978-1-4039-7467-9.

Ďalšia literatúra
-----------------

* ASOT/ASHOT. In:  *Encyclopaedic Prosopographical Lexicon of Byzantine History and Civilization*. Ed. Alexis G. Savvides; Benjamin Hendrickx et al. Vol. 1. Aaron – Azarethes. Turnhout : Brepols, 2007. ISBN 978-2-503-52303-3. S. 420 – 421.  (početná bibliografia)

Pozri aj
--------

* Ašot