recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Adresár** (angl. directory; ak združuje súbory, tak **adresár súborov**, metaforicky známy aj ako **priečinok** alebo nesprávne **zložka** (angl. folder)); je v počítačoch programovo pridelená a sprostredkovaná oblasť na diskovom nosiči, ktorá je označená podľa predpísaných syntaktických pravidiel (podobne ako súbory) a väčšinou združuje logicky súvisiace súbory (a adresáre).

Spravidla slúži na logické zoskupenie súborov a iných adresárov. Adresáre sú na pevnom disku usporiadané v stromovej štruktúre, tzv. *adresárovom strome*. Adresár môže obsahovať súbory a zložky, ktoré môžu obsahovať znova ďalšie zložky a súbory. Takto je možné vetviť teoreticky do nekonečna, prakticky po hodnotu danú obmedzením konkrétneho súborového systému. Adresár, ktorý je hierarchicky najvyšší a obsahuje všetky ostatné súbory a adresáre, sa označuje ako *koreňový* (angl. root directory).

Adresár, s ktorého obsahom sa momentálne pracuje sa nazýva *aktuálny (pracovný) adresár*. Adresár, ktorý je obsiahnutý v aktuálnom adresári sa označuje ako *podadresár*. Adresár o úroveň vyššie je *nadradený adresár*. Na zmenu aktuálneho adresára slúži zvyčajne príkaz *cd* alebo v GUI kliknutie na ikonu reprezentujúcu objekt adresára.

Zdroje
------

* Adresár (inform.). In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 56.
Kanál v Christianshavne
**Christianshavn** je umelý ostrov v susedstve Kodane v Dánsku. Ostrov bol založený v 17. storočí Kristiánom IV. ako rozšírenie opevnenia Kodane. Má rozlohu 3,43 km² a populáciu 10 140 ľudí.

História
--------

V roku 1612 dánsky kráľ Kristián IV. predstavil ambiciózny projekt na opevnenie Kodane. Počas rokov 1618 až 1623 vztýčil hlinené násypy s piatimi baštami v močaristej oblasti medzi Kodaňou a ostrovom Amager. V tých rokoch sa objavila aj idea vytvorenia novej obchodnej štvrte v tejto oblasti. Tieto dva nápady sa spojili a v roku 1639 bola založená malá obchodná štvrť s pevnosťou, ktorá dostala meno **Christianshavn**.

Atrakcie
--------

Kostol Spasiteľa
* Kostol Spasiteľa
* Christiania
* Dánske centrum architektúry
* Lille Mølle (historické múzeum)

Doprava
-------

Ostrov je napojený na Kodanské metro na obe linky M1 a M2, zastávku na ostrove majú aj vodné autobusy č. 901 a 902.

Christianshavn v kultúre
------------------------

Kostol Spasiteľa sa objavuje v knihe Cesta do stredu Zeme od Jules Verna. Ostrov sa stal nesmrteľný vďaka veľmi populárnemu dánskemu seriálu Huset på Christianshavn (slovensky: Dom v Christianshavne). Ostrov je dejiskom knihy Cit slečny Smilly pre sneh od dánskeho autora Petra Høega.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Christianshavn**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Christianshavn na anglickej Wikipédii.*

Súradnice: 55°40′25″S 12°35′35″V﻿ / ﻿55,67361°S 12,59306°V﻿ / 55.67361; 12.59306
**Štátnou hymnou** Afganistanu je od prevzatia moci nad krajinou Talibanom 19. augusta 2021 *de facto* pieseň *Dā də bātorāno kor*. Počas obdobia Afganskej islamskej republiky bola hymnou pieseň Sououd-e-Melli.

Text
----

### Text po paštsky

ساتو يې پۀ سرو وينو  

دا د شهيدانو کور  

دا د باتورانو کور  

دا د باتورانو کور  

  

ستا کاڼي او بوټي ټول  

مونږه ته لعلونه دي  

وينه پرې توی شوې ده  

سرۀ لکه گلونه دي  

  

کلی څوک نيولای شي  

دا دی د زمريانو کور  

دا د باتورانو کور  

دا د باتورانو کور  

  

تا به تل آزاد ساتو  

څوچې وي ژوندون زمونږ  

ستا تاريخ به ياد ساتو  

څوچې وي ژوندون زمونږ  

  

دې کښې به بازان اوسي  

دا دی د بازانو کور  

دا د باتورانو کور  

دا د باتورانو کور  

  

ای گرانه وطن زما  

ځار شمه لۀ تا نه زۀ  

ای ښايسته چمن زما  

ځار شمه لۀ تا نه زۀ  

  

خلاص که لۀ انگرېز نه وو  

شو د اورسانو گور  

دا د باتورانو کور  

دا د باتورانو کور  

  

ډېرۍ ککرۍ گوره  

پاتي د روسانو شوې  

شنډېدۀ هر يو دښمن  

واړۀ ارزوگانې شوې  

  

هرچا ته معلوم شولو  

دا د افغانانو کور  

دا د باتورانو کور  

دا د باتورانو کور  

  

ساتو ئې پۀ سرو وينو  

دا د شهيدانو کور  

دا د باتورانو کور  

دا د باتورانو کور

### Prepis do latinky

Sátú-ye pé sro wino  

da dé šahidáno kór  

Da dé batoráno kór  

da de batoráno kór  

  

Sta káni aw bóti tol  

múnga-tá la luna dí  

Wína pre toy šewé dá  

sre léka gúluna dí  

  

Kälay cok niwelay ší  

da day dé zmaryáno kór  

Da de batoráno kór  

da de batoráno kór  

  

Tá-ba tél azad sátu  

coče wí žwandun zamúng  

Sta tárix bá yad sátu  

coče wí žwandun zamúng  

  

De-ke bá bazán osi  

da day de bazáno kór  

Da de batoráno kór  

da de batoráno kór  

  

Ay grána watan zamá  

ʒar šema lé tá-na ze  

Ay xáysta čamán zama  

ʒar šema lé tá-na ze  

  

Xlás ka lé Angrez-na wú  

šu de Urusáno gor  

Da dé batoráno kór  

da de batoráno kór  

  

Derey, kakaräy góra  

páti de Rusáno šwe  

Šandedä haryew duxhman  

wáre arzogáne šwe  

  

Harča-tà malum šwelo  

da de Afghánáno kór  

Da de batoráno kór  

da de batoráno kór  

  

Sátú-ye pé sro wino  

da dé šahidáno kór  

Da dé batoráno kór  

da de batoráno kór
**Natália Makedonová**, rod. **de Lemény Makedonová** (\* 17. júl 1950 Bratislava  –  † 4. december 1998 Slovenská Ľupča) bola slovenská publicistka a vydavateľka.

Životopis
---------

Po štúdiách na Strednej ekonomickej škole v Bratislave pracovala ako referentka pre zahraničné vzťahy, neskôr založila súkromné vydavateľstvo Natajoga. Ako prvá žena v bývalej ČSSR viedla kurzy jogy, venovala sa ezoterike, prekladala a vydávala publikácie so zameraním na duchovný život, numerológiu, vykladanie kariet a i. Vydala aj praktické príručky nemčiny, v ktorých vtipnou formou sprístupňovala výučbu nemeckého jazyka.

Dielo
-----

* *Večné zákony 1, 2, 3 - Nové evanjelium.*

Literatúra
----------

* MAKEDONOVÁ, Natália. In:  *Lexikón slovenských žien*. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2003. 288 s. ISBN 80-89023-30-4. S. 153-154.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Ústav pre vzťahy štátu a cirkvi

Autoritné údaje: * GND: 1133319696
* ISNI: 0000 0000 5592 9168
* NK ČR: xx0086429
* SNK: 158327
* VIAF: 85873808
Vlajka Južného Sudánu
**Hymna Južného Sudánu** (po anglicky *Anthem of South Sudan*) je štátna hymna Južného Sudánu. Pieseň vyhrala konkurz na hymnu v auguste 2011 a jej autormi sú študenti univerzity v Džube.

Text hymny a slovenský preklad
------------------------------

### Anglický text

Oh God  

We praise and glorify you  

For your grace on South Sudan,  

Land of great abundance  

Uphold us united in peace and harmony.  

Oh motherland  

We rise raising flag with the guiding star  

And sing songs of freedom with joy,  

For justice, liberty and prosperity  

Shall forever more reign.  

Oh great patriots  

Let us stand up in silence and respect,  

Saluting our martyrs whose blood  
 
Cemented our national foundation,  

We vow to protect our nation  

Oh God bless South Sudan.  

### Slovenský preklad

Ó Bože,   

Sláva a chvála Tebe.   

Za tvoju milosť k Južnému Sudánu   

Krajina veľkej hojnosti   

Zdvihni túto jednotu v mieri a harmónii   

Ó vlasti   

Vzpierame vlajku s vedúcou hviezdou   

A spievame piesne slobody a radosti   

Za spravodlivosť, slobodu a prosperitu   

Musíme navždy vládnuť   

Ó veľkí vlastenci   

Postavme sa ticho a v rešpekte   

Zdravíme mučeníkov a ich krv   

Upevníme základy nášho národa   

Sľubujeme chrániť náš národ   

Ó Bože, žehnaj Južnému Sudánu

Externé odkazy
--------------

* Vokálna verzia
Vlajka hnutia **Tupamaros**
**Tupamaros** alebo **Movimiento de Liberación Nacional** (*MLN*) bolo gerilové hnutie národného odporu v Uruguaji. Založené bolo v roku 1963 s cieľom pomáhať chudobným, jedným z jeho ústredných lídrov bol Raúl Sendic. V roku 1968 sa ako odpoveď na vládne represie hnutie zradikalizovalo a začalo bojovať za zvrhnutie vlády a vytvorenie socialistického štátu. Stali sa jednou z prvých organizácii tzv. mestskej gerily a inšpirovali tak mnoho ďalších organizácii vo svete (napr. RAF, či Weatherman). V rokoch 1973 - 1985 boli jeho členovia prenasledovaní pravicovou vojenskou diktatúrou, ktorá v tom čase vládla v Uruguaji. Po obnovení demokracie v krajine v roku 1985 sa hnutie vzdalo ozbrojeného boja a v roku 1989 sa pripojilo ku koalícii ľavicových politických strán Frente Amplio (Široký front). Názov Tupamaros je odvodený od mena vodcu povstania andských Indiánov proti španielskej nadvláde v osemdesiatych rokoch 18. storočia Tupaca Amarua II.. 

Člen hnutia Tupamaros José Mujica (nar. 1935) bol v prezidentských voľbách 29. novembra 2009 zvolený za prezidenta Uruguaja ako kandidát ľavicovej koalície Frente Amplio (Široký front), ktorá v Uruguaji vládne od roku 2005.

Externé odkazy
--------------

* Tupamaros (Oficiálna stránka)
**Aulus Postumius Albinus** bol rímsky analistický historik a štátnik žijúci v 2. storočí pred Kr.

Podobne ako veľká väčšina analistických historikov, pochádzal Postumius zo starej patricijskej rodiny. Roku 167 pred Kr. sa ako vojenský tribún zúčastnil obliehania Pydnu, roku 159 pred Kr. bol edilom a roku 155 pred Kr. vo funkcii mestského prefekta prijal delegáciu gréckych filozofov. Roku 151 pred Kr. dosiahol Postumius úrad konzula.

Postumiove historiografické dielo sa nedochovalo. Podľa analistického zvyku bolo písané po grécky, za čo si ho Marcus Porcius Cato, veľký odporca gréckych vplyvov prenikajúcich do rímskej literatúry, doberá. O Postumiovom diele máme správy od Aula Gellia, Macrobia aj Cicerona.

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Autoritné údaje: * GND: 102404259
* ISNI: 0000 0000 0325 8315
* LCCN: nr95029645
* VIAF: 34844123
* WorldCat: lccn-nr95029645
**Biomarker** alebo **biologický marker**, je vo všeobecnosti látka používaná ako indikátor biologického stavu. Je charakteristikou, ktorá je objektívne merateľná a ktorú je možné vyhodnotiť ako indikátor normálnych biologických procesov, patogénnych procesov, alebo farmakologických reakcií na terapeutický zákrok. Používa sa v mnohých vedných odboroch.

Medicína
--------

V medicíne biomarker môže byť detegovateľná látka, ktorá sa zavádza do organizmu ako prostriedok na vyšetrenie funkčnosti orgánov alebo iných aspektov zdravotného stavu. Napríklad, chlorid rubidný sa používa ako rádioaktívny izotop na vyhodnotenie prekrvenia srdcového svalu. Medicínskym biomarkerom môže byť tiež látka, detekcia ktorej indikuje určitý chorobný stav, napríklad, prítomnosť protilátok môže poukazovať na infekciu. V užšom význame slova biomarker indikuje zmenu prejavu, množstva alebo stavu proteínu, ktoré korelujú s rizikom alebo postupom ochorenia, alebo citlivosťou ochorenia na liečbu.

Biochemické markery sú často používané v klinickom výskume, kde sú detegované z telesných tekutín, ktoré sú ľahko dostupné pre počiatočnú fázu skúmania. Užitočný spôsob ako nájsť genetické príčiny ochorení, napr. schizofrénie, je použitie špeciálneho druhu biomarkerov, tzv. endofenotypov.

#### Kategórie na základe ich aplikácie

* biomarkery na identifikáciu rizika vzniku ochorenia,
* skríning biomarkerov v počiatočných štádiách ochorenia,
* diagnostické biomarkery na rozpoznanie zjavného ochorenia,
* analýza biomarkerov na kategorizáciu závažnosti ochorenia,
* prognostické biomarkery na predpovedanie budúceho priebehu ochorenia vrátane recidívy, odpovede na liečbu a monitorovania účinnosti terapie.

Referencie
----------

1. ↑  CHEN, XIAO-HE, SHUWEN HUANG, DAVID KERR. *Biomarkers in clinical medicine* [online]. 2011, [cit. 2021-12-11]. Dostupné online.
**Hodvábnica veľká** (staršie názvy: **zvonovec veľký**, **zvonovec olovový**; lat. *Entoloma sinuatum* alebo *Entoloma lividum*) je prudko jedovatá huba z čeľade hodvábnicovitých (*Entolomataceae*).

Opis
----

Mäsitá plodnica hodvábnice veľkej má 5 – 15 cm, niekedy až 20 cm široký klobúk, spočiatku polguľovitý až zvonkovito kužeľovitý s podvihnutým okrajom, neskôr plocho klenutý, v strede niekedy s tupým hrboľom. Za mladi je belavý až sivookrový, v dospelosti sivohnedastý, hladký, holý, jemne vrastene vláknitý, hodvábne lesklý, nehygrofánny. Lupene sú 8 – 15 mm široké, riedke, pri hlúbiku vykrojené, najprv belavé, nesôr krémové, potom žltkastolososovoružové a v starobe mäsovočervenkasté. Hlúbik je 5 – 15 cm dlhý, 1 – 3 cm hrubý, valcovitý, na spodu často kyjačikovito rozšírený, pevný, v dospelosti dutý, na vrchole oinovatený, poniže jemne vláknitý, belavý až krémovožltkastý. Dužina je pevná, belavá, lesklá a nemenlivá, za mladi vonia a chutí ako čerstvo zomletá múka, v starobe však dosť nepríjemne. Výtrusy sú nepravidelné, šesťhranné, hladké, bledožltkastoružové, s jednou veľkou tukovou kvapkou, 9 – 11 × 8 – 9 μm veľké. Výtrusný prach je mäsovočervenkastý.

Výskyt
------

Plodnice hodvábnice veľkej vyrastajú od začiatku júla, zriedkavo už od konca mája, až do septembra v teplejších a svetlých listnatých lesoch, najmä v dubinách, aj mimo lesa, napr. na hrádzach rybníkov a v stromoradiach. Hodvábnica veľká je teplomilný druh, preto sa nevyskytuje v chladnejších a horských oblastiach. Nerastie ani na kyslejších pôdach.

Praktický význam
----------------

Je to prudko jedovatá huba, ktorá môže za určitých okolností zapríčiniť aj smrteľné otravy. Po požití tejto huby sa otrava prejaví po 2 až 4 hodinách zvracaním a hnačkami. Tento stav môže pretrvávať aj niekoľko dní, pričom postihnutý stratí veľa tekutín.

Možnosť zámeny
--------------

Neskúsení hubári si plodnice hodvábnice veľkej mýlia i s jedlými hubami, a to najmä s hodvábnicou jarnou, s čírovnicou májovou, so strmuľkou inovaťovou alebo niekedy aj s machovkou obyčajnou.

Galéria
-------

* mladé plodnicemladé plodnice
* skupina plodnícskupina plodníc
* staršie plodnicestaršie plodnice
* lupene plodnicelupene plodnice

Referencie
----------

1. ↑  hodvábnica veľká. In: Encyclopaedia Beliana
2. ↑  Zoznam nizsich a vyssich rastlin Slovenska
3. 1 2  ČERVENKA, M. et al. Z našej prírody - rasliny ... Bratislava: Príroda, 1984, S. 44
4. 1 2  zvonovec. In: Krátky slovník slovenského jazyka
5. ↑  pečiarkovité. In: Malá encyklopédia biológie. Bratislava: Obzor, 1975, S. 361
6. 1 2 3 4  Mirko Svrček, Bohumil Vančura. *Huby*. Bratislava : Príroda, 1987. 64-021-87. S. 189.
7. 1 2 3 4 5  Aurel Dermek. *Huby lesov, polí a lúk*. Martin : Osveta, 1985. 70-003-85. S. 310.
8. 1 2 3 4 5  Ladislav Hagara. *Atlas húb*. Martin : Osveta, 1987. 70-042-87. S. 338.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hodvábnica veľká**
Staré mesto
**Nausa** (gr.  *Νάουσα* - Nausa, arumunsky *Niagusta*) je mesto v Grécku v macedónskej Imathii. Žije tu asi 33 000 obyvateľov. Mesto je známe svojim vínom a tradičnou osmanskou architektúrou, nachádza sa tu aj lyžiarske stredisko.

Dejiny
------

V staroveku tu najskôr žili trácke kmene Brygov, neskôr sa tu usadili grécki Macedónci. Na mieste dnešnej Nausy sa nachádzalo macedónske mesto menom *Mieza*. Z tejto doby je tu dochované nymfeum. V rímskej dobe sa zaužívalo latinské meno *Nea Augusta*, ktoré sa následne pogréčtilo na dnešné *Nausa*. Nausa začala byť významným mestom až počas tureckej nadvlády, kedy sa tu vďaka mnohým bohatým gréckym obchodníkom vystavali viaceré stavby. Typické sú hlavne bohaté domy týchto obyvateľov, ktoré dnes tvoria staré mesto. Gréci mesto dobyli počas Gréckej vojny za nezávislosť v roku 1821 a následne pod vedením Anastasiosa Karatasosa odolávali dlhému tureckému obliehaniu, ktoré po mesačnom obliehaní skončilo pre Turkov úspešne, pričom pádom Nausy sa skončilo aj grécka snaha o oslobodenie Macedónie. Gréci Macedóniu oslobodili až v roku 1912. V meste tejto doby žili hlavne Gréci, ale bola tu aj početná komunita Arumunov a Bulharov. Bulhari odišli do Bulharska po grécko-bulharskej výmene obyvateľov a v roku 1923 po Grécko-tureckej výmene obyvateľov sa v Nause usadilo veľa Pontských Grékov.

Partnerské mestá
----------------

* Bulharsko  Asenovgrad, Bulharsko
* Turecko  Bergama, Turecko
* Francúzsko  Faches-Thumesnil, Francúzsko
* Španielsko  Terrassa, Španielsko
* Poľsko  Zgorzelec, Poľsko

Referencie
----------

1. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nausa**

Externé odkazy
--------------

* www.naoussa.gr
**Darkspace** je ambient (atmospheric) black metalová kapela, založená v roku 1999 v Bern, vo Švajčiarsku. Jej zakladateľom je hudobník Tobias Möckl (alias Wroth/Wintherr), ktorý má na konte už jeden projekt s názvom Paysage d’Hiver. 

Ich skladby sa snažia u poslucháča vyvolať pocit nekonečna, prázdnoty, tmy, a kozmického mysticizmu. Okrem dominantných zvukov a spevu, je možné v ich tvorbe zachytiť útržky z vesmírne tematických filmov ako napríklad 2001: Vesmírna odysea, Horizont udalostí a Votrelec.

Zaujímavosťou kapely je, že nepomenúvajú svoje skladby. Každý song má jednoduchý názov "Dark" a svoje poradové číslo a číslo albumu, na ktorom sa nachádza (napríklad skladba *Dark 1.6* = 6. skladba z 1. albumu).

Ďalšou zaujímavosťou je, že vydanie svojho štvrtého albumu oznámili na svojich stránkach prostredníctvom Morseovej abecedy, ktorá odhalila, že album vyjde v septembri 2014 (čo neskôr potvrdil aj vydavateľ).

Členovia
--------

* Wroth - gitara / vokály (*Paysage d’Hiver*)
* Zhaaral - gitara / vokály (*Sun of the Blind*)
* Zorgh - basa / spev

Tvorba
------

| Rok vydania | Názov | Vydavateľstvo |
| --- | --- | --- |
| 2002 | *Dark Space - I* (Demo) |  |
| 2003 | *Dark Space I* | *Haunter of the Dark* |
| 2005 | *Dark Space II* | *Avantgarde Music* |
| 2008 | *Dark Space III* | *Avantgarde Music* |
| 2012 | *(EP) Minus 1* | *Avantgarde Music* |
| 2014 | *Dark Space III I* | *Avantgarde Music* |

Referencie a externé odkazy
---------------------------

* darkcyberspace.com - oficiálna stránka
* darkcyberspace - myspace.com
* Darkspace - spirit-of-metal.com
**Aulus Cornelius Celsus** (asi 25 pred Kr. – 50 po Kr.) bol rímsky vzdelanec a encyklopedista, autor mnohozväzkovej encyklopédie *Artes* (Vedy). Celsova encyklopédia sa zaoberala šiestimi obormi: poľnohospodárstvom, lekárstvom, vojenstvom, rečníctvom, filozofiou a právom. Z týchto oddielov sa v úplnosti dochovalo osem kníh (VI-XIII) pojednávajúcich o lekárstve. Dochovaný výber sa objavuje pod menom *De medicina* (O lekárstve).

Celsus pochádzal pravdepodobne zo Zaalpskej Galie (*Gallia Narbonensis*). Pre obrovský objem informácii o starovekom lekárstve, chirurgii, liečivách a výžive sa už od stredoveku predpokladalo, že sám musel byť lekárom. Dnes sa takáto možnosť javí ako nie úplne pravdepodobná.

*De medicina*
Celsova *Medicina* vychádza zo starších gréckych prameňov, obzvlášť z pojednaní o alexandrijskej medicíne, nie je to však iba kompilácia. Celsus sám pridáva niektoré rímske poznatky a postupy. Navyše, Celsus spomína existenciu viacerých lekárskych škôl a ich vzájomné spory, ale sám si udržiava nadhľad, čo mu umožňuje kriticky hodnotiť viaceré lekárske smery. Učenec sa napríklad zmieňuje o napätí medzi lekármi „empirickými", ktorí sa uspokojili s určovaním diagnózy na základe vonkajšieho pozorovania a jej následným liečením, a „racionalistickými", ktorí sa pokúšali odhaliť pôvod chorôb a boli zástancami pitiev a štúdia anatomických vlastností ľudského tela. V súvislosti s týmito dvoma stranami sa Celsus snaží polemizovať o kladoch a záporoch experimentov vykonávaných na zvieratách a na ľuďoch.

Celsov štýl charakterizuje výrazová vybrúsenosť a elegancia. Zaraďuje sa k najelegantnejším prozaickým dielam, ktoré antický svet priniesol, za čo vďačí svojej neprestávajúcej obľube od čias humanizmu.

*De medicina* Aula Cornelia Celsa bola po prvý raz v tlači vydaná už roku 1478.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aulus Cornelius Celsus**

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Autoritné údaje: * BnF: 12030802z
* GND: 118799673
* ISNI: 0000 0000 8346 1515
* LCCN: n50034315
* NK ČR: jn19981000462
* VIAF: 100172872
* WorldCat: lccn-n50034315
**Diaľnica smrti** (arab. طريق الموت‎) je termín, ktorý sa používa na označenie šesťprúdovej diaľnice medzi Irakom a Kuvajtom, oficiálne známej ako **Diaľnica 80**. Začína v meste Kuvajt a vedie cez pohraničné mesto Safwan do Basry v Iraku. Cesta bola použitá irackými ozbrojenými divíziami na inváziu do Kuvajtu v roku 1990. Opravená bola po Vojne v Perzskom zálive a používali ju Spojené štáty a britské sily v počiatočných fázach invázie do Iraku v roku 2003.

Počas koaličnej ofenzívy OSN vo Vojne v Zálive americké a kanadské vzdušné a pozemné sily napadli ustupujúcu irackú armádu, ktorá sa pokúšala dostať z Kuvajtu v noci z 26. na 27. februára 1991, čo malo za následok zničenie stoviek vozidiel a úmrtie množstva okupantov. Americké útoky proti irackým konvojom boli v skutočnosti vykonané na dvoch miestach. 1400 až 2000 vozidiel bolo zasiahnutých alebo opustených na diaľnici 80 severne od Al Džahra (skutočná "Diaľnica smrti"). Viac ako sto vozidiel bolo zničených na menej známej **diaľnici 8**, ktorá vedie do hlavnej juhoirackej vojenskej pevnosti Basra.

Zábery devastácie na ceste sú jedny z najznámejších obrazov vojny a predpokladá sa, že boli rozhodujúcim faktorom pri rozhodovaní prezidenta Georgea H. W. Busha o vyhlásení prímeria na nasledujúci deň. Mnoho irackých síl však úspešne utieklo cez rieku Eufrat a Obranná spravodajská služba Spojených štátov odhadovala, že 70 000 až 80 000 vojakov z porazených divízií v Kuvajte mohlo utiecť do Basry a vyhnúť sa tak zajatiu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Diaľnica smrti**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Highway of Death na anglickej Wikipédii.*
**Hynek Albrecht** (\* 5. august 1874, Praha, Rakúsko-Uhorsko – † 1933, Užhorod, vtedy Česko-Slovensko, dnes Ukrajina) bol český amatérsky entomológ – lepidopterológ. Bol členom Československé společnosti entomologické od roku 1907. Pôsobil dlhé roky na území Slovenska.

Biografia
---------

Hynek Albrecht sa narodil 5. 8. roku 1874 v Prahe. Po skončení škôl pôsobil ako strojvodca c. k. štátnej dráhy. Neskôr pôsobil ako vrchný oficiál československých štátnych dráh. V roku 1924 pôsobil na území Slovenska v Leviciach, od roku 1925 v Bojnických kúpeľoch v okrese Prievidza. Hynek Albrecht zomrel asi v júli 1933 na území Podkarpatskej Rusi v Užhorode.

Entomologické aktivity
----------------------

V entomológii sa venoval hlavne motýľom (Lepidoptera). Počas svojho pôsobenia v Čechách zbieral hmyz hlavne v južných Čechách, predovšetkým v okolí Veselí nad Lužnicí. V období svojho pôsobenia na Slovensku robil lepidopterologické zbery hlavne v okolí Levíc a Prievidze. Niektoré svoje faunistické údaje zhrnul v svojich krátkych prácach, ktoré zverejňoval v Časopise Čs. společnosti entomologické. 

Jeho zbierka motýľov (Lepidoptera) je od roku 1934 uložená v Národním muzeu v Prahe.

Zdroje informácií o autorovi
----------------------------

* Koleška, Z.: 1979, Zprávy Čs. spol. ent. při ČSAV, Praha, 15: 4.
* Okali, I. et al.: 1996, Slovník slovenských zoológov so vzťahmi k územiu Slovenska. Stimul, Bratislava, 8.
* Gaedike, R. & Groll, E. K. eds. 2001, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Hynek Albrecht": (internet).
Pozostatky chrámu bohyne Atény v archeologickej lokalite starovekého mesta Alifeira, cca 500 – 490 pred Kr.
**Hypatodóros** alebo **Hékatodóros** (starogr. *῾Υπατόδωρος, ῾Ηκατόδωρος*) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.

Sochár Hypatodóros pochádzal z boiótskych Téb. Činný bol pravdepodobne v polovici 5. storočia pred Kr. Grécky historik Polybios, ktorý ho uvádza pod menom Hékatodóros, zaznamenal, že spolu so sochárom Sóstratom z Chiosu zhotovili bronzovú sochu Atény v arkádskom meste Alifeira.

Staroveký cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku ale Sóstrata ako spoluautora tohto diela neuvádza: „*Alifeirčania získali meno pre svoje mesto od Aliféra, syna Lykaonovho. Sú v ňom svätyne Asklépia a Atény, ktorú z bohov najviac uctievajú, hovoria, že sa u nich narodila a že u nich bola aj vychovávaná. Postavili tiež oltár Diovi, zvanému Kolískový (Lecheatés), pretože tam bohyňu priviedol na svet. Studničku nazývajú Tritónis a privlastňujú si povesť o rieke Tritón. Socha Atény je vypracovaná z kovu, je to dielo Hypatodóra, a zasluhuje si pozornosť rovnako pre svoju veľkosť, ako aj pre svoje prevedenie. Komusi z bohov konajú na počesť slávnosť, tuším, že Aténe.*" Pausanias tiež uvádza, že sochári Hypatodóros a Aristogeitón boli autori niekoľkých sochárskych diel, ktoré Argejčania venovali ako votívne dary do Delf po víťaznej bitke proti Sparte pri *Oinoe* (na hranici medzi Spartou a Argolidou v roku 460 pred Kr. ). Boli to sochy Adrasta a ďalších argejských vodcov z tzv. *bitky siedmich proti Tébam*, Amfiaraov voz, na ktorom stál vozataj Batón, blízky priateľ Amfiaraa a socha Alithersea. Prostriedky na zhotovenie týchto sôch získal Argos z vojnovej koristi.

Odborníkom pre určenie doby pôsobenia sochára Hypatodóra dlho predstavoval problém záznam rímskeho spisovateľa Plínia, ktorý ho datoval do čias 102. olympiády, teda do rokov 372 až 368 pred Kr.

Archeológovia objavili v Delfách i na ostrove Dilos nápisy (datované do 3. stor. pred Kr.), ktoré okrem iného uvádzajú i muža menom Hypatodóros z Téb. Je možné, že tento Hypatodóros bol potomkom sochára Hypatodóra z polovice 5. storočia pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 364.
2. ↑  J. G. Frazer. *Pausanias* 
Pausanias's Description of Greece*. New York : Cambridge University Press, 2012. ISBN 978-1-108-04726-5. S. 34.*
3. ↑  Polybios, *Historiai*, 4,78,5.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 127.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 412.
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 283.
7. ↑  Plínius, *Naturalis Historia*, 34,19,50.
8. ↑  Inscriptiones Graecae, *FD III 1:359*
9. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG XI,4 1040*
10. ↑  Delphi honours Hypatodoros of Thebes, *Sylloge Inscriptionum Graecarum: 503*
**Racionalizmus** (tal. *il Racionalismo*) bol smer talianskej architektúry 20. a 30. rokov 20. storočia; prakticky oficiálny sloh Mussoliniho Talianska. 

  

Druhá svetová vojna a dôvody ktoré ju zapríčinili sa reflektovali i na architektúru. V Taliansku fašizmus prichádza na moc už v roku 1923 a v počiatku je považovaný za revolučne hnutie v umení ktoré vychádza z futurizmu, no predsa máme niekoľko výnimočných stavieb ktoré sa môžu oddeliť z kontextu fašistického hnutia.

Zakladateľmi smeru boli mladí absolventi techniky v Miláne, ktorí roku 1926 vytvorili Gruppo 7. Odvolávali sa na W. Gropia, termínom architettura razionalista, chceli poukázať na programovú vecnosť svojej architektúry. Roku 1928 bola usporiadaná prvá výstava projektov racionalistickej architektúry, roku 1929 vznikla prvá racionalistická stavba – apartmány Novocum od Guiseppeho Terragniho, inšpirované ruským konštruktivizmom. Neskôr v racionalizme narástali tendencie k monumentalite (Poštový palác v Neapoli, 1931), Typická je prísna symetria, pravidelné rozmiestnenie malých okien tvoriacích plošný ornament, vykrojenie kubickej hmoty z hlavného bloku stavby (vzniká akási kockatá jaskyňa), opakovanie rovnakých architektonických prvkov, (okien, oblukov atď.). Tieto znaky sa vo vyhranenej podobe prejavujú napr. V budove rektorátu rímskej univerzity (1935, architekt Piacentini), v budove Chemicko-farmaceutického inštitútu rímskej univerzity (1935, architekt Capponi), V pavilóne Taliansko na Svetovej výstave v Bruseli (1935, Adalberto Libera), na verejných stavbách G. Cancellotiho, v nemocnici E. Caniggia. V štýle racionalizmu boli budované taktiež vybavenie talianskych dialníc (Giorgo Calza Bini). Neskôr vznikol monumentálny Pallazo della civita Italiana v Ríme (1942, architekti Guerini, La Padula, Romano), viacposchodová kubická budova s fasádou tvorenou radou oblúkov na každom poschodí.

Železničná stanica vo Florencii

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Брисел na srbskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

1. Dudák, V. a kol.: Encyklopédie Světové architektúry II. Miloš Uhlíř - Baset, Praha 2000, s. 759-760

Literatúra
----------

1. Savremena arhitektura, Udo Kulterman Novi Sad 1971 s.151 – 153

| * z
* d
* u
Moderná architektúra |
| --- |
| Revivalizmus | 
* Klasicizmus
* Empír
* Romantizmus
* Neogotika
* Neorenesancia
* Neorománska architektúra
* Neoklasicizmus

 |
| Organická architektúra | 
* Secesia
* Prériový štýl
* Expresionizmus

 |
| Modernizmus | 
* Chicagska škola
* Nová vecnosť
* Internacionálny štýl
	+ De Stijl
	+ Bauhaus
* Racionalizmus
* Streamline Moderna
* Funkcionalizmus
* Konštruktivizmus
* Brutalizmus
* Neomoderna

 |
| Postmodernizmus | 
* Regionalizmus
* Neoracionalizmus

 |
| High-tech | 
* Inžinierska architektúra
* Futurizmus
* Art Deco
* Technologická moderna
* Metabolizmus
* Googie

 |
| Nové štýly | 
* Dekonštruktivizmus
* Blobitektúra
* Metaracionalizmus
* Virtuálna architektúra

 |
| Ostatné | 
* Urbanistická architektúra
* Arts and Crafts
* Ekologická architektúra

 |
| **Príbuzné články** |
**Hynek Tomm** (\* 2. marec 1975, Aš, Česko) je český spevák a hudobník.

Hudobná kariéra
---------------

V minulosti pôsobil ako učiteľ hudobnej výchovy na Základnej škole v Prahe na Balabenke, kde ako učiteľ pôsobil aj účastník druhej rady súťaže Česko hledá SuperStar, Michal Hudček.

Na hudobnej scéne začal vystupovať od roku 2003, kedy bol hosťom na hudobných vystúpeniach Evy Pilarovej.

V roku 2003 tiež vydal svoj prvý album *Tobě - Vám*, ktoré pokrstili Felix Slováček, Eva Pilarová, Helena Zeťová a podieľali sa na ňom napríklad Michal David, Mersi zo skupiny Děda Mládek Illegal Band či hudobníci Pavel Cmíral alebo Vladimír Poštulka.

Má za sebou aj duety s Evou Pilarovou, Valériou Zawadskou alebo opernou speváčkou Evou Randovou.

V novembri 2007 usporiadal charitatívny koncert v divadle ABC, kde vystúpili Michal Dlouhý, Eva Pilarová, Michaela Nosková, Bára Basiková, Zuzana Norisová, ako aj vlastná skupina Tommband. Ďalej potom koncerty na Vyšehrade 2008 (duet s Leonou Černou), v Palladium, Babí léto 2008, 2. ročník svojho koncertu s Evou Pilarovou, Leonou Černou, Jaroslavom Suchánkom Petrom Jančaříkom a ďalšími. 14. decembra 2008 mal krst vlastného albumu – *a to jsem já ...*, kde okrem iného je aj pieseň, ktorú naspieval pre film Zdeňka Trošku *Kameňák 3*. V máji 2010 usporiadal v Divadle Milénium charitatívny koncert pre Dům Světla, kam si pozval ako svojich hostí Báru Basikovú, Ester Kočičková, Miriam Kantorkovú, Leonu Machálkovú a ďalších.

V roce 2017 slavil 15 let na scéně Galakoncertem v divadle ABC. Při koncertu hrála živá kapela Golden Big Band Prague. Jako hosté přijali pozvání Valerie Zawadská, Uršula Kluková, Bohuš Matuš a další.

Diskografia
-----------

* 2003 *Tobě - Vám* -, CD
* 2006 *...a to jsem já* – Producentské centrum Františka Rychtaříka FR 0162-2, CD
* 2016  *❤️ Záležitosti* -, CD

Filmografia
-----------

* 1998 *Kluci, to je víla*, dvojrola
* 2005 *Kameňák 3*, réžia: Zdeněk Troška, spev: ústredná pieseň v duete s Yvettou Blanarovičovou

Externé odkazy
--------------

* Hynek Tomm
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hynek Tomm na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5785 573X
* NK ČR: jx20051220037
* VIAF: 84349989
**Dark psytrance** (tiež **killer psytrance**, **dark psy**, **horror trance**, **horror psy**, **psycore**, alebo **black trance**) je tmavšia, rýchlejšia a viac skreslená forma psychedelického trance s tempom pohybujúcim sa zvyčajne medzi 145 až 180 BPM, ale môže sa zvýšiť až na viac ako 500 BPM. Dark psytrance má pôvod v Rusku a Nemecku odkiaľ sa rozšíril do ďalších krajín po celom svete.

Charakteristika
---------------

Dark psytrance zvyčajne nepoužíva vokály a vyznačuje sa svojimi dlhými nemelodickými plochami skôr psychedelických tvarov s rečou a ďalšími druhmi samplov, zvyčajne vybraných z rôznych filmov (najmä horory alebo sci-fi filmy) alebo občas aj z iných skladieb.

Atmosféra a téma skladieb veľmi voľne pripomínajú žánre ako dark ambient, musique concrète, darkcore, power noise a industrial.

V poslednej dobe niektorí umelci, ktorí predtým hrali dark psytrance ako napríklad N3XU5, Darkpsy a Fungus Funk začali produkovať viac melodický, juhoafrický zvuk, zatiaľčo iní začínajú experimentovať použitím melódií a elementmi morning trance v dark psytrance napríklad umelci Deja Vu Fabrique (Zolod from Parasense), Psyc0ma, a C-P-C.

Referencie
----------

1. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dark psytrance na anglickej Wikipédii.*
Rabín Moshe Feinstein, popredný predstaviteľ ortodoxného judaizmu v druhej polovici 20. storočia
**Rabín** (iné názvy: **rabbi**, **rabi**, slávnostnejšie **rabbúni**; zo starohebr. רב‎ *rav* – „veľký", „význačný", prenesene: „pane", „majstre") je duchovný judaizmu, pôvodne učiteľ a znalec židovského náboženského práva. Predstavuje hlavu židovskej obce, vedie modlitbu v synagóge. Funkcia rabína je čestná, zvyčajne máva aj iné zamestnanie učiteľ, právnik a pod.[chýba zdroj] alebo ho platí židovská náboženská obec.

Etymológia
----------

V Novom zákone sa výraz vyskytuje ako úctivé oslovenie zákonníkov, znalcov a vykladačov svätých spisov (písmoznalcov). Takto často oslovovali aj Ježiša Krista (Mt 23, 7; Mk 11, 21; Jn 1, 39). Ešte slávnostnejšia podoba tohto oslovenia je *rabbúni*, ktorú sa tiež vyskytuje v súvislosti s Ježišom Kristom (Mk 10,51; J 20,16). Výraz postupne stratil svoj osobný charakter a z oslovenia sa stal titul, resp. hodnosť, ktorá sa vo význame „učiteľ", „majster" objavuje v Mišne.

Rabíni na Slovensku
-------------------

V súčasnosti sú na území Slovenska traja rabíni: v Košiciach, Piešťanoch a Bratislave. 

* Chatam Sofer
* Noach Baruch Fischer
* Armin Frieder
* Heinrich Gross
* Michail Borisovič Kapustin - Bratislava
* Baruch Myers
* Jossi Steiner
* Chaim Michael Dov Weissmandl

Referencie
----------

1. ↑  Petráčková, Věra; Kraus, Jiří, edi. (2005), „rabín", *Slovník cudzích slov : akademický* (2. dopln. a uprav. vyd.), Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, ISBN  8010003816,
2. ↑  Piaček, Jozef; Kravčík, Miloš, edi. (1999), „rabbi", *FILIT : Otvorená filozofická encyklopédia*, Verzia 3.0, Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave, Fakulta matematiky, fyziky a informatiky, Katedra aplikovanej informatiky

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rabín**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Rabín****
Ako **racionálne číslo** sa v matematike označuje reálne číslo, ktoré sa dá zapísať ako podiel dvoch celých čísel, väčšinou v tvare zlomku {\displaystyle {\frac {a}{b}}} alebo *a*/*b*, kde *b* nie je nula a *a* a *b* sú celé čísla. Množina všetkých racionálnych čísel sa označuje **Q** alebo {\displaystyle \mathbb {Q} }.

{\displaystyle \mathbb {Q} =\left\{{a \over b}:a\in \mathbb {Z} ,b\in \mathbb {Z} ,b\neq 0\right\}}
Pri zlomku {\displaystyle {\frac {a}{b}}} sa číslo *a* označuje ako **čitateľ**, číslo *b* ako **menovateľ** (pretože určuje meno zlomku: 1/2 je jedna *polovica*, 1/3 je jedna *tretina*, 1/4 je jedna *štvrtina* atď.).

Každé racionálne číslo sa dá zapísať viacerými spôsobmi, napr. 3/6 = 2/4 = 1/2. Základným (najjednoduchším) je tvar, v ktorom *a* a *b* nemajú spoločných deliteľov okrem jednotky. Každé racionálne číslo taký najjednoduchší tvar má a tento tvar je pre dané číslo jednoznačný.

Desatinný rozvoj racionálneho čísla je periodický (v prípade konečného rozvoja tvoria periódu nuly).

Reálne číslo, ktoré nie je racionálne, sa nazýva iracionálne číslo.

Množina celých čísel je vlastná podmnožina racionálnych čísel, pretože celé číslo *n* možno zapísať ako zlomok *n*/1.

Počítanie so zlomkami
---------------------

So zlomkami sa dajú vykonávať operácie sčítanie a násobenie:

{\displaystyle {\frac {a}{b}}+{\frac {c}{d}}={\frac {ad+bc}{bd}}}
{\displaystyle {\frac {a}{b}}\cdot {\frac {c}{d}}={\frac {ac}{bd}}}
Dva zlomky {\displaystyle a \over b} a {\displaystyle c \over d} vyjadrujú rovnaké racionálne číslo vtedy a len vtedy, keď {\displaystyle ad=bc}.

K racionálnemu číslu existuje opačné číslo aj prevrátená hodnota:

{\displaystyle -\left({\frac {a}{b}}\right)={\frac {-a}{b}}}
{\displaystyle \left({\frac {a}{b}}\right)^{-1}={\frac {b}{a}}} pokiaľ {\displaystyle a\neq 0}

Vlastnosti
----------

Množina racionálnych čísel {\displaystyle \mathbb {Q} } spoločne s operáciou sčítania a násobenia tvorí pole.

Externé odkazy
--------------

* Racionálne čísla
**Dichen Lachman** (\* 22. február 1982, Káthmandu, Nepál) je austrálska herečka nepálskeho pôvodu. Známa je zo seriálu Dollhouse, kde stvárnila postavu Sierry.

Životopis
---------

Lachmanová sa narodila v Káthmandu, kde žila do svojich ôsmych rokov. Koncom roku 1990 sa so svojou rodinou presťahovala do austrálskeho mesta Adelaide. Jej matka má nepálsko-tibetský pôvod a jej otec má nemecký pôvod. Lachmanová sa presťahovala do Los Angeles krátko potom, čo v roku 2007 skončila s austrálskou televíznou drámou *Neighbors*.

Kariéra
-------

Lachmanová, prvý krát natočila v Austrálii reklamu na Wanadoo, ktorá sa vysielala v Spojenom kráľovstve. V roku 2005 sa pripojila k hereckému obsadeniu drámy *Neighbors* ako Katya Kinski.

V marci 2008 bolo oznámené, že sa objaví v seriály Dollhouse, od režiséra Jossa Whedona.

Hosťovala v epizóde seriálu *NCIS: Los Angeles* ako poisťovací agent.

Mala jednu z menších vedľajších úloh v seriály *Agenti S.H.I.E.L.D.* Od roku 2018 hrá v seriály *Altered Carbon*.

V roku 2020 si zahrala v menšej úlohe po boku Alicie Silverstone v komédií *Bad Therapy* a v roku 2021 sa objaví pri hereckom obsadení ako Laura Dernová, Chris Pratt či Bryce Dallas Howard v dobrodružnom filme *Jurassic World 3*.

Osobný život
------------

Od januára 2015 je vydatá za poľsko-amerického herca Maximiliána Osinského a v máji toho roku, sa im narodila dcéra.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dichen Lachmanová**

Externé odkazy
--------------

* Dichen Lachmanová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Dichen Lachmanová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dichen Lachman na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
*Dollhouse* |
| --- |
| Postavy | 

|  |  |
| --- | --- |
| Bábiky | 
* Echo
* Sierra
* Victor

 |
| Dollhouse | 
* Adelle DeWitt
* Paul Smith
* Topher Brink
* Dr. Claire Saunders
* Boyd Langton

 |

 |
| Obsadenie | 
* Eliza Dushkuová
* Olivia Williamsová
* Tahmoh Penikett
* Harry J. Lennix
* Amy Ackerová
* Dichen Lachmanová
* Fran Kranz
* Enver Gjokaj
* Miracle Laurie

 |
| Výkonní producenti | 
* Joss Whedon
* Elizabeth Craftová
* Sarah Fainová

 |
| Časti **·** Kategória |
**Adrien Auzout** (\* 28. január 1622, Rouen, Francúzsko – † 23. máj 1691, Rím, Taliansko) bol francúzsky astronóm.

Životopis
---------

Micrometer
Narodil sa vo francúzskom Rouene ako syn úradníka súdu. V rokoch 1664 – 1665 uskutočnil niekoľko pozorovaní komét a bol zástancom teórie ich pohybu po elipse alebo po parabole (v tom bol v spore so svojím rivalom Johannesom Heveliusom). Od roku 1666 do 1668 bol krátko členom Académie Royale des Sciences a bol zakladajúcim členom francúzskeho Kráľovského observatória. Potom odišiel do Talianska, kde strávil nasledujúcich 20 rokov, aby nakoniec zomrel v Ríme.

Prispel k zlepšeniu teleskopických pozorovaní, vrátane zdokonalenia používania mikrometra. V roku 1647 uskutočnil experiment, ktorý demonštroval úlohu atmosférického tlaku pri funkcii ortuťového barometra. Narýchlo načrtol úvahu o vybudovaní obrovského teleskopu, ktorým chcel pozorovať zvieratá na Mesiaci. V rokoch 1667 – 1668 Adrien a Jean Picard pripojili teleskopický zameriavač k 38-palcovému kvadrantu a použili ho na presné určenie miest na Zemi.

Je po ňom pomenovaný kráter Auzout na Mesiaci.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

* Adrien Auzout na galileo.rice.edu

Autoritné údaje: * BnF: 134752474
* GND: 117669490
* ISNI: 0000 0001 0958 7379
* LCCN: no2006072658
* NK ČR: mzk2009533542
* VIAF: 19827688
* WorldCat: lccn-no2006072658
Pohľad od diaľnice D3 (z juhu)
Pohľad z križovatky ciest I/11 a I/12
Mapa križovatky (bez trasy R5)
**Diaľničná križovatka Svrčinovec** je čiastočne vybudovaná diaľničná križovatka na diaľnici D3, ktorá ju prepojuje s cestou I/11 a v budúcnosti aj s rýchlostnou cestou R5.

Opis
----

Križovatka sa nachádza na 45. kilometri D3 v katastrálnom území obce Svrčinovec, medzi centrom obce a miestnou časťou Zatky, v stavebnom úseku Svrčinovec – Skalité. Zvláštnosťou križovatky je, že sa čiastočne nachádza na mostnom objekte, ktorý prekonáva široké údolie Šľahorovho potoka, cestu I/11 a železničnú trať 127, má dĺžku 370 (ľavý most), respektíve 410 m (pravý most) a výšku 40 m nad najnižším bodom údolia. Podobný výškový rozdiel musia prekonať vozidlá, ktoré z cesty I/11 odbočujú na diaľnicu alebo opačne. Napojenie na cestu I/11 je cez stykovú križovatku (vetva A), respektíve kruhový objazd (vetva B).

Je to jediná časť stavebného úseku, ktorá je vybudovaná v plnom profile. Hneď na severovýchodnom okraji mostného objektu sa diaľnica zužuje na polovičný profil, v ktorom bezprostredne nadväzuje jednorúrový tunel Svrčinovec.

Budúcnosť
---------

V budúcnosti bude do križovatky zapojená pripravovaná rýchlostná cesta R5 a týmto sa z výjazdu zmení na plnohodnotnú diaľničnú križovatku.

Referencie
----------

1. ↑  MÁLIK, Branislav. *Most 237-10 na diaľnici D3 Svrčinovec – Skalité* [online]. 2007-01-05, [cit. 2019-09-29]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Diaľnica D3 |
| --- |
| Diaľničné križovatky | 
* Žilina (s )
* Svrčinovec (s )

 |
| Mosty a estakády | 
* Estakáda Horný Hričov
* Most cez Vážsku vodnú nádrž Hričov
* Estakáda Podzávoz
* Most Furmanec
* Most Markov
* Most Vŕšok
* Most Valy
* Most Čadečka
* Most Rieka

 |
| Tunely | 
* Považský Chlmec
* Horelica
* Svrčinovec
* Poľana

 |
| Nerealizované objekty | 
* *Tunel Kysuca*

 |
| **^1**  *výstavba bola zrušená kvôli zmene trasovania cesty* |

Súradnice: 49°29′07″S 18°47′15″V﻿ / ﻿49,485189°S 18,787573°V﻿ / 49.485189; 18.787573
**Katarína Chuťková** (\* 8. október 1927, Uhrovec – † 21. marec 1945, Bánovce nad Bebravou, pochovaná v Uhrovci) bola slovenská robotníčka a protifašistická bojovníčka.

Rodina
------

Jej otec sa volal Michal Chuťka, matka Katarína, rodená Šagátová.

Životopis
---------

Pracovala ako robotníčka-maliarka ornamentov. Účastníčka protifašistického odboja a SNP, ošetrovateľka 1. čs. armády na Slovensku. Po vypuknutí Povstania prešla ako ošetrovateľka s povstaleckou armádou do Banskej Bystrice (1944), neskôr príslušníčka partizánskeho zväzku *Ján Žižka*. Pri plnení úloh začiatkom marca 1945 bola so setrou Margitou fašistami zatknutá, po mučení zavraždená.

Ocenenie
--------

* Roku 1946 in memoriam vyznamenaná Čs. vojnovým krížom 1939

Pamiatky
--------

* náhrobník v Uhrovci, kde je po setrách Chuťkových pomenovaná ul.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Bandikut králikovitý** (*Macrotis lagotis*) je druh vačkovca z čeľade bandikutovité.

Opis
----

Dĺžka bandikúta králikovitého je 30 až 55 cm. Jeho hmotnosť je približne 2,5 kg. Tohto vačkovca veľmi výstižne charakterizuje jeho meno, má nad mieru veľké uši a dlhé zadné nohy, ktoré mu, predovšetkým vo chvíli, keď poskakuje, prepožičiava vzhľad králika. Pomocou silných predných nôh hĺbi bandikut králikovitý dlhé a hlboké nory, ktorých dĺžka niekedy presahuje tri metre, a ktoré sú takmer dva metre hlboké. Svoju noru opúšťa iba v noci, kedy hľadá potravu. Živí sa hmyzom, ale aj semenami, plodmi a hubami.

Výskyt
------

Kedysi bol rozšírený vo všetkých suchých oblastiach Austrálie s výnimkou severu, v súčasnosti žije už len v niekoľko oddelených populáciách v strednej Austrálii. Najprv obýval najrôznejšie savany a trávnaté biómy, v súčasnosti ho však stretneme už len v oblastiach, kde prevláda trojzub pichľavý a v akáciovej buši, to znamená v extrémne suchých oblastiach.

Ohrozenie
---------

Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov bandikut králikovitý patrí medzi zraniteľné druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, druh má približne 20 subpopulácií, z časti prirodzené a z časti reintrodukované.

Referencie
----------

1. 1 2  IUCN Red list 2018.2. Prístup 22. decembra 2018

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
* Slovenský názov podľa knihy *Zviera*

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bandikut králikovitý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Bandikut králikovitý**
**Adresa IP** alebo **IP adresa** je logický číselný identifikátor daného uzla (najčastejšie počítača) v sieti, ktorý komunikuje s inými uzlami prostredníctvom protokolu IP (napríklad Internet).

Adresa IP je (v protokole IP verzie 4) 32-bitové číslo, takže teoreticky existuje 4 294 967 296 (viac než 4,2 miliardy) možných adries. Je nepraktické a nepohodlné pracovať s takto zapísaným číslom, preto sa 32 bitov adresy IP delí na štyri 8-bitové čísla (číslo v rozsahu 0 – 255), ktoré sa zapisujú v desiatkovej sústave oddelené bodkou, napríklad 207.142.131.205.

Adresa IP je buď priamo priradená nejakému sieťovému rozhraniu, alebo je prideľovaná dynamicky pomocou DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol) servera.

Na lepšiu prácu s internetovými adresami sa k adrese IP väčšinou viaže nejaké meno (angl. hostname), napr. *www.wikipedia.org*. Prevod mien a adries IP je zabezpečovaný mechanizmom DNS (Domain Name System), t. j. celosvetovo organizovaným množinou serverov, ktoré udržujú záznamy o registrovaných doménach a im pridelených adresách IP. Ak teda v prehliadači zadáte adresu „www.wikipedia.org", hľadá sa v zoznamoch týchto DNS-serverov príslušná adresa IP, na ktorú je potom presmerovaná vaša požiadavka.

Nie je pravda, že každý počítač na svete má jedinečnú adresu IP. Je tomu tak len vtedy, ak má daný uzol priamy prístup na Internet. Ak teda ide o sprostredkované spojenie, napr. proxy-bránou, počítače vnútri podsiete môžu mať adresy nezávislé od zvyšného internetu.

Pred pár rokmi sa ukázalo, že rapídne zvyšovanie pripojených počítačov do Internetu spôsobuje, že počet adries IP, ktoré možno zaznamenať 4 číslami 0 – 255 (takmer 4,3 miliardy!), už nebude na jednoznačnú identifikáciu uzlov stačiť. Preto sa zaviedol IPv6 (IP verzia 6), kde sa 128-bitové adresy zaznamenávajú ôsmimi hexadecimálnymi číslami (t. j. číslami v šestnástkovej sústave, napr. 2001:0db8:85a3:08d3:1319:8a2e:0370:7334). Zavedenie protokolu IPv6 umožňuje adresovať až 2128 (t. j. cca 3,4 x 1038) adries.

Na začiatku histórie Internetu sa adresy IP prideľovali nehospodárne, čo spôsobilo, že v súčasnosti majú niektoré univerzity v USA pridelených viac adries IP ako niekoľko štátov tretieho sveta dohromady. V súčasnosti spravuje prideľovanie adries organizácia Internet Assigned Numbers Authority (IANA), ktorá deleguje prideľovanie blokov adries IP regionálnym registrátorom (v Európe je to RIPE Network Coordination Centre).

Ako zistiť adresu IP na operačnom systéme Windows
-------------------------------------------------

1. Otvorte príkazový riadok (Command Prompt)
2. Do príkazového riadku napíšte `ipconfig`
3. Nájdite adaptér cez ktorý ste pripojený
4. V treťom riadku je napísané *Adresa IPv4 (IPv4 Address)* a za týmto údajom sa nachádza IP adresa počítača.

Adresa IP sa dá tiež zistiť prostredníctvom špecializovaných webových stránok.

Pozri aj
--------

* IPv4
* IPv6
* Internetový protokol
* Wifi