**Alain Delon**, celým menom **Alain Fabien Maurice Marcel Delon** (\* 8. november 1935, Sceaux, Francúzsko) je francúzsky herec, zároveň aj producent a príležitostný režisér. Počas svojej žiarivej kariéry spolupracoval s najznámejšími filmovými režisérmi, akými boli alebo sú Luchino Visconti, Jean-Luc Godard, Jean-Pierre Melville, Michelangelo Antonioni alebo Louis Malle. Jeho syn Anthony Delon je tiež herec.

Životopis
---------

Otec Fabien Delon bol riaditeľom kina a matka Edith pracovala v lekárni. Vyrastal v Sceaux (departement Hauts-de-Seine, dnes ide o predmestie Paríža). Keď sa manželstvo jeho rodičov skončilo rozvodom, zobral si ho do pestúnskej starostlivosti istý strážnik väznice. Po smrti pestúnov bol poslaný do jezuitského internátu, kde mal problémy so správaním a odkiaľ opakovane utekal. Chvíľu pracoval dokonca ako mäsiar v obchode nevlastného otca, ale v 17-tich rokoch sa napokon nechal naverbovať do radov  francúzskej námornej pechoty. V rokoch 1953 – 1954 sa zúčastnil prvej indočínskej vojny. V armáde vydržal necelé štyri roky (1952 – 1956), často bol trestaný väzením za rôzne priestupky, ktoré súviseli s jeho zložitou a rebelskou povahou. Po návrate do Paríža roku 1956 sa snažil živiť ako vrátnik, čašník, predavač zeleniny. 

V Paríži sa náhodne zoznámil s herečkou Brigitte Auberovou a v jej spoločnosti v roku 1956 podnikol výlet na filmový festival v Cannes, kde sa zase viac-menej zhodou náhod začala jeho hviezdna herecká kariéra. Brigitte Auberová ho zoznámila s niekoľkými režisérmi a hercami, a Delon vďaka svojej charizme získal v roku 1956 prvú úlohu vo filme. Zaujal režiséra Yvesa Allegreta, ktorý mu venoval vedľajšiu úlohu nájomného vraha vo filme *Keď sa do toho zapletie žena* (1957). O rok neskôr už Delon exceloval v komédii *Buď pekná a mlč* (1958), v ktorej hral s iným neskôr populárnym hercom Jeanom-Paulom Belmondom. Vo filme *Kristína* (1958) sa prvýkrát herecky stretol s nemeckou herečkou Romy Schneider. Obaja sa do seba zamilovali a v marci 1959 dokonca zasnúbili. V čase vzťahu s Romy mal ale Delon aj milenecký pomer so speváčkou Nico. S Romy Schneider tvoril pár päť rokov, vzťah ukončil Alain Delon v decembri 1963 pre inú ženu (herečku Nathalie Barthelémy, vlastným menom Francine Canovas). Podľa spoločných vyjadrení ostali po rozchode priateľmi, ale Romy Schneider rozpad ich vzťahu ťažko niesla a dokonca chcela spáchať samovraždu. S Romy Schneider sa Delon herecky ešte stretol vo filme *Bazén* (1969). 

Najvýznamnejším hereckým obdobím Alaina Delona boli 60. a 70. roky, kedy stvárnil niekoľko veľkých filmových úloh vo filmoch takých režisérov, ako boli Luchino Visconti (film *Rocco a jeho bratia*, 1960, alebo *Gepard*, 1963), Michelangelo Antonioni (film *Zatmenie*, 1962), René Clément (*V žiari slnka*, 1960), Louis Malle (film *Podivuhodné príbehy*, 1968), Jean-Pierre Melville (filmy *Samuraj*, 1967 a *Osudový kruh*, 1970). Od 80. rokov jeho herecké umenie stratilo presvedčivosť a snahu o vystihnutie duševného sveta hrdinov (výnimkou je snáď iba film *Návrat Casanovu* z roku 1992, v ktorom bravúrne stvárnil starnúceho dobrodruha a milovníka žien Giacoma Casanovu). Filmy natočené od polovice 80. rokov boli kasovými „prepadákmi", neúspešné obdobie vyvrcholilo prepadom filmu *Polovičná šanca* (*Une chance sur deux*, 1998), ktorú režíroval Patrice Leconte (Delon si v tomto filme po tretíkrát zahral s Jeanom-Paulom Belmondom). V tom roku Alain Delon ohlásil ukončenie svojej filmovej hereckej kariéry a neskôr prijal iba drobné filmové roly, ako napríklad v rozprávke *Asterix a olympijské hry* (2008).

Delon začal od 70. rokov niektoré svoje filmy aj produkovať a v 80. rokoch sa pokúsil aj o réžiu (film *Kto nastaví kožu*, 1981 a *Bojovník* 1983). V roku 1985 Delon po prvýkrát získal filmovú cenu César za najlepší herecký výkon, a to vo filme Bertranda Bliera *Náš príbeh* (natočený v roku 1984).

Delon vďaka svojej mužnej postave a vnútornej charizme hral najmä mladých (*Dobrodruhovia*, 1967) či starších zvodcov či milovníkov žien (*Návrat Casanovu*, 1992), ale tiež zločincov či komplikovaných vrahov (*V žiari slnka*, 1960, *Dvaja muži v meste*, 1973, *Osudový kruh*, 1970), prípadne nekompromisných policajných vyšetrovateľov (*Poviedka o policajtovi*, 1975, *Kto nastaví kožu*, 1981, *Slovo policajta*, 1985, *Nebuďte policajta!*, 1988). Divácky veľmi obľúbené a zároveň umelecky hodnotné sú najmä detektívky natočené v 70. rokoch. V bývalom Československu sa s veľkým diváckym úspechom hrali najmä historické hrané filmy s Delonom v hlavných úlohách, ako boli filmy *Gepard* (1963) alebo *Čierny tulipán* (1964).

Delon utrpel roku 2019 mozgovú príhodu a odvtedy je v zlom zdravotnom stave.

Súkromný život
--------------

Delon sa prvýkrát oženil s herečkou Nathalie Barthelémy (vlastným menom Francine Canovas), ktorú si vzal v roku 1964. Má s ňou syna Anthonyho, narodeného v roku 1964. Po rozvode s Nathalie Barthelémy v roku 1969 mal Delon dlhoročný vzťah s herečkou Mireille Darc, ktorý skončil v roku 1984. V roku 1987 sa Alain Delon zoznámil s modelkou holandského pôvodu Rosalie van Breemen, s ktorou neskôr uzavrel sobáš a mal dve deti: dcéru Anouchku (nar. 1990) a syna Alaina-Fabiena (nar. 1994). Rozviedli sa v roku 2002. Syna Ariho Pfäffgena, ktorého mal splodiť so speváčkou Nico, nikdy neuznal za svojho. Od roku 1999 má Alain Delon aj švajčiarske štátne občianstvo a žije v blízkosti Ženevy.

Fakty a zaujímavosti
--------------------

* V roku 1991 získal Delon hodnosť rytiera Čestnej légie a v roku 2005 bol vtedajším prezidentom Jacquesom Chiracom povýšený do hodnosti dôstojníka Čestnej légie za osobný prínos svetovému filmovému umeniu.
* V novembri 2015 mal vo Francúzsku premiéru dokument o ňom s názvom *Alain Delon, ten neznámy* (*Alain Delon, cet inconnu*), ktorý pri príležitosti jeho osemdesiatin natočil režisér Philippe Kohly.
* Bol vlastníkom vlastnej produkčnej spoločnosti Adel Productions, ktorú vytvoril v roku 1968. Adel Productions vyrobila v rokoch 1968 až 1986 dvadsaťsedem filmov. Spoločnosť bola zrušená 11. február 1988.

Filmografia
-----------

* 1960: Rocco a jeho bratia (Rocco e suoi fratelli)
* 1962: Zatmenie (L' Eclisse)
* 1963: Gepard (Il Gattopardo)
* 1963: Melodie podzemia (Mélodie en sous-sol)
* 1964: Žltý Rolls-Royce (The Yellow Rolls-Royce)
* 1964: Čierny Tulipán (La Tulipe Noire)
* 1967: Dobrodruhovia (Les Aventuriers)
* 1969: Sicílsky klan (Le clan des siciliens)
* 1970: Borsalino (Borsalino)
* 1973: Spálené stodoly (Les Granges brulées)
* 1973: Dvaja muži v meste (Deux hommes dans la ville)
* 1975: Zorro (Zorro)
* 1975: Poviedka o policajtovi (Flic Story)
* 1976: Pán Klein (Monsieur Klein)
* 1977: Smrť darebáka (Mort d'un pourri)
* 1979: Letisko '79 – Prípad Concorde (The Concorde ... Airport '79)
* 1980: Traja muži na zabitie (Trois hommes a abattre)
* 1981: Kto nastaví kožu (Pour la peau d'un flic)
* 1981: Teherán-43 (Teheran 43)
* 1984: Swannova láska (Un amour de Swann)
* 1984: Náš príbeh (Notre histoire)
* 1992: Návrat Casanovu (Le Retour de Casanova)
* 2000: Herci (Les Acteurs)
* 2001: Fabio Montale TV, (krimicyklus)
* 2003: Frank Riva TV, (Frank Riva)
* 2008: Asterix a Olympijské hry (Astérix aux jeux olympiques)

Ocenenia
--------

* 1962 – Zvláštna cena poroty na festivale v Cannes za film *Zatmenie*
* 1963 – Zlatá palma na festivale v Cannes za film *Gepard*
* 1963 – americký Zlatý glóbus za najlepší cudzojazyčný film *Melódia podzemia*
* 1976 – César za film *Pán Klein*, hlavná rola
* 1985 – César pre najlepšieho herca za rolu Roberta Avranchesa vo filme *Náš príbeh* režiséra Bertranda Bliera
* 1991 – vymenovanie rytierom francúzskej Čestnej légie
* 2005 – povýšenie do hodnosti dôstojníka Čestnej légie za osobný prínos svetovému filmovému umeniu. Akt vykonal osobne vtedajší prezident Francúzskej republiky Jacques Chirac.
* 2024  –  najvyššie štátne vyznamenanie Hrdina Ukrajiny

Referencie
----------

1. ↑   *Alain DELON* [online]. notreCinema.com, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *CINEFICHES : Cinéma, DVD,* [online]. www.cinefiches.com, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online.
3. ↑  TRAVERS, James. *Biography and filmography of Alain Delon* [online]. frenchfilms.org, 2011-01-01, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *Kdo je Anthony Delon? Životopis, informace, biografie, herectví* [online]. kdojeto.superia.cz, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online.
5. ↑   *Romy Schneider and Alain Delon* [online]. Art Blart, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online. (po anglicky)
6. 1 2  TASR. Ukrajina sa rozhodla udeliť najvyššie štátne vyznamenanie A. Delonovi. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2024-04-19. Dostupné online [cit. 2024-04-19].

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alain Delon**

Externé odkazy
--------------

* CSFD

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Filmový portálFrancúzsky portálBiografický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alain Delon na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Držitelia Césara za najlepšieho herca v hlavnej úlohe |
| --- |
| 1976 – 1979 | 
* 1976 Philippe Noiret
* 1977 Michel Galabru
* 1978 Jean Rochefort
* 1979 Michel Serrault

 |
| 1980 – 1989 | 
* 1980 Claude Brasseur
* 1981 Gérard Depardieu
* 1982 Michel Serrault
* 1983 Philippe Léotard
* 1984 Coluche
* 1985 Alain Delon
* 1986 Christopher Lambert
* 1987 Daniel Auteuil
* 1988 Richard Bohringer
* 1989 Jean-Paul Belmondo

 |
| 1990 – 1999 | 
* 1990 Philippe Noiret
* 1991 Gérard Depardieu
* 1992 Jacques Dutronc
* 1993 Claude Rich
* 1994 Pierre Arditi
* 1995 Gérard Lanvin
* 1996 Michel Serrault
* 1997 Philippe Torreton
* 1998 André Dussollier
* 1999 Jacques Villeret

 |
| 2000 – 2009 | 
* 2000 Daniel Auteuil
* 2001 Sergi López
* 2002 Michel Bouquet
* 2003 Adrien Brody
* 2004 Omar Sharif
* 2005 Mathieu Amalric
* 2006 Michel Bouquet
* 2007 François Cluzet
* 2008 Mathieu Amalric
* 2009 Vincent Cassel

 |
| 2010 – 2019 | 
* 2010 Tahar Rahim
* 2011 Éric Elmosnino
* 2012 Omar Sy
* 2013 Jean-Louis Trintignant
* 2014 Guillaume Gallienne
* 2015 Pierre Niney
* 2016 Vincent Lindon
* 2017 Gaspard Ulliel
* 2018 Swann Arlaud
* 2019 Alex Lutz

 |
| 2020 – 2029 | 
* 2020 Roschdy Zem
* 2021 Sami Bouajila
* 2022 Benoît Magimel
* 2023 Benoît Magimel
* 2024 Arieh Worthalter

 |

Autoritné údaje: * abART: 78849
* BnF: 13893132f
* GND: 118679406
* ISNI: 0000000114473173
* LCCN: n83011368
* NK ČR: jn20000700381
* ULAN: 500702718
* VIAF: 69115231
* WorldCat: lccn-n83011368