Súradnice: 47°00′12″S 11°30′27″V﻿ / ﻿47,00333°S 11,50750°V﻿ / 47.00333; 11.50750

**Brennerský priesmyk** je horský priesmyk v Zillertalských Alpách pozdĺž hraníc Rakúska a Talianska. Je jedným z hlavných priesmykov v Alpách, nie je vo vysokej nadmorskej výške a je jedným z mála v tejto oblasti. Z týchto dôvodov bolo obsadenie a udržanie územia priesmyku vždy strategicky dôležité.

Pod priesmykom sú alpské pastviny, kde sa v lete pasie dobytok a kosí seno pre zimné krmivo. Viaceré z týchto pastvín sú vo výške viac ako 1 000 m n. m. 

V strede priesmyku je železničná trať medzi talianskym Sterzingom a rakúskou obcou Matrei am Brenner.

Etymológia
----------

| Graf počasia pre Brennerský priesmyk
 |
| --- |
| J | F | M | A | M | J | J | A | S | O | N | D |
| 
 
 
37

 
0
-7
 | 
 
 
31

 
1
-6
 | 
 
 
47

 
4
-4
 | 
 
 
69

 
7
-1
 | 
 
 
98

 
13
4
 | 
 
 
138

 
16
6
 | 
 
 
137

 
19
9
 | 
 
 
124

 
19
9
 | 
 
 
102

 
15
6
 | 
 
 
81

 
10
2
 | 
 
 
67

 
3
-3
 | 
 
 
47

 
0
-6
 |
| teploty v °Czrážky v mm*zdroj: ZAMG* |
|  |

*Prenner* bolo pôvodne meno blízkej farmy, ktorá sa nazývala podľa vlastníka. Istý *Prennerius* je spomenutý v dokumente z roku 1288 a istý *Chunradus Prenner de Mittenwalde* v 1299. Meno *Prenner* pochádza z nemeckého slova pre niekoho kto čistí lesy. Meno priesmyku sa prvýkrát spomína v 1328 ako *ob dem Prenner* (nemecky pre „nad Prennerom")

Dejiny
------

Priesmyk blízko obce Gries am Brenner
Priesmyk sa využíval ako prechod už od praveku. Prvá rímska cesta, ktorá spojila Taliansko s provinciou Raetia na severe Álp bola Via Claudia Augusta. Cestu postavili v rokoch 46 - 47 ale neprechádzala cez Brennerský priesmyk. Cesta cez priesmyk bola otvorená v 2. storočí. Prechádzala cez údolie Pustertal k priesmyku a ďalej k mestu Veldidena (dnešný Innsbruck), kde prechádzala cez rieku Inn, obec Zirl smerom k mestu Garmisch-Partenkirchen a osade Augusta Vindelicorum (dnešný Augsburg).

Alamani prešli priesmykom do južného Talianska v roku 268 a boli zastavení v novembri v bitke pri jazere Benacus.

Priesmyk bol trasou pre muly až kým sa v roku 1777 neotvorila cesta pre vozy. Brennerská železnica bola dokončená v roku 1867 a je jedinou transalpskou železnicou bez hlavných tunelov. Od konca 1. svetovej vojny, keď boli vytvorené medzinárodné hranice, bola vláda nad priesmykom rozdelená medzi Taliansko a Rakúsko. Dovtedy boli obidve strany priesmyku na území Rakúsko-Uhorska. Počas druhej svetovej vojny sa tu 18. marca 1940 zišli Adolf Hitler a Benito Mussolini aby oslávili spoločný oceľový pakt. Po skončení vojny v 1945 bol priesmyk pre niektorých nacistov únikovou cestou. V 70. rokoch 20. storočia bola v tomto úseku dokončená diaľnica.

Doprava
-------

Cez priesmyk vedie Európska cesta 45 (v taliansku A 22 a v rakúsku A 13) smeruje z Innsbrucku, cez Bolzano k mestám Verona a Modena. Je to jedna z najdôležitejších severno južných spojení v Európe. Aj po odstránení colníc sa neprestali vytvárať dlhé a časté dopravné zápchy.

Most Europabrücke, ktorý sa nachádza neďaleko Innsbrucku niekoľko kilometrov severne od priesmyku nad údolím rieky Sill, sa skladá zo šesť prúdovej diaľnice. So svojou výškou 180 metrov a dĺžkou 820 metrov bol po dokončení v roku 1963 oslavovaný ako stavebné veľdielo. Cez priesmyk prechádza hustá automobilová doprava, ktorá toto územie značne znečisťuje. Ročne prejde cez priesmyk približne 2 milióny nákladných a 12 miliónov osobných automobilov, pričom sa prepraví približne 50 miliónov ton materiálu.

Z dôvodu odľahčenia dopravy je plánovaná rekonštrukcia a dostavba železnice z Verony do Innsbrucku, s viacerými tunelmi, vrátane 56 km dlhého tunelu Brennerbasistunnel.

Prejazd pre dopravu je spoplatnený na vjazde a výjazde do Talianska v sume 9,50€.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Brenner Pass na anglickej Wikipédii.*

1. ↑  Egon Kühebacher (1991), *Die Ortsnamen Südtirols und ihre Geschichte*, Bozen: Athesia, s. 59
2. ↑  Walter Woodburn Hyde: *Roman Alpine Routes* (Philadelphia: University of Pennsylvania Press) 1935:194, „hlavné cesty v priesmyku sa nepretržite používali od praveku až dodnes".
3. ↑  Max Spindler, Christoph Bauer, Andreas Kraus: "Geschichte Schwabens bis zum Ausgang des 18. Jahrhunderts". 3rd edition. C.H.Beck Verlag 2001. s. 80 ISBN 3406394523, 9783406394522
4. 1 2   *Projekt Brennerbasistunnel* [online]. Brenner Basistunnel BBT SE, 2008, [cit. 2010-09-27]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brennerský priesmyk**