recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jabloňovka** je potok pretekajúci územím okresov Banská Štiavnica a Levice. Je to významný ľavostranný prítok Sikenice, má dĺžku 20,5 km a je tokom V. rádu. Na dolnom toku napája vodnú nádrž Lipovina.

*Prameň:* v Štiavnických vrchoch, v podcelku Sitnianska vrchovina, na severozápadnom úpätí Sitna (1 009,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 790 m n. m.

*Smer toku:* na hornom toku na juhozápad, potom tečie viac-menej severojužným smerom, na dolnom toku sa stáča opäť na juhozápad

*Geomorfologické celky:* 1.Štiavnické vrchy, podcelok Sitnianska vrchovina, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Ipeľská pahorkatina

*Prítoky:* sprava dva prítoky z južného úpätia Haviarskeho vrchu (746,7 m n. m.), Dekýšsky potok, zľava Počúvadliansky potok, prítok (271,5 m n. m.) spod Kalnej (575,0 m n. m.) a spod Dvoch vrchov (441,4 m n. m.)

*Ústie:* do Sikenice na okraji obce Bátovce v nadmorskej výške okolo 221 m n. m.

*Obce:* Jabloňovce, Pečenice a Bátovce

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Sikenice** |
| --- |
| *Sikenica* → *Hron* → *Dunaj* |
| Vodné toky | Berian dolina · Botkovský potok · Brezinský potok · Cieľový potok · Čankovský potok · Dekýšsky potok · Devičiansky potok · Do kútov potok · Hampoch · **Jabloňovka** · Jarok · Kiebes · Liechový potok · Majerský potok · Myšpotok · Počúvadliansky potok · Priekopa (prítok Jabloňovky I) · Priekopa (prítok Jabloňovky II) · Pukanský potok · Roháč · **Sikenica** · Stará Podlužianka · Starý jarok · Surdok · Szegiho medzierka · Teler · Tmavý jarok · Žemberovský potok |
| Vodné plochy | Vodná nádrž Bátovce · Vodná nádrž Devičany · Vodná nádrž Drženice · Kamenický rybník · Rybník Malý Kiar |
Základné postavenie figúrok (kameňov) na šachovnici

**Otvorenie** je úvodná časť šachovej partie. V ňom sa uvádzajú do hry pešiaci a figúry a zvyčajne sa určí, ako sa bude hra vyvíjať (ostrá hra, pozičné manévrovanie, a. i.). Podľa súčasného stavu teórie môže otvorenie trvať 10 – 15 ťahov, niekedy aj viac. Z otvorenia prechádza šachová partia do strednej hry, výnimočne priamo do koncovky.

Keďže biely má v šachu výhodu prvého ťahu, obvykle sa snaží z otvorenia získať iniciatívu.

Čierny je naopak nútený odrážať súperove hrozby a usilovať sa o vyrovnanie hry a získanie protihry. Obvykle používa tieto metódy:

* Zjednodušovanie pozície pomocou výmen figúr a pešiakov
* Protiútokom. Najčastejším spôsobom protiútoku býva útok na bielych centrálnych pešiakov.

Podľa spôsobu rozohratia partie delíme šachové otvorenia na tri veľké skupiny:

Otvorené hry
------------

 1. e4 e5
Otvorená hra

Otvorené hry vznikajú, ak biely v prvom ťahu potiahne pešiakom z **e2** na **e4** a čierny odpovie ťahom pešiaka z **e7** na **e5**.
Až do konca 19. storočia mali otvorené hry v šachu dominantné postavenie. V súčasnosti si drží popularitu predovšetkým Španielska hra, v posledných dvadsiatich rokoch vzrástla popularita Škótskej hry a u hráčov nižšej úrovne je populárna aj Talianska hra.

Polootvorené hry
----------------

Polootvorené hry vznikajú, ak biely potiahne pešiakom z e2 na e4 a čierny odpovie iným ťahom, než pešiakom z e7 na e5.
Do konca Druhej svetovej vojny bola najpopulárnejšou polootvorenou hrou Francúzska obrana. Po vojne nastal veľký rozmach polootvorených hier. Sicílska obrana sa postupne stala najpopulárnejším šachovým otvorením vôbec, veľkú obľubu si získali aj Caro-Kannova obrana a Pircova obrana.

Zatvorené hry
-------------

Zatvorené hry vznikajú, ak biely v prvom ťahu zahrá inak, ako pešiakom z e2 na e4.
Dodnes je najpopulárnejšou zatvorenou hrou Dámsky gambit. V 20. rokoch 20. storočia nastal pod vplyvom predstaviteľov šachového hypermodernizmu veľký rozmach zatvorených hier. Vznikli úplne nové otvorenia, ktoré dostali súhrnný názov *indické obrany*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Otvorenie (šach)**
**Jack Kramer**, rodným menom **John Albert Kramer** (\* 1. august 1921, Las Vegas, Nevada, USA – † 12. september 2009, Los Angeles, Kalifornia) bol americký tenista, ktorý bol v 40. rokoch 20. storočia niekoľko sezón najlepším tenistom sveta.

Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patria tituly z dvojhry na grandslamových turnajoch Wimbledon (1947) a U.S. Championships (1946, 1947), a tituly zo štvorhry na grandslamových turnajoch Wimbledon (1946, 1947) a U.S. Championships (1940, 1941, 1943, 1947 mužská štvorhra, 1941 zmiešaná).

V roku 1968 bol zapísaný do Medzinárodnej tenisovej siene slávy.

USA reprezentoval aj v Davisovom pohári odohral celkovo 9 zápasov, z toho 6 v dvojhre (6 výhier) a 3 v štvorhre (2 výhry, 1 prehra).

Účasti vo finále dvojhry na grandslamových turnajoch (4)
--------------------------------------------------------

### Víťazstvá (3)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Č.** | **Dátum** | **Turnaj** | **Povrch** | **Súper vo finále** | **Skóre** |
| 1. | 1946 | U.S. Championships, USA | tvrdý | USA  Thomas Brown Jr. | 9-7 6-3 6-0 |
| 2. | 1947 | Wimbledon, Spojené kráľovstvo | tráva | USA  Thomas Brown Jr. | 6-1 6-3 6-2 |
| 3. | 1947 | U.S. Championships, USA | tvrdý | USA  Frank Parker | 4-6 2-6 6-1 6-0 6-3 |

### Finále (1)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Č.** | **Dátum** | **Turnaj** | **Povrch** | **Súper vo finále** | **Skóre** |
| 1. | 1943 | U.S. Championships, USA | tvrdý | USA  Joseph Hunt | 3-6 8-6 8-10 0-6 |

Referencie
----------

1. ↑  DWYRE, Bill. Jack Kramer, tennis champ and promoter, dies at 88. *Los Angeles Times*, September 13, 2009. Dostupné online [cit. 2009-09-13].
2. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jack Kramer**

Externé odkazy
--------------

* Jack Kramer na ATP
* Jack Kramer na Davis Cup
* Jack Kramer v International Tennis Hall of Fame

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jack Kramer na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 8473 3471
* LCCN: n78096938
* VIAF: 113740531
* WorldCat: lccn-n78096938
Súradnice: 39°46′36″S 30°31′14″V﻿ / ﻿39,77667°S 30,52056°V﻿ / 39.77667; 30.52056

**Eskişehir** (slov. výslovnosť: Eskišehir, v preklade Staré mesto) je mesto v Turecku. Má vyše 850 000 obyvateľov, nachádza sa v rovnomennej provincii na brehoch rieky Porsuk. Leží na ceste medzi hlavným mestom Ankarou a najväčším tureckým mestom Istanbulom. 

V rímsko-byzantskom období bolo známe pod menom **Dorylaeum** alebo **Dorylaion**, ktoré bolo prevzaté z rovnomenného názvu neďalekého starovekého frýgskeho mesta, dnes archeologickej lokality. V stredoveku tvorilo mesto významnú obrannú funkciu v byzantsko-arabských vojnách, v roku 842 sa stalo základňou vzbúreného proticisára Artabasda. Známe bolo pre lokálne termálne pramene a chov prepravných zvierat pre cisársky dvor. Okolo roku 1080 mesto padlo do rúk Seldžukom, v seldžuckom a osmanskom období bolo známe ako **Sultanönü**. V období prvých dvoch križiackych výprav sa pri meste uskutočnili dve bitky (1097, 1147). Manuel I. mesto v roku 1175 od Seldžukov dočasne získal, ale po bitke pri Myriokefalone sa opäť dostalo do rúk Turkom. Koncom 13. storočia sa moci v meste a okolí ujali osmanskí Turci. Po tureckej vojne za nezávislosť bolo mesto značne poškodené a v rokoch 1919 až 1920 značne prestavané.

Dnes je mesto známe ako univerzitné mesto, sídlia tu tri univerzity, z nich pravdepodobne najznámejšou je Anadolu Üniversitesi. Mesto je tiež významným tureckým priemyselným centrom, produkuje sa tu cukor, textil, stavebné materiály, chemikálie, produkty zo sépiolitu, či vybavenie pre železnice, letectvo a poľnohospodárske stroje. Mestom vedie významný železničný spoj spájajúci Istanbul s Bagdadom, nachádza sa tu najvýznamnejšia opravovňa vozňov v Turecku. V poslednom období mesto zažíva stavebný a ekonomický rozmach, čo je spojené s rapídnym nárastom populácie. V meste sídli športový klub Eskişehirspor.

Partnerské mestá
----------------

* Čína  Čchang-čou, Čína
* AZE  Gəncə, Azerbajdžan
* GER  Frankfurt nad Mohanom, Nemecko
* RUS  Kazaň, Rusko
* Moldavsko  Kišinev, Moldavsko
* Rakúsko  Linec, Rakúsko
* KAZ  Oral, Kazachstan
* KOR  Padžu, Južná Kórea
* Spojené štáty americké  Paterson, USA
* UKR  Simferopol, Ukrajina

Referencie
----------

1. ↑  KILIÇ, Orhan. *Yüzyıla Kadar Sultanönü (Eskişehir) Sancağının Yöneticileri* [online]. [Cit. 2020-03-16]. Dostupné online.
2. ↑  DORYLAION In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 655. (po anglicky)
3. 1 2  ESKISHEHIR In:  *The Encyclopaedia of Islam*. Ed. B. Lewis, CH. Pellat, J. Schacht. 2nd Ed. Vol. II. C – G. Leiden : BRILL, 1991. ISBN 90-04-07026-5. S. 715. (po anglicky)
4. ↑  Eskişehir In:  *Encyclopedia Britannica* [online]. [Cit. 2020-03-16]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eskişehir**
Právne otázky po celom svete (02. 2015)
**Uber** je spoločnosť zaoberajúca sa poskytovaním taxislužieb so sídlom v San Franciscu v USA, ktorá pôsobí globálne v mnohých mestách. Využíva inovatívny spôsob kontaktu so zákazníkmi - mobilnú aplikáciu, pomocou ktorej zákazník odošle požiadavku a má možnosť nájsť najbližšieho vodiča tejto taxislužby a sledovať jeho jazdu. Firma nevyužíva klasické taxi, kontrakt s uber majú možnosť uzatvoriť vodiči obyčajných automobilov. V decembri 2014 bol Uber dostupný v 53 krajinách a viac ako 200 mestách, od 13. augusta 2015 je dostupný aj v Bratislave. Hodnota firmy predstavovala viac ako 40 miliárd amerických dolárov. Zakladateľom a CEO firmy je Travis Kalanick.

Kvôli spôsobu poskytovania služieb, ktorý využíva vodičov, ktorí riadne neplatia dane a sú konkurenciou pre klasické taxi bola táto služba zakázaná v Španielsku a v mnohých ďalších krajinách sa konali masové protesty taxikárov.

28. marca 2018 Uber v Bratislave pozastavil činnosť po rozhodnutí súdu kvôli nesplneniu podmienok pre taxislužby a opätovne bol spustený 25. apríla 2019.

Referencie
----------

1. ↑   DSL.sk - Uber zastavil na Slovensku činnosť, po rozhodnutí súdu kvôli nespĺňaniu podmienok pre taxi. *DSL.sk*. Dostupné online [cit. 2018-03-28].
2. ↑   Uber sa vrátil do Bratislavy, vo štvrtok spustil aplikáciu. *SME*. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Uber na českej Wikipédii.*
**Charta 08** (čín. 零八宪章, pchin-jin: *Língbā Xiànzhāng*) je manifest, ktorý vznikol v roku 2008 v Číne. Požaduje politické reformy a demokratizáciu čínskej spoločnosti.

Charta bola zverejnená 10. decembra 2008, pri príležitosti 60. výročia prijatia Všeobecnej deklarácie ľudských práv. Je inšpirovaná československou Chartou 77, ktorá o 31 rokov skôr vyzvala k dodržiavaniu ľudských práv v Česko-Slovensku. 

Jeden z autorov Charty 08, Liou Siao-po získal v roku 2010 Nobelovu cenu za mier.

Preambula
---------

V úvodnom odseku sa píše:

*Tohto roku si pripomíname, že uplynulo sto rokov od prijatia prvej čínskej ústavy, šesťdesiat rokov od uverejnenia Všeobecnej deklarácie ľudských práv, tridsať rokov od hnutia Múru demokracie a desať rokov od chvíle, kedy čínska vláda podpísala Medzinárodný dohovor o občianskych a politických právach.*

*Občania Číny, ktorí precitli po dlhej dobe naplnenej útrapami, katastrofami v oblasti ľudských práv a mnohými zložitými zápasmi si deň odo dňa zreteľnejšie uvedomujú, že sloboda, rovnosť a ľudské práva sú univerzálnymi hodnotami spoločnými pre všetkých ľudí, a že demokracia, republika a ústavná vláda tvoria základný rámec moderného politického systému.*

*„Modernizácia", ktorá je izolovaná od týchto univerzálnych hodnôt a základného rámca politického systému, je zhubným procesom, ktorý pripravuje ľudí o ich práva, otupuje ľudskú prirodzenosť a ničí ľudskú dôstojnosť. Akým smerom sa vydáva Čína v 21. storočí?*

*Bude pokračovať v „modernizácii" pod autoritárskou vládou? Alebo sa prihlási k univerzálnym hodnotám, primkne sa k hlavnému prúdu civilizácie a vybuduje demokratický politický systém? Ide o závažné rozhodnutie, ktorému sa nedá vyhnúť. ''*

Pozri aj
--------

* Charta 77

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Charta 08**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Charter 08 na anglickej Wikipédii.*
O meste *Šarišský Potok* pozri *Sárospatak.*

**Šarišský potok** je potok v dolnom Šariši, na území okresu Prešov. Je to pravostranný prítok Torysy, meria 7,8 km a je tokom VI. rádu.

Prameň
------

Preteká geomorfologickým celkom Spišsko-šarišské medzihorie, podcelkom Šarišské podolie, kde aj pramení severozápadne od obce Župčany v lokalite Vysoké v nadmorskej výške cca 375 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie najprv na juhovýchod cez samotu Biela Hlina, sprava priberá krátky prítok z lokality Vinica a prechodne tečie na východ. Zľava potom priberá ďalší krátky prítok (318,5 m n. m.), stáča sa juhovýchodným smerom a tečie v blízkosti obce Župčany. Následne tečie na krátkych úsekoch najprv na juh, potom na východ, sprava priberá prítok prameniaci južne od spomenutej obce a druhý z lokality Vyhliadka a preteká obcou Malý Šariš. V obci sa stáča severovýchodným smerom, zľava priberá dva prítoky z lokality Nad studienkou (druhý ústi v 276,6 m n. m.) a ďalej už pokračuje smerom na sever. Z ľavej strany ešte priberá prítok z lokality Kliny, napokon sa stáča a na krátkom úseku tečie k ústiu severovýchodným smerom. Na okraji mesta Veľký Šariš ústi v nadmorskej výške 257,9 m n. m. do Torysy.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Torysy (od Lipianskeho potoka po Sekčov) |
| --- |
| 
* Bernát
* Červený potok
* Čierny potok
* Drienický potok
* Dubovický potok
* **Dzikov**
* Ginec
* Gregorovský potok
* Hanigovský potok
* Husí potok
* Jakuboviansky potok
* Kalinovský potok
* Kanašský potok
* Ketelský potok
* Kohút
* Krakovský potok
* Lúčanka
* **Ľutinka**
* Malkovský potok
* Malý potok
* Medziansky potok
* Milpošský potok
* Náhon
* Ostroviansky potok
* Paťovský potok
* Rožkoviansky potok
* **Sekčov**
* Šalgov
* Šalgovec
* Šarišský potok
* Šidlovský potok
* Telek
* Uzovský potok
* **Veľký potok**
* Voliansky potok
* Vydumanec
* Žabec
* Župčiansky potok

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Ľutinky
Vodné toky v povodí Sekčova
Vodné toky v povodí Torysy (1. časť)
Vodné toky v povodí Torysy (3. časť)
 |
**Rómaioi** (gr. Ρωμαίοι - doslova Rimania) alebo **Rómioi** (gr. Ρωμιοί) alebo po slovensky zriedkavo **Romaiovia** je grécky názov obyvateľov Východorímskej/Byzantskej ríše používaný (v tomto zmysle) od 4. stor. do zániku Byzantskej ríše. Po zániku Byzantskej ríše sa do začiatku 19. storočia týmto menom označovali najmä grécky hovoriaci ortodoxní kresťania, pričom sa toto označenie zriedkavo v Grécku používa aj dnes.

Vývoj
-----

Pôvod výrazu siaha do 3 stor. po Kr. kedy v roku 212 vydal rímsky cisár Caracalla tzv. *Constitutio Antoniniana*, čím poskytol rímske občianstvo všetkým slobodným obyvateľom Rímskeho impéria. Tak sa zároveň každý v ríši mohol nazývať Rimanom, po grécky Romaios/Romios. 

V 4 stor. sa u Grékov postupne prestáva používať ich staré meno Heléni (Έλληνες, Hellénes), ktoré teraz neoznačovalo príslušníka národa, ale jednoducho človeka, ktorý nie je kresťan, pohana. Tak sa teda z Helénov stali Rimania. V r. 395 sa Rímska ríša rozdelila na východnú a západnú, pričom vo východnej časti sa presadil grécky národ a stala sa z nej grécka ríša. Obyvatelia Byzantskej ríše sa však stále nazývali Romaioi (Rimania). 

V 12 stor. sa postupne objavuje snaha o zavedenie mena Heléni a oživuje sa grécky nacionalizmus. Nástupom dynastie Palaiologovcov sa obyvateľstvu Byzantskej ríše predostrie že sú potomkovia antických Helénov (Grékov) a slovo Riman sa používalo iba ako úradné označenie občana. Túto renesanciu gréckeho národa podporovali aj učenci tých čias, ako filozof Georgios Gemisthos Plithon či spisovateľ Laonikos Chalkokondilis. 

Pádom Byzancie a začlenením Grékov do Osmanskej ríše sa však tento patriotizmus postupne vytráca a vracia sa k označeniu Romaios ako k národnému označeniu grécky hovoriacich ortodoxných kresťanov. Romaiskú identitu udržiavali ortodoxní kňazi, keď podporovali grécke školy a cirkevné správy v ríši. V 17. stor. sa však opäť začína prebúdzať helenizmus a opäť sa vyzdvihuje kultúra antických Grékov, predkov Romaiov. Tento šíriaci sa nacionalizmus vyvrcholí v 19 stor. do Gréckej vojny za nezávislosť, kedy Romaiovia porazia Turkov, pričom sa tu stretávajú s pozitívnymi ohlasmi Európanov, filhelénov, ktorí ďalej podporujú Romaiov, aby sa znovu označili ako Heléni (Gréci). Tak v roku 1830 vzniká Helénsky štát (Grécko), pričom sa upevnil grécky patriotizmus, odmietlo sa označenie Romaios a znovu sa začal používať termín Έλληνας (Éllinas, Hellén).

Zdroje
------

* Periklis Kountouriotis-Istoria ton Ellinon kata tin Ottomaniki periodos.
**Bolometrická korekcia** je rozdiel medzi bolometrickou (jasnosť v celom spektre elektromagnetického žiarenia) a vizuálnou (fotovizuálnou; jasnosť vo viditeľnej časti spektra) hviezdnou veľkosťou. Pri veľmi modrých a veľmi červených hviezdach je bolometrická korekcia 4 – 5m, to znamená, že tieto hviezdy vyžarujú vo viditeľnej oblasti iba niekoľko percent energie.

Hodnoty bolometrickej korekcie pri hviezdach rôznych spektrálnych typov:

| spektrálny typ | bolometrická korekcia (v magnitúdach) |
| --- | --- |
| B0 | +2,69 |
| A0 | +0,10 |
| F0 | -0,07 |
| G0 | -0,01 |
| K0 | +0,12 |
| M0 | +1,10 |

Referencie
----------

1. ↑  bolometrická korekcia. In:  *Encyclopaedia Beliana* [online]. Bratislava: Slovenská akadémia vied, [cit. 2021-10-15]. Dostupné online.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |

* bolometer

  

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
O variante vírusu SARS-CoV-2 pozri *Variant omikron vírusu SARS-CoV-2.*

**Omikron** (zastarano *omikrón*; veľké **Ο**, malé **ο**) je pätnáste písmeno gréckej abecedy. V systéme gréckych čísel má hodnotu 70. V matematike nemá časté využitie, keďže je skoro nerozoznateľné od latinských písmen O, o a ľahko zameniteľné s číslicou 0. Názov písmena doslova znamená *malé o*, v protiklade s názvom písmena omega. Písmeno je odvodené z fénického písmena ajin. V starogréčtine omikron reprezentovalo zvuk [o], v kontraste so zvukom omega [ɔː] a *ou* [o:]. V novogréčtine omikron prezentuje zvuk [ɔ]. Písmená, ktoré boli odvodené od omikron sú latinské O a cyrilské O.

V Unicode je veľké písmeno U+039F a malé U+03BF.

Veľké písmeno omikron (O) malo pôvodne využitie v matematike ako symbol O-notácie, predstavujúce asymptotickú mieru rastu funkcie. V dnešnej dobe prevzalo jeho rolu viacmenej písmeno *O* z latinky.

V populárnej kultúre
--------------------

* Omikron sa často využíva na označenie pätnástej hviezdy v súhvezdiach, a to na základe jej rozmerov a pozície. Medzi hviezdy s omikron označením patria Omikron Andromedae, Omikron Ceti a Omikron Persei. Posledná z týchto je najlepšie známa pre jej časté využitie v science fiction, vrátane sérií ako *Star Trek*, *Mystery Science Theater 3000*, Transformers a Futurama.
* Omikron slúži ako názov fiktívneho mesta, v ktorom sa odohráva sci-fi video hra Omikron: The Nomad Soul.

Referencie
----------

1. ↑  Graf Unicode kódov: Grécke a koptské znaky (Rozsah: 0370-03FF)
2. ↑  University of Illinois: konvencie pomenúvania hviedz

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Omikron**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Omicron na anglickej Wikipédii.*
*Théseus a Sinis*, červenofigúrový kylix, 490 – 480 pred Kr. Staatliche Antikensammlungen Mníchov.
**Sinis** alebo **Sínis** (starogr. Σίνις – Sinis, iný prepis Sínis; lat. *Sinis*) je v gréckej mytológii lupič z Isthmu neďaleko od mesta Korint.

Sinis bol synom známeho lupiča Prokrusta. Na svoje obete číhal v úzkom mieste Korintskej šije (Isthmos), ktorá spája Attiku a Peloponéz. Bol to silák hrozivého zjavu, ktorý pocestných nielen okradol, ale im tiež pripravil krutú smrť. Ako to už naznačuje jeho prezývka Pityokamtes čiže "Ohýbač borovíc", svoje obete priväzoval k vrcholkom dvoch ohnutých borovíc, prichytených k zemi. Keď vrcholky stromov uvoľnil, vymrštili sa a nešťastníka roztrhli.

Tomuto jeho hroznému počínaniu urobil rázny koniec mladý Théseus, ktorý vo svojich šestnástich rokoch putoval od svojho deda, troizenského kráľa Pitthea k svojmu nevlastnému otcovi Aigeovi do Atén. Théseus cestou vyhľadával dobrodružstvá, ktorými si chcel vydobyť slávu a dobré meno.

Théseus Sinida zabil rovnakým spôsobom, akým on zabíjal pocestných, podľa porekadla "kto s čím zachádza, s tým tiež schádza" našiel si teda smrť takú, akú rozdával. Rovnako tak dopadli aj ďalší lupiči, ktorí Théseovi pri putovaní do Atén skrížili cestu, boli to Perifétes, Skeirón, Kerkyón ako aj Sinidov otec Prokrustes.

Zneškodnenie Sinida zbavilo Isthmos od nebezpečenstva, ktoré hrozilo kupcom a pútnikom. Na pamiatku tohto víťazstva založil potom Théseus slávne Isthmijské hry.

Isthmijské hry sa vyvinuli z miestnych hier (7.storočie pred Kr.) na celogrécke. V starovekom Grécku patrili medzi panhelénske hry a konali sa v Korinte každé dva roky. Program mali podobný ako Olympijské hry.

Zdroj
-----

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sínis na českej Wikipédii.*
| Charron, Girardot et Voigt 1906 |
| --- |
| Charron, Girardot et Voigt 1906 |
| **Základná charakteristika** |
| Posádka | 3 až 4 (vodič, veliteľ, strelec, v prípade potreby mechanik) |
| Dĺžka | 4,8 m |
| Šírka | 1,7 m |
| Výška | 2,4 m |
| Hmotnosť | 3 000 kg |
| **Pancierovanie a výzbroj** |
| Pancierovanie | 4,5 mm |
| Hlavná zbraň | 6,5 mm guľomet Hotchkiss |
| Sekundárne zbrane | - |
| **Pohon a pohyb** |
| Pohon | benzínový motor Charron (30 k) |
| Odpruženie |  |
| Max. rýchlosť | 42 km/h |
| Pomer výkon/hmotnosť |  |
| Dojazd | 100 km |
| Priechodnosť |  |

**Charron, Girardot et Voigt 1906** bol druhý (po prototype Charron, Girardot et Voigt 1902) obrnený automobil francúzskeho výrobcu Charron, Girardot et Voigt. Podobne ako jeho predchodca, vznikol na základe požiadavky zahraničného záujemcu, ktorým bola opäť ruská cárska armáda. Tej táto potreba vyplynula z analýzy rusko-japonskej vojny. 

Charron 1906 bol 3 tony vážiaci, štvorkolesový automobil jednoduchej konštrukcie so 4,5 mm hrubým pancierom, ktorý chránil vodiča i bojový priestor. Poháňal ho benzínový motor s výkonom 30 hp. Predné okná bolo možné v bojovom nasadení chrániť pancierovými okenicami. V zadnej časti sa nachádzala otočná veža so skoseným predkom, vyzbrojená guľometom Hotchkiss kalibru 6,5 mm. Posádku tvorili 3 až 4 ľudia.

Prototyp bol prevezený do Petrohradu a náročne skúšaný. Skúškam síce vyhovel, no zlá ekonomická situácia cárskeho Ruska po prehranej vojne nakoniec väčší kontrakt znemožnila. Vozidlo bolo vyrobené pravdepodobne iba v niekoľkých kusoch.

Zdroj
-----

* Pejčoch Ivo: *Obrněná technika 13 - První světová válka*, vydavateľ Svět křídel, Cheb, 2014. ISBN 978-80-87567-45-6
**Omeisaurus** bol veľký bylinožravý sauropód, ktorý sa vyskytoval v období vrchnej kriedy na území dnešnej Číny.

Opis
----

Omeisaurus mal krk dlhý približne 9 metrov, malú klinovitú hlavu a pri chôdzi bol nepatrne nachýlený dopredu s bedrami položenými vyššie ako ramená. Chvost mal relatívne krátky, hoci stále mohutný a mohol byť zakončený kyjom, aj keď to nemusel byť znak všetkých druhov. Tak ako všetky sauropódy, ani rod Omeisaurus nevláčil chvost po zemi. Namiesto toho ho pravdepodobne niesol vodorovne a využíval ako protiváhu alebo dokonca ako zbraň pri odháňaní dravcov. Všeobecne sa uvádza, že dorastal do dĺžky 10 až 15 metrov, pri výške asi 4 metrov a hmotnosti zhruba 4 ton.

Meno
----

Pomenovaný je podľa vrchu E-mej-šan v čínskej provincii S’-čchuan.

Druhy
-----

* Omeisaurus junghsiensis
* Omeisaurus changskouensis
* Omeisaurus fuxiensis
* Omeisaurus luoquanensis
* Omeisaurus maoianus
* Omeisaurus tianfuensis
* Omeisaurus jiaoi

Galéria
-------

* Rekonštrukcia kostry v hongkonskom múzeu.Rekonštrukcia kostry v hongkonskom múzeu.

Referencie
----------

1. ↑  JIANG, S. LI, F. PENG, G. Z. a YE, Y.. A New Species of Omeisaurus from the Middle Jurassic of Zigong, Sichuan. *Vertebrata Palasiatica*, 2011, roč. 49, čís. 2, s. 185 – 194. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Omeisaurus na českej Wikipédii.*
**Dopravná akadémia** v Trenčíne je typ strednej školy, ktorá poskytuje úplné stredné odborné vzdelanie na úrovni ISCED 3A.

Študijné odbory
---------------

* 3760 6 Prevádzka a ekonomika dopravy
* 3767 6 Dopravná akadémia
* 3792 4 Poštový manipulant
* 6355 6 Služby v cestovnom ruchu
* 6405 4 Pracovník marketingu

História
--------

V septembri v roku 1953 vzniklo **Železničné odborné učilište** (ŽOU) v Zavare pri Bratislave. V roku 1958 bolo ŽOU dislokované do Trenčína. ŽOU vychovávalo učňov profesií železničiar, strojný zámočník, zámočník koľajových vozidiel, mechanik motorových rušňov a vozňov, elektromontér a elektromechanik, traťový strojník. V roku 1980 bolo ŽOU zaradené do sústavy stredných odborných učilíšť - **Stredné odborné učilište železničné** (SOUŽ).

30. júna 1992 sa začala výstavba nového areálu SOUŽ Trenčín a jeho otvorenie sa uskutočnilo 2. septembra 1994. V súvislosti s Novým školským zákonom z 22. mája 2008 sa 1. septembra 2008 SOUŽ stalo strednou odbornou školou a vzápätí 1. októbra 2008 škola zmenila názov na **Dopravná akadémia**.

Úspešní absolventi školy
------------------------

* Lubomír Nádeníček
* Stanislav Buček
* Ján Kucharík
* Jaroslav Jeřábek
* Ján Kubica
* Branislav Kvetan
* Marián Hossa
* Peter Bohunický
* Michal Krúpa
* Martin Čakajík
* Branko Radivojevič
* Juraj Ančic
* Marcel Hossa
* Alena Murková
* Andrej Meszároš
* Ondrej Mihál

* Miroslav Husár

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka školy

Súradnice: 48°53′54″S 18°01′14″V﻿ / ﻿48,898389°S 18,020577°V﻿ / 48.898389; 18.020577
**Ivan Alexandrovič Gončarov** (rus. Иван Александрович Гончаров; \* 18. jún 1812, Ulianovsk, Rusko – † 27. september 1891, Petrohrad, Rusko) bol ruský spisovateľ.

Život a dielo
-------------

Gončarov sa narodil v bohatej kupeckej rodine v Simbirsku, dnešný Ulianovsk. Dostal kvalitné domáce vzdelanie, ako to vtedy bolo v zámožných rodinách bežné. Rodina si želala, aby mladý Gončarov pokračoval v otcových šľapajach obchodníka. Gončarov začal študovať na ekonomickej škole, avšak po dvoch rokoch prešiel na filozofickú fakultu Moskovskej univerzity. Po skončení štúdia začal pracovať ako úradník v Petrohrade na ministerstve financií a po vyše tridsaťročnej službe odišiel do výslužby. 

Začínal najprv prekladmi z francúzskeho jazyka, potom sa začal venovať vlastnej tvorbe - črtám, poviedkam a románom. Po nedokončenom románe *Starci* z roku 1843 napísal prvý spoločensko-psychologický román v ruskej literatúre *Všedný príbeh*, ktorý mal veľký úspech. Už z tohto diela bolo jasné, že Gončarovovi romantizmus je cudzí a je autorom najmä realistickým a racionálnym. Zaujímala ho všednosť a každodennosť, ktorú žil. Nekarikoval ju však ako Gogoľ a neoslavoval ju ako Puškin, svojim čitateľom ponúkal dokonale odpozorovanú každodennosť ich životov.

Počas rokov 1852-1855 absolvoval plavbu okolo sveta – navštívil Anglicko, Afriku, Japonsko a cez Sibír sa vrátil späť do Ruska. Cestou sa zaoberá dielo Fregata Pallada. U nás ju vydalo Nakladateľstvo Vyšehrad roku 1951.

Po návrate z ciest napísal svoje vrcholné dielo - *Oblomov*, štvordielny spoločenský román z obdobia, keď v Rusku dožíval patriarchálny spôsob života a šľachtici a statkári boli nútení zmeniť svoju filozofiu života. Jedným z nich je aj Ilia Iľjič Oblomov a obyvatelia dediny Oblomovka. Postava Oblomova je často prirovnávaná k Hamletovi, ktorý na známu otázku: *„Byť či nebyť?"* odpovedá slovami: „Nebyť." Oblomov je ďalšou modifikovanou postavou „zbytočného človeka", ktorý sa v ruskej literatúre objavuje často v 19. storočí - Puškinov Eugen Onegin, Turgenevov Rodin, Čechovov Ivanov a ďalší.

V roku 1867 Gončarov odišiel do dôchodku a vydal svoj posledný román *Úšust*, v ktorom zobrazuje rozklad starého spôsobu života. 

Bol zamilovaný do Jelizavety Tolstej, ona sa však vydala za iného. Gončarov sa nikdy neoženil. Zomrel 27. septembra 1891 v Petrohrade.

Výberová bibliografia
---------------------

* 1847: *Všedný príbeh* (Обыкновенная история)
* 1859: *Oblomov* (Обломов)
* 1569: *Úšust* (Обрыв)

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Ivan Alexandrovič Gončarov**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ivan Alexandrovič Gončarov**

Externé odkazy
--------------

* Project Gutenberg (po anglicky)
* Životopis v slovenčine

Autoritné údaje: * abART: 16120
* BnF: 11905384r
* GND: 118540734
* ISNI: 0000 0001 2096 3742
* LCCN: n79056733
* NK ČR: jn20000602045
* SNK: 160353
* VIAF: 71391722
* WorldCat: lccn-n79056733
**Androsthenes** alebo **Androsthenés** (starogr. *Ἀνδρόσθενης* – *Androsthenes*/iný prepis *Androsthenés*) bol víťaz starovekých olympijských hier v pankratiu v rokoch 420 a 416 pred Kr..

Androsthenes, mladík pochádzajúci z malej horskej arkádskej obce Mainalos zvíťazil na 90. a 91. starovekých olympijských hrách v *pankratiu*, v pästiarskom zápase pri ktorom boli dovolené všetky zápasnícke chmaty, údery päsťou, kopanie a vykrúcanie údov. Pankration po prvýkrát zaviedli na 33. hrách v roku 648 pred Kr.  Hry deväťdesiatych olympijských hier boli poznamenané aj nepríjemnou udalosťou, keď Spartu pre porušenie ekecheirie vylúčili z hier a víťazstvo jej príslušníka Licha v *tethrippe* (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) pripísali tébskemu ľudu.

Do histórie týchto hier sa zapísalo aj vztýčenie Paióniovej sochy okrídlenej Niké pred chrámom najvyššieho boha Dia. Neskôr bola v Olympii vztýčená aj socha Androsthena od sochára Nikodama. Prvé sochy atlétov boli v Olympii postavené na 59. hrách.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Thukydides. *Dejiny peloponézskej vojny, V,49*. Martin : THETIS, 2010. ISBN 978-80-970115-4-3. S. 107.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 114.
3. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 249.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,6,1.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 174.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Javorinka** je potok na Hornom Pohroní, v severovýchodnej časti okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Sopotnice, meria 1,5 km a je tokom IV. rádu. Tečie na južnom okraji územia NAPANT-u.

Prameň
------

Tečie na južnej strane podcelku Ďumbierske Tatry v rámci Nízkych Tatier, pramení v geomorfologickej časti Prašivá na juhojuhovýchodnom svahu Prašivej v nadmorskej výške približne 1 300 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie najprv juhovýchodným smerom, následne sa stáča na východ. Z ľavej strany potom priberá krátky prítok z juhovýchodného úbočia Prašivej a v hornej časti Sopotnickej doliny, pri Chate pod Javorinkou, sa v nadmorskej výške cca 855 m n. m. vlieva do Sopotnice.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-06-30]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-06-30]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Sopotnice |
| --- |
| *Sopotnica* → *Hron* → *Dunaj* |
| 
* Javorinka
* Potôčik
* Ramžené
* **Sopotnica**
* Sopotnička
* Studenec

 |
W16 motor z Bugatti Veyron.
**Šestnásťvalcový W motor** (iné názvy: **W16**, **WR16**) je piestový spaľovací motor, ktorý má šestnásť valcov v štyroch radoch. Tieto motory pozostávajú z dvoch blokov osemvalcového VR motora zvierajúcich uhol 90 stupňov. Každý z týchto bokov má dva navzájom posunuté rady po štyri valce, Kľukový hriadeľ je spoločný. Tento návrh sa líši od motora W18, ktorý Volkswagen vyrábal pre koncepty áut z roku 1998 a 1999, ktorý mal tri rady valcov (vejárový motor).

Volkswagen Group je jediný automobilový výrobca vyrábajúci v súčasnosti motory W16. Vznikli rozšírením koncernového motora W12, ktorý je založený na technológii agregátu šesťvalcového VR motora. Motor W16 bol zavedený s konceptom športového automobilu Bentley Hunaudieres s motorom uprostred, ktoré nikdy nebolo určené pre výrobu (Bentley Motors Limited je súčasťou Volkswagen Group holding od roku 1998). Pohonná jednotka bola neskôr použitá v koncepte vozidla Audi Rosemeyer a malosériovom Bugatti Veyron.

*Bližšie informácie v hlavnom článku: W motor (Volkswagen)*

Špecifikácia motora W16
-----------------------

Motor W16 Volkswagen Group bol postavený pre Bugatti Veyron EB16.4. Je to 16 valcový, štvornásobne preplňovaný motor so štyrmi ventilmi na valec. Motor je 71 cm dlhý a váži približne 400 kg. Maximálny výstupný výkon je 736 kW (1001 koní) pri 6 000 otáčkach za minútu, maximálny krútiaci moment je 1 250 Nm v rozmedzí otáčok 2 200 až 5 500 za min. Poradie zapaľovania valcov na WR-16 je 1-14-9-4-7-12-15-6-13-8-3-16-11-2-5-10.

Referencie
----------

1. ↑   *From the Beetle to a Global Player. Volkswagen Chronicle* [online]. Volkswagen Group, [cit. 2022-12-30]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑
3. ↑  . Dostupné online.

| Bežné vyhotovenia piestových spaľovacích motorov |
| --- |
| **Typ** | **Jednohriadeľové motory** | **Viachriadeľové motory** (počet hriadeľov) |
| **Jednoradové motory** | Radové motory: R2 • R3 • R4 • R5 • R6 • R8 • R10 |
| Motory s protibežnými piestami (1-2) |
| **Dvojradové motory** | Vidlicové motory: V2 • V3 • V4 • V5 • V6 • V8 • V10 • V12 • V16 • V18 • V20 • V24 | Motory s valcami do U (2) |
| Motory s valcami do A |
| VR motory | Motory s protibežnými piestami (3) |
| Motory s protiľahlými valcami: B4 • B6 • B8 • B10 • B12 • B16 |
| **Trojradové motory** | Vejárové motory: W6 • W9 • W12 • W15 • W18 | Motory s valcami do Y (3) |
| Trojuholníkové motory (3) |
| **Štvorradové motory** | Motory s valcami do X | Motory s valcami do H (2) |
| W motory: W8 (WR8) • W12 (WR12) • W16 (WR16) | Štvoruholníkové motory (4) |
| **Ploché motory** | B2 • V2 • A2 • W3 • X4 | U2 • H4 (2) |
|  |
| Y3 • Trojvalcový trojuholníkový motor (3) |
| Hviezdicové motory (jednoduché) |
| Štvorvalcový štvoruholníkový motor (4) |
|  |
| **Ostatné motory** | Dvojhviezdicové, trojhviezdicové a štvorhviezdicové motory |
| Jednovalcové motory |
| Wankelove motory |
**Omnadren** je štvorzložkový testosterón. Štyri odlišné účinné látky sú navzájom zladené tak, aby zaistili čo najdlhšiu dobu pôsobenia v organizme. Veľa ľudí ho prirovnáva k Sustanonu 250. Toto prirovnanie však nie je celkom presné, pretože medzi oboma preparátmi existujú značné rozdiely. Oba praparáty obsahujú dve základné látky: testosterón propionát a fenylpropionát. Ale na rozdiel od Sustanonu 250, obsahuje Omnadren, ako ďalšie dve látky: testosterón isohexanoát a hexanoát. Užívanie Omnadrenu je späté s veľmi vysokou retenciou vody. Výsledkom je prejav vo forme hubovitého a odutého svalstva. Výraz "omna-lebka", alebo posmešne "vodnatá hlava", vznikol pre rýchle, extrémne a dobre viditeľné zadržiavanie vody v tvári, hlavne na čele a pod očami. Výrazné androgénne zloženie Omnadrenu je spojené s vysokým anabolickým účinkom. Ale dosiahnuté prírastky sa po vysadení pomerne rýchlo strácajú (ako pri väčšine testosterónu). Omnadren ľahko aromatizuje. Vedľajšie účinky sú zhodné s inou testosterónovou variáciou. Okrem spomenutej retencie vody, sa objavuje silné akné. Nejde pritom o hnisajúce vredy, ale o veľké množstvo malých pupákov, ktoré budia dojem alergickej vyrážky. Toto akné sa objavuje v hornej časti rúk, na ramenách, prsiach, chrbte i tvári. A to platí i v prípadoch, kedy v predchádzajúcich aplikáciach testosterónu ničím podobným netrpeli. Ďalším nežiaducim účinkom je podráždenosť a agresívne chovanie. To sa dá vysvetliť užívaním omnoho vyšších dávok Omnadrenu, ako v prípade iných (drahších) testosterónov. Ženy by pre zjavné virilizačné príznaky, mali Omnadren radšej obísť. Veľmi háklivým problémom môže byť občasný výskyt nečistôt v injekčnom roztoku. Kvalita výrobkov z východnej Európy nie je tak vysoká ako napr. z Nemecka. Nemožno zaručiť stopercentnú sterilitu a čistotu. Toto znečistenie je hlavnou príčinou tzv. injekčných abscesov (zatvrdnutých a citlivých miest po vpichu).


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
Omeprazol
**Omeprazol** (INN Omeprazole) je inhibítor protónovej pumpy používaný pri poruchách trávenia, peptickom vrede, gastrointestinálnom refluxe a Zollinger-Ellisonovom syndróme. Prvýkrát bol predávaný firmou AstraZeneca vo forme horečnatej soli ako **omeprazole magnesium** pod názvami ako **Losec** a **Prilosec**, dnes je dostupný aj v ďalších generických liekoch. Omeprazol je jedným z celosvetovo najbežnejšie predpisovaných liečiv a v niektorých krajinách je dostupný bez predpisu.

Zoči voči strate patentovej ochrany a konkurencii generických výrobcov, AstraZeneca vyvinula, zaviedla na trh a silne propagovala ezomeprazol (Nexium), čo je jeden z enantiomérov omeprazolu. Aj keď bolo potvrdené, že len enantioméry v aktívnej forme sú účinné a ostatné nie sú, klinický význam tohoto je nejasný.

Využitie
--------

*Pozri článok: Inhibítor protónovej pumpy*

### Použitie pri eradikácii Helicobacter pylori

Omeprazol býva kombinovaný s antibiotikami klaritromycínom a amoxicilínom (alebo metronidazolom u pacientov s precitlivelosťou na penicilín) v jednotýždňovej eradikácii Helicobacteru pylori. Infekcia Helicobacter pylori je kauzálny faktor väčšiny peptických a dvanástnikových vredov.

Dávkovanie
----------

Omeprazol je dostupný v tabletách a kapsulách (obsahujú omeprazol alebo jeho horečnatú soľ) v silách 10 mg, 20 mg, na niektorých trhoch aj 40 mg. Omeprazol je tiež dostupný ako prášok (sodná soľ omeprazolu) pre intravenózne injekcie. Väčšina perorálnych prípravkov omeprazolu je v enterosolventnej liekovej forme aby liečivo bolo chránené pred rozkladom v kyslom prostredí žalúdku. Enterosolventnosť je zvyčajne dosiahnutá poťahovaním granúl alebo peliet v kapsulách, alebo poťahovaním tabliet.

V Európe je tiež dostupný v injekčnej forme pre intravenózne podanie na rozdiel od USA. Balenie zvyčajne obsahuje liekovku s omeprazolom a samostatnú ampulku s roztokom na prípravu injekcie. Každá 10 ml sklenená liekovka obsahuje biely alebo takmer biely prášok lyofilizovaného prášku, predstavujúceho 42,6 mg sodnej soli omeprazolu, čo je ekvivalentné 40 mg omeprazolu.
Poznámka: Na prípravu injekcií sa používa sodná soľ, kým v tabletách je to horečnatá soľ omeprazolu.

Losec je vyrábaný AstraZeneca v Södertälje vo Švédsku.

Absorpcia a distribúcia
-----------------------

Omeprazol je zvyčajne absorbovaný v tenkom čreve v priebehu 3-6 hodín. Biologická dostupnosť omeprazolu po opakovanej dávke je asi 60%. Súčasný príjem potravy nemá vplyv na biologickú dostupnosť. Väzba na plazmatické bielkoviny je asi 95%.

Metabolizmus a vylučovanie
--------------------------

Omeprazol je metabolizovaný systémom cytochrómu P450, najmä v pečeni. Medzi identifikované metabolity patri sulfón, sulfid a hydroxyderivát omeprazolu, ktoré nemajú badateľný vplyv na vylučovanie kyseliny. Asi 80% perorálne podanej látky sa vylúči vo forme metabolitov do moču a zvyšok stolicou, do ktorej sa dostane najmä cez žlč.

Prípravky
---------

Na slovensku je Omeprazol dostupný v nasledovných prípravkoch:
Lomac©, Omeprazol Farmax©, Oprazole©, Omeprazol Mylan©, Omeprazol Stada©, Helicid©, Tevazol ©.
Letecká snímka pevnosti z tridsiatych rokov
**Sarkel** (po chazarsky doslova "Biely dom") bola veľká vápencová chazarská pevnosť postavená za čias Byzantskej ríše v rokoch 830-840. Nachádzala sa na ľavom brehu dolného toku rieky Don, v dnešnej Rostovskej oblasti v Rusku. V súčasnosti je archeologické nálezisko zaliate vodami Cimľjanskej priehrady.

Stavba
------

Pevnosť Sarkel bola postavená, aby chránila severozápadnú hranicu Chazarského štátu medzi rokmi 834-837. V roku 833 Chazari požiadali svojho spojenca, byzantského cisára Teofila, aby im poskytol staviteľov na stavbu opevneného hlavného mesta. Teofilos im poslal svojho hlavného inžiniera, ktorý sa volal Petronas. Za to chazarský kagan postúpil Byzantskej ríši územia okolo mesta Chersonézos a niektoré ďalšie územia na Kryme.

V súvislosti s výstavbou takej veľkej pevnosti sa vynára otázka, prečo by Chazari stavali toto mesto práve na Done. Historici sa najčastejšie domnievajú, že išlo o obranu pred nejakou silnou regionálnou mocnosťou, ktorá pre nich mohla predstavovať hrozbu. Popredný ruský odborník na Byzantskú ríšu, Alexandr Alexandrovič Vasiljev a historik Georgij Vladimirovič Vernadskij a iní historici tvrdia, že pevnosť mala za úlohu chrániť pre Chazarov životne dôležité územie, na ktorom sa prenášali lode z zabezpečujúce dopravu medzi Donom a Volgou pred Ruským chanátom. Avšak táto mocnosť bola pravdepodobne v tom čase oveľa ďalej na sever. Ďalší historici sa domnievajú, že by toto územie mohli ohrozovať starí Maďari.

História
--------

Mesto slúžilo ako rušné obchodné stredisko, ktoré kontrolovalo dopravné spojenie medzi Donom a Volgou, ktoré využívali Ruskí alebo Vikingskí obchodníci, keď sa plavili z Čierneho mora do Kaspického. Táto dopravná tepna bola známa ako Chazarská cesta. Medzi pravidelne sa striedajúcou asi 300-člennou posádkou opevnenou v Sarkeli boli aj tureckí Oguzovia a turkický Pečenehovia, najatí ako žoldnieri.

Sarkelská pevnosť aj mesto boli obsadené Kyjevskou Rusou za vlády kniežaťa Sviatoslava I. v roku 965. Mesto bolo premenované na *Bielu Vežu* (rusky Белая Вежа) a osídlené Slovanmi. Túto mocenskú zmenu zaznamenala aj ruská kronika. Mesto zostalo slovanské až do 12. storočia, kedy ho v roku 1117 dobyl a zničil altajský národ Kipčakov.

O meste sa zachovalo viacero písomných prameňov, no jeho poloha bola neznáma; najčastejšie ho historici kládli niekde do miest, kde sa Volga najviac približuje Donu. Až v tridsiatych rokoch 20. storočia ho odkryl sovietsky historik a archeológ Michail Illarionovč Artamonov, ktorý tu robil výskumy v rokoch 1934 až 1936 a v rokoch 1949-1951. Bola to najväčšia archeologická akcia chazarského náleziska. Pevnosť mala pôdorys štvoruholníka s rozmermi 193,5 x 133,5 metra, múry boli vysoké najmenej 10 metrov a v opevnení boli dve brány a bašta v juhovýchodnej časti. Mesto bolo rozdelené na dve časti, pričom v jednej sa nachádzal donjon. Celá pevnosť bola obkolesená priekopou, ktorá ju oddeľovala od samotného mesta. Okrem chazarských a ruských nálezov objavil Artamonov aj byzantské stĺpy. Nálezisko je od roku 1952 zaplavené Cimľjanskou priehradou. Nájdené artefakty sú vystavené v Ermitáži.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Androsthenes** (starogr. *Ἀνδρόσθενης*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.

Sochár Androsthenes, žiak sochárskeho majstra Eukadma, pochádzal zrejme z Atén. Z antických autorov nám jedinú správu o ňom a jeho sochárskych dielach, zhotovených pri obnove Apolónovho chrámu v Delfách (chrám bol zničený v roku 373 pred Kr. neskôr ho obnovili z miestneho vápenca, odkryli ho francúzski archeológovia), zaznamenal v 2. storočí cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku: „*Na chrámovom štíte sa nachádzajú Artemis, Léto, Apolón a Múzy, ďalej zapadajúci Hélios, Dionýzos a Thyijské ženy. Prvé sochy zhotovil Aténčan Praxias, Kalamidov žiak, a keď si potom Praxia odviedla smrť práve v dobe, keď sa chrám ešte budoval, postaral sa o ostatnú výzdobu na štítoch Androsthenes, takisto rodom aténsky občan, žiak Eukadmov.*"

Androsthenes a jeho učiteľ Eukadmos sú neznáme postavy. Z Androsthenových prác zo štítu Apolónovho chrámu sa nič nezachovalo.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 416 vysvětlivky.
2. ↑  Pausanias, *Pausanias's Description of Greece*, str. 338
3. ↑  Dana Facaros, Linda Theodorou, *Peloponnese and Athens*, str. 218
4. ↑  *Demosthenes Against Midias*, str. 84
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 302.
Dopravná značka A23: Kolóny
Kolóna na holandskej diaľnici A 13
**Dopravná zápcha** (iné názvy: **zápcha (v doprave)**, **kongescia**, **dopravná kongescia**, **vzdutie dopravy**, nesprávne: *(dopravná) zácpa*) je stav premávky na pozemnej komunikácii, električkovej trati alebo inej dopravnej ceste charakterizovaný spomalením rýchlosti, predĺžením jazdných časov a kolónami vozidiel alebo iných dopravných prostriedkov.

Nastáva vtedy, keď je aktuálna premávka silnejšia ako jej aktuálna kapacita, často vzniká tiež následkom krátkodobého znemožneniu prejazdu alebo znížením kapacity komunikácie vplyvom dopravnej nehody, pracovnej činnosti, zlej činnosti signalizačného zariadenia alebo inej mimoriadnej udalosti.

Pre pozemné komunikácie na Slovensku a v niektorých ďalších krajinách je stanovená špeciálna dopravná značka *A23: kolóny*, ktorá upozorňuje na miesta, kde pravidelne alebo často dochádza ku kolónam.

Možnou ochranou pred dopravnými zápchami je buď zvyšovanie kapacity komunikácií výstavbou ďalších komunikácií alebo naopak regulácia premávky, obmedzovanie práva vjazdu do určitých oblastí alebo spoplatňovanie premávky. Vplyv má tiež modernizácia riadenia dopravy, najmä koordinácia a dynamické riadenie svetelných signalizačných zariadení a preferovanie niektorých druhov dopravy, napríklad hromadnej, cyklistickej alebo pešej.

Zdroje
------

1. 1 2  Nemecko-slovenský technický slovník 2. diel M-Z. Bratislava: Alfa. 1993, S. 954
2. ↑  zápcha. In: Krátky slovník slovenského jazyka
3. ↑  kongescia. In: ŠALING et al. Veľký slovník cudzích slov. 2000.
4. ↑  Urbanistická štúdia zónu Podunajská ulica - Podunajské Biskupice, Bratislava

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dopravní zácpa na českej Wikipédii.*