Súradnice: 48°32′00″S 21°16′00″V﻿ / ﻿48,533333°S 21,266667°V﻿ / 48.533333; 21.266667

**Milhosť** (maď. Migléc, Miglécnémeti) je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.

Polohopis
---------

Leží 166 m nad morom na východnom Slovensku, v južnej časti Košickej kotliny, 21 km na juhu od Košíc v susedstve dedín Kechnec a Seňa. Zároveň je aj hraničným priechodom Milhosť-Tornyosnémeti. Katastrálne územie obce má rozlohu 7,70 km².

Dejiny
------

Milhosť sa prvýkrát spomína v roku 1220, kedy bola súčasťou desiatich obcí patriacich kráľovnej, v ktorých žili nemeckí osadníci prichádzajúci počas rokov 1205-1209. Milhosť v 13. storočí ešte nebola samostatná dedina, bola iba osada (majer), patriaci k dedine Középnémeti. Prvé písomné správy sa objavujú v 14. storočí. Tak sa spomína kaplnka sv. Michala z roku 1322, o ktorej nevieme kde stála.

V roku 1450 rodina Hegyaljai získala pozemky v obci. Od začiatku 15. storočia sa používa už názov Milhosť. Dedina predtým mala rôzne názvy ako: *Középnémeti*, *Kisnémeti* alebo *Középkisnémeti*. Preto je aj v dnešnom období Milhosť spomínaná po maďarsky ako aj *Miglécnémeti*. Do roku 1500 na území obce žili len Nemci, iba začiatkom 16. storočia prišli prvé maďarské rodiny, dôsledkom toho Nemcov ubudlo.

Po roku 1600 už nie sú záznamy o nemeckých obyvateľoch, ale pribúdajú slovenské rodiny. V roku 1720 bol počet Maďarov a Slovákov rovnaký. V roku 1787 prichádzajú prví Židia, po roku 1850 Rómovia. V roku 1861 okolo obce na východnej strane začala premávať železnica Miškovec-Košice. 

Začatok dediny s dvojjazyčnou tabuľou
So vznikom ČSR po roku 1918 sa Milhosť stala pohraničnou dedinou medzi Maďarskom a Slovenskom. Po Viedenskej arbitráži, v roku 1938 obec pripadla Maďarsku a dostala názov *Miglécnémeti*. Po skončení 2. svetovej vojny obec znova pripadla ČSR a v rokoch 1945–1947 mala názov *Migléc*. V období 1948–1964 sa nazývala Milhosť.

V roku 1964 bol Milhosť zlúčený so susednou obcou Kechnec a dostal názov Hraničná pri Hornáde, časť Milhosť. V roku 1986 Hraničnú pri Hornáde pripojili k obci Seňa, a tak dostala novú názov Seňa, časť Milhosť. Na žiadosť občanov získala obec 1. januára 1993 samostatnosť a dvojjazyčný názov Milhosť-Migléc, keďže 50 % obyvateľov je maďarskej národnosti.

### Novšie dejiny

* 1950 - začiatok ťažby štrku a piesku (veľké ložiská surovín pod úrodnou pôdou na mnohých miestach chotára obce)
* 1978 - bol zrekonštruovaný hraničný priechod
* 1988 - plynofikácia obce
* 1994 - postavený dom smútku
* 1995 - výstavba čistiarne odpadových vôd pre Kechnec a Milhosť, ktorá sa po roku 2000 sa rozšírila pre priemyselný park v Kechneci
* 1996 - kanalizačná sieť, vodovod
* 1998 - benzínová pumpa pri ceste k hraničnému prechodu
* 2000 - v západnej časti chotára bola postavená základňová a retranslačná stanica sytému GSM

Symboly obce
------------

### Pečať

Historická pečať obce pochádzajúca z roku 1839 stala východiskom pri tvorbe obecného erbu v 90 rokoch 20. storočia. Nesie maďarský nápis *„Miglécz helység petsétye 1839"* (pečať obce Milhosť 1839). 

### Erb

Erb obce, ktorý bol vytvorený v 90. rokoch 20. storočia, je odvodený zo vzoru ktorý sa nachádza na pečati. Na erbe sú dve postavy stojac na zelenej tráve s klobúkmi na hlavách. Jedna drží v ruke cep, druhá kosu. Medzi nimi sú umiestnené lemeš a čerieslo, ktoré sú zlatej farby. Medzi postavami, na červenom pozadí, svieti slnko.

Obyvateľstvo
------------

* Počet obyvateľov (sčítanie 2021): 392
* Národnostné zloženie:
	+ Slováci - 294 (75%)
	+ Maďari - 90 (23%)
	+ Ostatné, nezistené - (2%)

* Bývajúce obyvateľstvo podľa materinského jazyka (2001)
	+ Maďarský : 174
	+ Slovenský : 162
	+ Rusínsky : 1
	+ Český : 1
	+ Nezistený: 6

* Náboženské vyznanie / cirkev (2001)
	+ Rímskokatolícka cirkev: 168
	+ Reformovaná cirkev: 133
	+ Gréckokatolícka cirkev: 19
	+ Evanjelická cirkev augsburského vyznania: 3
	+ Jehovovi svedkovia: 3
	+ Bez vyznania: 10
	+ Nezistené: 8

Kultúra a zaujímavosti
----------------------

### Pamiatky

* Reformovaný kostol, jednoloďová neoklasicistická stavba s polygonálnym záverom a predstavanou vežou z roku 1887. Úpravami prešiel v roku 1931. Interiér je plochostropý. Zariadenie kostola pochádza z doby jeho vzniku. Kostol má jednoduchú fasádu s polkruhovo ukončenými oknami so šambránami. Veža je ukončená ihlancovou helmicou. Reformovaná škola s bytom pre učiteľa bola postavená v roku 1868.

* Dedinská zvonica, murovaná stavba na pôdoryse štvorca z konca 19. storočia.

### Kultúra

#### Ľudová izba

Nábytok v jednoduchých domoch (1. polovica 20 st.) sa skladala z „komody so šuflíkmi" , kde bola uložená dcérina výbava, ktorá pozostávala zo sukní, posteľnej bielizne, uterákov...
V izbe často boli vstavané skrine v stenách ktoré volali „slepé okná" („vakablak"). Kvôli tomu, že v izbách spali spolu až tri generácie, pod posteľou bola ešte jedna posteľ na kolieskach ktorú večer vysúvali a ráno zase aby nezavadzala, zasunuli. Vrchnú dosku stola sa dalo odtlačiť. Tam bol uložený chlieb, alebo v stole boli zásuvky, aj pre chlieb. Pri stole sa zvyčajne nachádzala drevená lavička s operadlom a s priestorom, rozdeleným na 3-4 časti, na oblečenie pod sedadlom. Súčasťou izby bola aj kolíska vyrezaná z dreva. Vianočný stromček visel z hradového stropu.

#### Ľudový odev

Obyvatelia v 19. storočí nosili ešte oblečenie krojové. U žien a hlavne u dievčat dôležitú funkciu hrala farebnosť šiat. 
Oblečenie vydatých žien bolo tmavšie. Nosili blúzky a dlhé, široké sukne po členky, stiahnuté v páse pod ktorými boli 1-2 naškrobené spodničky. Súčasťou oblečenia boli ešte aj vlnené šatky so strapcami, zvyčajne tmavšie, kockované alebo jednofarebné. Sviatočné šaty boli z kvalitnejších látok, pracovné sukne z kartónu, flanelu alebo z barchetu. 
Odevy neboli výšivkami zdobené ani krikľavej farby. V lete sa nosili poltopánky s pračkou, v zime celé topánky a čižmy. 

Mladšie ženy a dievčatá mali svetlejšie farby.Dievčatá nosili biele šatky, ktoré sa prehodili cez plece a vpredu konce si zaviazali alebo držali. Deti mali šité šatky, ktorých konce sa viazali vzadu. Vydaté ženy šatky nosili stále. Pri práci mali kartúnové ale mali aj niekoľko kvalitnejších s jemnými vzormi. Šatky sa viazali pod bradou do upraveného uzla.

Dievčatá mali vlasy zapletené do vrkoča a spustený na chrbát. Vydatá žena vrkoč mala zakrútený na záhlaví do kruhu, upevnený sponkami a zakrytý šatkou. Na vlasoch sa tu nenosili čepce ako napríklad v neďalekej slovenskej dedine v Belži. 

Muži nosili dlhé nohavice zúžené do kolien s čiernymi alebo hnedými čižmami bez šnurovania alebo šnurovacie so sárou (birgerli). Na vrch nosili biele košele a sako. Cez pracovné dni mali na sebe vestu z ovčej kožušiny, takzvaný bekecs (bekeč). Klobúk tiež nesmel chýbať z oblečenia. V lete mužmi nosili široké nohavice z konope. 

Od 2. polovice 20. storočia odev, hlavne mladých, sa prispôsobuje móde. Na začiatku 21.st. oblečene mestského obyvateľstva sa neodlišuje od šiat dedinského. Staršie ženy z Milhosťa zvyky v obliekaní ešte stále držia istým spôsobom - uprednostňujú tmavšie farby, nosia šatky na hlave...

#### Miestny cintorín

Dvojica historickýc náhrobných kameňov
Cintorín v Milhosti má troch majiteľov. Západná strana patrí obci, ľavá katolíckej cirkvi a pravá reformovanej. Na cintoríne sa nachádzajú hrobky zdobené starými drevenými pamätníkmi ktorých volali *„gombfa"*. Hroby reformovaných boli označený troma tipmi drevených náhrobníkov, rozdielny pre mužov, ženy i mladých. Katolíci používali drevený kríž. Okrem drevených náhrobníkov sa tu nachádzajú aj kamenné z prelomu 19. a 20. storočia. K najstarším patrí dvojica, asi 1,50 m vysokých, náhrobných kameňov ktorých na vrchu sú vytesané lebky s otvorom.

Referencie
----------

1. ↑   *Registre obnovenej evidencie pozemkov* [online]. Bratislava: ÚGKK SR, [cit. 2011-12-31]. Dostupné online.
2. ↑   *Počet obyvateľov podľa pohlavia – obce (ročne)* [online]. Bratislava: Štatistický úrad SR, rev. 2023-04-03, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online.
3. ↑   *Voľby do orgánov samosprávy obcí 2022 : Zoznam zvolených starostov* [online]. Bratislava: Štatistický úrad SR, 2022-10-30. Dostupné online.
4. ↑   *Byster (Sady nad Torysou) - Kalvínsky kostol* [online]. Pamiatky na Slovensku. Dostupné online.
5. ↑   *Register nehnuteľných národných kultúrnych pamiatok* [online]. Pamiatkový úrad Slovenskej republiky. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka obce

| * z
* d
* u
Obce okresu Košice-okolie (2 + 112) |
| --- |
| Mestá | 
* Medzev
* Moldava nad Bodvou

 |
| Ostatné obce | 
* Bačkovík
* Baška
* Belža
* Beniakovce
* Bidovce
* Blažice
* Bočiar
* Bohdanovce
* Boliarov
* Budimír
* Bukovec
* Bunetice
* Buzica
* Cestice
* Čakanovce
* Čaňa
* Čečejovce
* Čižatice
* Debraď
* Drienovec
* Družstevná pri Hornáde
* Ďurďošík
* Ďurkov
* Dvorníky-Včeláre
* Geča
* Gyňov
* Hačava
* Háj
* Haniska
* Herľany
* Hodkovce
* Hosťovce
* Hrašovík
* Hýľov
* Chorváty
* Chrastné
* Janík
* Jasov
* Kalša
* Kecerovce
* Kecerovský Lipovec
* Kechnec
* Kokšov-Bakša
* Komárovce
* Kostoľany nad Hornádom
* Košická Belá
* Košická Polianka
* Košické Oľšany
* Košický Klečenov
* Kráľovce
* Kysak
* Malá Ida
* Malá Lodina
* Milhosť
* Mokrance
* Mudrovce
* Nižná Hutka
* Nižná Kamenica
* Nižná Myšľa
* Nižný Čaj
* Nižný Klátov
* Nižný Lánec
* Nová Polhora
* Nováčany
* Nový Salaš
* Obišovce
* Olšovany
* Opátka
* Opiná
* Paňovce
* Peder
* Perín-Chym
* Ploské
* Poproč
* Rákoš
* Rankovce
* Rešica
* Rozhanovce
* Rudník
* Ruskov
* Sady nad Torysou
* Seňa
* Skároš
* Slančík
* Slanec
* Slanská Huta
* Slanské Nové Mesto
* Sokoľ
* Sokoľany
* Svinica
* Šemša
* Štós
* Trebejov
* Trsťany
* Trstené pri Hornáde
* Turňa nad Bodvou
* Turnianska Nová Ves
* Vajkovce
* Valaliky
* Veľká Ida
* Veľká Lodina
* Vtáčkovce
* Vyšná Hutka
* Vyšná Kamenica
* Vyšná Myšľa
* Vyšný Čaj
* Vyšný Klátov
* Vyšný Medzev
* Zádiel
* Zlatá Idka
* Žarnov
* Ždaňa

 |