Socha Alexandra Selkirka v rodnej dedine
**Alexander Selkirk** rodený ako Alexander Selcraig (\* 1676 Lower Largo, Škótsko – 13. december 1721) bol škótsky námorník, ktorý prežil 4 roky na opustenom ostrove Más a Tierra (dnes Ostrov Robinsona Crusoa). Jeho zážitky inšpirovali Daniela Defoea k napísaniu románu Robinson Crusoe.

Život
-----

Alexander Selkirk sa narodil v roku 1676 v pobrežnej dedine Lower Largo, Fifa v Škótsku ako syn garbiara a obuvníka. Ešte ako mladistvý utiekol ku námorníkom po tom, čo bol obvinený z neprístojného správania sa.

Po ôsmich rokoch na mori, po vypuknutí vojny proti Francúzsku a Španielsku sa pridal ku korzárovi Viliamovi Dampierovi, slúžil ako námorník (majster plavby) na súkromnej lodi - galeóne *Cinque Ports Galley*, ktorej velil námorný kapitán Charles Pickering.

Vďaka jeho matematickým schopnostiam mu zverili funkciu lodného navigátora. Vyplávali 11. septembra 1703 z prístavu Kinsale spolu s loďou *Saint George*, mali križovať pobrežie Južnej Ameriky proti španielskemu loďstvu.

Vo februári 1704 už plávali pozdĺž peruánskeho pobrežia. V máji 1704 spoločnosť lode rozdelila a kapitán Pickering zomrel.
Selkirk sa však pohneval s vyšším dôstojníkom Tomsin Stradlingom, ktorý sa po smrti kapitána Pickeringa stal kapitánom lode.
Pohádal sa s ním, pretože neveril, že loď je schopná plavby pre poškodenie, a presakovanie vody. 

Preto sám požiadal v októbri 1704 o vysadenie na vtedy neobývaný ostrov Juan Fernandez, kam prišli po doplnenie zásob. 
Alexander bol presvedčený, že odpláva ďalšou loďou. Galéna *Cinque Ports* pokračovala ďalej, ale pre silné presakovanie vody museli priplávať k ostrovu Gorgona, kde sa dobrovoľne vzdali Španielom.

Avšak 20 mužov posádky aj s veliteľom Johnom Clippertonom dezertovalo, loď lacno predali, peniaze si rozdelili, a odišli do Makaa, kde sa rozutekali.

### Život na ostrove

Kniha z roku 1835 inšpirovaná Selkirkovým životom
Selkirk prežil na ostrove vďaka divému ovociu a zelenine, taktiež početnému množstvu divých kôz. Na rozdiel od románového Crusoa, nemal žiadneho sluhu Piatka. V nemalej miere mu pomohli aj skúsenosti a vedomosti z výroby a činenia zvieracích koží, ktoré nadobudol u otca, kde už ako 9 ročný pracoval.

Na ich základe si mohol vyrobiť sám oblečenie, obuv a prikrývky. Údajne bol vysadený na ostrov s dvomi kuframi s výbavou, aj mušketou, nožom, strelným prachom, Bibliou a tabakom. Vo svahu si vyhĺbil dve neveľké jaskyne, vybudoval prístrešok vo vnútrozemí ostrova, ohradu pre zvieratá. Zasadil viacero užitočných rastlín a stromov. Počas jeho nedobrovoľného pobytu na ostrov priplávali dve lode, ale obidve boli španielske. Keďže on bol z britskej korzárskej lode, tak sa od strachu pred ich posádkami skryl.

Dňa 2. februára 1709 bol nájdený a zachránený britskou loďou *Duke*, ktorej velil korzársky kapitán Woodes Rogers, (v roku 1717 sa stal Rogers prvým guvernérom na Bahamských ostrovoch, a inšpiroval Daniela Defoa k napísaniu románu).

Tri roky po jeho záchrane sa Selkirk oženil v Škótsku so 16 ročnou dojičkou Sophiou Bruceovou. Po roku sa opäť vrátil na more. 
V roku 1717 nastúpil ku kráľovskému vojenskému loďstvu. V Plymouthe si našiel milenku Frances Candes, majiteľku hostinca, ktorá ho presvedčila aby sa s ňou oženil, tak aj urobil a ku svojej manželke Sophii sa už nevrátil.

Neskôr vyplával na lodi *HMS Weymouth*, na ktorej slúžil ako poručík. Avšak počas plavby ochorel na žltú zimnicu a 13. decembra 1721 večer o 20. hodine ako 45 ročný zomrel.

Pochovali ho do vôd Atlantiku niekde pri západných brehoch Afriky. Po jeho smrti sa rozpútal právny spor o dedičstvo, ktoré si nárokovali obidve ženy. Súd rozhodol na základe Selkirkovho skoršieho závetu, že dedičstvo dostane krčmárka Frances Candesová.
Žofia Bruceová zostala chudobná. Najväčšou ľútosťou v živote Selkirka bol odchod z ostrova Juana Fernandéza.

Britskí, japonskí a čilskí archeológovia objavili presné miesto kde Alexander Selkirk prežil viac ako štyri roky. Po 13 ročnom hľadaní tím vedený Daisuke Takahashi vyhlásili, že identifikovali miesto, kde v osemnástom storočí námorník táboril, varil, a ako osamelý pozorovateľ sa zdržiaval. Rozhodujúci prielom v hľadaní bol objav fragmentu jedného zo Selkirkovho navigačného náradia, akým bolo medené kružidlo.

Zdroje
------

* Alexander Selkirk, the Real Robinson Crusoe (po anglicky)
* Piráti a korzári (po anglicky)
* Bukanieri a korzári.(po anglicky)
* Zoznam veliacich pirátov, bukanierov a korzárov (po anglicky)
* Slávni piráti (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 13573228j
* GND: 118613030
* ISNI: 0000 0000 6332 0651
* LCCN: n50006529
* NK ČR: js20090625012
* VIAF: 804924
* WorldCat: lccn-n50006529