recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Ratihabícia znamená aj všeobecne privolenie, schválenie.*
**Ratihabícia** (z latinčiny: *ratihabitio*, z *ratus* = pevný + *habere* = mať) znamená dodatočné schválenie právneho úkonu alebo predpisu. Na rozdiel od ratifikácie, ktorou sa úkon stáva platným od chvíle ratifikovania, ratihabíciou sa vyslovuje platnosť úkonu od jeho schválenia (teda nie od doby schválenia ratihabície). Samotné procesy ratihabície a ratifikácie sa však nelíšia.

Na ratihabíciu môže byť niekoľko dôvodov. Základným dôvodom je prekročenie právomoci, t. j. stav, keď niekto koná v niekoho mene, ale prekračuje svoju právomoc. Takéto konanie musí byť schválené spätne, a ak sa to stane, je právnym úkonom viazaný ten, kto tento úkon schválil. Zaviazaný je však nie od okamihu schválenia, ale od okamihu konania. Takýto spôsob je možný nielen v prípade, keď konajúca osoba prekročí plnú moc, ale aj v prípade, že konala bez akéhokoľvek oprávnenia konať. Ak k ratihabícii nedôjde (ratihabícia sa vo všeobecnosti nedá predpokladať), je osoba, ktorá takto konala zodpovedná za toto konanie a druhá strana od nej môže vymáhať vzniknuté škody. Forma schválenia nie je predpísaná, ale je vhodné zvoliť písomnú formu.

Druhým dôvodom môže byť, že ratihabíciu nariaďuje zákon, napr. v jurisdikciách s dvojkomorovým parlamentom. V českom práve sa s ratihabíciou stretávame v ústave, je pri zákonných opatreniach senátu priamo vyžadovaná. K prípadom vyžiadania ratihabície dochádza, keďže senátne opatrenia je možné prijímať len v čase neexistencie Poslaneckej snemovne, ktorá následne tieto opatrenia spätne schváli alebo nie. Ak ich neschváli, prestávajú tieto nariadenia platiť dňom vyhlásenia neplatnosti. V takýchto situáciách je ešte možné voliť variant, keď špeciálne opatrenia prestávajú platiť dňom neschválenie. V týchto prípadoch je daná forma schválenoa, ale opatrenia, zákon, atp. vyžadujúce tento úkon majú v období od prijatia do neschválenia plnú platnosť. Neschválením v takomto prípade, nie je automaticky spochybnená predchádzajúca platnosť.

Známym prípadom ratihabície sú tzv. Benešove dekréty, vydávané v období neexistencie voleného zákonodárneho orgánu v rokoch 1941 – 1945 exilovou vládou prezidenta Edvarda Beneša. Tie boli v marci 1946 ratihabované ústavným zákonom č. 57/1946 Zb. Národného zhromaždenia. Táto ratihabícia bola a doteraz je niektorými právnikmi a historikmi považovaná za oficiálny začiatok nového, povojnového právneho poriadku, ktorý v zásade pretrváva dodnes.

Externé odkazy
--------------

* Juridictum, encyklopedie o právu: Ratihabice (po česky) - článok, z ktorého čiastočne čerpalo toto heslo
* Rokovanie 20. schôdze FZ ČSFR, 21. januára 1992[nefunkčný odkaz] - príspevok poslanca Ernesta Valka, ktorý sa do značnej miery týka ratifikácie a ratihabície
**Ratramnus** alebo **Ratramnius** († okolo 868) bol franský benediktínsky mních a nonkonformný teológ z opátstva Corbie neďaleko Amiens. 

O jeho živote sa nevie skoro nič. Napísal pojednanie o eucharistii *De corpore et sanguine Domini liber*, v ktorom odporoval náuke o transsubstanciácii, ktorú v podobne zameranom spise zastával jeho súčasník z Corbie Paschasius Radbertus. Ratramnus chcel zmieriť vedu a náboženstvo, zatiaľ čo Radbertus zdôrazňoval nadprirodzený prvok eucharistie. Obaja sa zhodovali v tom, že Kristus je v eucharistii prítomný, podľa Radberta však skrze zázrak a reálne, takže eucharistické telo je totožné s jeho telom historickým, podľa Ratramna skrze vieru a symbolicky: chlieb a víno sú Kristovým telom *„secundum invisibilem substantiam"*, zároveň sú však znamením reálnej prítomnosti Kristovej a ostávajú *„figurae secundum speciem visibilem"*. Ratramnus predpokladá, že medzi Kristovým historickým a eucharistickým telom je rozdiel: veriaci predsa nekonzumujú Kristovo historické telo, ale chlieb a víno. Katolícki teológovia dnes Ratramnove definície napriek ich nevybrúseným formuláciám považujú za plne zlúčiteľné s ortodoxiou.

Ratramnove názory upadli na istý čas do zabudnutia a keď bol jeho spis na synode vo Vercelli roku 1050 odsúdený ako heretický, bol za jeho autora považovaný Jána Scota Eriugenu. Reformácia obnovila záujem o Raramnov spis, v roku 1532 bol vydaný a okamžite preložený. 

Ratramnus napísal aj spisy *De praedestinatione Dei* (zastáva učenie o dvojitej predestinácii) a štvordielny *Contra Graecorum opposita* (868), polemiku s byzantským patriarchom Fotiom, v ktorej ospravedňuje odchýlky v praxi západnej cirkvi. Je aj autorom listu *Epistola de Cynocephalis* (Migne (ed.), *Patrologia Latina* zv. 121, s. 1153-56), v ktorom sa zaoberá otázkou, či možno bájne bytosti so psou hlavou považovať za ľudí. Spis *De corpore et sanguine Domini* vyšiel v Oxforde v roku 1859.

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ratramnus na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
* „Ratramnus"[nefunkčný odkaz]. In: *Ottova encyklopedie*, Praha, 1908.
* Ctirad Václav Pospíšil. „Konsubstanciační a remanenční teorie jako teologický problém". In: *Teologické texty* 3/2005.

Autoritné údaje: * BnF: 13486404v
* GND: 118787926
* ISNI: 0000 0003 8323 4875
* LCCN: n85053822
* NK ČR: kup19980000081387
* VIAF: 267795205
* WorldCat: lccn-n85053822
O ďalších významoch slova „*Porciunkula*" pozri *Porciunkula.*
Svätá omša u príležitosti Porciunkule, kostol sv. Felixe, Sušice; celebruje P. Vítězslav Holý (2016)
Sv. František na obraze od El Greca
**Porciunkula** (alebo aj **Porcinkula**) sú tradičné kresťanské oslavy, ktoré sú spájané s rádom františkánov. Cirkevné oslavy, hody, sa konajú 1. a 2. augusta vo všetkých kostoloch, ktoré majú spojitosť k františkánskemu a kapucínskemu rádu. Počas najbližšieho víkendu sa konajú rovnomenné jarmočné oslavy.

Názov a história
----------------

Názov sviatku je skomoleninou pôvodného talianskeho pomenovania miesta kaplnky Anjelskej Panny Márie, ktorý je považovaný za centrum františkánskeho rádu (*Porzioncula*, *Porziuncola* či latinsky *Portiuncula* = malý pozemok). Zakladateľom rádu bol sv. František z Assisi, z rádu pochádza aj svätá Klára, zakladateľka rádu klarisiek. V roku 1226 sv. František v kaplnke zomrel.

Dátum 2. august 1216 je dňom, v ktorý svätý František získal od vtedy novozvoleného pápeža Honoriusa III. privilégium dávať veriacim odpustky v kaplnke Anjelskej Panny Marie v Assisi, ktorej zľudovený názov je Porciunkula. Do toho času bolo možné získať úplné odpustky iba absolvovaním púte do Svätej zeme. Neskôr pápež Sixtus IV. dal povolenie vydávať odpustky dňa 2. augusta vo všetkých kostoloch prvého aj druhého rádu františkánov. Najprv len pre františkánov, neskôr v roku 1622 pápež Gregor XV. toto privilégium rozšíril pre všetkých veriacich, ktorí navštevovali kostoly vo vzťahu k františkánskemu a kapucínskemu rádu v určené dni po spovedi a svätom prijímaní.

Porcinkula na Slovensku
-----------------------

Porcinkula sa ako ľudová oslava slávi na Slovensku v Nových Zámkoch.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Porciunkule (pouť) na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

1. ↑  Rehoľa menších bratov fratiškánov- Život svätého Františka
**Roman Ingarden** (\* 5. február 1893, Krakov – † 14. jún 1970) bol poľský fenomenologicky orientovaný filozof, estetik a literárny teoretik, žiak nemeckého filozofa Edmunda Husserla.

Život
-----

Ingarden študoval matematiku a filozofiu v Ľvove u Kazimierza Twardovského a od roku 1912 u Edmunda Husserla v Göttingene, neskôr vo Freiburgu, kde roku 1918 promoval. V Poľsku učil na gymnáziách a roku 1924 sa vo Ľvove habilitoval. V rokoch 1925 - 1944 prednášal na univerzite vo Ľvove (od roku 1933 ako profesor), po vojne v rokoch 1945 - 1950 na Jagelonskej univerzite v Krakove. Roku 1949 bol úplne nezmyselne obvinený z "idealizmu" a z univerzity musel odísť. Prednášal a pracoval v súkromí a až v rokoch 1956 - 1963 sa mohol na univerzitu vrátiť. Ingarden mal početné styky v zahraničí, bol členom Poľskej akadémie vied a rady ďalších spoločností.

Myslenie a dielo
----------------

Ingardenovo myslenie zostalo vždy blízke Husserlovi, s ktorým tiež udržiaval veľmi priateľské styky. Odmietal a kritizoval však jeho sklon k platonizmu a bol naopak filozofickým realistom. Venoval sa Henrimu Bergsonovi a v predvojnovom období hlavne filozofii literatúry a estetike. Tieto jeho nemecky písané spisy tiež vzbudili ohlas v zahraničí.

Naproti tomu jeho povojnové dielo, písané poľsky a venované hlavne ontológii a epistemológii, najmä jeho *opus magnum*, *Spór o istnienie świata* (Spor o existencii sveta) (1947 a 1948) bolo preložené až neskôr. Posledná časť tohto spisu, *O kauzálny štruktúre reálneho sveta*, napísal opäť nemecky. Vyšla až posmrtne roku 1974.

Okrem toho písal Ingarden aj o teórii a filozofii maliarstva a hudby a ku koncu života vydal veľké dielo o zodpovednosti (*Über die Verantwortung. Ihre ontischen Fundamente*. 1970).

Jeho žiačkou bola napr. Americká filozofka poľského pôvodu Anna-Teresa Tymieniecka.

Literatúra
----------

* *O poznávaní literárneho diela* (O poznawaniu dzieło literackiego, 1937)
* *Umelecké dielo literárne* (Das literarische Kunstwerk, 1931)
* J. Patočka, *Roman Ingarden. Pokus charakteristiky filozofickej osobnosti a diela*. In: J. Patočka, *Umenie a čas. Zobrané spisy 4.*. Praha: OIKOYMENH, 2004, ISBN 80-7298-113-7, str. 401-415.
* J. Patočka, *K Ingardenovej filozofii maliarského diela*. In: J. Patočka, *Umenie a čas. Zobrané spisy 4.*. Praha: OIKOYMENH, 2004, ISBN 80-7298-113-7, str. 489-500.

Súvisiace články
----------------

* Estetika
* Fenomenológia

Externé odkazy
--------------

* The Roman Ingarden Philosophical Research Centre - pl a en
* Heslo Ingarden vo Stanford Encyclopedia of Philosophy
* Bibliografia Ingardenova diela
* Polish Philosophy Page: Roman Ingarden
* Ingardenova ontológie - en

Autoritné údaje: * abART: 35417
* BnF: 12032881k
* GND: 118555588
* ISNI: 0000 0001 2103 7185
* LCCN: n79148890
* NK ČR: jn20000720110
* SNK: 149560
* VIAF: 108241126
* WorldCat: lccn-n79148890
**Port Metro Vancouver** (oficiálne **Vancouver Fraser Port Authority**) je názov novej organizácie pre lodnú dopravu a s ňou súvisiacu pozemnú a námornú prepravu tovaru a pasažierov v oblasti Metro Vancouver.

Dejiny
------

### Pred fúziou

Pred vznikom tejto organizácie boli v oblasti Metro Vancouver tri oddelené prístavné úrady: Port of Vancouver, ktorý bol najväčším prístavom v Kanade, Fraser River Port Authority a North Fraser Port Authority.

Aj keď boli tieto prístavy finančne sebestačné, federálna legislatíva upravujúca ich činnosť nebola veľmi efektívna. Keďže všetky tri prístavy boli samostatné právne subjekty, boli nútené súťažiť so sebou navzájom. V roku 2006 si toho všimli miestne médiá, pričom sa zistilo, že nedávno rozšírené doky Fraser Surrey Docks, ktoré prevádzkoval Fraser River Port Authority v North Delta, boli nevyužité po tom, čo sa ich hlavný prepravca CP Ships rozhodol presťahovať do zariadení patriacich Port of Vancouver, ktoré sa už blížili ku svojej plnej kapacite.

No ozvali sa aj hlasy proti prípadnej fúzii, ktoré sa obávali, že nový úrad nerozpozná potrebu zvláštnej starostlivosti o rieku Fraser. John Cummins, poslanec za obvod Richmond East - Delta označil fúziu za „výpredaj" North Fraser River Authority medzinárodným námorným prepravcom.

V júni 2006 povolilo federálne ministerstvo dopravy týmto trom prístavným úradom vypracovanie štúdie o zlepšení efektivity vancouverských prístavov ich fúziou do jedného. Výsledná správa zdôraznila niekoľko výhod fúzie a 16. júna 2006 ministerstvo dopravy udelilo „Osvedčenie o zámere zlúčiť prístavné úrady". 21. decembra 2007 kanadská vláda uverejnila osvedčenie o zlúčení, ktoré umožnilo trom prístavným úradom zlúčiť sa do jedného s účinnosťou od 1. januára 2008.

### Po fúzii

Po fúzii sa prístavná správa dostala do sporu s mestom Mission nad plánom postaviť kontajnerový terminál v ekologicky citlivých mokradiach. Prístavné orgány pripustili, že takéto plány existovali už pred fúziou a aj to, že neboli vopred konzultované s dotknutými obyvateľmi.

Zástancovia jeho výstavby argumentujú tým, že nový terminál prispeje k zníženiu emisií a nákladnej dopravy v celom regióne a odľahčí dopravnej infraštruktúre, zatiaľ čo kritici sa domnievajú, že kamióny sa môžu radšej pohybovať cez mesto a pôsobiť dopravné a environmentálne problémy tam. Veľa obyvateľov sa tiež obáva, že kontajnerový terminál bude nevzhľadný.

Referencie
----------

1. ↑   *Port Metro Vancouver* [online]. [Cit. 2010-04-25]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Container docks in Surrey idle after $190m expansion* [online]. Vancouver Sun, [cit. 2010-04-25]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Port authorities set to amalgamate* [online]. Delta Optimist, [cit. 2010-04-25]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *Mission port plan doesn't sail* [online]. Abbotsford Times, [cit. 2010-04-25]. Dostupné online. (po anglicky)
**Romboid** je časopis pre literatúru a umeleckú komunikáciu. Vydáva ho Asociácia organizácií spisovateľov Slovenska
s finančnou podporou z verejných zdrojov poskytnutých Fondom na podporu umenia. V súčasnosti vychádza desaťkrát ročne. Časopis vznikol v roku 1966, pomenovaný je podľa prelomovej básnickej zbierky Romboid Laca Novomeského.

Založili ho Miroslav Válek a Stanislav Šmatlák, ktorí sa cítili príliš mladí na to, aby uverejňovali v Slovenských pohľadoch a príliš starí, aby uverejňovali v Mladej tvorbe. Periodikum je určené pre literátov a literárnu kritiku. V druhej polovici 70. rokov sa realizovali v časopise kritici ako Valér Mikula a Peter Zajac. Ako redaktori časopisu pôsobili významní spisovatelia, ako napr. Pavel Vilikovský, Mila Haugová a Ivan Štrpka. V rokoch 2010 až 2015 časopis viedol Radoslav Passia, v rokoch 2016 až 2017 bola šéfredaktorkou Stanislava Reparová, po nej Jaroslav Vlnka a v súčasnosti časopis vedie Igor Hochel.

Zoznam šéfredaktorov časopisu
-----------------------------

* 1966 – 1967 - Miroslav Válek
* 1968 – 1970 - Alexander Matuška
* 1971 – 1972 - Ján Beňo
* 1973 – 1976 - Ondrej Grieš
* 1976 – 1995 - Marián Kováčik
* 1995 – 1996 - Pavel Vilikovský
* 1996 – 1999 - Igor Hochel
* 2000 – 2010 - Ivan Štrpka
* 2010 – 2015 - Radoslav Passia
* 2016 – 2017 - Stanislava Reparová
* 2017 – 2018 - Jaroslav Vlnka
* 2019 – Igor Hochel

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka časopisu Romboid
**Portable Game Notation** (skratka **PGN**) je univerzálny formát pre šachové počítačové programy. Je navrhnutý tak, aby ho okrem počítačových programov vedeli čítať aj ľudia.
Vychádza z anglickej algebraickej šachovej notácie. PGN súbor má obvykle rozšírenie ".pgn".
Je to obyčajný textový súbor. Jeden riadok súboru môže mať najviac 255 znakov, doporučuje sa, aby mal najviac 80 znakov. Komentáre sa píšu medzi "{" a "}". Súčasná verzia PGN formátu bola schválená 12.3.1994.

Ukážka
------

[Event „F/S Return Match"]  

[Site „Belgrade, Serbia JUG"]  

[Date „1992.11.04"]  

[Round „29"]  

[White „Fischer, Robert J."]  

[Black „Spassky, Boris V."]  

[Result „1/2-1/2"]  

1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 {This opening is called Ruy Lopez.} a6 4.Ba4 Nf6  

5.O-O Be7 6.Re1 b5 7.Bb3 d6 8.c3 O-O 9. h3 Nb8 10.d4 Nbd7 11.c4 c6  

12.cxb5 axb5 13.Nc3 Bb7 14.Bg5 b4 15.Nb1 h6 16.Bh4 c5 17.dxe5 Nxe4  

18.Bxe7 Qxe7 19.exd6 Qf6 20.Nbd2 Nxd6 21.Nc4 Nxc4 22.Bxc4 Nb6 23.Ne5  

Rae8 24.Bxf7+ Rxf7 25.Nxf7 Rxe1+ 26.Qxe1 Kxf7 27.Qe3 Qg5 28.Qxg5 hxg5  

29.b3 Ke6 30.a3 Kd6 31.axb4 cxb4 32.Ra5 Nd5 33. f3 Bc8 34.Kf2 Bf5 35.Ra7  

g6 36.Ra6+ Kc5 37.Ke1 Nf4 38.g3 Nxh3 39.Kd2 Kb5 40.Rd6 Kc5 41.Ra6 Nf2  

42.g4 Bd3 43.Re6 1/2-1/2

Pozri aj
--------

* Portable bridge notation

Externé odkazy
--------------

* PGN specification by Steven J. Edwards (HTML by Thomas Stahl) Archivované 2007-04-22 na Wayback Machine
* Portable Game Notation Specification and Implementation Guide, Steven J. Edwards
Grafické znázornenie Porterovho modelu piatich síl
**Porterov model piatich síl** patrí k základným a zároveň najvýznamnejším nástrojom pre analýzu konkurenčného prostredia firmy a jej strategického riadenia. Tvorcom modelu je profesor Michael Eugene Porter z Harvard Business School, Institute for Strategy and Competitiveness.

Hlavnou úlohou Porterovho modelu je nájsť pozíciu pre spoločnosť, v ktorej sa môže najlepšie brániť proti konkurenčným silám. Porterova analýza je vhodná pre vyhodnotenie strategických príležitostí a hrozieb konkurencie. Analýza skúma oblasti ktoré určujú chovanie konkurentov a to: riziko vstupu potenciálnych konkurentov, rivalitu stávajúcich konkurentov, vyjednávaciu silu dodávateľov a odberateľov a hrozbu substitučných produktov.

Model piatich síl
-----------------

### Riziko vstupu potenciálnych konkurentov

Ako ľahké alebo ťažké je pre nového konkurenta vstúpiť na trh? Aké existujú bariéry vstupu?

Hrozba vstupu novej konkurencie na trh je veľmi dôležitá obzvlášť na nových, rýchle sa rozvíjajúcich oboroch, kde nie je známy celkový objem trhu alebo kde objem veľmi rýchlo rastie.

### Rivalita medzi existujúcimi konkurentmi

Je medzi existujúcimi konkurentmi silný konkurenčný boj? Je na trhu jeden dominantný konkurent?

Pri analýze konkurenčnej rivality je dôležité preskúmať konkurenčné tlaky na danom trhu, koľko nás bude vstup na trh stáť, aby sa niekto o našich produktoch alebo službách dozvedel, ako budeme schopný v praxi rozvinúť naše konkurenčné výhody a či vôbec budeme schopný udržať krok s konkurenciou.

### Vyjednávacia sila odberateľov

Ako silná je pozícia odberateľov? Môžu spolupracovať a objednávať väčšie objemy?

Vyjednávacou silou odberateľov, alebo inak nakupujúcich, sa myslí hlavne vyjednávacia sila o cene. Môže prebiehať formou priamou, kedy skutočne nastane konfrontácia so zákazníkom alebo nepriamo kedy zákazník začne odoberať buď menšie množstvo produktov alebo služieb alebo odíde so svojím dopytom niekam inam.

### Vyjednávacia sila dodávateľov

Ako silná je pozícia dodávateľov? Jedná sa o monopolných dodávateľov, je ich málo alebo naopak veľa?

Sila dodávateľov je prirodzene tým väčšia, čím viac sme na nej závislý. Preto je potrebné si zodpovedať otázky technologickej závislosti na dodávateľoch, prítomnosť alternatívnych dodávateľov u nás aj v zahraničí, mieru konkurencie medzi dodávateľmi v danej oblasti, a podobne.

### Hrozba substitučných výrobkov

Ako ľahko môžu byť naše produkty a služby nahradené inými?

Substitútmi máme na mysli čokoľvek, čo môže určitým spôsobom nahradiť zákazníkovi produkt alebo službu, ktorá je poskytovaná práve našou firmou.

Zdroje
------

* PORTER, Michael E. Competitive Strategy: Techniques for Analyzing Industries and Competitors. New York: Free Press, 1980.
* PORTER, Michael E. ARGYRES, Nicholas, MCGAHAN, Anita M. An Interview with Michael Porter. The Academy of Management Executive, 2002.
* Analýza 5 síl
* Porterova analýza 5 síl
* Porterova analýza
Socha z kaplnky Derbyjskej nemocnice, teraz sa nachádza v Múzeu mesta Derby.
**Ronald Pope** (\* 1920 – † 1997) bol anglický sochár a maliar.

Život
-----

Narodil sa roku 1920 a po štúdiách sa presťahoval do Derbyshire, kde pracoval ako inžinier. Začal v továrni Rolls Royce v Derby (v tých časoch to bol najväčší zamestnávateľ v meste). V firme Rolls Royce pracoval po celú vojnu ako nástrojár. V podniku zostavované motory pre lietadlá Spitfire. Pope sa učil a získaval skúsenosti v technike ako napríklad zváranie a spájanie na tvrdo. Tieto skúsenosti neskôr využil na umelecké účely. Po skončení vojny odišiel na Slade School of Fine Art v Londýne študovať sochárstvo u profesora F. McWilliama. Pope ďalej pokračoval študovaním keramiky na Woolwich Polytechnic u keramika Hebera Matthewsa. Potom žil a pracoval v derbyshirskom Melbourne, kde tiež získaval inšpiráciu.

Dielo
-----

Pre svoje diela Pope využíval rôzne materiály: drevo, kameň i kov. Niektoré z jeho kovových (aj drevených) diel vyzerali vďaka svojej abstraktnej podobe stroho. Okrem sôch Pope vytváral aj maľby a kresby. Zákazky prijímal najmä od kostolov a škôl, ale aj od spoločností a súkromníkov. Roku 2008 usporiadalo Múzeum a galéria mesta Derby výstavu Popeových diel nazvanú *Ronald Pope - Sculpture from the Museums' Collection* (po slovensky *Ronald Pope - sochárstvo z múzejných zbierok*).

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Life and Work* [online]. RonaldPope.com, [cit. 2011-08-25]. Dostupné online. Archivované 2012-03-23 z originálu. (po anglicky)
2. ↑  BURROWS, Wayne. *Ronald Pope: Sculptor* [online]. Metro.co.uk, [cit. 2011-08-25]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Exhibitions archive 4* [online]. Derby City Council: Museums and galleries, [cit. 2011-08-25]. Dostupné online. Archivované 2011-10-21 z originálu. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ronald Pope na českej Wikipédii.*
de Son - kresba ponorného člna (Frederik de Witt: Perfecte Afbeeldinge: van 't Wonderlycke Schip, gemaakt tot Rotterdam. 1653)
**Rotterdamská loď** bola jednou z prvých ponoriek, ktorú v roku 1653 postavil v meste Rotterdam francúzsky konštruktér známy len ako „M. de Son". Táto vôbec ako prvá známa v histórii mala mechanický pohon na báze lopatkového kolesa umiestneného uprostred trupu a poháňaného pomocou hodinového stroja. Pohon bol však príliš slabý, než aby bol schopný pohnúť takmer 22-metrovým plavidlom, hoci sa jeho konštruktér chvastal, že bude schopné preplávať Lamanšský prieliv tam i späť za jediný deň a potopiť pritom stovky lodí. Bola to pravdepodobne tiež prvá ponorka, ktorá bola postavená pre vojenské účely, konkrétne Belgičanmi proti Anglickému námorníctvu. Čiastočne ponorné plavidlo malo taranovať nepriateľské lode.

V skutočnosti nešlo o ponorku v pravom zmysle slova, ale len o čiastočne ponorný čln. Plavidlo tvorili dva paralelné vretenovité trupy, ktorých dlhou osou prebiehal centrálny trám, slúžiaci zároveň ako výstuž i taran. V trupe bol vzduch pre jedného človeka na 3 hodiny. Oba trupy boli spojené priečnou osou, na ktorej bolo umiestnené lopatkové koleso, poháňajúce tento „katamaran".

Referencie
----------

1. ↑  HUTCHINSON, Robert. *Jane´s Submarines - War beneath the Waves*. Londýn : Harper Collins, 2001. ISBN 0 00 710558 4. Kapitola I. Early designs, s. 9. (po anglicky)
2. ↑  HARRIS, Brayton. *Submarine history 1580 - 1869* [online]. 25.8.2009, [cit. 2009-09-27]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  CHANT, Chris. [s.l.] : REBO Productions CZ, 2009. ISBN 978-80-255-0073-6. Kapitola De Sonova ponorka (1653), s. 28-29. (po česky)

| * z
* d
* u
Ponorky |
| --- |
| Prvé pokusy | 
* návrh Williama Bourna (1578)
* Drebbelova ponorka (1620)
* Mersenne a Fournier (1630 – 40)
* Rotterdamská loď (de Son, 1653)
* Borelliho koncept (1680)
* Papinov „Urinator" (1690)
* Nathaniel Symons (1729)
* John Day († 1774)
* Turtle (1775)
* Nautilus (1800)
* WaterBug (1833)
* Brandtaucher (1850)
* Seeteufel (1855)
* Ictineo I (1859)
* Pioneer (1861)
* Alligator (1862)
* Ictineo II (1865)

 |
logo spoločnosti
Mapa španielskej železničnej siete v roku 2005 s farebne vyznačenými traťami
Prepracovaný interiér pôvodnej koľajovej haly žel. stanice Madrid Puerta de Atocha
Členom vlakovej flotily RENFE je aj AVE S-102/Talgo 350
**Renfe Operadora** (špan.: ***Re**d **N**acional de los **F**errocarriles **E**spañoles*) je Španielskym kráľovstvom vlastnená spoločnosť prevádzkujúca nákladnú a osobnú železničnú dopravu na sieti "Ibérijského rozchodu" 1 668 mm a tzv. normálneho rozchodu 1 435 mm španielskej národnej železničnej spoločnosti prevádzkujúcej trate ADIF (Administrador de Infraestructuras Ferroviarias). 

RENFE vznikli 24. januára 1941, keď boli železnice v Španielsku znárodnené. V zmysle nariadenia EU 91/440, boli RENFE rozčlenené na Renfe Operadora (prevádzka) a ADIF (infraštruktúra) 1. januára 2005. Dovtedajšie logo RENFE z roku 1971 bolo nahradené tmavofialovým.

Spoločnosť prevádzkuje cca 15,000 km železničných tratí, väčšina je "Ibérijského rozchodu" 1 668 mm, rovnakého ako v Portugalsku ale širšieho ako a normálneho rozchodu 1 435 mm, ktorý je štandardom vo Francúzsku a väčšej časti Európy. Sieť vysokorýchlostných tratí (LAV – Línea de Alta Velocidad) využívaných najmä vlakmi skupiny AVE, je už budovaná na normálnom rozchode 1 435 mm so zámerom spojenia so železničnou sieťou ostatnej Európy cca od roku 2009, kedy je predpokladané sprejazdnenie trate tunelom Perthus pod Pyrenejským pohorím pri jeho východnom okraji. Preto je v Španielsku rozchod 1 435 mm všeobecne nazývaný "Európsky rozchod".

Pozri aj
--------

* Talgo
* AVE

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Renfe**

Externé odkazy
--------------

* Mapa železničnej siete Pyrenejského polostrova (po anglicky), (po španielsky), (po portugalsky)
* AVE (po slovensky)
* Tren de Alta Velocidad Archivované 2007-12-13 na Wayback Machine (po španielsky)
* Oficiálna stránka RENFE (po španielsky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles na španielskej Wikipédii a RENFE na anglickej Wikipédii.*
**Povstanie v meste Herát** bolo ozbrojené vystúpenie proti vládnucemu hnutiu Taliban s centrom v meste Herát na severozápade krajiny, ktoré bolo súčasťou vojny v Afganistane. Na príprave povstania sa podielali príslušníci Severnej aliancie v spolupráci s americkými a iránskymi tajnými službami. Zaujímavá bola práve iránsko-americká spolupráca, ktorá prebiehala v časoch vyhrotenia vzájomných vzťahov.

Zapojené jednotky
-----------------

Zo strany USA sa do boja zapojili vojaci pod velením generála Tommyho Franksa. Menovite šlo o príslušníkov jednotiek Rangers a Delta Force. Z iránskej strany sa akcie zúčastnili agenti špeciálnych jednotiek Kuds pod velením generála Jahjá Rahíma Safawího, veliteľa iránskych Revolučných gárd. Severná aliancia mala k dispozícii 5 000 mužov, ktorých viedol známy poľný veliteľ Ismá'íl Chán. Preslávil sa už počas bojov proti sovietskej armáde a do roku 1995 pôsobil ako guvernér Herátu.

Plán
----

Generál Franks a generál Safawí vypracovali plán, podľa ktorého sa v prvej fáze mali iránske jednotky infiltrovať do mesta a podnecovať ľudí k povstaniu. Po vytvorení vhodného prostredia mali do mesta vtrhnúť vojská Severnej aliancie. Na plán dohliadali americkí a iránski plánovači z iránskeho hlavného mesta Teherán.

Priebeh
-------

Letecké útoky začali už 7. októbra. Americké nálety boli namierené proti vojenskej technike, dôležitým prvkom infraštruktúry, ako aj podzemným komplexom. Zasiahnuté bolo aj miestne letisko, na ktorom sa nachádzalo niekoľko bojových lietadiel sovietskej výroby.

Iránskym jednotkám sa podarilo oblasť úspešne infiltrovať, a 12. novembra boli spustené akcie namierené proti Talibanu. To poskytlo možnosť bojovníkom Severnej aliancie sprevádzaných americkými špeciálnymi jednotkami dostať sa do mesta. Taliban sa ani nepokúšal udržať si kontrolu nad mestom a stiahol sa do hôr na iránskych hraniciach, pričom za sebou zanechal veľké množstvo vojenského materiálu. Do zajatia padlo aj niekoľko zahraničných bojovníkov z Čečenska a rôznych arabských krajín.

Dôsledky
--------

Po ústupe Talibanu prepukli v meste oslavy. Ismá'íl Chán dal milosť všetkým bojovníkom Talibanu ktorí sa vzdajú, no zároveň ich varoval pred návratom k nepriateľovi. Chán bol opäť vymenovaný za guvernéra, no vo funkcii zotrval len do roku 2004, keď ho odvolal afganský prezident Hámid Karzáí. Toto rozhodnutie sa stretlo s nevôľou obyvateľov, ktorá vyústila až do násilných protestov.

Referencie
----------

* *Afgainstán* [online]. Military.cz, [cit. 2010-12-17]. Dostupné online. Archivované 2010-03-29 z originálu.
* *Iran helped overthrow Taliban, candidate says* [online]. USA Today, 6.9.2005, [cit. 2010-12-17]. Dostupné online. (anglicky)
* *Ousting Taliban from Herat relatively easy* [online]. Latimes, 15.11.2001, [cit. 2010-12-17]. Dostupné online. Archivované 2011-06-04 z originálu. (anglicky)
**Ralph Copeland** (\* 3. september 1837, Woodplumpton, Spojené kráľovstvo – † 27. október 1905, Edinburgh) bol britský astronóm.

Životopis
---------

V rokoch 1865 – 1867 študoval astronómiu na univerzite v Göttingene a do roku 1869 pracoval v miestnom observatóriu. 1869/1870 bol členom druhej nemeckej polárnej expedície pod vedením kapitána Carla Koldeweya. Následne pracoval v súkromnom observatóriu Williama Parsonsa na jeho sídle v írskom Birre. V roku 1874 sledoval na Mauríciu a v roku 1882 na Jamajke Prechod Venuše. Od roku 1889 do svojej smrti bol tretím riaditeľom *Royal Observatory Edinburgh*.

Objavil 35 NGC-objektov, väčšinu z nich 72-palcovým teleskopom Williama Parsonsa. Sedem z nich v súhvezdí Leva bolo pomenovaných *Copeland-Septett*.

Externé odkazy
--------------

* Copeland bei Wolfgang Steinicke
* Obituary Notices: Fellows:- Copeland, Ralph
* Familiengeschichte
* Veröffentlichungen von R. Copeland v Astrophysics Data System
* Nachrufe auf R. Copeland v Astrophysics Data System

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ralph Copeland na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 117698393
* ISNI: 0000 0000 0431 4497
* LCCN: nr00024776
* VIAF: 74248956
* WorldCat: lccn-nr00024776
Štruktúra ramien galaxie Mliečna cesta. Rameno Štít-Južný kríž označené zelenou farbou.
**Rameno Štítu-Južného kríža** (iné názvy: **rameno Štítu-Kentaura**, najmä vo vnútornej časti Galaxie (aj) **rameno Štítu**, najmä vo vonkajšej časti Galaxie (aj) **rameno Kentaura** či **rameno Južného kríža**; angl. *Scutum-Crux arm, Scutum-Centaurus arm, Scutum arm, Centaurus arm, Crux arm*) je druhé hlavné špirálové rameno Galaxie. Nachádza sa medzi ramenami Strelca a Pravítka.

Oblasť kde sa rameno Štít-Južný kríž stretáva s jadrom galaxie je oblasť tvorenia nových hviezd. V roku 2006 bola objavená veľká hviezdokopa RSGC1, ktorá obsahuje 14 červených nadobrov. V roku 2007 zase hviezdokopa RSGC2 s približne 50 000 novými hviezdami, ktorá sa nachádza niekoľko 100 svetelných rokov od RSGC1. Predpokladá sa, že jej vek nepresahuje 20 miliónov rokov a obsahuje 26 červených nadobrov. Je to zatiaľ najväčší známy počet týchto hviezd v jednom zoskupení.

Pozri aj
--------

* Galaxia (Mliečna cesta)
* Rameno Pravítka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Scutum-Crux Arm na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

* 

| * z
* d
* u
Mliečna cesta |
| --- |
| Poloha | Okolie → Miestna skupina galaxií → Miestna superkopa galaxií → Laniakea → Pozorovateľný vesmír → Vesmír | Galaxia Mliečna cesta |
| Jadro | 
* Jadro Galaxie

 |
| Špirálové ramená | 
* Rameno Strelca
* Rameno Štítu-Južného kríža
* Rameno Pravítka
* Rameno Perzea
* Rameno Orióna

 |
| Satelitné otvorené hviezdokopy | 
* NGC 2419 (276 000 ly)

 |
| Satelitné galaxie | 

|  |  |
| --- | --- |
| Magellanove mraky | 
* Veľký Magellanov mrak
* Malý Magellanov mrak
* Magellanov prúd
* Magellanov most

 |
| Eliptické galaxie Strelca | 
* Prúd Strelca
* Pastier II
* Vlasy Bereniky
* Hviezdokopa M54
* Palomar 12
* Segue 1
* Segue 2
* Terzan 7

 |
| Trpasličie galaxie | 
* Výveva II
* Pastier I
* Pastier III
* Poľovné psy I
* Poľovné psy II
* Veľký pes
* Kýl
* Vlasy Bereniky
* Pohár II
* Drak
* Pec
* Herkules
* Lev I
* Lev II
* Lev A (Lev III)
* Lev IV
* Lev V
* Lev T
* Fénix
* Ryby I
* Ryby II
* Sieť II
* Sochár
* Sextant
* Trojuholník II
* Veľký voz I
* Veľký voz II
* Panna I
* Malý voz

 |
| ďalšie | 
* Prstenec Jednorožca
* Panenský prúd
* Koposov I
* Koposov II
* Segue 3
* Willman 1

 |

 |
Súradnice: 0°04′39″J 77°39′21″Z﻿ / ﻿0,07750°J 77,65583°Z﻿ / -0.07750; -77.65583

Stratovulkán **Reventador** je najaktívnejší z reťaze vulkánov ležiacich v sopečnej reťazi Ekvádora. 3 562 m vysoká, prevažne andezitová sopka sa týči nad Amazonskou panvou. Vrchol sopky tvorí menšia kaldera tvaru písmena U.

Od prvej doloženej erupcie v roku 1541 sopka eruptovala viac ako 25-krát. Väčšinou ide o explozívne erupcie s produkciou početných lávových prúdov, pyroklastických prúdov, lahárov a mračien popola, ktoré sú pozorovateľné až z Quita. Nakoľko sa však nachádza v riedko obývanej oblasti, väčšinou spôsobujú iba materiálne škody. Posledná veľká erupcia sa odohrala v rokoch 2002-2003, keď sopka od 3. novembra 2002 do 10. januára 2003 vyprodukovala 36 mil. m3 lávy, 8 km dlhé pyroklastické prúdy a mrak popola, ktorý vystúpil do výšky až 17 km.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Reventador**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu – stratovulkán Reventador na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Revolučná komunistická strana** (skratka **RKS**) je názov blogu, ktorý na Slovensku vstúpil do povedomia predovšetkým výzvami na likvidáciu politikov z politických strán SDKÚ – DS, SMER – SD a SNS či podnikateľov z finančných skupín Penta Investment a J&T. Podľa Správy Ministerstva vnútra ČR o extrémizme išlo o najväčší incident z oblasti ľavicového extrémizmu na Slovensku v roku 2011. RKS bola neskôr medializovaná v súvislosti s videom, v ktorom si jeho autori zvolili za terč vyhrážania slovenských miliardárov Slavomíra Hatinu, Juraja Širokého, Zoroslava Kollára, Jaroslava Haščáka, Mareka Dospivu, Vladimíra Lexu staršieho, Milana Fiľa, Patrika Tkáča, Andreja Babiša, Jozefa Oravkina, Petra Korbačku a Ivana Jakaboviča. Za zverejnenie tohto videoklipu mal Policajný zbor vyvolať aktivity smerom k vypočutiu predstaviteľa RKS. V zodpovedajúcom období začala Okresná prokuratúra Bratislava I. v súvislosti s viacerými vyhrážkami Haščákovi vrátane videoklipu RKS trestné stíhanie vo veci prečinu podpory a propagácie skupín smerujúcich k potlačeniu základných práv a slobôd. Obsahom sa RKS hlási k ideológii marxizmu-leninizmu, propaguje násilné zmeny v spoločnosti, a odmieta politiku KSS  pre údajný pacifizmus a neprincipiálnosť jej politiky. Podľa predchádzajúcich vyjadrení predstaviteľov Policajného zboru Slovenskej republiky polícia tento blog monitoruje, a doterajšie aktivity na tomto blogu sa spájajú výhradne s uverejňovaním stalinistických ideí na internete a vo verbálnej rovine. RKS nie je politickou stranou zapísanou v registri politických strán MV SR

Referencie
----------

1. ↑  Zpráva o extremismu a projevech rasismu a xenofobie na území České republiky v roce 2011, Vyhodnocení Koncepce boje proti extremismu pro rok 2011 a Koncepce boje proti extremismu pro rok 2012, Praha : Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor bezpečnostní politiky 2012, s. 126
2. ↑  Výsluch za videoklip s Haščákom a spol? Archivované 2014-02-01 na Wayback Machine, Rádio SiTy, 10. 2. 2012
3. ↑  Vyhrážky Haščákovi z Penty už vyšetruje polícia Archivované 2016-03-21 na Wayback Machine, Aktuálne.sk, 29. 3. 2012
4. ↑  Slovenská polícia eviduje približne 2-tisíc extrémistov, sme.sk, 1. 8. 2011

Pozri aj
--------

* Marxizmus-leninizmus
* Komunistická strana Slovenska (1992)
* Extrémizmus

Externé odkazy
--------------

* Stránka Revolučnej komunistickej strany
**Rudava** je rekreačná oblasť a jazero v katastrálnom území obce Malé Leváre.

História
--------

V roku 1953 sa tu začal ťažiť štrk, ktorý bol odvážaný do neďalekých Veľkých Levár. Tam ho spracovávala spoločnosť *Prefa n.p. Veľké Leváre* na stavebné prefabrikáty. Do vyťaženej jamy začala neskôr prenikať podzemná voda.

Súčasný stav
------------

Dnes má vodná plocha viac ako 50 hektárov a priľahlé brehy a pozemky aj s ihličnatým porastom tvoria 98 hektárov. Na brehoch jazera sa nachádzajú tri pláže: pláž pri Poľovníckej chate a dve pláže na Centrálnej pláži.

Stav a kvalita vody v jazere je pravidelne monitorovaná Regionálnym ústavom verejného zdravotníctva. Údržba vodnej plochy je vykonávaná pomocou vodného žacieho stroja ESO-X5.

Rybolov
-------

Na brehoch jazera je možný aj rybolov. Režim v rekreačnej oblasti Rudava sa riadi VZN č.4/2014.

Zdroje
------

* O rekreačnej oblasti Rudava na autokemprudava.sk
* Rekreačná oblasť Rudava na regionzahorie.sk[nefunkčný odkaz]
Logo Revolučných buniek
**Revolučné bunky** (nem. Revolutionäre Zellen, skrat. **RZ**) bola západonemecká ultraľavicová mestská partizánska organizácia pôsobiaca od začiatku 70. do polovice 90. rokov 20.st. Hoci sú menej známi ako napr. RAF, sú *Revolučné bunky* z pohľadu veľkého množstva útokov, ktoré uskutočnili a malého počtu zatknutých členov pokladané za najúspešnejšiu mestskú partizánsku organizáciu v Európe.

*Revolučné bunky* sa sformovali v r. 1973 po spojení viacerých radikálnych mládežníckych autonomistických skupín, pričom za jej hlavných zakladateľov sa považujú *Wilfried Böse* a *Johannes Weinrich*. Na rozdiel od *RAF* organizácia fungovala ako sieť nezávislých decentralizovaných buniek, pričom väčšina jej členov bola normálne začlenená do spoločnosti a do teroristických aktivít za zapájala tajne popri práci alebo štúdiu, preto sú niekedy označovaný aj ako "víkendoví teroristi". Ideológia *Revolučných buniek* bola založená hlavne na boji proti imperializmu, sionizmu, rasizmu a obnášala aj silné anti-patriarchálne feministické prvky. *RZ* vydávali pamflety, v ktorých robili rozsiahle analýzy spoločenských problémov a dôvodov svojich aktivít.

Členovia *RZ* boli v spojení s mnohými zahraničnými odbojovými skupinami a v spolupráci s nimi sa zúčastnili niekoľkých medzinárodných incidentov. Napr. v roku 1975 spolu so známym teroristom Carlosom a členmi PFLP prepadli budovu OPECu a v júni 1976 *Wilfried Böse* a *Brigitte Kuhlmannsová* sa spolu s *PFLP* podielali na únose letu 139 do Entebbe, pričom obidvaja zahynuli. Neskôr niektorí členovia *Revolučných buniek* organizáciu úplne opustili a pridali sa ku *Carlosovej* teroristickej skupine. *RZ* tiež aktívne spolupracovali aj s *RAF* a inými domácimi skupinami.

V Nemecku *Revolučné bunky* priznali zodpovednosť celkovo za 296 útokov, z toho najmenej 40 bolo uskutočnených v Berlíne. *RZ* sa poväčšine snažili, aby pri ich akciách neboli žiadni mŕtvi, ale 11. mája 1981 pri pokuse o únos zabili ministra ekonomiky Heinz-Herberta Karryho. Posledné útoky *Revolučných buniek* sa odohrali v r. 1993, no ich feministická frakcia nazývaná Červená Zora bola aktívna ešte do r. 1995. Predpokladá sa, že *RZ* mali vyše 50 členov, väčšina z nich nebola dodnes zatknutá ani odhalená.

Referencie
----------

1. ↑  M. Šuvalov: *"Каждое честное сердце — это еще одна революционная ячейка"* [online].. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
2. ↑  Revolutionäre Zellen und Rote Zora, Innenministerium Nordrhein-Westfalen.

Externé odkazy
--------------

* Revolutionären Zellen und Rote Zora
* Michail Šuvalov: "Каждое честное сердце — это еще одна революционная ячейка"
**Anders Celsius** (\* 27. november 1701, Uppsala – † 25. apríl 1744, tamtiež) bol švédsky astronóm a fyzik, autor Celsiovej stupnice.

Študoval polárnu žiaru. Ako prvý si všimol súvislosť medzi polárnou žiarou a poruchami magnetického poľa Zeme. Ako prvý tiež začal s meraniami relatívnych jasností hviezd.

V rokoch 1736 až 1737 sa zúčastnil na expedícii vedenej P. L. M. de Maupertuisom do Laponska, ktorú sám Celsius navrhol pri študijnom pobyte v Paríži tamojšej Akadémii vied ako paralelnú expedíciu k expedícii do Peru, a ktorá stupňovými meraniami dokázala Newtonovu hypotézu o sploštení Zeme na póloch.

Preslávil sa roku 1742, keď navrhol Celsiovu 100-dielnu teplotnú stupnicu. Jeho stupnica však bola obrátená, čiže bod varu bol 0 a bod mrazu -100. Až Carl von Linné ju obrátil.

Referencie
----------

1. ↑  Celsius, Anders. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 498.

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálAstronomický portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Anders Celsius**

Autoritné údaje: * BnF: 14606035v
* GND: 118653326
* ISNI: 0000 0001 1028 7031
* LCCN: n81124453
* NK ČR: ola2002158955
* SNK: 146621
* VIAF: 67259216
* WorldCat: lccn-n81124453
**Prago Union** je pražská hip-hopová skupina, ktorá vznikla okolo roku 2002. Zostava, ktorú tvorí raper Kato a DJ Maro, je pre svoje originálne texty a hudobné nápady považovaná za jednu z najlepších českých hip-hopových formácií súčasnosti. Kato, využívajúci slovné hračky a metafory reflektujúce realitu, je tiež pokladaný za jedného z najlepších textárov československého hip-hopu. Za svoj druhý album Dezorient Express získala skupina hudobnú cenu Anděl v kategórii hip-hop & R'n'B a o rok neskôr aj za album V Barvách.

Za vznikom skupiny stoja členovia bývalej hip-hopovej formácie Chaozz, raper Kato (kedysi Deph) a DJ Skupla. Súčasnú zostavu občas na koncertoch dopĺňa aj živá kapela Champion Sound. Radima, kapelníka (saxofón, priečna flauta, MPC) dopĺňa bubeník Gury (ktorý vystriedal bubeníka El Boogie Man-a), basák Watcha, gitarista Mraky Mrak a perkusista Miki Conguero.Kapela hrá na významných hiphopových projektoch nielen v Česku a na Slovensku, ale aj v zahraničí (Juste Debout 2013, The Notorious IBE, SDK Europe (už 3 roky po sobe), svetové finále Outbreaku, Dance Factor, Hip Hop Kemp, Wake Up Jam, festival Votvírák)…

Diskografia
-----------

* 2005: *12″ Gold Chain Mew-Zick II ft. Planet Asia / Verbální atentát / Uprchlík ft. Dědek* - vyšlo v malom náklade
* 2005: *HDP (Hrubej domácí produkt)* - LP
* 2010: *Dezorient Express* - LP
* 2010: *Metronom* - Free CD
* 2011: *V Barvách* - LP
* 2011: *V Barvách Instrumental CD* - free
* 2013: *Vážná hudba* - LP
* 2013: *Odložené chlebíčky* - Free bonus CD

Referencie
----------

1. ↑  Tabacka.sk Archivované 2014-03-09 na Wayback Machine Prístup: 03.03.2010
2. ↑  Artattack.skPrístup: 03.03.2010
**Rue de la Ferronnerie** (*Zámočnícka ulica*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 1. obvode.

Poloha
------

Ulice začína na križovatke s Rue Saint-Denis, vedie západným smerom a končí pri *Rue de la Lingerie*.

Dejiny
------

Ulica sa pôvodne v stredoveku nazývala *Rue de la Charronnerie* (Kolárska ulice) alebo *Rue des Charrons* (Ulice kolárov) podľa miestnych remeselníkov. Od roku 1229 má svoje dnešné meno, pretože kráľ Ľudovít IX. udelil cechu zámočníkov (ferronniers) privilégium usídliť sa v tejto ulici.

Do francúzskych dejín vstúpila táto malá ulička 14. mája 1610, keď tu v koči zavraždil kráľa Henricha IV. katolícky fanatik François Ravaillac. Tabuľa na chodníku dnes pripomína miesto, kde k atentátu došlo.

Významné stavby
---------------

V ulici sa nachádza jeden z najdlhších domov v Paríži postavený v rokoch 1669 – 1678, ktorý zahŕňa čísla 2-4-6-8-10-12-14.

Referencie
----------

1. ↑  Stručná história domu

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rue de la Ferronnerie**

Externé odkazy
--------------

* Ulica na stránkach Paríža

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rue de la Ferronnerie na českej Wikipédii.*
**Pražská zmluva** je označenie pre *Zmluvu o vzájomných vzťahoch medzi Československou socialistickou republikou a Spolkovou republikou Nemecka* (po nemecky *Vertrag über die gegenseitigen Beziehungen zwischen der Tschechoslowakischen Sozialistischen Republik und der Bundesrepublik Deutschland*). Zmluva bola podpísaná 11. decembra 1973 v Prahe, do platnosti vstúpila po výmene ratifikačných listín v Bonne dňa 19. júla 1974 a v októbri 1974 bola publikovaná ako vyhláška č. 94/1974 Zb.

Obsah zmluvy
------------

Pražská zmluva bola pokračovaním tzv. nemeckej východnej politiky (*Ostpolitik*) a nadväzovala na predtým uzavrené zmluvy Nemecka so ZSSR a Poľskom. Hlavným sporným bodom zmluvy bolo označenie Mníchovskej dohody z roku 1938. Nemecko uznávalo jej *neplatnosť*, zatiaľ čo Česko-Slovensko trvalo na formulácii *neplatnosť od samého počiatku*.

Pretože sa však Nemecko v prípade druhej formulácie obávalo následkov štátoprávneho i súkromnoprávneho charakteru, bol vo výslednom texte presadený nemecký „mäkší" variant, uznávajúci Mníchovsku dohodu za neplatnú. Z takejto formulácie nevyplývali žiadne negatívne právne dôsledky pre žiadnu zo strán, ani materiálne nároky Česko-Slovenska. Ďalšími významnými bodmi zmluvy je zrieknutie sa násilia a uznanie nedotknuteľnosti hraníc. Tieto formulácie museli byť prispôsobené Varšavskej zmluve.

Podpísania zmluvy sa zúčastnili hlavy vlád oboch krajín Willy Brandt a Lubomír Štrougal a ministri zahraničných vecí Walter Scheel a Bohuslav Chňoupek. Zmluvou boli znovu nadviazané diplomatické styky medzi Česko-Slovenskom a Nemeckou spolkovou republikou. Oba štáty zároveň vyslovili záujem rozvíjať svoje vzájomné vzťahy v oblasti hospodárstva, vedy, vedeckotechnických stykov, kultúry, ochrany prostredia, športu, dopravy a iných stykov.

Sudety
------

Pražská zmluva sa vyhla sporným otázkam kompenzácie občanov Česko-Slovenska a práv sudetských Nemcov odsunutých z Česko-Slovenska po druhej svetovej vojne. Pražská zmluva sa tak stretla s nesúhlasom a sklamaním odsunutých.

Externé odkazy
--------------

* Pražská zmluva[nefunkčný odkaz] na stránkach úradu vlády ČR (v češtine)
* Pražská zmluva, na stránkach DocumentArchiv.de (v nemčine)
* Bridging the Abyss Archivované 2007-09-30 na Wayback Machine - Time Magazine, 24.12.1973 (v angličtine)
* Podpis zmluvy v Černínskom paláci Archivované 2008-04-11 na Wayback Machine, fotografia z stránok nadácie Willyho Brandta
**Prefektúra** je územná jednotka administratívnej správy, riadená prefektom (z lat. *Praefectus*, predstavený). Dodnes sa tak označuje jednotka krajskej správy departementu vo Francúzsku.

Pôvod
-----

Pôvodne prefektúra označovala mesto riadené menovaným prefektom, na rozdiel od samosprávnych miest (municipium) rímskych občanov. Rímsky cisár Dioklecián rozdelil vonkajšej časti ríše na štyri prefektúry: východnú, illyrskú, taliansku a galskú; v čele každej z nich stál vojenský veliteľ, prefekt pretória pre danú oblasť (*Praefectus Praetoria per Orientom* atď). Prefektúry sa ďalej delili na diecézy a ďalej na provincie.

Francúzske prefektúry
---------------------

V súčasnom Francúzsku sú prefektúry jednotkou štátnej správy jednak v departementoch] (s prefektom departementu), od roku 1964 aj vo väčších regiónoch, tvorených niekoľkými departementmi. Slovom **prefektúra** sa označuje aj sídelné mesto prefekta, prefektov úrad a úradná budova. 

Územie prefektúry sa v prvom prípade kryje s územím departementu ako jednotky samosprávy. Prefekt departementu je do svojej funkcie menovaný prezidentom republiky. V druhom prípade zodpovedá územie prefektúry územiu regiónu a prefekt regiónu je zároveň tiež prefektom jedného z jeho departementov. 

Väčšie prefektúry sa delia na **podprefektúry**, ktoré zodpovedajú územiu okresu (*arrondissement*), ktoré sa ďalej delia na kantóny a obce. 

Slovom **prefektúra** sa označujú aj policajné obvody na čele s policajným prefektom, prípadne námorné prefektúry, veliteľstvá veľkých častí francúzskeho vojenského loďstva (prefektúra atlantická, severná a stredozemná).

Pozri aj
--------

* Administratívne delenie Francúzsko
* Francúzske departementy

Externé odkazy
--------------

* Zoznam francúzskych miest a obcí
* Politické a organizačné členenie Francúzsko
* intercommunalites.com
* Portál populácie a územného členenia Francúzsko

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Prefektura (Francie) na českej Wikipédii.*
**Raymond Clarence Ewry** (\* 14. október 1873, Lafayette, Indiana, USA – † 29. september 1937, New York) bol americký skokan z miesta, viacnásobný olympijský víťaz.

Ako dieťa prekonal detskú obrnu a usilovným cvičením sa z invalidného vozíka dostal až na stupne víťazov olympijských hier. V roku 1890 začal študovať na Purdue University. Po absolvovaní odišiel do New Yorku, kde vstúpil do newyorského atletického klubu (New York Athletic Club).

V roku 1900 prekonal svetový rekord v skoku do výšky z miesta výkonom 163 cm. Na II. Olympijských hrách v Paríži zlepšil svoj rekord na 165,5 cm a vyhraj aj skok do diaľky z miesta (321 cm) a trojskok bez rozbehu (10,58 - SR). Skoky z miesta boli novinkou II. olympijských hier a vydržali na ich programe až do roku 1912. Po prvej svetovej vojne sa už v týchto disciplínach nesúťažilo.

Tieto tri olympijské víťazstvá zopakoval aj na III. LOH v St. Louis (USA) v roku 1904.

Na medziolympiáde v Aténach v roku 1906 vyhral skok do výšky a skok do diaľky. Trojskok z miesta už na programe nebol.

Svoju zbierku olympijských medailí dokončil v roku 1908 v Londýne na IV. olympijských hrách víťazstvami v skoku z miesta do výšky (157 cm) a do diaľky (333 cm).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Raymond Clarence Ewry**

Externé odkazy
--------------

* Stručná biografia R. C. Ewryho Archivované 2007-04-13 na Wayback Machine (po anglicky)
* Životopis na webe Olympionikov zapísaných do Siene slávy USA (po anglicky)
* Slávni olympionici (po anglicky)