recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jakobínarína** (vyslovuj 'yako-been-areena') bola Islandská šesť-členná indie-punková kapela, ktorá vydávala cez vydavateľstvo Regal Recordings, konkrétne cez Parlophone Records. Všetci členovia kapely majú medzi 17 a 21 rokov a pochádzajú z Hafnarfjörðuru. Skupina pôsobila v rokoch 2004 až 2008.

Skupina mala istý úspech vo Veľkej Británii, s piesňou "His Lyrics Are Disastrous", ktorá mala vysokú hranosť a taktiež rôzne skladby z albumu sa stali populárne. Skupina tiež účinkovala na mnohých podujatiach vo VB ako predskokan kapiel, napr. The Cribs a To My Boy.

V novembri 2007 kapela zrušila ich turné po Británii .

Ich veľké britské turné pôvodne odložili pre vyčerpanosť po turné po Európe, kde robili predskokana skupine Kaiser Chiefs, a aby mohli pripraviť nový materiál, ale nakoniec boli zrušené všetky termíny.

Podľa článku IcelandReview zo 6. februára 2008 a podľa blogu na stránke skupiny na ich MySpace nazvanom "Fréttir" (novinky), ktorý vyšiel 5. februára 2008, sa Jakobínarína rozpadla.

Posledný koncert Jakobínaríny (Lokatónleikar) sa konal 8. marca 2008 v Organe, populárnom mieste koncerov v Reykjavíku. V Organe hrali tú noc aj ďalšie islandksé skupiny Singapore Sling a Mammút.

Členovia
--------

Ágúst Fannar Ásgeirsson - Keyboard  

Björgvin Ingi Pétursson - Basová gitara  

Gunnar Ragnarsson - Vokály  

Hallberg Daði Hallbergsson - Gitara a zadné vokály  

Heimir Gestur Valdimarsson - Gitara  

Sigurður Möller Sívertsen - Bubny

Diskografia
-----------

**Single:**

* 2006: "His Lyrics Are Disastrous "(originálne vydanie) - 31. júl 2006
* 2007: "Jesus "- 21. máj 2007
* 2007: "This Is An Advertisement" - 23. júl 2007
* 2007: "His Lyrics Are Disastrous" - 24. september 2007

**Albumy:**

* 2007: *The First Crusade* - 1. október 2007

**Hudobné videá:**

* 2007: "Jesus" YouTube link
* 2007: "This Is An Advertisement" YouTube link
* 2007: "His Lyrics Are Disastrous" YouTube link

Referencie
----------

1. ↑  Jakobinarina

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
* Online článok Iceland Review Archivované 2011-06-05 na Wayback Machine
**Henri de Tonti** (\* 1649-1650, Gaeta, Taliansko – 1704, severne od mesta Mobile, Alabama) bol taliansky prieskumník a obchodník s kožušinami v službách Francúzska. Bol syn Lorenza de Tontiho - bývalého guvernéra Gaety.

Životopis
---------

Henri de Tonti sa sícne narodil v Taliansku, ale krátko potom rodina musela utiecť do Francúzska, pretože sa jeho otec Lorenzo de Tonti zúčastnil neúspešného povstania proti španielskemu miestokráľovi v Neapole.

V roku 1668 vstúpil do francúzskej armády, odkiaľ neskôr prešiel k francúzskemu námorníctvu. Počas sicílskej vojny prišiel pri výbuchu granátu o ruku. Jeho kovový hák, na ktorom nosil rukavicu, mu vyniesol prezývku „železná ruka".

### Henri de Tonti v Severnej Amerike

V roku 1678 prišiel do Severnej Ameriky. V roku 1682 sprevádzal v hodnosti nadporučíka La Salleho na jeho výprave po Mississippi. Bol pri tom, keď La Salle v roku 1682 pomenoval celé povodie Mississippi na počesť francúzskeho kráľa Ľudovíta XIV. Louisiana. Na tomto obrade boli aj indiáni z kmeňa Quapaw. V tomto roku došlo aj k vojnovému stretu s kmeňom Quinipissa, ktorý ich napadol.

V blízkosti kmeňa Quapaw v Arkansase získal pozemok, o rok neskôr založil obchodnú stanicu Fort Saint Louis a v roku 1686 sa vydal na juh. Neskôr bojoval proti Angličanom a Irokézom. V roku 1688 sa vrátil do Fort Saint Louis, kde sa dozvedel, že La Salle je mŕtvy. V roku 1690 vyrazil do Texasu s cieľom nájsť nejakých preživších z La Salleho expedície. Keďže sa mu ale nedostávalo poriadnej pomoci od miestnych kmeňov, rozhodol sa vrátiť späť.

V roku 1700 bol sprostredkovateľ mieru medzi kmeňmi Choctaw a Chickasaw.

V septembri 1704 zomiera na žltú zimnicu v Old Mobile, čo je dnešné mesto Mobile v Alabame.

Pozri aj
--------

* Tangipahoa (kmeň)

Externé odkazy
--------------

* Henri de Tonti
* život Henri de Tontiho
* Henri de Tonti na encyklopédii Arkansas

Autoritné údaje: * GND: 129685259
* ISNI: 0000 0000 7373 9026
* LCCN: n85311648
* VIAF: 38005078
* WorldCat: lccn-n85311648
**Gorod** je technická death metalová skupina z francúzskeho mesta Bordeaux. Gorod vznikli pod názvom Gorgasm v roku 1997, ale v USA kapela v podobnom žánri pod rovnakým menom už existovala, tak sa premenovali na Gorod. Skupinu založili basgitarista Barby, gitarista Mathieu a bubeníčka Sandrine. Za hlavné vplyvy tejto kapely patria hlavne skupiny Death, Suffocation, Spawn of Possession Archivované 2008-11-14 na Wayback Machine v menšej miere počuť v ich skladbách inšpirácie od kapiel Carcass, Atheist Coroner a Meshuggah. Veľkú rolu v ich progresívnom a technickom štýle hrania má aj džez. Prvý radový album *Neurotripsicks*bol vynovený v roku 2005 o dve bonusové skladby, ostatné skladby na ňom boli remastrované skladby, ktoré už vyšli predtým rok pod starým názvom – Gorgasm. Album z 2006 *Leading Vision* je považovaný kritikmi za jeden z najoriginálnejších albumov v podžánri technický death metal, ktoré boli vydané v roku 2006.. Ich posledný album Process of a New Decline je obohatený o umelecké hudobné elementy vo vyšších a vysokých tempách, ktoré súvisia s príchodom nového bubeníka Sama.

Aktuálna zostava
----------------

* Benoit Claus "Barby" – basgitara
* Julien "Nutz" Deyres – vokály
* Mathieu Pascal – gitara
* Samuel Santiago – bicie
* Nicolas Alberny – gitara

Bývalí členovia
---------------

* Sandrine Bourguignon – bicie
* Nico – gitara
* Arnaud Pontaco – gitara
* Guillame – vokály

Diskografia
-----------

* *Gorgasm Demo* 2000
* *Promo Demo* 2002
* *Embalmed Madness* 2005
* *Neurotripsicks* 2005
* *Leading Vision* 2006
* *Process of a New Decline* 2009
* *Transcendence* (EP) 2011
* *A Perfect Absolution* 2012

Referencie
----------

* biografia z oficiálnej stránky Archivované 2008-11-14 na Wayback Machine
* receznie albumu leading vision

Externé odkazy
--------------

* Gorod na Metal-Archives
* oficiálny web skupiny Gorod
* skupina Gorod na Myspace


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Hudobný portálFrancúzsky portál |
Brig gen. Mgr. **Jan Švejdar** (\* 21. november 1967) je český policajt, od 2018 do 2022 prezident Polície Českej republiky.

Policajná kariéra
-----------------

Do vtedajšieho Zboru národnej bezpečnosti (konkrétne k Pohotovostnému pluku VB) nastúpil v marci 1987, začínal na obvodnom oddelení v Peci pod Sněžkou. V roku 1989 prešiel na *Odbor obecné kriminality* Okresného riaditeľstva Trutnov, ktorému v rokoch 1991 až 1993 šéfoval. V rokoch 1993 až 2006 bol veliteľom *Služby kriminální policie a vyšetřování Policie ČR* Správy Východočeského kraja Hradec Králové. V roku 2002 vyštudoval sociálnu pedagogiku na Pedagogickej fakulte Univerzity Hradec Králové.

V rokoch 2006 a 2007 pôsobil ako riaditeľ *Úřadu služby kriminální policie a vyšetřování Policejního prezidia ČR*, potom do roku 2012 vykonával funkciu námestníka riaditeľa pre *Službu kriminální policie a vyšetřování* Krajského riaditeľstva polície Královohradeckého kraja. V rokoch 2012 až 2013 bol riaditeľom KRP Královohradeckého kraja a v rokoch 2013 až 2018 riaditeľom KRP Pardubického kraje.

Keď koncom októbra Tomáš Tuhý rezignoval na funkciu prezidenta Polície ČR, bolo na miesto jeho nástupcu vyhlásené výberové konanie. Švejdar sa do neho prihlásil a porazil riaditeľa KRP Úsťanského kraja Jaromíra Kníže. Minister vnútra Jan Hamáček ho vymenoval do funkcie policajného prezidenta s účinnosťou od 1. decembra 2018. Nepotvrdil tlak, ale po rozhovore s novo nastupujúcim ministrom vnútra Vítom Rakušanom, z miesta odstúpil k 31. marcu 2022 a novým policajným prezidentom sa stal Martin Vondrášek.

Prezident Miloš Zeman ho 8. mája 2019 povýšil do hodnosti brigádny generál.

Osobný život
------------

Je ženatý, má tri deti.

Referencie
----------

1. ↑   *Policii povede Jan Švejdar, rozhodl Hamáček* [online]. Česká televize, 2018-11-30, [cit. 2018-12-06]. Dostupné online.
2. ↑   *Novým policejním prezidentem je absolvent Univerzity Hradec Králové* [online]. Hradec Králové: Univerzita Hradec Králové, 2019-01-03, [cit. 2019-09-13]. Dostupné online.
3. ↑   *Policejním prezidentem se stane plk. Jan Švejdar* [online]. Policie ČR, 2018-11-30, [cit. 2018-12-06]. Dostupné online. Archivované 2018-12-01 z originálu.
4. ↑   *Novým policejním prezidentem je Švejdar, nahradí Tuhého* [online]. iDNES.cz, 2018-11-30, [cit. 2018-12-06]. Dostupné online.
5. ↑   *Švejdar se ujal úřadu policejního prezidenta, Hamáček čeká novou koncepci* [online]. iDNES.cz, 2018-12-03, [cit. 2018-12-06]. Dostupné online.
6. ↑   *Prezident republiky jmenoval nové generály* [online]. hrad.cz, 2019-05-08, [cit. 2019-05-08]. Dostupné online.
7. ↑   *S převelením Švejdar nepočítal, přesto teď řídí policii v Pardubicích* [online]. iDNES.cz, 2014-03-18, [cit. 2018-12-06]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jan Švejdar na českej Wikipédii.*
Súradnice: 44°10′19″S 28°39′52″V﻿ / ﻿44,17194°S 28,66444°V﻿ / 44.17194; 28.66444

**Janovský maják** (rum. Farul Genovez) je historická budova majáku z druhej polovice 19. storočia, nachádzajúca sa v historickom centre mesta Konstanca v konstanckej župe v Dobrudži v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej historickej pamiatky.

Názov
-----

Dlho sa verilo, že prvý maják na tomto mieste postavili janovskí námorníci okolo roku 1300, pre navigáciu okolo konstanckého prístavu a tento stredoveký maják bol v roku 1860 prestavaný na dnešný a odtiaľ pochádza aj jeho meno. Napriek tomu, že sa janovskí námorníci na svojich cestách v Konstanci zastavili, žiadny maják tu nepostavili. Názov bol pravdepodobne prisúdený majáku na základe výrokov Turkov, na ktorých po ich príchode a začiatku okupovaní Dobrudže urobili dojem hrubé pevnostné valy Konstance a nazvali mesto "Janovskou pevnosťou", pričom viacero budov získalo vtedy prídomok "janovský".

Charakteristika a dejiny
------------------------

Prvý maják stál na mieste dnešného už v minulosti, ale nevie sa presne odkedy. V roku 1822 bol nahradený majákom z kameňa, postaveným rakúskou spoločnosťou, ale bol čiastočne zničený počas rusko-tureckej vojny v rokoch 1828 - 1829. Dočasne bol potom na mieste postavený drevený maják.

Súčasný maják bol postavený medzi rokmi 1858 - 1860 francúzskym staviteľom arménskeho pôvodu Artinom Aslanom pre britskú spoločnosť Danube Black Sea Railway Co. Limited, ktorá vtedy vlastnila konstancký prístav a časť mesta. Súčasná stavba vznikla prestavbou zvyškov staršieho majáku, ktorý už na mieste stál. Pri stavbe pomáhal Artinovi Aslanovi aj architekt Blaise Jean Marius.

Maják plnil svoj účel po dobu takmer 50 rokov do roku 1905, kedy bol postavený nový maják v konstanckom prístave. Svetlo bolo nahradené statickým a maják tak začal fungovať predovšetkým ako atrakcia a obľúbené miesto stretnutí miestnych obyvateľov a to až do roku 1913, kedy sa prestalo so svietením. V roku 1948 prebehla rekonštrukcia majáku, ako turistickej pamiatky a pri tejto prílležitosti bolo aj obnovené svietenie statickým svetlom.

Maják sa nachádza na útese, na ktorom leží historické jadro Konstance, medzi budovou kasína a budovou veliteľstva námorníctva.

Základňa majáku má štvorcový pôdorys, na ňu naväzuje samotná veža majáku, ktorá má tvar osemuholníka. Maják je postavený z kamenných blokov. Na vrchu sa nachádza plechová kupola s ôsmimi oknami, ktorá doplňuje celkovú výšku majáku na približne 8 metrov. Do kupoly vedie celkom 53 schodov. Základňa majáku má priemer približne 3,5 metra. Vrchol majáku leží vo výške približne 21 m.n.m. a jeho svetlo bolo viditeľné až na približne 10 námorných míľ.

Galéria
-------

* Janovský maják pri pohľade zo severuJanovský maják pri pohľade zo severu

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  cesavezi.ro
2. 1 2 3 4  romaniaexplore.com
3. 1 2 3 4 5 6  litoralulromanesc.ro
4. 1 2 3 4  adevarul.ro
5. 1 2 3  izi.travel
6. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  destepti.ro
7. 1 2 3 4 5  ziuaconstanta.ro
***High School Musical*** je americký romantický, komediálny a muzikálový televízny film z roku 2006. Je prvou časťou filmovej série *High School Musical*. Na televízne obrazovky bol uvedený 20. januára 2006. V USA ho počas premiéry videlo 7,7 milióna divákov. Vznikli aj ďalšie 2 pokračovania: *High School Musical 2* (2007) a *High School Musical 3: Posledný rok* (2008).

Dej
---

Seriál sa odohráva vo fiktívnom vidieckom meste Hawkins v Indiane začiatkom 80. rokov 20. storočia. V neďalekej inštitúcii Hawkins National Laboratory sa zdanlivo zaoberajú vedeckým výskumom pre Ministerstvo energetiky Spojených štátov amerických, no v skutočnosti robia tajné paranormálne až nadprirodzené experimenty na ľuďoch. Z nedbalosti sa im podarilo vytvoriť portál do alternatívnej dimenzie zvanej "Upside Down". Táto dimenzia však začne vplývať na nič netušiacich obyvateľov Hawkinsu katastrofálnym spôsobom.

Prvá séria začína v novembri 1983, keď Willa Byersa unesie tvor z Upside Down. Jeho matka Joyce, spolu s policajným náčelníkom Jimmom Hopperom, po ňom začnú pátrať. Medzitým z laboratória utečie malé dievča zvané Eleven a pomáha Mikovi, Dustinovi a Lucasovi nájsť ich strateného priateľa.Na konci sa však Will vráti ale Eleven záhadne zmizne do sveta Upside Down.

Druhá séria sa odohráva o rok neskôr a začína v októbri 1984. Willa zachránili, no málo ľudí vie, čo sa v skutočnosti stalo. Potom, čo zistia, že Will je stále pod vplyvom bytostí z Upside Down, sa jeho priatelia a rodina dozvedia o väčšej hrozbe ich vesmíru, než je Upside Down. Hopper nájde Eleven v lese a tak ju zoberie k sebe domov ale nikto okrem neho to nevie. Na konci sérii sa Eleven vráti domov ku kamarátom a spoločne s doprovodom Jimmom Hopperom zavrie bránu do Upside Down.

Tretia séria sa odohráva v roku 1985. Kým si dva páriky (El & Mike a Max & Lucas) užívajú romantické vzťahy Dustin so Stevom riešia Ruské "hádanky". Neskôr začne Will cítiť príšeru Mind Flayer a to tak že sa mu začne potiť krk.Mike, Eleven, Max, Lucas a Will začnú pátrať po tejto príšere zatiaľ čo Dustin so Stevom,Robin a Ericou pátrajú po Rusoch.Po čase Eleven zistí že Mind Flayer má nového hostiteľa a to Maxinho nevlastného brata Billyho. Na konci tejto sérii partička detí bojuje proti Billymu a neskôr proti samotnej príšere.Hopper, Joyce a Murray sa rozhodnú zavrieť bránu do Upside Down čím zabijú príšeru Mind Flayer.

Soundtrack
----------

* „Start of Something New" (Gabriella a Troy)
* „Get'cha Head In the Game" (Troy a Wildcats)
* „What I've Been Looking For" (Ryan a Sharpay, Troy a Gabriella)
* „When There Was Me and You" (Gabriella)
* „Stick To The Status Quo" (Wildcats)
* „Bob to the Top" (Ryan a Sharpay)
* „Breaking Free" (Gabriella a Troy)
* „We're All In This Together" (Wildcats, Troy, Gabriella, Sharpay a Ryan)
* „I Can't Take My Eyes Off of You"

Externé odkazy
--------------

* Imdb.com
* Oficiálna stránka na Disney Channel Archivované 2009-02-08 na Wayback Machine
**Hrab obyčajný** (*Carpinus betulus*) je statný jednodomý listnatý strom dorastajúci do výšky asi 30 m z čeľade brezovité. Používa sa aj ako rastlina na živé ploty.

Jeho pôvodný areál zahŕňa Európu, Kaukaz a Áziu od Turecka po Irán. Poskytuje cenné tvrdé drevo.

Vzhľad
------

Statný strom s mohutnou vysoko klenutou, ale niekedy trochu nepravidelnou korunou. Kmeň je pokrytý šedou hladkou kôrou, konáre lesklo hnedou.

Listy sú striedavé, podlhovasto vajcovité, na vrchole krátko zašpicatené, dvojito ostro pílkovité. 

Kvitne od apríla do mája. Kvety sú jednopohlavné: samčie súkvetie tvoria 3-5 cm dlhé jahňady, samičie jahňady s trojlaločnatými listeňovými obalmi rastú na letorastoch. Plodom je oriešok ukrytý v trojlaločnatom listeňovom obale (krídle).

Rastie v hájoch a zmiešaných lesoch nižších polôh.

Dobre znáša zrezávanie, je preto často používaný v živých plotoch. Inak je vysádzaný tiež pre svoje kvalitné tvrdé drevo vhodné pre výrobu rôznych nástrojov a mechanických komponentov.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrab obyčajný**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Hrab obyčajný****

Externé odkazy
--------------

* Hrab obyčajný - Technická univerzita vo Zvolene
* Hrab obyčajný - biolib.cz
* Hrab obyčajný - garten.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Habr obecný na českej Wikipédii.*
prof. JUDr. **Jaroslav Filo**, CSc. (\* 6. máj 1927, Tuchyňa – † 27. december 1989, Bratislava) bol slovenský právnik a vysokoškolský pedagóg. Patril medzi popredných odborníkov na pracovné právo. Je historicky najdlhšie pôsobiacim dekanom Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.

Životopis
---------

Narodil sa v obci Tuchyňa v okrese Ilava. Gymnázium vyštudoval v Trenčíne. V roku 1951 úspešne ukončil štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Už počas štúdia sa stal tajomníkom Právnickej fakulty, v roku 1951 dokonca tajomníkom celej Univerzity Komenského v Bratislave. Na škole zostal pracovať, pričom v roku 1964 začal pôsobiť na Katedre správneho a pracovného práva Právnickej fakulty. V roku 1967 habilitoval na docenta v odbore pracovné právo. V roku 1970 sa stal vedúcim Katedry pracovného a roľníckodružstevného práva. V odbore pracovné právo získal v roku 1972 titul kandidát vied (CSc.). V tom istom roku bol zvolený za dekana Právnickej fakulty, pričom na tomto poste zotrval až do roku 1985. V roku 1975 sa stal tzv. mimoriadnym profesorom. Počas svojho pôsobenia sa postupne stal popredným predstaviteľom odboru pracovné právo, súčasne sa venoval teórii výchovy k robotníckemu povolaniu  .

Bol členom pracovnej komisie Legislatívnej rady federálnej vlády pre pracovné právo a sociálne zabezpečenie. Súčasne pôsobil v rôznych komisiách a poradných orgánoch v rámci federálneho ministerstva práce a ministerstva spravodlivosti. Pôsobil taktiež v Československej akadémii vied, kde bol členom Vedeckého kolégia pre štát a právo a komisie pre ekonómiu a právo. Okrem toho bol v redakciách rôznych právnických časopisov. Pôsobil taktiež ako poslanec Slovenskej národnej rady.

Publikačná činnosť
------------------

* *Príprava na povolanie v učebnom a pracovnom pomere*
* *Konkludentné právne úkony pri skončení pracovného pomeru*
* *Umiestňovanie absolventov stredných odborných škôl a vysokých škôl v systéme rozmiestňovania pracovných síl v ČSSR*
* *Pracovný pomer ako forma výchovy z povolania*
* *Niekoľko poznámok k vymedzeniu pojmu pracovné podmienky*
* *Československé pracovné právo*

Referencie
----------

1. ↑   *Životopisy* [online]. flaw.uniba.sk, [cit. 2017-12-21]. Dostupné online.
2. ↑   *Osoby, ktoré získali titul na UK* [online]. uniba.sk, [cit. 2017-12-21]. Dostupné online.
3. ↑   *Dekani PraF UK* [online]. archive.is, [cit. 2017-12-21]. Dostupné online.
4. ↑   *Slib poslanců SNR* [online]. psp.cz, [cit. 2017-12-21]. Dostupné online.

Zdroje
------

* Životopis Jaroslava Fila

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5560 9463
* LCCN: n82037806
* NK ČR: jk01031209
* SNK: 169480
* VIAF: 23479848
* WorldCat: lccn-n82037806
Pohľad na hrad Svätý Andrej
Stará fotografia hradu
**Hrad Svätý Andrej** (po španielsky: *Castillo de San Andrés* alebo *Torre de San Andrés*) je hrad nachádzajúci sa v malej dedine Sand Andrés (po španielsky: *San Andrés*) v masíve Anaga, 7 km od Santa Cruz de Tenerife (Kanárske ostrovy, Španielsko). 

Hrad bol jedným z mnohých, ktoré boli postavené na ostrove Tenerife s cieľom brániť ho pred útokmi pirátov a lupičov. Súčasný zámok bol postavený v roku 1769 na mieste starších pevností. Je známy predovšetkým z bitky pri Santa Cruz de Tenerife v roku 1797, v ktorej sa Horatio Nelson snažil napadnúť ostrovy, no bol porazený. Veľká povodeň v roku 1898 zničila časť hradu. V súčasnej dobe je hrad kultúrnou pamiatkou.

Referencie
----------

1. ↑  Historia del Castillo de San Andrés, Gobierno de Canarias.
2. ↑  Torre de San Andrés (Santa Cruz de Tenerife). Castillos.net.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrad Svätý Andrej**

Zdroj
-----

* Historia del Castillo de San Andrés, Gobierno de Canarias.
* Castillo de San Andrés (Tenerife). Youtube.
Súradnice: 49°43′59.5″S 17°18′7″V﻿ / ﻿49,733194°S 17,30194°V﻿ / 49.733194; 17.30194

**Hrad Šternberk** leží na výbežku Nízkeho Jeseníku nad mestom Šternberk.

Dejiny
------

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1269, hrad však založil už po polovici 13. storočia Zdeslav zo Šternberka, ktorý sa zaslúžil o odvrátenie vpádu Kumánov v roku 1253, za čo bol odmenený titulom kráľovského čašníka a dostal miestne okolie. Koncom 14. storočia, kedy bol hrad vo vlastníctve litomyšlského biskupa Alberta zo Šternberka, dochádzalo k stavebným úpravám a hrad bol zmenený na biskupskú rezidenciu. 

V roku 1397 získal hrad Petr z Kravař, roku 1430 ho obsadili husiti. Od Kravařovcov hrad vyženil Jan Berka z Dubé a Lipé a na začiatku 16. storočia boli na hrade vykonané ďalšie úpravy. Prestavaný hrad v roku 1570 vyženili potomci Jiřího z Poděbrad kniežatá z Minsterberka, ktorí ho vlastnili až do vymretia rodu v polovici 17. storočia. Medzitým hrad za tridsaťročnej vojny značne utrpel. 

Na prelome 17. a 18. storočia kúpil hrad knieža Hans Adam I. z Lichtenštejna. Hrad najskôr nebol opravovaný a chátral, avšak po roku 1886 bol regotizovaný a opravený v romantickom duchu. Rodu Lichtenštajnovcov patril hrad až do roku 1945.

Pozri aj
--------

* Zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrad Šternberk**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2010-08-22 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Šternberk (hrad) na českej Wikipédii.*
**Hradčanská**  je jedna zo staníc pražského metra. Nachádza sa na trase A, medzi stanicami Dejvická a Malostranská. Otvorená bola spolu s prvým úsekom trasy, 12. augusta 1978. Jej projektový názov bol *Obránců Míru*, podľa vtedajšieho mena ulice Milady Horákové.

Charakteristika stanice
-----------------------

Hradčanská je razená, trojlodná stanica so skrátenou strednou loďou a s deviatimi pármi prestupov na nástupište. Z Hradčanskej vedie jeden výstup po eskalátorovom tuneli s trojramennými hlbinnými eskalátormi k rovnomennej električkovej zastávke a stanovišti autobusov; možný je aj prestup na stanicu Praha - Dejvice. Vestibul, ktorý sa rozprestiera pod električkovou zastávkou a do ktorého eskalátorový tunel vstupuje priamo uprostred, je obložený žltým kameňom, do ktorého je na jednom mieste vybrúsený český lev a nápis *„Veškerá moc v ČSSR patří pracujícímu lidu"*. Stanica samotná je potom v priestore nástupišťa obložená hliníkovými eloxovanými výliskami oranžovej farby, ktoré plynule prechádzajú do zlatej Champagne, typickej pre celý úsek I.A. Výstavba Hradčanskej v rokoch 1973 - 1978 stála 369 miliónov Kčs.

Konštrukcia stanice umožňuje dostavbu ďalšieho vestibulu, smerujúceho zhruba k ulici Dejvická (podľa plánu z roku 1987 mal byť vystavaný niekedy v roku 1992. Tento projekt bol síce po roku 1989 zrušený, s vybudovaním druhého výstupu sa však začalo uvažovať opäť potom, čo sa začal zvažovať systém rýchlodráhy na pražské letisko. Práve Hradčanská by totiž mohla byť významným prestupným bodom medzi obidvomi druhmi dopravy.

Referencie
----------

1. 1 2  METROPROJEKT Praha a.s.. *Detail projektu/Stanice metra Hradčanská* [online]. metroprojekt.cz, [cit. 2013-10-13]. Dostupné online. Archivované 2013-10-14 z originálu. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hradčanská (stanica pražského metra)**

Externé odkazy
--------------

* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← smer Nemocnice Motol | **Pražské metro – linka A** | smer Depo Hostivař → |
| **Dejvická** | **Hradčanská** | **Malostranská** |
| Nemocnice Motol bezbariérový prístup – Petřiny bezbariérový prístup – Nádraží Veleslavín bezbariérový prístup – Bořislavka bezbariérový prístup – Dejvická bezbariérový prístup – Hradčanská – Malostranská – Staroměstská – Můstek  – Muzeum  bezbariérový prístup – Náměstí Míru – Jiřího z Poděbrad – Flora – Želivského – Strašnická bezbariérový prístup – Skalka bezbariérový prístup – Depo Hostivař bezbariérový prístup |
**Jaroslav Čejka** (\* 26. október 1943 Praha) je český básnik, prozaik, dramatik a žurnalista.

Biografia
---------

Väčšinu svojho života býval v Prahe na Letnej (teraz na predmestí Prahy v Nupakách), žil a tvoril však tiež na svojej bývalej chate v Posázaví (Poříčko) a súčasnej chate v Českom Dube - Kněžičkách na Liberecku. Vyštudoval Stavebnú fakultu ČVUT. Pôsobil v nespočetnej rade povolaní - od robotníka (po tom, čo nebol z ideologických dôvodov prijatý na štúdiá) cez dramaturga a šéfredaktora (týždenník *Tvorba* a literárna príloha *Kmen*) až po vysoko postaveného kultúrno-politického činiteľa (pracovník ÚV KSČ na samom sklonku komunizmu). Ako šéfredaktor a neskôr kultúrnopolitický funkcionár presadzoval otvorenosť polemike s oficiálnou ideológiou, publikoval autorov predtým vytesnených a zaslúžil sa o.i. o uvoľnenie zakázaných filmov z cenzorského "trezoru". 

Veľkú časť svojho života venoval svojmu hlavnému koníčku - športovému rybárčeniu. Je druhýkrát ženatý, má 5 detí a 9 vnúčat.

Bibliografia
------------

Nižšie sú uvedené len diela vydané / hrané pod autorovým pravým menom. Chýba tu bibliografia nespočetných novinových statí a úplný súpis knižnej tvorby vydanej pod pseudonymami (prevažne detektívne novely). V tomto ohľade je (takmer) kompletná bibliografia, ktorú uvádza *Slovník české literatury* (pozri odkazy)

### Poézia

* *Encyklopedické heslo: láska*
* *Sentimenální lásky*
* *Veřejné tajemství*
* *Kniha přání a stížností*
* *Kapesní sbírka zákonů, vět a definic*
* *Čtení z ruky aneb Chiromantické básně*
* *Nejlepší léta našeho života*

### Próza

* *Zázračné těsto a další příběhy o rybách*
* *Noc s hlavatkou a další příběhy o rybách*
* *Satan a liška a další příběhy o houbách a o milování*
* *Lidé, čas a zvířata*
* *Lásky z internetu*
* *Aparát aneb Soumrak polobohů*
* *Hotelové povídky*
* *Ryby táhnou proti proudu*
* *Kulisáci*
* *Milování se lví ozvěnou*
* *Odcizená krajina*
* *Prosranej život*
* *Most přes řeku zapomění*

Ďalej podľa Slovníka českej literatúry je Čejka autorom mnohých prozaických diel vydaných pod pseudonymom, napríklad:

* *Klub globálních bezdomovců* (pod pseudonymom Jeroným Dubský)
* *Soukromé bludiště* (pod pseudonymom Michal Fieber - ocenené ako najlepšia detektívka roka 2010)

### Divadelné hry

* *Na kůži se neumírá*
* *Pavučina*
* *Oboustranná past*

Referencie
----------

1. ↑  Jaroslav ČEJKA, Slovník české literatury po roce 1945

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jaroslav Čejka (spisovatel) na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Profil autora Jaroslava Čejku v Britských listoch
* Heslo Jaroslav Čejka v Slovníku českej literatúry
* Rozhovor prevažne o Čejkovom pôsobení ako funkcionára UV KSČ

Autoritné údaje: * abART: 26622
* GND: 123747643
* ISNI: 0000 0001 1037 5584
* LCCN: n80109651
* NK ČR: jk01021190
* VIAF: 8690884
* WorldCat: lccn-n80109651
Hrasť a priekopová prepadlina, ohraničené dvoma poklesovými zlomami.
**Hrasť** alebo **hrast** je relatívne vyššie položená tektonická štruktúra, ktorá vznikla sústavou rovnobežných zlomov - poklesov, s najvyššie položenou kryhou v strede, z oboch strán je ohraničený poklesnutými kryhami - grábenmi. Hraste vznikajú najčastejšie pri extenzii - rozťahovaní zemskej kôry. Vyvýšený blok je časť kôry, ktorá všeobecne zostala v pôvodnej pozícii, alebo bola relatívne vyzdvihnutá oproti vedľajším blokom, ktoré poklesli. 

Typickým príkladom hrastí sú Vogézy a Schwarzwald ale i Slovenské jadrové pohoria, ktoré sú však zvláštnym prípadom, tzv. asymetrickej hraste (nem. Pultscholle).

Hrasť je termín odvodený z nemeckého slova *horst* - orlie hniezdo, ktoré je na vyvýšenom mieste.

Vznik
-----

Pri extenzii kôry čistým strihom vzniká párový systém rovnocenných poklesov a tvoria sa klasické symetrické grábeny striedajúce sa s hrasťami. Tento typ hrastov, ktoré vzniknú relatívnym poklesom susedných blokov sa v označuje aj ako automorfné hrasty. Pri čistom strihu však môže dôjsť aj k opačnému javu, kedy elevácie vznikajú vysunutím blokov obmedzených prešmykmi. Takéto opačné hraste sú označované ako xenomorfné hraste. Na základe smeru extenzie možno rozoznať i symetrické (extenzia v oboch smeroch) a asymetrické hraste (extenzia mala jeden smer). Hraste sú typické pre alpinotypnú tektoniku.

Hraste a vyhľadávanie uhľovodíkov
---------------------------------

Vo viacerých riftových panvách vo svete, sa väčšina nájdených uhľovodíkov nachádza v konvenčných tzv. štruktúrnych pasciach ktoré sú geneticky zviazané s hrasťami. Napríklad väčšina ropy nájdenej v Sirtskej panve v Líbyí sa nachádza v hrasťových blokoch ako je Zeltenská platforma, Dahraská platforma a menších hrastiach ako je Gialská vyvýšenina a Bu-Attifelský chrbát.

Referencie
----------

1. ↑  Kušnír, P. 1994, *O termíne hrast.* Mineralia Slovaca, Geovestník, s. 16
2. ↑   *horst - Schlumberger Oilfield glossary* [online]. glossary.oilfield.slb.com, [cit. 2010-06-09]. Dostupné online. Archivované 2012-05-20 z originálu. (po anglicky)
3. ↑  PETRÁNEK, J. *hrást On-line geologická encyklopedie* [online]. geology.cz, [cit. 2008-08-27]. Dostupné online.
4. 1 2 3  Marko, F. Jacko, S. 1999, *Štruktúrna geológia I (Všeobecná a systematická).* Vydavateľstvo Harlequin, Košice, 180 s.

### Ďalšie zdroje

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Horst (geology) na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrasť**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Jaroslav Žák** (\* 28. november 1906 – † 29. august 1960) bol český profesor, spisovateľ, novinár a scenárista.

Životopis
---------

V roku 1929 absolvoval Filozofickú fakultu Karlovej univerzity, kde vyštudoval latinčinu a francúzštinu. Pôsobil ako stredoškolský profesor v Prahe, v roku 1932 v Dvore Králové, potom odišiel do Liptovského Mikuláša a v rokoch 1936 - 1946 pôsobil v Jaroměři. Od roku 1945 pracoval ako lektor Československého filmu a ako novinár a od roku 1952 pracoval v zdravotníckej dokumentácii.

Tvorba
------

### Literárna tvorba

Vo svojej literárnej tvorbe sa zameriaval na humoristické prózy zo študentského a trampského prostredia. V denníku Svobodné slovo publikoval na pokračovanie román *Ve stínu kaktusu* reflektujúci súdobú situáciu v Česko-Slovensku. Satira sa pochopiteľne nestretla s porozumením u vtedajšieho režimu a kritici označili Žáka za „tvorcu bez zodpovednosti, ktorý kazí mladú inteligenciu recesiou". Čoskoro bol vylúčený zo syndikátu spisovateľov, prepustený z Barrandova a bola mu znemožnená ďalšia publikačná činnosť. Diela *Konec starých časů* a *Na úsvitě nové doby*, zosmiešňujúce prevrat vo februári 1948, napísal bez nádeje na ich publikovanie. Pred rokom 1958 publikoval pod cudzími menami.

### Filmová tvorba

Meno Jaroslava Žáka sa dnes spája predovšetkým s „filmami pre pamätníkov". Podľa jeho populárnych kníh *Študáci a kantoři* (sfilmované pod názvom *Škola základ života*) a *Cesta do hlubin študákovy duše* Žák napísal (spolu s režisérom filmov Martinom Fričom) filmové scenáre. Tieto filmy (často reprízované televíznymi stanicami) si obľúbili generácie divákov.

Dielo
-----

### Próza

* *Bohatýrská trilogie*
	+ 1930 - *Budulínek a Matlafousek aneb Vzpoura na parníku Primátor Ditrich*
	+ 1933 - *Z tajností žižkovského podsvětí* (spoluautor Vlastimil Rada)
	+ 1933 - *Dobrodružství šesti trampů aneb Nové pověsti české* (spoluautor Vlastimil Rada)
* 1937 - *Študáci a kantoři* (sfilmované pod názvom Škola základ života)
* 1938 - *Cesta do hlubin študákovy duše*
* 1939 - *Vydržte až do Finiše*
* 1939 - *Pan Posleda, přítel študáků*
* 1940 - *Svět se mění nenápadně*
* 1943 - *Oheň* (knižne až v roku 1990)
* 1946 - *Z palce*
* 1946 - *Bavíme se ušlechtile*
* 1946 - *Mezi nebem a zemí*
* 1946 - *Kámen mudrců*
* 1948 - *Ve stínu kaktusu* (v novinách, knižne až v roku 1990)
* 1948 - *Konec starých časů* (knižne až v roku 1991)
* 1948 - *Na úsvitu nové doby* (knižne až v roku 1993)
* 1958 - *Kouzelné rukavice*
* 1959 - *Dobrý borec Antonín*
* 1968 - *Tajemství domovníka Jaroslava*, román (vydané časopisecky posmrtne)
* 1991 - *Žákovská knížka Jaroslava Žáka*, zbierka poviedok

### Scenáre

* *Škola základ života* (podľa knihy *Študáci a kantoři*)
* *Cesta do hlubin študákovy duše* (podľa rovnomennej knihy)

Externé odkazy
--------------

* Albert Salický: Bohatýrská trilogie, kniha všech knih – článok na portáli Neviditelný pes

Autoritné údaje: * abART: 19043
* BnF: 17145157k
* GND: 1053945167
* ISNI: 0000 0000 8128 5984
* LCCN: n92026015
* NK ČR: jk01152975
* VIAF: 49638770
* WorldCat: lccn-n92026015
Vzostup morskej hladiny za posledných 120 rokov. V 20. storočí stúpla hladina mora asi o 200 mm.
**Hladina mora** (presnejšie **stredná hladina mora** – ang. *Mean sea level*, skr. *MSL*) je priemerná výška povrchu mora pre všetky fázy prílivu a odlivu a sezónne výkyvy. V topografii sa používa ako referenčná úroveň pre určovanie napríklad nadmorských výšok bodov v teréne.

Hladina mora kopíruje (hoci nie úplne presne) plochu tzv. geoidu. Ten je na rozdiel od hladiny mora definovaný aj na pevnine. V lokálnom kontexte stredná hladina mora zvyčajne označuje strednú hladinu mora pre určitú oblasť vypočítanú z pozorovaní na jednom alebo viacerých bodoch v danom časovom období. Stredná hladina mora v globálnom kontexte sa nelíši od globálneho geoidu o viac ako 2 metre. Výška hladiny sa určuje ako priemer získaný dlhodobým meraním mareografom.

Galéria
-------

* Relatívne teploty vzduchu a hladina mora v posledných 140-tisíc rokoch. V predchádzajúcej dobe medziľadovej (eemský interglaciál) bola hladina mora približne o 5 metrov vyššia ako dnes.Relatívne teploty vzduchu a hladina mora v posledných 140-tisíc rokoch. V predchádzajúcej dobe medziľadovej (eemský interglaciál) bola hladina mora približne o 5 metrov vyššia ako dnes.
* Značka, vyznačujúca hladinu mora pri ceste z Jeruzalema k Mŕtvemu moruZnačka, vyznačujúca hladinu mora pri ceste z Jeruzalema k Mŕtvemu moru
* Vertikálne referenčné systémy používané v EurópeVertikálne referenčné systémy používané v Európe

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Stredná hladina mora* [online]. Prírodovedecká fakulta UK, [cit. 2015-06-04]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku hladina moře na českej Wikipédii.*
**Hladká svalovina** je svalové tkanivo zložené z buniek (myocytov) pretiahnutého, vretenovitého tvaru s centrálne uloženým paličkovitým jadrom. Myofilamenty umožňujúce kontrakciu týchto buniek, zložené z aktínu a myozínu, sú na rozdiel od svalových vlákien priečne pruhovaného svalstva usporiadané do podoby siete.

Usporiadanie myocytov v hladkej svalovine:

* *svalové vrstvy* – najčastejšie býva vrstva longitudinálna kombinovaná s vrstvou cirkulárnou, čo umožňuje peristaltický pohyb.
* *nepravidelne roztrúsené bunky*
* *sieť* myocytov, navzájom sa dotýkajúcich svojimi koncami

Tento typ svaloviny prevláda u bezstavovcov (*Evertebrata*) s výnimkou článkonožcov (*Arthropoda*) a srdcového svalu mäkkýšov (*Mollusca*). U stavovcov (*Vertebrata*) je inervácia tejto svaloviny zabezpečená vegetatívnym nervstvom, preto tieto svaly nepodliehajú vôli indivídua.Činnosť hladkých svalov spravidla nepodlieha priamo ústrednej nervovej sústave, ale je regulovaná autonómnym systémom a niektorými hormónmi. Nachádza sa v stene tráviaceho traktu, v dýchacom, vylučovacom a rozmnožovacom systéme, v stenách ciev, v koži a tiež v žľazových vývodoch. Snopčeky hladkých svalov sú aj v koži ako vzpriamovače chlpov a spôsobujú zježenie srsti alebo vlasov.

Hladké svalstvo je v pokoji v určitom stabilnom stupni kontrakcie, ktorý nazývame *svalový tonus* – z tohto stavu sa môže sťahovať (kontrahovať) i uvoľňovať (relaxovať). V určitých orgánoch môže mať táto činnosť rytmický charakter. Všeobecne platí, že sa hladký sval sťahuje i uvoľňuje pomaly a prakticky nepodlieha únave. Podráždenie sa prenáša z jednej bunky na druhú prostredníctvom ich početných vzájomných spojení - preto hladká svalovina v dutých orgánoch pracuje synchrónne a vytvára tzv. kontrakčnú jednotku. Dokonca sú v nej rozosiate špeciálne, tzv. Cajalove bunky, ktoré spontánne vytvárajú rytmické vzruchy a koordinujú kontrakcie pri peristaltickej vlne. Existujú však i hladké svaly, kde sú bunky vzájomne prepojené málo a ich kontrakciu zabezpečuje nervový systém (napr. svalovina dúhovky).

Hladká svalovina je ovládaná vegetatívnym nervovým systémom.

Pozri aj
--------

* Priečne pruhovaná svalovina
* Srdcová svalovina

Zdroj
-----

* MALINA, Radovan. *Všeobecná zoológia*. Banská Bystrica : Fakulta prírodných vied UNB, 2004. Dostupné online. Kapitola Svalové tkanivá, s. 23. Archivované 2006-12-30 z originálu.
* ČIHÁK, Radomír. *Anatomie 1*. 3. vyd. Praha : Grada, 2011. ISBN 978-80-247-3817-8. Kapitola Svalstvo hladké, s. 23-24. (po česky)
**Jason Thomas Orange** (\* 10. júl 1970, Crumpsall, Spojené kráľovstvo) je britský spevák, hudobný skladateľ, tanečník a herec. Je členom úspešnej popovej skupiny Take That, ktorá získala veľký úspech v 90. rokoch. Skupina si úžíva úspech aj od jej návratu na scénu v roku 2005.

Životopis
---------

Vyrastal ako mormón. V roku 2001 začal navštevovať South Trafford College. Maturoval z angličtiny, kurz taktiež zahŕňal psychológiu, biológiu a históriu.

K skupine Take That sa pripojil v novembri 1990, ale vo februári 1996 sa skupina rozpadla.  

Jason pokračoval v kariére herca, objavil sa v televíznom trileri *Killer Net* (1998). Účinkoval tiež v londýnskom divadle v hre *Gob* (1999). Alternoval hlavnú postavu spolu s Tomom Hayesom, hru napísal Jim Kenworth a režíroval James Martin Charlton.

V roku 2005 formácia Take That ako 4-členná skupina vydala album s ich najväčšími hitmi. V roku 2006 nasledoval ich prvý štúdiový album od roku 1995, *Beautiful World*. Jason Orange sa podieľal na textoch a hlavných vokáloch na albume. V roku 2008 vydali druhý štúdiový album *The Circus*. V roku 2010 bol vydaný album *Progress* už v kompletnej pôvodnej 5-člennej formacií spolu s Robbiem Williamsom.  

Skupina má aktuálne prestávku.

Jason Orange sa objavil v portrétovej role na Channel 4 v komédií *Shameless*, ktorá sa vysielala v apríli 2013.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  Katie Shimmon. Orange's college days. *The Guardian* (UK), 31. január 2006. Dostupné online.
3. ↑  . Dostupné online. Archivované 2014-10-21 z originálu.
4. ↑   Thesun.co.uk. *The Sun* (UK), 28 November 2006. Dostupné online [cit. 2011-05-30].
5. ↑  . Dostupné online.
6. ↑  . Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jason Orange**

Externé odkazy
--------------

* Jason Orange v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jason Orange na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1241116679
* ISNI: 0000 0003 7263 5796
* VIAF: 315549018
**Glenn Beck Lee** (\* 10. február 1964, Everett, Washington) je americký konzervatívny rozhlasový a televízny moderátor, politický komentátor, spisovateľ a podnikateľ. Je autorom programu *Program Glenna Becka*, ktorý sa vysiela na celom území USA na rozhlasovej stanici Premiere Radio Networks, ako aj vlastnej show na Fox News Channel. 

Beck je tiež zakladateľ spoločnosti Mercury Radio Arts, multimediálnej produkčnej spoločnosti, prostredníctvom ktorej sa vyrába obsah pre rozhlas, televíziu, tlač, divadlo aj internet. 

Beck je známa a kontroverzná verejná postava, pričom jeho provokatívne názory mu prinášajú uznanie a popularitu ale rovnako vyvolávajú aj diskusiu a kritiku. Jeho stúpenci oceňujú jeho obhajobu tradičných amerických hodnôt.

V apríli 2010 kritizoval dotáciu 500 000 dolárov určenú na obnovu expozície po zaplávach pre české a slovenské múzeum v meste Cedar Rapids v Iowe, ktorú označil ako príklad plytvania federálnymi financiami.

Referencie
----------

1. ↑  Glenn Beck Fans say he Represents their American Values Archivované 2012-10-31 na Wayback Machine by Eric Deggans, *St. Petersburg Times*, September 11, 2009
2. ↑  Americký komentátor napadol dotáciu pre múzeum Čechov a Slovákov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Glenn Beck**

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Glenn Beck na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 161616307
* GND: 142128880
* ISNI: 0000 0003 7459 8431
* LCCN: n2003052751
* NK ČR: xx0109511
* VIAF: 126262089
* WorldCat: lccn-n2003052751
**Humbert de Silva Candida** (\* medzi 1010 a 1015 - † 5. máj 1061, Rím) bol francúzsky kardinál.

Životopis
---------

Pochádzal z Burgundska. Už ako päťročného ho rodičia poslali do benediktínskeho kláštora v Moyenmoutier. V roku 1049 prišiel do Ríma, kde pôsobil ako poradca pápeža Leva IX. a spolu s ním bojoval proti simónii a laickej investitúre. Bol zástancom clunyjského reformného hnutia za upevnenie cirkvi a pápežskej moci, ktorého iniciátorom bol benediktínsky kláštor v Cluny. V roku 1050 sa stal arcibiskupom Sicílie a rok nato biskupom zo Silva Candida a zároveň kardinálom. Roku 1054 ho pápež vymenoval na čelo legátov a spolu s Fridrichom Lotrinským a arcibiskupom Petrom z Amalfi poslal do Konštantínopolu. Tam hrubým spôsobom exkomunikoval patriarchu Michala Kerullaria a jeho stúpencov, hoci v tom čase už bol Lev IX. mŕtvy a Humbert teda prestal byť právoplatným legátom rímskeho pápeža. Synoda v Konštantínopole mu exkomunikáciu opätovala, čím bola tzv. východná schizma spečatená. Keď sa Humbert a jeho spoločníci vrátili späť do Ríma, čakal ich už nový pápež Viktor II. Humbert potom vstúpil do služby nového pápeža. V roku 1057 mohol zabrániť zvrhnutiu abbého Petra z Monte Cassino. Po smrti Viktora II. v roku 1057 bol hneď navrhnutý kardinálom Fridrichom za jeho nástupcu. Fridrich však bol sám vymenovaný za pápeža a prijal meno Štefan IX.

Humbert obsadil miesto knihovníka v Sanctae Romanae et Apostolicae Sedis. Zostal v Ríme aj potom, ako Henrich III. vymenoval Gregora VI. za pápeža. Ešte počas pôsobenia Štefana vznikli v roku 1058 jeho tri knihy proti Simonistom, v ktorých sa obracia priamo proti spisu *Liber gratissimus* od Petra Damianiho, ktorý z teologického hľadiska vyhlásil simonistické svätenie za platné. "3 adversus simoniacos "sú plne preniknuté duchom reformného hnutia a patria k teoretickým podkladom odlúčenia neskorších gregoriánskych strán počas boja o investitúru.

Zaujímavé je, že názory na Humberta z hľadiska Západu a Východu sa až tak nelíšia. Pravoslávni o ňom síce tvrdia, že to bol človek energický, rozhodný, pyšný, násilnícky a všetkého schopný, ale ani rímskokatolícki historici sa o ňom nevyjadrujú pochvalne a jeho prehnane sebavedomé a rázne vystupovanie v Carihrade odsudzujú.

Referencie
----------

1. ↑  Exkomunikačná bula kardinála Humberta de Silva Candida z r. 1054 (latinský originál a paralelný slovenský text)

Pozri aj
--------

* Východná schizma


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |

Autoritné údaje: * GND: 118554697
* ISNI: 0000 0000 9717 9991
* LCCN: n97095699
* VIAF: 288467624
* WorldCat: lccn-n97095699
Súradnice: 64°25′00″S 17°20′00″Z﻿ / ﻿64,41667°S 17,33333°Z﻿ / 64.41667; -17.33333

**Grímsvötn** je vodou zaplavená sopečná kaldera, nachádzajúca sa na Islande, pod severozápadnou stranou ľadovca Vatnajökull.

Erupcie Grímsvötnu sú zaujímavé tým, že prebiehajú pod ľadom. Teplo erupcie roztaví dostatočné množstvo ľadu, čo vyvolá tlak a následné vyliatie sa enormného množstva vody z jazera. V roku 1996 záplavy zničili časť cesty Hringvegur (okružná cesta okolo Islandu). Preto je vulkanológmi pravidelne monitorovaný stav vulkánu. Sopka naposledy vybuchla v roku 2004 a v máji 2011.

Jazero je zaujímavé aj tým, že v roku 2004 v ňom objavili baktériu, prvú v jazere pod ľadom s veľmi malým obsahom kyslíka.

Referencie
----------

1. ↑   *Na Islande vybuchla najaktívnejšia sopka Grímsvötn* [online]. sme, 22.5.2011, [cit. 2011-05-02]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Grímsvötn**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2007-07-15 na Wayback Machine - kaldera Grímsvötn na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Grófka Marica** (nem. Gräfin Maritza) je opereta, ktorú skomponoval Emmerich Kálmán. Premiéra sa konala 28. februára 1924 v Theater an der Wien vo Viedni. Libreto v nemeckom jazyku napísali Julius Brammer a Alfred Grünwald. Aj keď ho viackrát prepisovali, Kálmán s ním nebol ani na premiére vo Viedni úplne spokojný a preto pred premiérou v Budapešti libreto nielen preložil, ale aj poopravil Zsolt Harsányi. Opereta mala obrovský úspech, valčíkový a čárdášový rytmus bol silnou stránkou skladateľa.

Hlavné postavy
--------------

| Postava | Hlasový rozsah | Obsadenie na premiére,  28. Február 1924 |
| --- | --- | --- |
| Grófka Marica | soprán | Betty Fischer |
| Gróf Tasilo Endrödy-Wittemburg | tenor | Hubert Marischka |
| Barón Koloman župan z Varaždína | tenor |  Max Hansen |
| Knieža Moritz Dragomir Populescu | barytón | Richard Waldemar |
| Líza, *Tasilova sestra* | soprán | Elsie Altmann |
| Karl Stefan Liebenberg | bas |  |
| Božena Guddenstein zu Clumetz, *Tasilova teta* | contralt |  |
|

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

### I. dejstvo

Rodina grófa Tasila skrachuje a preto si inkognito nájde miesto správcu v kaštieli bohatej grófky Marice. Zo zarobených peňazí chce našetriť na veno svojej sestre Líze. Marica aby odohnala nápadníkov prahnúcich po majetku, dá do novín inzerát, že sa zasnúbi s istým županom Kolomanom, ktorého meno si vymyslela. Zhodou okolností župan Koloman existuje a keď si s prekvapením prečíta inzerát o svojich zásnubách, tak sa vyberie za Maricou.

### II. dejstvo

Tasilo je zaľúbený do Marice a veľmi trpí kvôli jej nápadníkom a svojmu postaveniu. Rozhodne sa teda odísť a napíše o tom svojmu priateľovi. Nedokončený list sa dostane do rúk Marice ktorej Tasilo tiež nie je ľahostajný. List zle pochopí a aj Tasila začne podozrievať z honby za majetkom. Takisto začne žiarliť na Lízu, nevediac že je jeho sestra. Preto Tasila poníži pred spoločnosťou.

### III. dejstvo

O Tasilových problémoch sa dozvie jeho bohatá teta, ktorú Tasilo z hrdosti nechcel požiadať o pomoc. A odkúpi všetky dlhy Tasilovej rodiny. Po príchode odhalí lásku Tasila a Marice, a pomôže, aby sa veci vysvetlili a dali do poriadku. Tasilo sa zmieri s Maricou a Líza odchádza so županom Kolomanom.

Árie a melódie
--------------

* Hraj Cigán
* Joj, Cigán - Pieseň Tasila
* Nás čaká Varaždín

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* www.stateopera.sk - o Operete Grófka Marica Archivované 2008-05-21 na Wayback Machine