recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bronzová socha sediaceho Herma, Národné archeologické múzeum v Neapole
**Pistón** (starogr. *Πίστων* – *Pistón*) bol grécky sochár z 3. storočia pred K.

Pistón, grécky sochár (bronziar) neznámeho pôvodu, bol činný na začiatku 3. stor. pred Kr. Podľa rímskeho spisovateľa Plínia bol zamestnancom sochárskeho majstra Teisikrata zo Sikyónu (žiaka Lysippovho syna Euthykrata zo slávnej sikyónskej sochárskej školy). Medzi jeho najslávnejšie diela patrili sochy Area a Herma, ktoré za rímskych čias umiestnili do rímskeho chrámu Concordia. Zhotovil aj sochy Lysidémovho syna Lysifana a jeho matky Sóstraty, z ktorých sa zachoval mramorový podstavec z jeho signatúrou, datovaný do začiatku tretieho storočia pred Kr. (tento podstavec bol opätovne použitý v rímskom období pre sochy L. Valeria Catullu a jeho matky Terentie Hispully.)

Niektorí znalci (napr. nemecký archeológ Maximilian Mayer) mu pripisujú autorstvo originálov sôch Area Ludovisi (dnes v rímskom Národnom múzeu v Termách) a sediaceho Herma z Villa dei Papiri (vila papyrusov) z Herculanea, vystavenej v Národnom archeologickom múzeu v Neapole (inventárne číslo NM 5625). Spolupráca s Teisikratom však bezpečne nepreukazuje, že patril k Lysippovej sochárskej škole (jeho umelecký štýl nie je známy), preto zaradenie tejto sochy medzi jeho diela nie je celkom opodstatnené (avšak ani vylúčené).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Piston*
2. 1 2  Plínius, *Naturalis Historia*, 34,89.
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II² 3850*
4. ↑  Jussi Rantala. *Gender, Memory, and Identity in the Roman World*. Amsterdam : Amsterdam University Press, 2019. ISBN 978-90-4854-009-9. S. 290-291.
5. ↑  Charles Picard: Manuel d'archéologie grecque, A. Picard, 1948, str. 727
6. ↑  Mantha Zarmakoupi. *The Villa of the Papyri at Herculaneum*. Berlin : Walter de Gruyter, 2010. ISBN 978-31-1021-543-4. S. 45.
**RoLa** (nem. Rollende Landstraße) je systém kombinovanej dopravy, ktorý spočíva v naložení kamiónu na špeciálny železničný vozeň. Po príchode do cieľovej stanice je kamión vyložený a môže pokračovať vo svojej trase. Vodič sa vezie v sprievodnom vagóne, čo mu umožňuje po príchode do cieľovej stanice okamžite pokračovať v ceste.

Tento systém kombinovanej dopravy šetrí životné prostredie (vlaková doprava je považovaná za jednu z najviac šetrných ku životnému prostrediu). Kamióny spôsobujú preťaženie dopravy, dopravné kolízie a zápchy. Každý kamión prepravený po železnici znamená menej exhalátov, menej dopravných kolízií. Vodiči kamiónovej dopravy musia po určitom čase za volantom absolvovať povinnú prestávku - pri kombinovanej doprave na železnici táto povinnosť odpadá, pretože pokiaľ je kamión prepravovaný po železnici, vodič oddychuje a môže pokračovať v ceste. Navyše sa týmto spôsobom znižujú prepravné náklady.

Momentálne sa však najviac využíva v horských priesmykoch, ako napríklad Brennerský priesmyk v Alpách, kde majú kamióny na určitom úseku zakázaný prejazd.
**Mohammed Rharsalla Khadfi** známy ako **Moha** (\* 15. september 1993, Oujda, Maroko) je marocký profesionálny futbalista hrajúci za slovenský klub ŠK Slovan Bratislava. Jeho pozíciou je ľavé alebo pravé krídlo.

Klubová kariéra
---------------

### Huétor Tájar

Moha sa ako tínedžer presťahoval do Španielska, kde začal hrať za viacero klubov. Seniorský debut nakoniec zažil v klube CD Huétor Tájar v zápase proti CD El Palo.

### Olimpik Donetsk

V marci 2014 Moha podpísal 5-ročný kontrakt s ukrajinským prvoligovým celkom Olimpik Donetsk. Debutoval proti FC Desna Chernihiv. Prvý gól za Olimpik vstrelil v zápase proti FC Metalurh Zaporizhya pri remíze 2-2.

#### Gimnàstic (hosť.)

Moha debutoval za španielsky klub Gimnastic v zápase druhej najvyššej španielskej súťaže proti CD Lugo pri remíze 2-2. Prvý gól vstrelil proti dnes už prvoligovému celku SD Huesca, keď v závere zápasu zachránil remízu 1-1.

### Slovan Bratislava

V januári 2018 Moha podpísal 4,5-ročný kontrakt so slovenským klubom ŠK Slovan Bratislava. V sezóne 2017/2018 si pripísal 4 góly v 13 zápasoch. V prebiehajúcej sezóne 2018/2019 ich má v rovnakom počte zápasov už 6 a k tomu aj 7 asistencií.

Zdroj
-----

| * z
* d
* u
ŠK Slovan Bratislava |
| --- |
| 
* 1 Chovan
* 2 Voet
* 3 Agbo
* 4 Kashia
* 5 Križan
* 6 Maudo
* 7 Weiss Kapitán klubu
* 8 Holman
* 10 Chakvetadze
* 11 Barseghyan
* 15 Abubakari
* 17 Medveděv
* 19 Green
* 20 Kankava
* 21 Zmrhal
* 23 Zuberu
* 25 Pauschek
* 26 Lichý
* 28 Da Silva
* 30 Šulla
* 31 Trnovský
* 33 Kucka
* 35 Hrdina
* 36 Lovat
* 77 Čavrić
* 81 De Marco
* Tréner: Weiss

 |
Via Traiana (spodná vetva)
**Via Traiana** bola staroveká rímska cesta v juhovýchodnom Taliansku. Dal ju postaviť cisár Traján ako rozšírenie cesty Via Appia; skrátenie cesty z Beneventa (Benevento) do Brundisi (Brindisi). Cesta prechádzala cez Canusium, Butuntum a Barium ale nie cez Tarentum.

Pozadie
-------

Via Traiana bola postavená v roku 109 cisárom Trajánom na jeho vlastné náklady. Výstavba prebiehala počas obdobia relatívneho mieru. Výstavbou tejto cesty stratila Via Appia svoju pôvodnú dôležitosť ako vojenská hlavná cesta spájajúca mestá Venusia (Venosa) a Tarentum (Tarent). Neskôr už údržba hlavnej komunikácie medzi Venusiou, vojenskou kolóniou z 291 pred Kr. a Rímom nebola už potrebná. Výnimkou bolo obdobie občianskej vojny. Via Appia tak ostala iba ako spojenie s mestom Brindisi.

Trasa
-----

Podľa Strabóna bola cesta z Beneventa do Brundisia cez Via Traiana o dobrý deň kratšia ako cez Via Appia. Aj keď táto vzdialenosť bola cez Via Appia 203 míľ a cez Via Traiana 205 míľ. Rozdiel bol v ich topografii. Via Appia, k Venusii, smeruje cez viacero vrcholov a náročný terén. Via Traiana smeruje cez relatívne vyrovnaný terén a po celej dĺžke nie je žiadne výrazné prevýšenie.

Rímske mosty
------------

Pozdĺž trasy sa nachádzajú viaceré pozostatky rímskych mostov. Napríklad: Ponte dei Ladroni, Ponte delle Chianche, Ponte Pietra, Ponte Rotto (cez rieku Carapelle), Ponte Rotto (cez rieku Cervaro), Ponte sul Ofanto a Ponte Valentino.

Referencie
----------

1. ↑   "Via Traiana". *The Oxford Classical Dictionary*.. 3rd ed. 2003.
2. ↑   Strabón. *"Geography: Books 6-7."* Trans. Horace Leonard Jones. Cambridge: Harvard University Press, 1995.
3. ↑   The Via Traiana. *„Papers of the British School at Rome"*, Vol. VIII, No.5; strany 104 – 171. London: Macmillan & Co. Limited, 1916.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Via Traiana na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Rímske cesty |
| --- |
| 
* Via Aemilia
* Via Aemilia Scauri
* Via Agrippa
* Via Amerina
* Via Anicia
* Via Appia
* Via Aquillia
* Via Aquitania
* Via Asturica Burdigalam
* Via Augusta
* Via Augusta Pretoria
* Via Aurelia
* Via Bracara Asturicam
* Via Cassia
* Via Claudia Augusta
* Via Clodia
* Via Confluentana
* Via Corsica
* Via Decia
* Via Delapidata
* Via Devana
* Via Domitia
* Via Domiziana
* Via Egnatia
* Via Fenollentis
* Via Flaminia
* Via Gallica
* Via Hadriana
* Via Julia Augusta
* Via Labicana
* Via Latina
* Via Lusitanorum
* Via Mala
* Via Maris
* Via Militaris
* Via Ostiensis
* Via Pontica
* Via Popilia
* Via Portuensis
* Via Praenestina
* Via Postumia
* Via Sacra
* Via Salaria
* Via Traiana
* Via Traiana Nova
* Via Valeria
* Via Vallespiri

 |
*Niečo iné je sídlisková mohyla*.
**Mohyla** alebo **tumulus** alebo v Bielorusku, južnom Rusku, na Ukrajine a v Poľsku aj **kurhan** či **kurgan** je väčší umelý násyp z hliny, niekedy v kombinácii s kameňom, navŕšený nad kostrovým, prípadne žiarovým hrobom alebo nad viacerými hrobmi.

V mohyle sa zvyčajne rozlišuje ústredný hrob, niekedy v osobitne vybudovanej komore (často vykradnutej), a vedľajšie hroby, ktoré mali v jednotlivých obdobiach rozdielny význam. Miesto, na ktorom sa vyskytujú mohyly, sa nazýva mohylník. 

Mohylové pochovávanie sa uplatňovalo v mnohých obdobiach praveku a v ranej dejinnej dobe; na Slovensku po prvý raz v závere neskorej kamennej doby (východoslovenské mohyly). Najväčšou európskou mohylou je Silbury Hill. Veľký rozmach v budovaní mohýl nastal v strednej bronzovej dobe najmä v okruhu mohylových kultúr (stredodunajská mohylová kultúra, českofalcká). Mali spravidla kamenný veniec alebo kamenné jadro. Mohylami sú v podstate aj bohaté kupolové mykénske hroby, neskôr späté s postavami gréckej mytológie. Na strednom Podunajsku budoval v mladšej bronzovej dobe veľké mohyly ľud stredodunajských popolnicových polí pre nadradenú vrstvu spoločnosti, vojenských náčelníkov, ich družinu, príp. aj rodinných príslušníkov (Čaka, Velatice, Očkov). Od mladšej doby bronzovej sa mohylové pochovávanie stáva stále viac výsadou privilegovanej vrstvy vo východo-, stredo- aj západoeurópskom prostredí.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Dopravná značka 213 Kruhový objazdDopravná značka 213 Kruhový objazd

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál cesty |

**Kruhový objazd** (iné názvy **okružná križovatka, rondel**, v slangu *kruháč, kruhák, kruhovka*) je zvláštny typ križovatky, ktorý je obvykle budovaný, aby sa zvýšila bezpečnosť dopravy. Rozdeľuje križovatku na niekoľko jednoduchších križovatiek s kruhom v strede, čím sa zjednodušia pravidlá prejazdu. Veľmi využívané sú vo Francúzsku a na Britských ostrovoch. Na kruhový objazd upozorňuje vopred dopravná značka **P7** (*Križovatka s kruhovým objazdom*).

Vďaka jednoduchosti, s ktorou sa cez kruhový objazd prechádza, je priepustnosť kruhového objazdu väčšia ako pri klasickej križovatke. Každý kruhový objazd má ale svoju kapacitu, ktorá ak sa prekročí, tak sa kruhový objazd zahltí. Najmä v mestách sú kruhové objazdy stavané aj ako okrasný prvok, pričom stredový kruh je vyzdobený kvetinami, sochami alebo vodotryskami, ako je to zvykom v Francúzsku.

Najčastejším a najnebezpečnejším omylom je, že vodič v kruhovom objazde má automaticky prednosť. Zákon však hovorí jasne: *Vodič **vchádzajúci** do kruhového objazdu má prednosť v jazde, ak nie je prednosť v jazde upravená značkami.* Zbierka zákonov
Pravidlo však neplatí v každej krajine.

Bezpečnosť
----------

Kruhové objazdy sú stavané hlavne z dôvodu bezpečnosti, pretože stredový kruh tvorí prirodzenú prekážku v jazde, okolo ktorej vodiči prechádzajú pomalšie, a preto nehody majú menšie následky. Vodiči na kruhovom objazde sa zväčša zrazia v ostrom uhle, čím sú menšie následky ako pri zrážke v uhle pravom, či dokonca pri čelnej zrážke. Výnimkou sú iba nehody, keď vodič prejde krížom cez stredový kruh. Riziko nehody sa zvyšuje menším polomerom kruhového objadzu. Veľkou výhodou kruhového objazdu je možnosť teoreticky nekonečného počtu odbočovacích vetiev bez ujmy na plynulosti a bezpečnosti premávky. Nevýhoda kruhových objazdov je v tom, že zaberajú pomerne veľkú plochu.

Kruhový objazd ako diaľničná križovatka
---------------------------------------

Ako kruhový objazd môže byť riešená aj diaľničná križovatka alebo diaľničný nájazd, ako je to pravidlom v Spojenom kráľovstve, ale podobné riešenia nájdeme aj na výjazde D1 Bratislava - Prievoz či Liptovský Mikuláš alebo na výjazde Kittsee na rakúskej A6. Pre vodičov toto riešenie znamená najmä ľahšiu orientáciu a v prípade pomýlenia si smeru aj jednoduchšiu zmenu smeru na požadovaný smer.

Galéria
-------

* Kruhový objazd v Alhaurín de la Torre, ŠpanielskoKruhový objazd v Alhaurín de la Torre, Španielsko
* "Čarovný kruhový objazd" v Swindone, Anglicko"Čarovný kruhový objazd" v Swindone, Anglicko
* Svetelná fontána v OlomouciSvetelná fontána v Olomouci
* Kruhový objazd v Lázních BohdanečKruhový objazd v Lázních Bohdaneč
* Kríženie diaľnic vo Východných ČecháchKríženie diaľnic vo Východných Čechách

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kruhový objazd**

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kruhový objezd na českej Wikipédii.*
Symbol Definície slobodnej tvorby
Ako **slobodný obsah** alebo **slobodné dielo** sa označuje akékoľvek funkčné dielo, ktoré spĺňa definíciu slobodnej kultúrnej tvorby. Slobodné kultúrne dielo je také dielo, ktoré výrazným spôsobom legálne neupiera ľuďom právo:

* používať dielo a užívať výhody z jeho použitia,
* študovať dielo a uplatňovať znalosti z neho získané,
* získať a šíriť kópie celku alebo časti informácie či diela,
* meniť a vylepšovať dielo a distribuovať odvodené diela.

Aj keď je inak definovaný, z právneho hľadiska je slobodný obsah veľmi podobný otvorenému obsahu. Analógiou k tomuto rozlíšeniu je rivalita medzi názvami otvorený softvér a slobodný softvér, ktorá opisuje skôr ideologické než právnické rozdiely.

Slobodný obsah zahŕňa všetky voľné diela a také autorské diela, ktorých licencie (povolenia nakladať s autorským dielom) podporujú vyššie spomenuté práva. Pretože autorské právo väčšiny krajín automaticky prisudzuje vlastníkom práv monopolnú kontrolu nad ich výtvormi, musí byť autorský obsah explicitne označený ako slobodný napr. odkazom na licenciu.

Aj keď sa dielo, pri ktorom vypršala doba ochrany, považuje za slobodné, po zmene zákonov sa znova môže stať neslobodným.

Referencie
----------

1. 1 2  Definícia slobodnej tvorby
2. ↑  STALLMAN, Richard. *Free Software and Free Manuals* [online]. Free Software Foundation, 2008-11-13, [cit. 2009-03-22]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  ANDERSON, Nate. *EU caves to aging rockers, wants 45-year copyright extension* [online]. Ars Technica, 2008-7-16, [cit. 2008-08-08]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Svobodný obsah na českej Wikipédii.*
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Tosa
**Provincia Tosa** (jap. 土佐国 – Tosa no kuni) bola stará japonská provincia, na ktorej území sa dnes nachádza prefektúra Kóči na Šikoku. Tosa hraničila s provinciami Ijo a Awa.

Starobylé hlavné mesto bolo neďaleko moderného Nankoku. Provincii Tosa vládol počas obdobia Sengoku klan Čósokabe. Motočika Čósokabe zjednotil Šikoku pod svojou vládou. Hidejoši Tojotomi znova zredukoval jeho územie iba na provinciu Tosa a po Sekigahare bol klan úplne vyvlastnený. Provincia bola pridelená Kazutojovi Jamaučimu. Tosa bola relatívne chudobná provincia a pod vládou klanu Čósokabe postrádala silné hradné mesto. Po Sekigahare, bolo založené hradné mesto Kóči, ktoré ostalo hlavným mestom až do súčasnosti. V období Edo bolo provincia riadená z oblasti Tosa.

V období Bakumacu sa v Tosa narodil Rjóma Sakamoto.

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
**Euro školák** bol edukatívny bilingválny mesačník pre deti a mládež od 5 do 15 rokov v slovenskom a českom jazyku. Vydávala ho nebanková pôžičková spoločnosť PLENKALL a.s. Prvé vydanie vyšlo v septembri 2007 a posledné v septembri 2008. Distribúcia začala na slovenské a české základné školy. Súčasne sa dostal aj do voľného predaja na území Slovenska a Česka.

Obsah
-----

Časopis bol obsahovo zameraný na zlepšenie komunikácie v slovenskom a českom jazyku. Obsah je prispôsobený učebným osnovám a zaoberá sa témami, ako sú vybrané slová, logopédia, logické úlohy, kaligrami, novinky zo sveta techniky, a mnoho ďalších tém.

Referencie
----------

1. ↑  PLENKALL. *Pôžičky, úvery, investície* [online]. plenkall.com, [cit. 2018-08-07]. Dostupné online.
2. ↑   *Euro školák. - University Library in Bratislava* [online]. issn.issn.sk, [cit. 2018-08-07]. Dostupné online.
3. 1 2  Euro akademia. *Euro školak* [online]. plenkall.com, [cit. 2018-08-07]. Dostupné online.
**Prehľad úspechov slovenskej gymnastiky** sumarizuje prehľad medailí slovenských gymnastov na vrcholných svetových a európskych podujatiach v ére samostatnosti, ako aj v reprezentácii Česko-Slovenska.

História
--------

Česko-Slovensko patrilo v minulosti medzi gymnastické veľmoci, o čom svedčí množstvo medailí z olympijských hier a majstrovstiev sveta. Slovenskí gymnasti prispeli k tejto medailovej žatve skromným dielom, najmä ako členovia družstiev. Matylda Pálfyová  pomohla k zlatej medaile družstva ČSR na MS 1938, kde pridala aj bronz z viacboja jednotlivkýň. Druhou slovenskou majsterkou sveta sa stala v Dortmunde 1966 Marianna Némethová-Krajčírová , dlhé roky česko-slovenská gymnastická „dvojka" za najväčšou hviezdou 60. rokov 20. storočia Věrou Čáslavskou. Zatiaľ poslednou slovenskou medailistkou z vrcholného podujatia bola Detvianka Jana Labáková, bronzová na bradlách na ME 1983 v Göteborgu.

V ére samostatnosti dosiahol najlepšie výsledky Samuel Piasecký, dvakrát piaty na majstrovstvách Európy v cvičení na bradlách a na tom istom náradí ôsmy na majstrovstvách sveta 2010 .

Medailisti z olympijských hier
------------------------------

| Rok | Dejisko | Meno | Disciplína |
| --- | --- | --- | --- |
| 1936 | Nemecko Berlín | Olympijské striebro Matylda Pálfyová | Česko-Slovensko družstvo ČSR |
| 1964 | Japonsko Tokio | Olympijské striebro Marianna Némethová-Krajčírová | Česko-Slovensko družstvo ČSSR |
| 1968 | Mexiko México | Olympijské striebro Marianna Némethová-Krajčírová | Česko-Slovensko družstvo ČSSR |

**Najlepšie individuálne umiestnenia**

* 1956 – **4.** Anna Marejková, kladina
* 1968 – **4.** Marianna Némethová-Krajčírová, preskok
* 1956 – **6.** Ferdinand Daniš, prostné
* 1980 – **6.** Jana Labáková, prostné

Medailisti z majstrovstiev sveta
--------------------------------

| Rok | Dejisko | Meno | Disciplína |
| --- | --- | --- | --- |
| 1938 | Česko-Slovensko Praha |  Matylda Pálfyová | Česko-Slovensko družstvo ČSR |
|  Matylda Pálfyová | viacboj jednotlivkýň |
| 1954 | Taliansko Rím |  Anna Marejková | Česko-Slovensko družstvo ČSR |
| 1958 | Sovietsky zväz Moskva |  Anna Marejková | Česko-Slovensko družstvo ČSR |
|  Ferdinand Daniš, Pavel Gajdoš | Česko-Slovensko družstvo ČSR |
| 1962 | Česko-Slovensko Praha |  Pavel Gajdoš | Česko-Slovensko družstvo ČSSR |
| 1966 | Nemecko Dortmund |  Marianna Némethová-Krajčírová | Česko-Slovensko družstvo ČSSR |
| 1970 | Juhoslávia Ľubľana |  Marianna Némethová-Krajčírová, Ľubica Krásna | Česko-Slovensko družstvo ČSSR |

Medailisti z majstrovstiev Európy
---------------------------------

| Rok | Dejisko | Meno | Disciplína |
| --- | --- | --- | --- |
| 1959 | Dánsko Kodaň | striebro Ferdinand Daniš | bradlá |
| 1967 | Holandsko Amsterdam | bronz Marianna Némethová-Krajčírová | viacboj |
| bronz Marianna Némethová-Krajčírová | bradlá |
| 1979 | Nemecko Essen | striebro Jozef Konečný | preskok |
| 1983 | Švédsko Göteborg | bronz Jana Labáková | bradlá |
| 2020 | Turecko Mersin | bronz Barbora Mokošová | bradlá |

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Slot A
**Slot A** je konektor pre prvé verzie procesorov AMD Athlon, fyzicky je rovnaký ako Slot 1, však elektronicky nekompatibilný (využíva technológiu DEC EV6 vyvinutú pôvodne pre procesory DEC Alpha).

Použitie rovnakého fyzického konektora umožnilo výrobcom základných dosiek použiť existujúce súčiastky pre Slot 1. Pre zabránenie vloženie procesora pre Slot 1 je na doskách Slot A otočený o 180°.

Slot A bol neskôr nahradený päticou Socket A.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Slot A na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Sockety AMD |
| --- |
| Desktopové sockety | Super Socket 7 · Slot A · Socket A · Socket 754 · Socket 939 · Socket AM2 · Socket AM2+ · Socket AM3 · Socket AM3+ · Socket FM1 · Socket FM2 · Socket FM2+ · Socket AM1 · Socket AM4 |
| Mobilné sockety | Socket A · Socket 563 · Socket 754 · Socket S1 · Socket FT1 (BGA413) 2011 · Socket FP2 (BGA827) 2012 · Socket FS1 · Socket FT3 (BGA769) 2014 · Socket FP3 (µBGA\_\_\_) jún 2014 |
| Serverové sockety | Socket A · Socket 940 · Socket F · Socket F+ · Socket G3 (zrušený) · Socket G34 · Socket C32 |
**Mp3tag** je freeware aplikácia fungujúca pod Microsoft Windows, a slúži k editácii ID3 tagov u audio súborov AAC, FLAC, APE, MP3, MPEG-4 (mp4/m4a/m4b/iTunes kompatibilné), MPC, OGG, OptimFROG OFR, OFS, SPX, TAK, TTA, WMA, WV.

Programom je ale tak isto možné prehľadne kategorizovať tieto hudobné súbory. 
Jednou zo zajímavých vlastností je schopnosť importovať [ID3] údaje z rôznych on-line zdrojov - napr. z Amazon.com alebo z freedb.org. 
Tak isto je možný export zoznamu skladieb do užívateľom definovaného formátu: [HTML], [CSV], [RTF] či [XML]. 

Program je lokalizovaný aj do slovenčiny a češtiny.

Použitie je veľmi intuitívne: v hlavnom okne otvoríte zložku, v ktorej sa nachádza album, označíte súbory a do kolóniek vľavo vyplníte potrebné údaje. Tie sa potom aplikujú na všetky zvolené súbory naraz. Môžete zadať meno interpreta, názov skladby a albumu, rok, žáner, poradie stopy a komentár. Prípadne pre danú skladbu je možné zvoliť obsah <blank> (prázdny) alebo <keep> (ponechať pôvodný). To sa hodí napr. pre položku Title (názov skladby). Pokiaľ totiž tag názov skladby neobsahuje, dá sa sem veľmi jednoduchou operáciou - podľa určitého kľúča - prekopírovať z názvu súboru.

Hlavné vlastnosti
-----------------

* Ukladanie ID3v1.1, ID3v2, APEv2, MP4, WMA a Vorbis komentárov do viacerých súborov súčasne
* plná podpora Unicode
* Automatické vytváranie playlistov
* Rekurzívna podpora podadresárov
* Vymazávanie časti alebo všetkých tagov viacerých súborov súčasne
* Premenovávanie súborov na základe informácií z tagov
* Import tagov z názvov súborov
* Formátovanie tagov a názvov súborov
* Náhrada znakov alebo slov v názvoch súborov alebo tagoch
* Regulárne výrazy
* Export tag informácií do užívateľom definovaných formátov (ako napr. html, rtf, csv, xml)
* Import tag informácií z online databáz ako je freeDB alebo Amazon (tak isto aj vyhľadávanie v textoch)
* Import tag informácií z lokálnej freeDB databázy
* Podpora ID3v2.3 (ISO-8859-1 aj UTF-16) a ID3v2.4 s UTF-8

Pozri aj
--------

* ID3
* Tag editor

Externé odkazy
--------------

* Mp3tag Official Site
* Mp3tag Official Forum
* Mp3tag Changelog
**Roaming** je poskytnutie telekomunikačného spojenia účastníkovi na mieste mimo krajiny, v ktorej má účastník zaregistrované telekomunikačné služby.

V praxi to znamená, že ak ste účastníkom domovskej mobilnej siete a nachádzate sa mimo územia krajiny, kde daný mobilný operátor poskytuje svoje služby so svojím pokrytím, mobilný telefón začne vyhľadávať najsilnejší dostupný signál a zaregistruje sa v sieti. Je potrebné, aby domovský mobilný operátor mal s operátorom, ktorého služby chcete využívať, uzatvorenú platnú roamingovú zmluvu.

Roaming pracuje na odovzdaní informácií od vášho domovského poskytovateľa služieb danému operátorovi o službách, ktoré Vám v plnom rozsahu dodá. Ak vo vašej domovskej sieti využívate služby ako SMS, MMS, GPRS, tieto služby budú prístupné taktiež aj u vybraného roamingového partnera v nezmenenom rozsahu. V tomto prípade sú rozdielne len ceny za ich poskytovanie, ktoré vám vyúčtuje váš domovský mobilný operátor.

Ceny roamingu v Európskej únii
------------------------------

Od leta 2009 minúta volania v rámci krajín Európskej únie zlacnie zo 46 centov na 43 centov bez DPH. Zníži sa aj cena za odoslanie SMS správy - z priemerných 29 centov klesne na 11 centov bez DPH. Podľa prijatého nariadenia Európskeho parlamentu z 22. apríla 2009 sa každý rok do roku 2011 bude cena roamingových volaní v rámci EÚ znižovať. [1]

Referencie
----------

1. ↑
**Tottenham Hale** je jednou zo staníc londýnskeho metra a National Rail nachádzajúca sa v londýnskej mestskej časti Tottenham Hale v obvode Haringey. Stanicu obsluhujú Victoria Line a železničná spoločnosť National Express East Anglia. Nachádza sa v tarifnej zóne 3.

História
--------

Pôvodne železničnú stanicu otvorila 15. septembra 1840 pod názvom *Tottenham* spoločnosť Northern & Eastern Railway na trati Stratford - Broxbourne (v grófstve Hertfordshire). Prestupnou stanicou sa stala 1. septembra 1968, keď otvorili stanicu na prvom úseku Victoria Line.

Linky
-----

* na Victoria Line sa nachádza medzi stanicami Blackhorse Road a Seven Sisters.

Zaujímavosti
------------

Počas stavby linky sa z dôvodu nedostatku financií učinili isté obmedzenia, ktorých výsledok znížil štandardné vybavenie staníc. V stanici Tottenham Hale nebol namaľovaný strop v stanici, čo nepríjemne ovplyvňuje osvetlenie. Podobne je to aj na staniciach Walhamstow Central a Blackhorse Road. Zatiaľ nie je jasné, či sa Transport for London bude pokúšať o nápravu.

Galéria
-------

* Nástupište Victoria Line, odkiaľ odchádzajú vlaky smerom do centraNástupište Victoria Line, odkiaľ odchádzajú vlaky smerom do centra
* Vlak Victoria Line odchádzajúci z nástupišťa smerom z centra.Vlak Victoria Line odchádzajúci z nástupišťa smerom z centra.
* Exteriér železničnej staniceExteriér železničnej stanice

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tottenham Hale (stanica metra)**

Externé odkazy
--------------

* London's Transport Museum Photographic Archive
	+ Stanica Tottenham Hale v roku 2005
	+ Pohľad na eskalátory smerujúce dolu do podzemia v roku 2005
**Prehľad peňažných tokov** (-podľa slovenských predpisov [1][2]) alebo **výkaz o peňažných tokoch** (-podľa slovenského prekladu IFRS - angl. angl. *statement of cash flows*[3]; do roku 2007: **výkaz peňažných tokov** - angl. *cash flow statement*) je súčasť účtovnej závierky, a to podľa slovenských predpisov nepriamo ako súčasť Poznámok a podľa IFRS priamo popri ostatných základných súčastiach.

Prehľad peňažných tokov informuje o peňažných tokoch (angl. cash-flow), teda príjmoch peňažných prostriedkov a výdavkoch peňažných prostriedkov, ktoré sa uskutočnili v účtovnej jednotke počas účtovného obdobia a spôsobili, že stav peňažných prostriedkov a peňažných ekvivalentov na konci účtovného obdobia sa zmenil v porovnaní so stavom peňažných prostriedkov a peňažných ekvivalentov na začiatku účtovného obdobia. Prehľad tokov – tokové ukazovatele. 
Cieľom prehľadu peňažných tokov je informovať používateľov informácií o tom, z ktorej činnosti podnik počas účtovného obdobia peňažné prostriedky nadobudol a ako ich použil. 
Peňažné toky sa môžu prezentovať ako:

* ukazovateľ peňažný tok (cash flow)
* prehľad peňažných tokov
* pomerové ukazovatele na báze cash flow

Peňažnými tokmi (cash flow) rozumieme:

* príjmy a výdavky peňažných prostriedkov
* prírastky a úbytky peňažných ekvivalentov

Peňažné prostriedky (cash) sú peňažné hotovosti, ekvivalenty peňažných hotovostí (ceniny, poukážky, šeky) 
Peňažné ekvivalenty sú krátkodobý finančný majetok, ktorý je zameniteľný za vopred známu sumu peňažných prostriedkov.
Prevádzková činnosť, je činnosť ktorá súvisí s predmetom podnikania účtovnej jednotky. 
Investičná činnosť je obstaranie a vyjadrenie nehmotného dlhodobého majetku, dlhodobého hmotného majetku a tej časti dlhodobého majetku, ktorý nie je súčasťou ekvivalentov.
Finančná činnosť je činnosť, ktorá spôsobuje zmeny v hodnote a štruktúre vlastného imania a zmeny dlhodobých záväzkov a krátkodobých záväzkov, ktoré súvisia s prevádzkovou činnosťou a investičnou činnosťou.

Referencie
----------

1. ↑  čl. X Prílohy 1 Opatrenia MF SR z 3. decembra 2014 č. MF/23377/2014-74, ktorým sa ustanovujú podrobnosti o individuálnej účtovnej závierke a rozsahu údajov určených z individuálnej účtovnej závierky na zverejnenie pre veľké účtovné jednotky a subjekty verejného záujmu
2. ↑  do roku 2014: Príloha 3 Opatrenia MF SR z 31. marca 2003, ktorým sa ustanovujú podrobnosti o usporiadaní, označovaní a obsahovom vymedzení položiek individuálnej účtovnej závierky a rozsahu údajov určených z individuálnej účtovnej závierky na zverejnenie pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva
3. ↑
**Moštenický potok** je potok na hornom Pohroní, vo východnej časti okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 11,8 km a je tokom III. rádu. Vytvára tri výrazné úseky, na hornom toku preteká dolinou Studenec, na strednom toku Čiernou dolinou a napokon na dolnom toku vytvára Moštenickú dolinu.

*Prameň:* v Starohorských vrchoch na východnom svahu Hrubého vrchu (1 169,4 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 060 m n. m.

*Smer toku:* dolinou Studenec tečie severojužným smerom, pod sedlom Príslop (789,8 m n. m.) sa stáča najprv na východ a postupne na juhovýchod, na dolnom toku tečie najprv na juh a napokon k ústiu na juhovýchod

*Geomorfologické celky:* 1.Starohorské vrchy, 2.Zvolenská kotlina, podcelok Bystrické podolie

*Prítoky:* zľava z oblasti Skorušín, prítok (598,3 m n. m.) spod Vlačuhova (1 034,3 m n. m.) a Uhliarsky potok, sprava nemá významnejšie prítoky

*Ústie:* do Hrona juhozápadne od obce Lučatín v nadmorskej výške okolo 380 m n. m.

*Obce:* Moštenica, Lučatín, Slovenská Ľupča

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Hrona (od Čierneho Hrona po Bystricu) |
| --- |
| 
* Borovský potok
* Brezový potok
* **Brusnianka**
* Bukovec
* Bystré
* **Bystrianka**
* **Bystrica**
* Čelno
* Driekyňa
* Gregorov potok
* Hlboký potok
* Hnusné
* **Hutná**
* Istebník
* **Jasenský potok**
* Kostolný potok
* Lukáčovský potok
* **Ľupčica**
* Malé Čelno
* Malé Plavno
* Moštenický potok
* Môlčanský potok
* Nemčiansky potok
* Oselné
* Plavno
* Prostredná
* Ráztocký potok
* Revištský potok
* Richtárovo
* **Selčiansky potok**
* Slobodný potok
* **Sopotnica**
* Staré uhlisko
* Uhliarsky potok
* **Vajskovský potok**
* Vážna
* Veľký Grapeľ
* Vlčí potok
* Vôdka
* Zahruškový potok
* Záhradná
* Zubová

 |
**Rjúho Nonoguči** (jap. 野々口立圃 – Nonoguči Rjúho, rodným menom **Nonoguči Čikašige**; \* 1595 Kjóto - † 1669) bol básnik haiku a výtvarník - maliar. Považuje sa za prvého autora a zakladateľa umenia haiga.

Život a dielo
-------------

Sám seba nazýval „Hinaja", menom vyplývajúcim z ich rodinnej firmy, ktorou bol obchod s bábikami. *Hina* sa nazývala bábika, ktorú ukazovali na tradičnom festivale malých dievčatiek. Študoval poéziu renga u majstra Inavaširó Ken'jo a haiku poéziu u majstra Macunaga Teitoku. Ako člen jeho školy bol angažovaný v zostavovaní antológie „Enoko-šú", potom založil svoju vlastnú školu haiku. Publikoval viaceré zbierky poézie, napríklad zbierku „ľahkovážnej poézie" „Haikai Hókušó"(1633) a „Hanahiguša". Tiež napísal zbierku poézie [河舟付徳万歳] / 立圃 [撰] Milión rokov starý riečny čln /立圃[撰]
カワブネ ツケタリ トク マンザイ Toku Manzai Tsuketari Kawabune.(1653)

Študoval kresbu u majstra Kanó Tan'jú. Rjúho Nonoguči je považovaný za zakladateľa umenia haiga, pretože sa nachádzajú na zvitkoch s jeho haiku obvykle aj kresby spolu s kaligrafickým zápisom poézie. Tento názor sa nachádza v štúdii Fumiko Y. Jamamota, Stephena Addisa a Japonskej encyklopédii Louisa Fréderica. Rjúho Nonoguči je autorom obdivovanej série haigy *Juniši Kuawase*(1666) na tému čínskeho horoskopu, kde nakreslil symboly jednotlivých znamení ako zvieratá oblečené v dobových kimonách doplnené haiku veršami. Toto dielo vysoko ocenil Watanabe Kazan (1793-1841). Sám Rjúho však nezaložil nikdy školu haigy, len školu haiku. Písal aj prózu, hlavne haibun - cestovný denník.

Dielo
-----

* Haikaihókušó - zbierka ľahkovážnej poézie
* Hanahiguša - zbierka poézie
* Antológia Enoko-šú antológia poézie
* Juniši Kuawase (1666) zbierka haigy

Príklad haiku z autorskej dielne Ryúhoa Nonogučiho:

* japonsky

春の海
ひねもすのたり
たりかな

Referencie
----------

1. ↑  ŠVARCOVÁ, Zdenka. *Japonská literatura 712-1868*. Praha : nakladateľstvo Karolinum, 2005. ISBN 80-246-0999-1; 80-246-0998-3(soubor) Chybné ISBN. S. 176. (český)
2. ↑  Waseda University Library - katalóg
3. ↑  Štúdia umenia haiga: Jamamoto, Addiss
4. ↑  Waseda University Library archív

Pozri aj
--------

* haiga
* haiku
* haibun
* renga
* tanka
* Josa Buson

Externé odkazy
--------------

* Japonská encyklopédia (po anglicky)
* Niektoré haiku prebásnené z jap. do franc. (po francúzsky)

  



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 8246 3340
* LCCN: no89013339
* VIAF: 61100210
* WorldCat: lccn-no89013339
Výroba preglejky
Fínska brezová preglejka hrubá 15 mm
**Preglejka** je pevný stavebný materiál vyrobený z viacerých vrstiev drevenej dyhy. Jej kvalitu udáva počet vrstiev, lepidlo ktorým je zlepená a kvalita dyhy.

Preglejku väčšinou tvorí nepárny počet vrstiev dyhy a na zväčšenie pevnosti materiálu sa jednotlivé vrstvy lepia tak, aby boli vlákna použitého dreva kolmé na predošlú vrstvu. Niektoré spevnené preglejky môžu obsahovať aj kovovú vrstvu a jednotlivé vrstvy dyhy môžu byť rôzne hrubé. Pri výrobe nábytku sú používané dyhy z listnatých aj ihličnatých stromov a vrstvy, použité vo vnútri materiálu sú často z mäkších drevín. 

Preglejka je oproti prírodnému drevu rozmerovo a tvarovo stálejšia. Môže byť spracovávaná bežnými nástrojmi na opracovanie dreva. Priemyselne sú vyrábané predovšetkým veľké dosky preglejky s rozmermi okolo 1,2 m × 2,4 m. Pri výrobe nábytku sú potom používané ako výplne alebo plášte rámov, zadné plochy skríň alebo dno zásuviek. Tvarované preglejky môžu slúžiť ako súčasti kresiel alebo sedadlá stoličiek. V minulosti sa používala preglejka aj ako náhrada za kvalitnú drevenú surovinu napr. pri výrobe lietadiel, napr. britský de Havilland Mosquito.

Preglejka typu multiplex, zvyčajne 13-vrstvová, lisovaná pod vyšším tlakom ako bežné preglejky, sa používa na výrobu profesionálnych reproduktorových skeletov. Najmenej kvalitné preglejky, kde sa nekladie dôraz ani na vzhľad (trhliny, chyby štruktúry dreva, hrče) sa používajú ako formy na betón na stavbách.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Preglejka**
**Europoidná rasa** (synonymá pozri nižšie) je ľudská rasa, ktorej príslušníci sa vyznačujú svetlou až tmavšou farbou pokožky, rovnými až vlnitými vlasmi rozličných farebných odtieňov, variabilnou pigmentáciou očnej dúhovky, stredne vysokou až vysokou postavou s vyváženým pomerom trupu a dolných končatín,úzkym nosom a tenkými perami. K europoidnej rase patrí väčšina Európanov, Indov, ľudí žijúcich na Blízkom východe apod. 

Biele deti

Synonymá
--------

Medzi iné názvy patrí: **europidná rasa**, **kaukazoidná rasa**, **kaukazská rasa**, **eurázijská rasa**, **europoidi**, **europidi**, **európsko-ázijská rasa**, **biela rasa**, **bieli**, **belosi**, **leukodermi**; slovo **rasa** možno zameniť za slovo **plemeno**.

Pakstis et al.
--------------

Nedávna genetická štúdia uverejnená v európskom časopise Human Genetics - Nature v roku 2019 ukázala, že populácie, ako sú Západoázijci (Arabi), Európania, Severoafričania, Juhoázijci (Indovia) a niektorí Stredoázijci, spolu úzko súvisia. Možno ich jasne odlíšiť od subsaharských Afričanov alebo obyvateľov východnej Ázie.

Referencie
----------

1. ↑  kaukazoidná varieta. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2016. 678 s. ISBN 978-80-970350-2-0. Zväzok 8. (Kalh – Kokp), s. 297.
2. ↑   melanodermi. *Pyramída* (Bratislava: Socialistická akadémia Slovenskej socialistickej republiky vo vydavateľstve Obzor), august 1979, roč. IX, čís. 97, s. 3099-3100. ISSN 0231-9047.
3. ↑  PAKSTIS, Andrew J.; GURKAN, Cemal; DOGAN, Mustafa. Genetic relationships of European, Mediterranean, and SW Asian populations using a panel of 55 AISNPs. *European Journal of Human Genetics*, 2019-12, roč. 27, čís. 12, s. 1885–1893. PMID: 31285530
PMCID: PMC6871633. Dostupné online [cit. 2020-06-01]. ISSN 1018-4813. DOI: 10.1038/s41431-019-0466-6.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Demiurg** (latinizovaná forma starogr. δημιουργός /dēmiourgos/ – doslovne „verejný" alebo „zručný robotník", „pracujúci pre všetkých", zo starogr. δήμιος /dēmios/ – „patriaci ľuďom", tj. „verejný" a starogr. ἔργον /ergon/ – „práca", „služba", prenesene „tvorca", „umelec" alebo „remeselník". Vo filozofickom a náboženskom význame je to meno božstva, zodpovedného za stvorenie fyzického sveta.

Gnosticizmus kladie demiurga medzi transcendentného boha a hmotný svet ako druhého boha, tvorcu hmotného sveta a pôvodcu všetkého diania v ňom, avšak demiurgovi pripisuje aj pôsobenie zla.

Novopytagoreizmus: Demiurg vládne nad vznikom a zánikom vecí.

Numenios z Apameie: Demiurgos je sprostredkovateľ. Numeios demiurga kladie medzi transcendentného boha a hmotný svet ako druhého boha, tvorcu hmotného sveta a pôvodcu všetkého diania v ňom, pretože s dokonalosťou prvého boha je nezlučiteľný styk s hmotou

Platón: Demiurga v dialógu Timaios interpretuje ako staviteľa, budovateľa sveta a tvorcu svetového poriadku z chaotickej prahmoty, do ktorej vnáša poriadok podľa vzoru večných ideí.

Poznámky
--------

1. ↑  *Online Etymology Dictionary*: *Demiurge*

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Prof. RNDr. **Teodor Krempaský** (\* 11. september 1907, Žilina – † 20. júl 1950) bol významný slovenský chemik, vysokoškolský profesor.

Životopis
---------

Strednú školu absolvoval v Žiline, v rokoch 1927 – 1933 absolvoval Prírodovedeckú fakultu Masarykovej univerzity v Brne. 2. apríla 1935 bol promovaný na doktora prírodných vied za dizertačnú prácu „*O vplyve solí na aktivitu vodíkových iónov*" a po vykonaní rigoróznych skúšok z anorganickej chémie, fyzikálnej chémie a matematickej analýzy. Od roku 1934 pôsobil na Štátnom reálnom gymnáziu v Levoči, v rokoch 1939 až 1942 v Bratislave. Od roku 1940 bol suplementom na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity.
1. októbra 1942 bol ustanovený za suplenta disciplín anorganickej a analytickej chémie na SVŠT a za správcu Ústavu anorganickej chémie, ktorý mal zároveň vybudovať. V roku 1943 bol vymenovaný za profesora. V rokoch 1943 – 1947 bol dekanom a v rokoch 1947 – 1949 prodekanom Odboru chemicko-technologického inžinierstva SVŠT. Ako dekan budoval ostatné ústavy odboru.

Odborná činnosť
---------------

* venoval sa výskumu vôd Oravy a Váhu
* skúmal pôdy a cementy vhodné na výstavbu Oravskej priehrady\* bol hlavným organizátorom chemickej publikačnej činnosti na Slovensku, v roku 1947 založil časopis Spolku chemikov Slovákov, ktorému bol hlavným redaktorom.

Literatúra
----------

* Prvý dekan OCHTI SVŠ Teodor Krempaský by oslavil sto rokov - SPEKTRUM, Vydavateľstvo STU, Bratislava, 2007, str. 21
* BIOGRAFIE VO VÝROČNÝCH ŠKOLSKÝCH SPRÁVACH 1918/19-1952/53
* Za Prof. Dr. Teodorom Krempaským (1907-1950) autor J. Gašperík, Chemical Papers 4 (7-8) 325–327 (1950)

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Autoritné údaje: * SNK: 169557
* VIAF: 311357504
Kolyma
**Kolymský kraj** (rus. Колымский край), alebo **Kolyma** (rus. Колыма) je historická oblasť na severovýchode Ruskej federácie, na Ruskom ďalekom východe. Na severe susedí s Východosibírskym morom a Severným ľadovým oceánom, na juhu s Ochotským morom. Meno je odvodené od rieky Kolymy. V súčasnom administratívnom rozdelení odpovedá zhruba Čukotskému autonómnemu okruhu a Magadanskej oblasti.

Časť oblasti leží za severným polárnym kruhom a sú tu veľmi studené zimy dlhé až šesť mesiacov. Väčšinu oblasti pokrýva permafrost a tundra.

Sú tu bohaté zásoby surovín, zlato, striebro, cín, volfrám, ortuť, meď, antimón, uhlie, ropa a rašelina.

Najväčšie mesto je Magadan s približne stotisíc obyvateľmi. Kolyma sa stala známou predovšetkým vďaka desiatkam táborov nútených prác, ktoré tu boli vybudované za Stalinovej vlády, a kde zomreli stovky tisíc ľudí (viď článok Kolymské gulagy). Tieto zachytil v rozsiahlom prozaickom diele Varlam Tichonovič Šalamov.

Literatúra
----------

* HUGO-BADER, Jacek. *Kolymské denníky.* Žilina : Vydavateľstvo Absynt, 2017. 352 s. ISBN 978-80-89845-84-2
* ŠALAMOV, Varlam Tichonovič. *Kolymské poviedky.* Bratislava : Premedia, 2017. ISBN: 9788081595257.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kolyma na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Ruský portál |
Jozef Zavarský-vlastným menom (pseudonymy **Teofil Klas**, **Laco Kriváň**) (\* 12. november 1940, Trnava) je slovenský básnik a prekladateľ, tajomník Spolku slovenských spisovateľov.

Životopis
---------

Vzdelanie získaval v Poprade, Trnave a na Univerzite Komenského v Bratislave, kde študoval na prírodovedeckej fakulte. V rokoch 1958 – 1989 pracoval ako redaktor Technických novín a súčasne v rokoch 1985 – 1989 bol tiež redaktorom ilegálneho kresťanského časopisu Rodinné spoločenstvo. V rokoch 1990 – 1993 bol redaktorom a šéfredaktorom Katolíckych novín, v roku 1993 tiež pracoval v redakcii časopisu Impulzy, kde bol zástupcom šéfredaktora, v rokoch 1993 – 1995 bol sekretárom redakcie Technických novín, v rokoch 1995 – 1997 knižným redaktorom vydavateľstva Nové mesto, v rokoch 1998 – 1999 pracoval ako redaktor týždenníka Kultúra a od roku 2000 je na dôchodku.

Tvorba
------

Prvé literárne diela začal publikovať už počas stredoškolských štúdií, v roku 1968 vydal knižne svoju prvú zbierku básní *Zaklínadlo* a v publikovaní pokračoval až o 20 rokov neskôr, keď začal vydávať svoje básne v časopise Rodinné spoločenstvo a ďalších periodikách. Písal meditatívnu poéziu, básnické cykly, a okrem vlastnej tvorby sa venuje i prekladom poézie z nemčiny (Friedrich Schiller).

Dielo
-----

### Poézia

* 1968 – *Zaklínadlo*
* 1989 – *Chceme niesť pečať Ducha*
* 1993 – *Najbližšie k Taju*
* 1995 – *Z noci sa kráča do svetla*
* 1996 – *Pôstne akordy*
* 1996 – *Putovanie do Loreta*
* 1999 – *Hlas kňaza Gorazda*
* 2008 – *Psie paraboly*
* 2010 – *Raz prešlo radlom*

2010 – *Grálová sonáta. Eucharistická poéma.*

### Preklady

* 1996 – Friedrich Schiller: *Pieseň o zvone*

Ocenenia
--------

* Cena Fra Angelica za osobný prínos ku kresťanským hodnotám v kultúre na Slovensku (2005)
* Pamätná medaila Spolku slovenských spisovateľov za významný prínos k rozvoju slovenskej literatúry (2005)
* Cena Spolku slovenských spisovateľov za rok 2005 za básnické samizdaty (2006)
* Osobitné apoštolské požehnanie Svätého Otca Benedikta XVI. na pergamene (v súvislosti s procesom beatifikácie biskupa Michala Buzalku) (2007)

Referencie
----------

1. 1 2   *ZAVARSKÝ, Jozef – KLAS, Teofil* [online]. spolok-slovenskych-spisovatelov.sk, [cit. 2018-05-13]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * GND: 1049971892
* ISNI: 0000 0000 7905 6488
* LCCN: n95098327
* NK ČR: ola2002151481
* SNK: 148390
* VIAF: 84963244
* WorldCat: lccn-n95098327
**Teofil Stadler** (Štadler, Bohumil; krstený ako **Erdmann Heinrich Gottlieb Stadler**; \* 1. marec 1822, Bratislava – † 21. marec 1911, Banská Bystrica) bol podnikateľ, cirkevný dozorca. Pseudonym: Erdman Henrik Gottlieb, Tófor Bohumil, Teofil Tofór.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine mydlára Hieronyma Stadlera a Anny Kataríny, rod. Waldeis. Základné vzdelanie získal v Bratislave. So švagrom Hüttnerom spolumajiteľ papierne v Harmanci (od roku 1866), čoskoro jeden z najbohatších a najváženejších banskobystrických mešťanov. Prouhorsky orientovaný. Kráľovský radca (1855), neskôr dvorný radca, člen Evanjelického a. v. spolku v Banskej Bystrici, dozorca tamojšieho cirkevného zboru (1882 – 1911), významný cirkevný a mestský mecenáš. Vyše 150 tisíc korún venoval mestu Banská Bystrica na prestavbu elementárnych škôl, na výstavbu hronského nábrežia (neskôr pomenovaného Štadlerovo nábrežie 1903), na vybudovanie mosta k železničnej stanici sv. Jána, na obnovu chudobinca a podporu chudobných bez rozdielu náboženstva, na podporu vlastencov Spolku milovníkov čítania. Cirkvi daroval vyše štvrť milióna korún – financoval prestavbu školy, obnovu farských bytov, postavenie strážnice na cintoríne, podporoval chudobné vdovy, siroty, školy, starobinec, učiteľov. V testamente poručil väčšiu finančnú sumu bratislavskému a banskobystrickému zboru.

Literatúra
----------

* Evanjelici v dejinách slovenskej kultúry
* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Teofil Stadler**

Externé odkazy
--------------

* Zápis o narodení a krste v matrike evanjelického cirkevného zboru v Bratislave
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Životopis na stránkach Banskobystrického spolku okrášľovacieho a ochranného
* V dokumente je vidieť portrét Teofila Štadlera v životnej veľkosti, ktorý namaľoval Dominik Skutecký 10:07-10:17
**Lucius Livius Andronicus** (280 pred Kr.? – 200 pred Kr.?) bol grécko-rímsky dramatik a epický básnik, tvorca prvej rímskej drámy, ktorý preložil do latinčiny mnohé grécke literárne diela. Je považovaný za prvého rímskeho dramatika a epického básnika, ktorého vystúpením sa začínajú samostatné dejiny rímskej literárnej tvorby.

Život
-----

Andronicus (gr. Ανδρονικος) sa narodil pravdepodobne v gréckej kolónii Tarente (dnes Taranto v Taliansku). Do Ríma sa dostal ako vojnový zajatec v družine Livia Salinatora po skončení vojny medzi Rímom a Tarentom (272 pred Kr.). Po svojom prepustení prijal meno tejto rodiny (Livius) a stal sa prvým *grammatikom* v Ríme. Na žiadosť Rimanov napísal okolo r. 240 pred Kr. dve drámy, tragédiu a komédiu, určené na predvádzanie počas Rímskych hier. Išlo o prvú zaznamenanú divadelnú inscenáciu na pôde Ríma v rímskych dejinách. Roku 207 pred Kr. zložil partheneion k pocte bohyne Juno určený k verejnému prednesu počas náboženských slávností. V súvislosti s uvedeným zmieneného náboženského spevu sa dostala spolku hercov a básnikov, ktorý Andronicus v Ríme založil, verejná pocta – bol im pridelený Minervin chrám na Aventíne, kde mohli pôsobiť. Ide zároveň o posledný dochovaný záznam o Andronicovi.

Dielo
-----

Do dnešných čias sa z Andronicovho diela zachovalo asi 60 zlomkov prevažne v citácii neskorších literátov a grammatikov. Okrem dvoch hier, ktorých mená sa nedochovali, počas svojej literárnej kariéry napísal a preložil radu iných gréckych dramatických diel. Z nich poznáme názvy ôsmich tragédii – *Achilles*, *Aegisthus*, *Aiax mastigophorus* (Aiax nesúci bič), *Equos Troianus* (Trójsky kôň), *Hermiona*, *Andromeda*, *Danae* a *Tereus* – a jedinej komédie – *Gladiolus* (Mečík). Z kultovnej piesne zloženej roku 207 sa nám nedochoval žiaden zlomok.

Najvýznamnejším Andronicovym dielom je bezpochyby jeho *Odusia*, latinský preklad homérovej Odyssey v pôvodne latinskom saturnskom verši.

Odkazy
------

* Fragmenty Andronicovho diela *Odusia*(anglicky)

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.
* ŠUBRT, Jiří. *Římská literatura*. Vyd. 1. Praha : OIKOYMENH, 2005. 502 s. (Sborníky, slovníky, učební texty; zv. 26.) ISBN 80-7298-095-5. S. 12 – 14.

Autoritné údaje: * BnF: 12415198c
* GND: 118728636
* ISNI: 0000 0001 3993 751X
* LCCN: n80049661
* NK ČR: osd2013772911
* VIAF: 178307060
* WorldCat: lccn-n80049661
**Peisias** (starogr. *Πεισίας* – *Peisias*) bol starogrécky sochár.

Peisias, grécky sochár neznámeho pôvodu a neznámej doby (zrejme zo 4. stor. pred Kr. lebo v Aténach sa nový Bouleutérion začal stavať až na konci 5. stor. pred Kr.), bol podľa gréckeho cestovateľa Pausania autorom sochy boha Apolóna, ktorá sa nachádzala v aténskej radnici (βουλευτήριον - Bouleutérion, štátna rada päťsto občanov, radcov - búleutai): „*... a v neveľkej vzdialenosti je radnica takzvaných päťsto, ktorí sú po celý rok radcami Aténčanov. V budove je drevená socha Dia Radcu (Búlaios), Apolóna, práca Peisia, a Démos (Ľud), výtvor Lysónov.*"

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 372.
2. ↑  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 710. (po nemecky)
3. ↑  M. J. Vermaseren. *Graecia atque Insulae*. Leiden : BRILL, 1982. ISBN 978-90-0429-520-9. S. 3.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 496.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 28.