recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kultúra zvoncovitých pohárov** alebo staršie **kultúra zvoncových pohárov** bola kultúra na mnohých miestach západnej a strednej Európy a Maroka zhruba v rokoch 2900 pred n.l. až 1800/1700 pred n.l. (kalibrované údaje – datovanie sa líši podľa lokality), s jadrom azda okolo 2400 pred n.l. až 1800/1700 pred n.l. teda v eneolite a na začiatku bronzovej doby.

Názvoslovie
-----------

Kultúra je nazvaná podľa keramických pohárov, ktoré pripomínajú tvarom prevrátený zvon. Tieto poháre majú okrem toho nezvyčajne spracovanú hlinu a červeno zafarbený povrch, spravidla s vkolkovanou výzdobou v horizontálnych pásoch.

Výskyt kultúry zvoncových pohárov
---------------------------------

Nachádzame ju konkrétne na (nesúvislých) územiach:

* v Nemecku (stred a Bavorsko), miestami vo Švajčiarsku, v hornom Povislí, miestami v Čechách, na južnej Morave, miestami v Rakúsku, ojedinele na juhozápadnom Slovensku (Skalica, Sládkovičovo), v Maďarsku okolo Budapešti
* v okolí Pádu v Taliansku, v Katalánsku, južnom Francúzsku a priľahlom Taliansku, na Sardínii, Sicílii, Baleároch, v južnom a strednom Španielsku, v časti Portugalska, v Galícii
* v severozápadnom Francúzsku, na ostrove Veľká Británia (takmer celom), vzácne v Írsku, v Holandsku, vzácne v Dánsku
* v Maroku (Afrika)

Do tejto kultúry časovo a územne spadá napr. aj Stonehenge a Avebury.

Rozdelenie
----------

Delí sa na viacero lokálnych skupín, napr.:

* csepelská skupina (Maďarsko)
* bavorská skupina
* česká skupina
* moravská skupina
* rakúska skupina

Okolo roku (pri konvenčnom datovaní) 2000 pred Kr. táto kultúra okrajovo zasiahla západné Slovensko v podobe skupiny Leitha (Leithaprodersdorf) z Rakúska.

Pôvod a charakteristika
-----------------------

Vznik kultúry je predmetom častých sporov, možno preto povedať, že je dodnes neistý. Sú aj názory, že do Európy prišla z Maroka (teda z Afriky). Najpravdepodobnejší je azda pôvod na Pyrenejskom polostrove. Je veľa dôvodov domnievať sa, že išlo o osobitné etnikum: podľa antropologických výskumov a nálezov sa nositelia tejto kultúry odlišujú od okolitej domácej populácie – majú krátku, širokú a vysokú lebečnú dutinu s veľkou širokou tvárou, vysokou dolnou čeľusťou, vyššími očnicami a užším, veľmi výrazným nosom. V Poľsku a Nemecku vidno známky miešania tejto populácie s domácou populáciou.

V kontinentálnej Európe sa ľud tejto kultúry venoval predovšetkým poľnohospodárstvu a asi aj vyhľadávaniu medených rúd a ich spracúvaniu. V Anglicku sa venoval poľnohospodárstvu, pastierstvu a ťažbe pazúrika. V strednej Európe je kultúra známa len z pohrebísk (spravidla kostrové), v Maďarsku a na Morave a v Čechách aj zo sídlisk.

Zdroj
-----

* zvoncovité poháre. In: NOVOTNÝ, Bohuslav, et al. *Encyklopédia archeológie*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1986. 1032 s. S. 1010 – 1012.
**2005 BS1** je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Pretože sa v budúcnosti môže veľmi priblížiť k Zemi, bola zaradená medzi potenciálne nebezpečné telesá (PHA). Jej dráha nie je dosiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.

Popis objektu
-------------

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba krátko počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História
--------

Planétku objavili 16. januára 2005 okolo 08:20 svetového času (UTC) na Lincoln Laboratory ETS. Dňa 13. januára 2005 v 10:11 UTC preletela v minimálnej vzdialenosti 269 tis. km od stredu Zeme.

Pretože neboli nájdené žiadne záznamy o jej pozorovaní v minulosti, sú parametre jej dráhy veľmi neisté a preto bude aj ťažké ju nájsť pri budúcich návratoch do blízkosti Zeme.

Výhľad do budúcnosti
--------------------

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 57 tis. km. K najbližšiemu veľkému priblíženiu k Zemi na vzdialenosť 11,0 mil. km má dôjsť 21. januára 2016. V 21. storočí dôjde k podobným priblíženiam ešte v rokoch 2073 a 2096. Kumulatívna pravdepodobnosť zrážky so Zemou do konca 21. storočia nie je príliš vysoká a bola vyčíslená na 8,2×10−5. Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej −4,51. Ak by však ku kolízii došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne 16,64 km/s. Vzhľadom na odhadované rozmery by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.

Externé odkazy
--------------

* Asteroid 2005 BS1. - NEO page. NASA/JPL Archivované 2012-12-12 na Archive.today (po anglicky, nákres dráhy)
* 2005 BS1. - NeoDys (po anglicky)
**2005 FA** je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.

Popis objektu
-------------

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba tri dní počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História
--------

Planétku objavil 16. marca 2005 okolo 05:58 svetového času (UTC) na Steward Observatory Catalina Station, ležiacom 20 km severovýchodne od Tucsonu, AZ (USA), 0,68metrovým Schmidtovým ďalekohľadem vybaveným CCD kamerou v rámci programu Catalina Sky Survey astronóm R. Hill. Dňa 19. marca 2005 o 05:59 UTC preletela rýchlosťou 15,05 km/s v minimálnej vzdialenosti 898 tis. km od stredu Zeme. Uskutočnilo sa tiež rádiolokačné sledovanie tejto planétky rádioteleskopom Arecibo v Portoriku dňa 24. marca 2005.

Výhľad do budúcnosti
--------------------

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 703 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 27,9 mil. km sa očakáva 8. júna 2021. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2050, 2066, 2082 a 2098, všetky vo vzdialenosti niekoľko desiatok miliónov kilometrov. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.

Externé odkazy
--------------

* 2005 FA – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 2005 FA – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 2005 FA – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 2005 FA – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above

* Asteroid 2005 FA. - NEO page. NASA/JPL Archivované 2012-12-13 na Archive.today (po anglicky, nákres dráhy)
* 2005 FA. - NeoDys (po anglicky)
Súradnice: 49°20′02″S 21°43′42″V﻿ / ﻿49,33375°S 21,72825°V﻿ / 49.33375; 21.72825

**Miroľská slatina** je prírodná rezervácia v Laboreckej vrchovine v správe štátnej ochrany prírody Prešov.

Rozprestiera sa v katastrálnom území obce Miroľa, bola vyhlásená v roku 1980 a má rozlohu 0,97 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany. Nachádza sa v Chránenej krajinnej oblasti Východné Karpaty. Predmetom ochrany je vzácna slatinná vegetácia s výskytom suchopýru širokolistého. Rastú v ňom medzinárodne významné kvety – kruštík močiarny či barička močiarna patria medzi vzácne ohrozené druhy rastlín. Dokopy sa v nej podarilo identifikovať 182 druhov rastlín. Okrem nich tu môžete zazrieť aj vzácne druhy vtákov. 

Chránené územie je ukážkou vzácnych lúčnych a slatinných spoločenstiev, ktoré sa v okrese Svidník nachádzajú iba v tejto lokalite. Dominujú tu ostrice, páperník širokolistý, na najmokrejších častiach vachta trojlistá a iné zákonom chránené rastliny.

Celá lokalita slúži ako náučný a výskumný objekt.

Referencie
----------

1. ↑  Miroľská slatina. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Miroľská slatina**

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape
* Miroľská slatina v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
**2005 GA120** je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.

Popis objektu
-------------

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba jeden deň počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História
--------

Planétku objavili 16. marca 2005 okolo 03:12 svetového času (UTC) 0,8 metrovým ďalekohľadom vybaveným CCD kamerou v Steward Observatory na Kitt Peak astronómovia A. S. Descour a R. C. Klein. Dňa 6. apríla 2005 o 11:25 UTC preletela rýchlosťou 12,15 km/s v minimálnej vzdialenosti 703 tis. km od stredu Zeme.

Výhľad do budúcnosti
--------------------

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 592 tis. km. Najbližšie väčšie priblíženie k Zemi na vzdialenosť 6,42 mil. km sa očakáva 4. apríla 2059. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, ale budú to menej blízke, vo vzdialenostiach nad 15 mil. kilometrov, a uskutočnia sa v rokoch 2024, 2026, 2040, 2045, 2061, 2075, 2080, 2094 a 2096.. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.

Externé odkazy
--------------

* 2005 GA120 – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 2005 GA120 – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 2005 GA120 – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 2005 GA120 – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above

* Asteroid 2005 GA120. - NEO page. NASA/JPL Archivované 2012-12-12 na Archive.today (po anglicky, nákres dráhy)
* 2005 GA120. - NeoDys (po anglicky)
**2005 QP87** je planétka zo skupiny Amor, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.

Popis objektu
-------------

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba jeden mesiac počas jej najväčšieho priblíženia k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História
--------

Planétka bola objavená 31. augusta 2005 okolo 03:07 svetového času (UTC) na snímkach získaných 0,9-metrovým ďalekohľadom s CCD kamerou na Steward Observatory, Kitt Peak, v rámci programu FMO (Fast Moving Object) Spacewatch. Planétku objavil Štefan Kürti zo Slovenska on-line cez internet a ďalšie pozície získal profesionálny astronóm M. T. Read. Dňa 31. augusta 2005 o 21:49 UTC preletela rýchlosťou 2,73 km/s v minimálnej vzdialenosti 1,122 mil. km od stredu Zeme. Na jej sledovaní sa podieľalo tiež observatórium na juhočeskej Kleti.

Výhľad do budúcnosti
--------------------

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 895 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 4,92 mil. km sa očakáva 18. septembra 2031. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2042, 2071 a 2082. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.

Externé odkazy
--------------

* 2005 QP87 – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 2005 QP87 – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 2005 QP87 – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 2005 QP87 – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above
* Asteroid 2005 QP87. - NEO page. NASA/JPL Archivované 2012-12-13 na Archive.today (po anglicky, nákres dráhy)
* 2005 QP87. - NeoDys (po anglicky)
**Kamenický potok** je potok na Strednom Považí, v juhovýchodnej časti okresu Púchov. Je to ľavostranný prítok Pružinky, meria 5,6 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Trenčianska vrchovina, na severozápadnom úpätí Ostrej Malenice (909,2 m n. m.), priamo pri osade Podmalenice, v nadmorskej výške cca 440 m n. m. Na hornom toku tečie severoseverozápadným smerom, najprv sprava priberá krátky prítok zo severozápadného svahu Prašnice (550,8 m n. m.), potom zľava prítok (372,3 m n. m.) prameniaci severne od kóty 526,0 m a opäť sprava prítok z južného svahu Borovej hôrky (471,6 m n. m.). Následne sa potok stáča a pokračuje severozápadným smerom, pričom sa na krátkom úseku výrazne zarezáva medzi masívmi Kamenice (437,1 m n. m.) na pravom a Vŕška (461,8 m n. m.) na ľavom brehu, pričom vstupuje do Považského podolia, do podcelku Podmanínska pahorkatina. Tu preteká rekreačnou osadou Rybníky, kde z ľavej strany priberá prítok z oblasti Za Kubánovou. Ďalej tečie cez Bilenec, podteká diaľnicu D1 v priestore exitu Beluša, preteká okrajom intravilánu obce Beluša a na území obce sa v nadmorskej výške približne 259 m n. m. vlieva do Pružinky.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Pružinky |
| --- |
| *Pružinka* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Beluša
* Biely potok
* Dlhý potok
* Kamenický potok
* Konopný potok
* Podskalský potok
* **Pružinka**
* Slopniansky potok
* Strážovský potok
* Sverepec
* Visolajský potok
* Zákopčianka

 |
**Cor Caroli** (α CVn / α Canum Venaticorum / Alfa Canum Venaticorum) alebo *Karolovo srdce* je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Poľovné psy. ). Na počesť anglického kráľa Karola II. ju takto pomenoval Edmund Halley. Stalo sa tak na návrh dvorného fyzika Sira Charlesa Scarborougha, ktorý tvrdil, že táto hviezda zažiarila mimoriadne jasne 29. mája 1660, keď sa kráľ vrátil do Londýna. Na pomenovaní hviezdy po Karolovi II malo zásluhu aj to, že v roku 1675 založil hvezdáreň Greenwich. 

Je to vizuálna dvojhviezda, vzdialenosť jej zložiek je 20". Jasnejšia zložka, označená alfa2 CVn je 65-krát jasnejšia ako Slnko a je zároveň prototypom spektrálnych premenných hviezd. Zmeny jej spektra sú spôsobené magnetickým poľom. Jej spektrum so silnými čiarami kovov a kremíka sa mení v perióde 5,469 dňa. Zmeny jasnosti sú iba 0,1 magnitúdy a sprevádzajú ich zmeny magnetického poľa v rozsahu + 160 až – 140 tisícin Tesla. Toto prepólovanie je spôsobené tým, že hviezda pri svojej rotácii k nám prikláňa striedavo severný a južný magnetický pól. Magnetická a rotačná os Cor Caroli nie sú totožné, podobne ako nie je totožná magnetická a rotačná os Zeme. Táto zložka je zároveň ešte spektroskopickou dvojhviezdou. Slabšia zložka dvojhviezdy má jasnosť 5,4 mag. a rozlíšime ju už s ďalekohľadom s priemerom objektívu 6 cm. Vzdialenosť Cor Caroli od Zeme je 110 svetelných rokov.

Zdroje
------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Poľovné psy, s. 90.
* Informácie o hviezde Cor Caroli (po anglicky)
O rovnomennej obci v Indonézii na ostrove Jáva pozri *Kotes (Jáva).*

**Kotes** (ženský variant: **Kotesová**) je priezvisko nemeckého pôvodu so zaznamenaným rozšírením na Slovensku aj v Česku. Vzniklo z nemeckého slova *Gottes* (slov. *Boží*).[chýba zdroj]

Na Slovensku sa v roku 1995 nachádzalo 224-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Pezinok, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Pezinok) (30);
Jablonové, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (25); Kuchyňa, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (18); Čataj, okres Bratislava-vidiek (od r. 1996 Senec) (13); Petržalka (obec Bratislava), okres Bratislava V (12); Trnava, okres Trnava (12); Malacky, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (10); Rohožník, okres Senica (od roku 1996 Malacky) (7);
Trenčianska Teplá, okres Trenčín (7); Partizánske, okres Topoľčany (od r. 1996 Partizánske) (6); Staré Mesto (obec Bratislava), okres Bratislava I (5);
Rača (obec Bratislava), okres Bratislava III (4) a Modra, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Pezinok) (3).

V roku 2016 sa v Česku nachádzalo 26-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Sokolov (10), Jeseník (5), Karlovy Vary (3), Příbram (2), Stod (2), Brno (2), Kraslice (1) a Tábor (1).

Známi nositelia
---------------

* Vladimír Kotes (\* 1946 – † 2013), slovenský rímskokatolícky kňaz
* Tomáš Kotes (\* Jablonové – † Česko-Slovensko), vojak v 1. svetovej vojne
* Jan Kotes (\* Jablonové – † Slovensko), vojak v Slovenskom národnom povstaní

Referencie
----------

1. 1 2  Durčo, Peter; et al. (1998), „Kotes", *Databáza vlastných mien a názvov lokalít na Slovensku*, Paris: ELRA
2. 1 2  Malačka, Ondřej (c2018), „Kotes", *Příjmení: 'Kotes', počet výskytů 11 v celé ČR*, [s. l.]: KdeJsme.cz
3. 1 2  Durčo, Peter; et al. (1998), „Kotesová", *Databáza vlastných mien a názvov lokalít na Slovensku*, Paris: ELRA
4. 1 2  Malačka, Ondřej (c2018), „Kotesová", *Příjmení: 'Kotesová', počet výskytů 15 v celé ČR*, [s. l.]: KdeJsme.cz
Súradnice: 42°53′S 79°15′Z﻿ / ﻿42,883°S 79,250°Z﻿ / 42.883; -79.250

**Port Colborne** je mesto v kanadskej provincii Ontário. V roku 2021 malo 20 033 obyvateľov. Leží na Erijskom jazere pri vyšnom, južnom konci kanála Welland Canal.

Dejiny
------

Mesto bolo založené v roku 1832, prípadne 1833 pri výstavbe kanála pre lodnú dopravu Welland Canal a vyrástlo okolo prístavu. Pôvodne sa volalo Gravelly Bay. Predlohou názvu bol John Colborne, viceguvernér Hornej Kanady. Mesto ťažilo z polohy na železniciach Welland Railway a Buffalo and Lake Huron Railway (v súčasnosti Canadian National).

Od roku 1918 má štatút „village", od 1918 je „town" a od roku 1966 „city".

Demografia
----------

V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 20 033 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 18 306. V roku 2021 cca 85 udalo ako etnický pôvod slovenský, cca 55 osôb český a 35 česko-slovenský. Ako rodný jazyk 17 345 uviedlo angličtinu, 680 francúzštinu, 150 oba, 1 350 ľudí neoficiálne jazyky z toho nikto jazyky pôvodných obyvateľov.

Doprava
-------

Port Colborne je moderný priemyselný prístav a prekladisko tovaru smerujúceho na západ od Montrealu. Humberstone Lock je s dĺžkou jedno z najväčších vzdúvadiel sveta. V meste premáva Niagara Region Transit.

Ekonomika
---------

Ekonomika je spojená s kanálom ako oprava lodí, mletie múky, rybolov a ťažba vápenca. Významné je aj spracovanie niklu.

Kultúra a turizmus
------------------

V meste sa nachádza múzeum Historical and Marine Museum.

Galéria
-------

* Nákladná loď v kanáli Welland CanalNákladná loď v kanáli Welland Canal
* Bridge 21 na Welland CanalBridge 21 na Welland Canal
* Sýpky pri začiatku kanálu Welland CanalSýpky pri začiatku kanálu Welland Canal
* Historical and Marine MuseumHistorical and Marine Museum

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Census Profile, 2021 Census of Population Profile table* [online]. www12.statcan.gc.ca, [cit. 2024-02-03]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Port Colborne. In:  *Encyclopædia Britannica* [online]. Encyclopædia Britannica, 1998-07-20, [cit. 2024-02-03]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4 5 6 7  GAYLER , JOHN N. Hugh J.; JACKSON, John N.. *Port Colborne* [online]. thecanadianencyclopedia.ca, 2012-10-31, rev. 2020-04-10, [cit. 2024-02-03]. Dostupné online.
4. ↑   *Transit* [online]. portcolborne.ca, [cit. 2024-02-03]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Port Colborne**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Port Colborne na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: n95107366
* VIAF: 147680754
* WorldCat: lccn-n95107366
Vnútorné Hebridy (tmavomodrou) na mape Škótska
Fyzická mapa Hebríd
**Vnútorné Hebridy** (-slovenský normovaný názov) (škg. *Na h-Eileanan a-staigh*, angl. *Inner Hebrides*) je názov skupiny ostrovov, ležiacich v blízkosti západného pobrežia Škótska. Ležia juhovýchodne od Vonkajších Hebríd, spolu s ktorými tvoria rozsiahlejšie súostrovie - Hebridy. Od Vonkajších Hebríd ich oddeľuje Minčský prieliv.

Vnútorné Hebridy sú súčasťou dvoch správnych oblastí, väčšina ostrovov patrí do oblasti *Argyll a Bute*, kým ostrov Skye a niekoľko ostrovčekov patrí do oblasti *Higland*.

Vnútorné Hebridy pozostávajú z 35 obývaných ostrovov a niekoľko desiatok neobývaných (44 neobývaných má rozlohu väčšiu ako 0,3 km²). Hlavné ekonomické aktivity na ostrovoch sú popri cestovnom ruchu rybolov, pálenie whisky a chov oviec. Podnebie ostrovov je mierne oceánske.

Rozloha súostrovia je približne 4 130 km². Počet obyvateľov dosahuje len niečo pod 20-tisíc, v roku 2011 mali ostrovy 18 948 obyvateľov. Hustota zaľudnenia je tak 4,6 ľudí na km².

Ostrovy sú zároveň jednou z mála posledných oblastí, kde sa hovorí po škótskogaelsky.

Desať najväčších ostrovov
-------------------------

| Ostrov | Škótskogaelský názov | Rozloha (km²) | Počet obyvateľov | Najvyšší bod | Výška (m n.m.) | Počet gaelofónov |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Coll | *Colla* | 76,85 | 195 | Ben Hogh | 104 |  |
| Colonsay | *Colbhasa* | 40,74 | 124 | Carnan Eoin | 104 |  |
| Eigg | *Eige* | 30,49 | 83 | An Sgurr | 393 |  |
| Islay | *Ìle* | 619,56 | 3 228 | Beinn Bheigeir | 491 | 613 (19%) |
| Jura | *Diùra* | 366,92 | 196 | Beinn an Òir | 785 |  |
| Lismore | *Lios Mor* | 62,31 | 192 | Lios Mor | 444 | 50 (26,9%) |
|
| Mull | *Muile* | 875,35 | 2 800 | Ben More | 966 |  |
| Raasay | *Ratharsair* | 62,31 | 161 | Dùn Caan | 444 | 48 (30,4%) |
| Rùm | *Rùm* | 104,63 | 22 | Askival | 812 |  |
| Skye | *An t-Eilean Sgitheanach*alebo *Eilean a' Cheò* | 1 656,25 | 10 008 | Sgurr Alasdair | 993 | 2 942 (29.4%) |
| Tiree | *Tioridh* | 78,34 | 653 | Ben Hynish | 141 | 250 (38,3%) |
| Celé súostrovie |  | 4 130 | 18 947 |  |  | 3 918 |

Fotogaléria
-----------

* Eilean Donan CastleEilean Donan Castle
* Kinloch CastleKinloch Castle
* Squrr AlasdairSqurr Alasdair
* Ostrovy Seil a EasdaleOstrovy Seil a Easdale
* Vstup do Fingal's CaveVstup do Fingal's Cave
* Pálenica LaphroaigPálenica Laphroaig

Referencie
----------

1. ↑   *Zoznam exoným* [online]. Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, rev. 2011-06-01, [cit. 2017-02-17]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vnútorné Hebridy**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Inner Hebrides na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 49°14′26″S 18°46′14″V﻿ / ﻿49,2405°S 18,7705°V﻿ / 49.2405; 18.7705

**Zádubnie** je mestská časť Žiliny. Leží severne od centra mesta na severnej strane pretiahnutého chrbta vrchu Dubeň. Na západe susedí s mestskou časťou Budatín a na severe s mestskou časťou Brodno. Zo Zádubnia sú pekné výhľady ponad Považský Chlmec na Hričovskú priehradu a na okolitú prírodu.

Zádubnie sa spomína už v roku 1438 ako Zadubnye. V erbe malo muža s vidlicovitou haluzou na pleci, kráčajúceho doľava ku kru.
Patrilo pod budatínske panstvo. V roku 1784 malo 205 obyvateľov a roku 1980, kedy bolo pričlenené k Žiline, 746 obyvateľov.V roku 2011 malo Zádubnie 755 obyvateľov.

Staré Zádubnie bolo vybudované na svahu vrchu Dubeň. Výstavba sa postupne rozširovala popri ceste vedúcej z Budatína. Po vybudovaní novej komunikácie do Zástrania pokračovala výstavba aj popri tejto ceste. V posledných rokoch sa individuálna bytová výstavba sústreďuje do mestských častí Budatín a Zádubnie, ktoré budú čoskoro stavebne spojené. Na konci obce smerom do Zástrania bol v minulosti postavený Školský majetok. Mestská časť je bez priemyslu.

V Zádubní je základná škola s materskou školou, futbalový klub TJ Hviezda Zádubnie, kultúrny dom, kaplnka, Detské krízové centrum Náruč a ako bývalá obec má vlastný cintorín. Od roku 2003 spolu s mestskými časťami Budatín a Zástranie patrí pod Rímskokatolícku farnosť Zástranie. Dňa 10. októbra 2005 vysvätili Dom Smútku Božieho Milosrdenstva.

Referencie
----------

1. ↑   zilina.sk, [cit. 2023-06-30]. Dostupné online.
2. ↑  Zádubnie. In:  *Zoznam obcí, častí obcí a vojenských obvodov Slovenskej republiky tvoriacich jednotlivé okresy* [online]. Bratislava: Ministerstvo vnútra SR, 2018-05-02, [cit. 2023-11-19]. S. 29. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zádubnie**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Žilinský portál |

| * z
* d
* u
 Mestské časti Žiliny (20) |
| --- |
| 
* Bánová
* Bôrik
* Brodno
* Budatín
* Bytčica
* Hájik
* Hliny
* Mojšova Lúčka
* Považský Chlmec
* Rosinky
* Solinky
* Staré Mesto
* Strážov
* Trnové
* Vlčince
* Vranie
* Zádubnie
* Zástranie
* Závodie
* Žilinská Lehota

 |  |
| DSL technológie |
| --- |
| Technológia | ITU-štandard |
| ADSL | ANSI T1.413 Issue 2ITU G.992.1 (G.DMT)ITU G.992.2 (G.Lite) |
| ADSL2 | ITU G.992.3ITU G.992.3 Annex JITU G.992.3 Annex LITU G.992.4 |
| ADSL2+ | ITU G.992.5ITU G.992.5 Annex M |
| HDSL | ITU G.991.1 |
| HDSL2 |   |
| IDSL |   |
| MSDSL |   |
| PDSL |   |
| RADSL |   |
| SDSL |   |
| SHDSL | ITU G.991.2 |
| UDSL |   |
| VDSL | ITU G.993.1 |
| VDSL2 | ITU G.993.2 |

**High Data Rate Digital Subscriber Line** (**HDSL**) bola prvá DSL technológia používajúca širšie frekvenčné spektrum medeného vedenia, krútenej dvojlinky. HDSL bola vyvinutá v USA ako lepšia technológia pre vysokorýchlostné synchrónne obvody, ktoré sa zvyčajne používali na prepájanie systémov miestnych ústrední a ako nosič pre vysokorýchlostné firemné dátové a hlasové kanály použitím liniek T1 (európsky ekvivalentný štandard je E1).

Okruhy T1 fungujú na 1.544 Mbit/s. Tieto okruhy boli pôvodne kódované bipolárnym AMI kódom. AMI nemalo dostatočný rozsah a vyžadovalo si nasadenie opakovačov na dlhých okruhoch, čím tieto spotrebúvali množstvo energie.

Prvé pokusy použiť DSL technológiu na vyriešenie tohto problému boli vykonané v USA za použitia kódovania 2B1Q. Táto modulácia umožnňovala prenosovú rýchlosť 784 kbit/s po jedinej krútenej dvojlinke. Nová technológia pritiahla pozornosť priemyslu, ale nebola celosvetovo nasaditeľná kvôli rozdielom medzi štandardmi T1 a E1. ITU vtedy vyvinula nový štandard pre HDSL použitím modulácie CAP (Carrierless Amplitude Phase Modulation), ktorá dosahovala maximálnu šírku pásma 2.0 Mbps použitím dvoch prárov medených vedení.

HDSL umožnila telekomunikačným spoločnostiam nasadzovať T1 na väčšie okruhy. Pôvodné marketingové označenie bolo Non Repeated T-1, s dĺžkou kábla 12 000 stôp po feet po kábli s hrúbkou 24 gauge. Hrúbka kábla má vplyv na vzialenosť. Predĺžiť vzdialenosť je možné pomocou opakovača. Je možné použiť najviac štyri opakovače, čim sa dosiahne dĺžka 60 000 stôp (asi 20 km). To znížilo údržbové náklady v porovnaní s použitím AMI kódu, kde bolo treba použiť opakovače pri každom útlme o 35 dB (približne každú míľu).

HDSL je možné použiť buď na rýchlosti T1 (1.544 Mbps) alebo E1 (2 Mbps). Nižšie rýchlosti sa dosahujú použitím násobkov kanálov 64 kbps v rámci T1/E1. Označuje sa zvyčajne ako **kanalizovné T1/E1** a poskytuje zákazníkom nízke dátové rýchlosti. V tomto prípade je rýchlosť linky stále plná rýchlosť T1/E1 rate, ale zákazník dostane iba čiastočnú (násobky 64) rýchlosť lokálnym sériovým rozhraním.

HDSL vydláždilo cestu dvom novým techlológiam nazývaným HDSL2 a SDSL. HDSL2 ponúka rovnakú dátovú rýchlosť po jedinom medenom páre; tiež má dlhší dosah a je schopná fungovať na kábli nižšej hrúbky alebo kvality. SDSL je technológia s viacerými rýchlosťami, od 192 kbps do 2.3 Mbps po jedinom medenom páre. SDSL sa používa ako náhrada (a niekedy ako všeobecné určenie) celej HDSL rodiny protokolov.

Pozri aj
--------

* Asymmetric Digital Subscriber Line
* Symmetric Digital Subscriber Line
* Digital Subscriber Line
* Very high data rate Digital Subscriber Line
Piesočná búrka v Texase
**Piesočná búrka** alebo **prachová búrka** je zvláštny atmosférický jav, keď sa následkom pohybu vzduchových más zdvíha do atmosféry drobný prachový materiál či piesok, ktorý sa následne vďaka pohybu más presúva do nových oblastí. Zvírený materiál je transportovaný a následne ukladaný v nových oblastiach.

Piesočné búrky sú typické pre arídne oblasti, kde nie je povrch krytý sústavnou vegetačnou pokrývkou, ktorá by zabraňovala ľahkému uchopeniu malých častí a ich prenosu. Najčastejšie sa s nimi stretávame v púštnych oblastiach na Zemi ako napríklad v oblasti Sahary, ale boli pozorované tiež na Marse, kde občas dosahujú globálne rozmery, keď je celá atmosféra planéty zasiahnutá podobnými búrkami.

Piesočné búrky sú nebezpečné z niekoľkých dôvodov: znižujú viditeľnosť na nulu, sú schopné zasypať rozsiahle oblasti mocnými vrstvami či majú silný abrazívny efekt. Piesočné búrky majú silnú unášavú schopnosť, a to aj na veľkú vzdialenosť. Sú doložené prípady, keď jemný piesok zo Sahary dopadol v oblastiach Európy na Alpy. Niektoré štúdie naznačujú, že prach z piesočných búrok čiastočne ovplyvňuje vznik hurikánov nad Atlantikom.

Referencie
----------

1. ↑   *Prach ze Sahary možná zastavuje hurikány* [online]. [Cit. 2008-01-25]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prachová búrka**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Písečná bouře na českej Wikipédii.*
**Arnold Spuler** (známy aj ako **Dr. Arnold Spuler**) – (\* 1. jún 1869, Durmersheim, Badensko – † 15. marec 1937, Erlangen) bol významný nemecký entomológ – lepidopterológ, lekár a doktor filozofie, ktorý je entomologickej verejnosti známy hlavne svojim „gigantickým entomologickým dielom" o motýľoch. V svojich prácach vychádzal čiastočne z prác Dr. Otta Staudingera (1830 – 1900), Dr. Hansa Rebela (1861 – 1940), ale i iných významných entomológov vtedajšej doby.

Narodil sa 1. 6. 1869 v Nemecku v Durmersheim v Badensku. Od mladosti miloval prírodu, preto pokračoval v štúdiu prírodných vied a medicíny na univerzite vo Freiburgu a Berlíne. V roku 1891 bol vo Freiburgu promovaný na doktora filozofie. V 1895 roku bol v Erlankách (= Erlangen) promovaný za doktora medicíny. V roku 1903 sa stal mimoriadnym profesorom a roku 1908 riadnym profesorom.

V roku 1920 bol menovaný riadnym profesorom histológie a histórie prírodných vied. Počas svojho života sa zaoberal hlavne štúdiom histogenézy, históriou prírodných vied a štúdiom radu motýľov (Lepidoptera). Do povedomia entomologickej verejnosti vošiel hlavne svojimi významnými prácami: „Die Schmetterlinge Europas", „Die Großschmetterlinge Europas" a „Die sogenannten Kleinschmetterlinge Europas".

Dr. Arnold Spuler zomrel 15. 3. 1937 v Erlangen.

Bibliografia
------------

* Spuler, A.: 1901 – 1910, Die Schmetterlinge Europas. Mit über 3500 Figuren auf 95 Tafeln und 505 Abbildungen im Text. 3. Auflage von Prof. E. Hofmann´s Werk: Die Groß – Schmetterlinge Europas, Stuttgart, Schweizerbart´sche Verlagsbuchhandlung, 2. Bände Text, 1 Tafelband, 1: Allgemeiner Teil – Spezialler Teil: Rhopalocera – Brephidae. 4, 4 + A – D + CXXVIII + 385 + 1, 1901 – 1908. 2: Spezialler Teil: VI + 525 + 1. 1901 – 1910.

Zdroje informácií o autorovi
----------------------------

* Horn, W.: 1937, [Spuler, A.]. Arb. morphol. taxon. Ent. Berlin – Dahlem, 4(3): 241.
* Anonym: 1937, Ent. Ztschr. 51, 54.
* Derksen, W. Scheiding – Göllner, U. 1975: Index litteraturae entomologicae. Nemecký entomologický ústav Nemeckej akadémie vied, Eberswald bei Berlin. Serie II. Bd. V. Berlin (od roku 1864 do roku 1900), 187: [Spuler, Arnold Dr. med. & dr. phil.] – (bibliografia – práce do roku 1900).
* Gaedike, R. & Groll, E. K. eds. 2001, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Spuler Arnold".
* Groll, E. K. [ed.]: 2006, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Spuler Arnold".

Autoritné údaje: * GND: 117480649
* ISNI: 0000000084144570
* LCCN: no2018019151
* VIAF: 118051604
* WorldCat: lccn-no2018019151
Súradnice: Hviezdna mapa 13h 25m 05s; -43° 01′ 00″

**Centaurus A**, známa aj ako **NGC 5128**, je najbližšia aktívna galaxia k Mliečnej ceste, pričom je to rádiová galaxia. Predpokladá sa, že v jej strede je čierna diera.

Centaurus A má jasnosť 7 magnitúd a uhlový priemer 18,2´. Jej skutočný priemer je 10 miliónov svetelných rokov. Je to naša najbližšia obria eliptická galaxia, ktorá patrí k najjasnejším rádiovým zdrojom na oblohe. Galaxia je tiež veľmi jasným zdrojom röntgenového, infračerveného a gama žiarenia.

Popis objektu
-------------

Pozdĺž jej rotačnej osi sa nachádzajú laloky rádiového žiarenia rozprestierajúce sa do vzdialenosti cez 1 milión ly. Z veľmi malého jadra o priemere asi 10 ly vybieha výtrysk plazmy do jedného z lalokov. Tieto rádiové laloky sú prejavom uvoľňovania energie, ktorá pochádza z jadra galaxie.

Malé jadro galaxie je tiež zdrojom rentgenového žiarenia. V galaxii je veľa mladých hviezdokôp a oblastí, v ktorých vznikajú nové hviezdy. To je nezvyčajné, lebo iné eliptické galaxie takéto oblasti nemajú. Galaxia je výnimočná aj tmavým pruhom medzihviezdnej absorbujúcej hmoty, ktorá jej na snímkach dáva charakteristický vzhľad. Obe zvláštnosti u tejto eliptickej galaxie možno vysvetliť zrážkou dvoch galaxií – starej obrej eliptickej a špirálovej galaxie s priečkou, bohatej na medzihviezdnu hmotu. Pozostatok špirálovej galaxie vidíme takmer z boku ako tmavý pruh, lebo sa jej rovina odchyľuje od zorného uhla len o 15°. Špirálová galaxia je pohlcovaná obrou čiernou dierou s hmotnosťou asi 100 mil. hmotností Slnka v strede eliptickej galaxie. Snímky z Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu v infračervenom žiarení ukazujú okolo stredu rozsiahly vír, ktorý kŕmi obriu čiernu dieru a tým uvoľňuje veľkú energiu. Bez tejto hmoty dodávanej čiernej diere by NGC 5128 nemohla byť taká aktívna a nemohol by v nej prebiehať taký rozsiahly zrod hviezd. 

  

*… | NGC 5127 | **Centaurus A** | NGC 5129 | …*  


| * z
* d
* u
Objekty Caldwellovho katalógu |
| --- |
| Zoznam | 
* C1
* C2
* C3
* C4
* C5
* C6
* C7
* C8
* C9
* C10
* C11
* C12
* C13
* C14
* C15
* C16
* C17
* C18
* C19
* C20
* C21
* C22
* C23
* C24
* C25
* C26
* C27
* C28
* C29
* C30
* C31
* C32
* C33
* C34
* C35
* C36
* C37
* C38
* C39
* C40
* C41
* C42
* C43
* C44
* C45
* C46
* C47
* C48
* C49
* C50
* C51
* C52
* C53
* C54
* C55
* C56
* C57
* C58
* C59
* C60
* C61
* C62
* C63
* C64
* C65
* C66
* C67
* C68
* C69
* C70
* C71
* C72
* C73
* C74
* C75
* C76
* C77
* C78
* C79
* C80
* C81
* C82
* C83
* C84
* C85
* C86
* C87
* C88
* C89
* C90
* C91
* C92
* C93
* C94
* C95
* C96
* C97
* C98
* C99
* C100
* C101
* C102
* C103
* C104
* C105
* C106
* C107
* C108
* C109

 |
| Pozri tiež | 
* Messierov katalóg
* Nový všeobecný katalóg
* Index Catalogue

 |
| 
* Caldwellov katalóg
* Galaxia
* Hmlovina
* Hviezdokopa
* Súhvezdie

 |
***Varovné signály tela*** - *Srdce a cievy v ohrození* je publikácia slovenskej autorky Kataríny Horákovej.

Obsah
-----

Kniha sa zaoberá predčasným opotrebovaním, stratou pocitu radosti zo života a zo zmyslu vlastnej práce. Zdôrazňuje dôležitosť záujmu ľudí o životné prostredie, kvalitu potravín a stravovacie návyky, čo by podľa nej malo za následok pokles výskytu ochorení ako ischemická choroba srdca, mozgové príhody, rakovina, či cukrovka. 

Kniha tiež vysvetľuje postup pri diagnostike „prekyslenia organizmu", význam vitamínov a minerálov pre posilnenie zdravia, predstavuje rôzne doplnky výživy a ich účinky. Predkladá názory autorky, ako predísť vypuknutiu rôznych život ohrozujúcich chorôb.

V publikácii sa nachádzajú rôzne zdravotné a výkonnostné testy. Na záver autorka predkladá zoznam varovných signálov tela.

Referencie
----------

HORÁKOVÁ, Katarína. *Varovné signály tela*. Bratislava : Plat4M Books, 2011. 300 s. (Zdravý životný štýl.) ISBN 978-80-970747-0-8.

Externé odkazy
--------------

* Kniha na stránkach vydavateľstva
Planétka **433 Eros** bola pomenovaná po gréckom bohovi lásky Erosovi. Je to planétka typu S približne 13 × 13 × 33 km veľká, druhá najväčšia blízkozemská planétka. Je to takisto planétka, ktorá pretína dráhu Marsu.

Tento obrázok asteroidu 433 Eros, zosnímaný 14. februára 2000, zobrazuje pohľad z jedného konca planétky naprieč žľabom na jej spodnej strane smerom k náprotivnej strane. Na tejto mozaike, vytvorenej z dvoch obrázkov potom, čo bola na obežnú dráhu umiestnená kozmická sonda NEAR, je možné vidieť rysy merajúce naprieč iba 35 metrov. Balvany veľkosti domov sú prítomné na viacerých miestach; jeden leží na okraji gigantického krátera, ktorý oddeľuje dva konce planétky. Taktiež je viditeľná jasná škvrna na planétke v ľavej hornej časti tohto snímku. Tesne pod ňou možno vidieť plytké žľaby, ktoré sa tiahnu súbežne s veľkým rozmerom planétky.
Bola navštívená sondou NEAR Shoemaker, ktorá najprv zakotvila na jej orbite a fotografovala povrch a následne 12. februára 2001 na konci svojej misie, pristála na povrchu planétky použijúc iba svoje manévrovacie motory.

Povrchová gravitácia závisí od vzdialenosti bodu na povrchu od ťažiska planétky. Je veľmi premenlivá pretože planétka nie je guľatá, ale má predĺžený orechovitý (alebo zemiakovitý) tvar. Teplota na dennej strane dosahuje okolo 100 °C a na nočnej −150 °C. Jej hustota je 2,400 kg/m3, rovnaká ako hustota zemskej kôry. Otočí sa za 5,27 hodín.

Vedci predpokladajú, že väčšina väčších kameňov roztrúsených po Erose pochádza z jedného krátera, ktorý vznikol kolíziou s meteoritom pred približne 1 Ga (1 miliarda rokov).

Na Eros si robí nárok Gregory W. Nemitz z OrbDev. V súlade s princípom vlastníctva usadlosti požaduje od NASA poplatok za parkovanie a úschovu a to vo výške 20 centov za rok pobytu sondy NEAR Shoemaker na planétke. V súčasnosti je predmetná požiadavka na súde.

Pozri aj
--------

* Zoznam geologických útvarov na 433 Eros

Externé odkazy
--------------

* sonda NEAR Shoemaker (po anglicky)
* fotografie sondy NEAR (po anglicky)
* Film: pristátie sondy NEAR Shoemaker (po anglicky)

  

*... | 432 Pythia | **433 Eros** | 434 Hungaria | ...*
**Štruktúra typickej živočíšnej bunky:**  

1. Jadierko  

2. Jadro  

3. Ribozóm (malé bodky)  

4. Vezikula  

5. Drsné endoplazmatické retikulum  

6. Golgiho aparát  

7. Cytoskelet  

8. Hladké endoplazmatické retikulum  

9. Mitochondria  

10. Vakuola  

11. Cytosól (spolu s ostatnými organelami tvorí cytoplazmu)  

12. Lyzozóm  

13. Centrozóm spolu s centriolami  

14. Cytoplazmatická membrána

**(Bunková) organela** je subcelulárna (čiže menšia ako bunka) podjednotka (akýsi orgán) bunky, ktorá je špecializovaná na nejakú funkciu, a ktorá je spravidla obklopená membránou.

Delenie
-------

### Organely endomembránovej sústavy

Toto sú organely obklopené membránou.

#### Organely pochádzajúce z endosymbiotických baktérií

* plastidy (napr. chloroplasty)
* mitochondrie

#### Iné

* bunkové jadro a jadierko
* endoplazmatické retikulum
* Golgiho aparát
* centrioly (pozri aj centrozóm)
* lyzozómy
* peroxizóm
* (iné) vezikuly

### Organely v širšom zmysle

* bičík
* ribozóm (spravidla ide o cytosolický riboproteínový komplex, ktorý sa pre svoju veľkosť omylom považuje za organelu)
* cytosól (bunková plazma, tekuté médium bunky)
* nukleozóm (najmenšia „baliaca" jednotka DNA na chromozómoch)
* cytoskelet (štruktúra z viacerých zložiek s rôznymi funkciami)
* plazmodezma (spojnica dvoch rastlinných buniek)
* deliace vretienko (pri bunkovom delení)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Organela**
**(2315) Czechoslovakia** je planétka, ktorú objavila Zdeňka Vávrová večer dňa 19. februára 1980 na juhočeskej hvezdárni Kleť. Je pomenovaná po Česko-Slovensku.

Okolnosti objavu
----------------

Planétka sa v čase objavu nachádzala v severozápadnej časti súhvezdia Panna (*Virgo*), asi 1,6° severne od hviezdy {\displaystyle o} Vir (+4,1 mag), bola objektom 16. magnitúdy a 25. planétkou objavenou v druhej polovici februára 1980. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1980 DZ, ktoré dostala krátko po objave.

V objavovej opozícii bola planétka na Kleti pozorovaná aj v ďalších 4 nociach (vrátane predobjavovej 14./15. februára 1980) a celkovo bolo zmeraných 10 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 23. februára 1980.

Dráha
-----

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 450 mil. km po mierne excentrickej dráhe s dobou obehu 5,22 roku (1907 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 252 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na takmer 29 km.

Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 5647 vydanom dňa 1. decembra 1980.

Pomenovanie
-----------

Planétka je pomenovaná po Česko-Slovensku, vlasti objaviteľky, ktoré bolo v astronomických kruhoch známe výskumom planétok, komét, meteoritov a meteorických rojov.

Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 6060 vydanom dňa 1. júna 1981 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Pozri aj
--------

* Zoznam planétok 2251 – 2500

Externé odkazy
--------------

* 2315 Czechoslovakia – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 2315 Czechoslovakia – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 2315 Czechoslovakia – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 2315 Czechoslovakia – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above
* Hvezdáreň na Kleti (po česky)

  

*… | 2314 Field | **2315 Czechoslovakia** | 2316 Jo-Ann | …*
**(3571) Milanštefánik** je planétka, ktorú objavil Antonín Mrkos večer dňa 15. marca 1982 na juhočeskej hvezdárni Kleť. Je pomenovaná po Milanovi Rastislavovi Štefánikovi.

Objav a pomenovanie
-------------------

Planétka sa v čase objavu nachádzala v severovýchodnej časti súhvezdia Pohár (*Crater*), asi 1,4° SSV od hviezdy {\displaystyle \theta } Crt (+4,8 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,2 mag a bola 9. planétkou objavenou v prvej polovici marca 1982. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie **1982 EJ**, ktoré dostala krátko po objave. Planétka bola na Kleti pozorovaná iba v objavovej opozícii a počas 4 nocí bolo celkovo zmeraných 8 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 26. marca 1982.

Planétka je pomenovaná po astronómovi a meteorológovi **Milanovi Rastislavovi Štefánikovi** (1880 – 1919), ktorý v rokoch 1905 – 1907 pracoval na observatóriu v Meudone a na ostrove Tahiti vybudoval novú hvezdáreň. V roku 1907 dostal Janssenovu cenu a v roku 1911 Wildovu cenu. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 25976 vydanom dňa 7. novembra 1995 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha
-----

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 587 mil. km po mierne excentrickej dráhe s
dobou obehu 7,78 roku (2843 dní) a patrí do skupiny Hilda. K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 366 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 24 km. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 11729 vydanom dňa 14. apríla 1987.

Pozri aj
--------

* Zoznam planétok 3501-3750

Externé odkazy
--------------

* Dráha planétky (3571) Milanštefánik v Slnečnej sústave (interaktívny 3D applet, Java)
* Hvezdáreň na Kleti

  

*… | 3570 Wuyeesun | **3571 Milanštefánik** | 3572 Leogoldberg | …*
Malinový sorbet
**Sorbet** je dezert, ktorý sa vyrába zmiešaním ľadu s cukrom alebo medom a rozdrveným ovocím (citrón, limetka, ananás, jahoda, malina, ostružina a podobne), môže byť dochutený vínom alebo destilátom. Podáva sa v miske alebo pohári a je sa lyžičkou. Podiel ovocnej zložky by mal činiť minimálne 25 percent.

Zmes ľadu alebo snehu s ovocím bola známa už v staroveku, jej vyznávačom bol napríklad cisár Nero. Názov sorbet vychádza z arabského slova *šarba* (شربة), označujúceho osviežujúci nápoj. Arabi v dobe nadvlády nad Sicíliou vyrábali túto lahôdku zmiešaním snehu z Etny so šťavou miestnych citrónov.

Sorbet sa pripravuje v rôznych lokálnych variantoch, ako napríklad severoafrický *agraz*, japonské *kakigóri*, filipínske *halo–halo* alebo talianska *granita*, pomenovaná podľa svojej hrubo zrnitej štruktúry. Sorbetu sa podobá ľadová triešť, ktorá je tekutá a pije so slamkou, alebo *šerbet*, ktorý navyše obsahuje mlieko a tým sa blíži k zmrzline.

Referencie
----------

1. ↑  Ledové paragrafy. Ekonomika iDnes.cz, 19. august 2005Dostupné online
2. ↑  Ovoce a cukr. Jak na chladivý sorbet, poradí Roman Paulus. Lidovky.cz, 8. jún 2015 Dostupné online
3. ↑  Víte, co je sorbet? Delimano.cz Dostupné online

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sorbet na českej Wikipédii.*
Politický pamflet Thomasa Paina – Common sense (zdravý rozum); 1776
**Zdravý rozum** (po fr. **bon sens**, po ang. **common sense**, výraz pochádza z latinského *sensus communis, sensus = zmysel, communis = spoločný, v bežnom jazyku zvykne synonymicky vyjadrovať: "sedliacky rozum"* *alebo "mať filipa".*) je sociologický a filozofický princíp, ktorý sa v slovenskom jazyku používa na popísanie schopnosti človeka využívať predstavivosť, skúsenosti a spomienky k dosiahnutiu istého úsudku alebo názoru o každodennej realite. Táto schopnosť sa na rozdiel od individuálneho uvažovania opiera o predpoklad univerzálnych rozumových schopností, ktoré sú rovnaké pre každého človeka. Výraz sa taktiež zvykne v hovorovej reči využívať na označenie rozumu obyčajného (priemerného) človeka alebo súhrn významových útvarov (najmä názorov a foriem myslenia) a návykov, ktoré používa obyčajný človek vo svojej každodennej činnosti. Dôležitosť zdravého rozumu v bežnom ľudskom živote je nesmierna, pretože nám dovoľuje vyvarovať sa každodenným nebezpečenstvám a predchádzať nehodám. 

Podľa škótskej školy je zdravý rozum vrodený základ každého poznania pravdy.

Zdravý rozum a sociológia
-------------------------

Napriek nedôvere v zdravý rozum v exaktných vedeckých disciplínach ako je fyzika, biológia alebo matematika, sa v sociálnych vedách stretávame so skúmaním zdravého rozumu. V sociológii nám každodenné skúmanie bežného a univerzálneho správania, ktoré je rovnaké pre všetky bytosti, pomáha odhaliť rôzne vzorce bežného správania, ktoré nevychádzajú zo vzdelania a abstraktného uvažovania. Tieto všeobecné vedomosti o realite vychádzajúce z empirických skúseností nám slúžia ako ukazovateľ každodenných postupov, ktoré je ťažké zdôvodniť racionálnym uvažovaním. Práve preto sa sociológia snaží pristupovať k zdravému rozumu ako objektu, ktorého skúmanie nám pomáha pochopiť fungovanie ľudskej spoločnosti.

Kritika zdravého rozumu
-----------------------

Na druhej strane je nesmierne dôležité upozorniť na nedostatky s ktorými sa zdravý rozum stretáva v situáciach, ktoré si vyžadujú dôkladnú racionálnu analýzu a odstup. Pri skúmaní vedeckých fenoménov nie je možné sa odvolávať iba na zdravý rozum, pretože napriek rozmanitým formám a univerzálnosti je založený na subjektívnom ponímaní reality.

Referencie
----------

1. ↑  KOLEKTÍV AUTOROV. *Heslo Sedliacky: hovor. (zdravý) s. rozum In Slovník slovenského jazyka z r. 1959 – 1968* [online]. Vydavateľstvo SAV, 1. vyd. Bratislava: 1959. [cit. 2018-11-27]. Dostupné online.
2. ↑  Philosophisches Wörterbuch. (Begrndet von H. Schmidt, neu bearbeitet von G. Schischkoff) Stuttgart Kr"ner 1991. (22. Aufl.) L154;113
3. ↑  BAUMAN, Zygmunt a Tim MAY. Myslet sociologicky: netradiční uvedení do sociologie. Přeprac. vyd. Překlad Jana Ogrocká. Praha: Sociologické nakladatelství, 2004, 239 s. Studijní texty, Sv. 30. ISBN 80-864-2928-8]
4. ↑  Bugter (1987), "Sensus Communis in the works of M. Tullius Cicero", in van Holthoon; Olson, Common Sense: The Foundations for Social Science, ISBN 9780819165046]

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.