Pôvodná jantárová komnata, 1931
**Jantárová komnata** je miestnosť v Katarínskom paláci v ruskom meste Puškin (bývalé Carskoje Selo). Ako už samotný názov hovorí, dekorácia miestnosti je vyrobená z jantárových panelov. Ornamenty vytvorené z rôznych farebných odtieňov jantáru sú doplnené florentskými mozaikami z drahých kameňov, zrkadlami, drevenými pozlátenými ornamentmi a sochami tak, že výzdoba pokrýva kompletne celú plochu stien miestnosti. Pre svoju nádheru a vysokú estetickú hodnotu je niekedy považovaná za ôsmy div sveta.

Základ dnešnej výzdoby (jantárové panely) bol zhotovený začiatkom 18. storočia v Prusku. V roku 1716 boli panely darované ruskému cárovi Petrovi I. a s ich použitím a dotvorením vytvoril taliansky architekt Rastrelli Jantárovú komnatu, ako ju poznáme dnes. Počas druhej svetovej vojny ju odviezli do Königsbergu (dnešný Kaliningrad) a od tej chvíle je jej osud neznámy. Po vojne bola podľa zachovaných fotografií a dokumentácie vyrobená jej kópia.

História Jantárovej komnaty
---------------------------

### Vznik Jantárového kabinetu

Fridrich I. prvý pruský kráľ; *F.W. Weidemann; okolo r. 1701*
Berlínsky Mestský zámok; rytina okolo r. 1702
Pôvodná Jantárová komnata vznikla na objednávku pruského kráľa Fridricha I. vo východopruskom meste Kráľovec, nemecky Königsberg (dnes Kaliningrad). Fridrich sa obklopoval umeleckými dielami a očarila ho krása a rôznorodosť polodrahokamu jantár. Pri príležitosti svojej korunovácie v r. 1701 si objednal výrobu niekoľkých ozdobných predmetov, ale pôvodnú objednávku neskôr rozšíril a rozhodol sa nechať si obložiť jantárom celú miestnosť vo svojom Mestskom zámku v Berlíne. Zhotovenie umelecky veľmi hodnotného jantárového obkladu trvalo umelcom a remeselníkom desať rokov a z pruskej štátnej pokladnice odčerpávalo obrovské sumy. V r. 1711 bolo obloženie (stále nie úplne dokončené) inštalované v rohovej miestnosti, tzv. Tabakovom kolégiu, na treťom poschodí Berlínskeho Mestského zámku. Celé dielo pozostávalo z dvanástich mozaikových polí a desiatich platní s opakujúcim sa motívom iniciál panovníka „FR" (*Fridericus Rex*) a heraldického pruského orla. Všetky obrazce a tvary do detailu vytvárali tisícky kúskov jantáru v rôznych odtieňoch od farby slonoviny po farbu tmavého medu.

Kráľ si však skvost neužil dlho, už v r. 1713 zomrel a jeho syn Fridrich Viliam I. známy svojou skúposťou, prerušil akékoľvek ďalšie práce na jantárovej výzdobe. Nový kráľ nezdedil otcovu náklonnosť k umeniu, dodnes je označovaný ako „vojenský kráľ". Snažil sa čo najviac zo zdedených skvostov predať alebo „výhodne" darovať.

Tabakové kolégium so svojou jantárovou výzdobou prvýkrát očarilo ruského cára Petra I. už v r. 1713 pri jeho prvej návšteve Berlína. Fridrich Viliam I. to využil a daroval Petrovi I. jantárový kabinet ako potvrdenie spojenectva vo vojne proti Švédsku v r. 1716. Ešte v tom istom roku boli panely rozobraté a odoslané novému majiteľovi.

### Hľadanie miesta pre Jantárový kabinet

V r. 1716 jantárové panely v osemnástich debnách dopravili podľa želania Petra I. do nového hlavného mesta Ruského impéria – Petrohradu. Peter I. tam zakladal prvé múzeum v Rusku – Kunstkameru a podľa rozhodnutia imperátora mal byť Jantárový kabinet jedným z najvzácnejších exponátov. Po tom, čo boli po transporte pod vedením petrohradského gubernátora A.D. Menšikova debny otvorené, ukázalo sa, že niektoré panely neboli úplne dokončené a ich okamžitá inštalácia a vystavenie nebolo možné, preto sa rozhodlo o dočasnom uskladnení panelov v galérii Letného paláca. Peter I. tak ani do svojej smrti inštalované dielo vo svojej vlasti nevidel. Nakrátko boli panely vystavené v r. 1734 počas panovania imperátorky Anny Ivanovny.

O dôstojnom umiestnení tohoto umeleckého skvostu rozhodla až imperátorka Alžbeta I. dcéra Petra I. Panely Jantárového kabinetu mali krášliť audienčnú sálu jej Zimného paláca v Petrohrade. Projektom výstavby poverila svojho dvorného architekta Francesca Bartolomea Rastrelliho. Už pri projektovaní bolo architektovi jasné, že samotné panely nebudú postačovať na výzdobu celej sály. Preto do výzdoby zakomponoval nové prvky – pilastre vo vyrezávaných zlatých rámoch vyplnené zrkadlami objednanými z Francúzska, drevená a pozlátená výzdoba ríms až po strop, takisto pozlátená výzdoba rámov okien a dverí. Už pri projektovaní bolo jasné, že do kompozície bude chýbať jeden jantárový rám na zrkadlo, keďže pôvodné boli iba tri. Štvrtý Rastrelli navrhol vyrezať z dreva. Tento nápad ale cárovnú veľmi rozhneval. Problém vyriešil v r. 1745 dar pruského kráľa Fridricha II. ktorý sa dozvedel o probléme s chýbajúcim rámom a dal vyrobiť v Königsbergu štvrtý rám z jantáru. Vo výzdobe rámu boli použité alegorické symboly ruskej moci – cárska koruna a dvojhlavý orol.

V rokoch 1746 – 1753 sa Zimný palác a jeho miestnosti niekoľkokrát prestavovali, preto aj Jantárový kabinet bolo treba niekoľkokrát premiestňovať.

### Vznik Jantárovej komnaty

Katarínsky palác
V r. 1743 imperátorka Alžbeta I. začala trinásťročnú generálnu prestavbu svojej letnej rezidencie v Cárskom Sele na jedinečné hlavné cárske sídlo. V novom Katarínskom paláci chcela mať tiež veľkolepú miestnosť vykladanú drahými kameňmi podľa vzoru jantárovej audienčnej sály v Zimnom paláci. Výroba novej výzdoby bola však vo vtedajších pomeroch nemožná – cárska umelecká dielňa nedisponovala potrebnými technickými ani ľudskými kapacitami, takisto nebol dostatok vhodného materiálu. Preto poverila Rastrelliho vytvorením miestnosti s použitím jantárových panelov zo Zimného paláca. V r. 1753 tak začína vznikať Jantárová komnata, ako ju poznáme dnes.

#### Výzdoba Jantárovej komnaty

Jantárová komnata – panely so zrkadlami
Rastrelli musel znova riešiť problém ako pokryť obmedzeným množstvom jantárových platní ešte väčšiu plochu (nová miestnosť v Katarínskom paláci mala 96 m²). Opäť použil zrkadlové pilastre, ako aj ďalšiu veľkolepú figurálnu a ornamentálnu výzdobu z pozláteného dreva. Tri steny miestnosti sú pokryté ôsmimi veľkými obdĺžnikovými jantárovými panelmi so zdvojenými zrkadlovými pilastrami vo vyrezávaných pozlátených drevených rámoch, v ktorých sú umiestnené svietniky z pozláteného bronzu. Štvrtá stena s troma veľkými oknami nie je ozdobená jantárom. Medzery medzi oknami sú tiež vyplnené zrkadlami, čo opticky ešte zväčšuje miestnosť. Výzdobu Rastrelli rozčlenil do troch úrovní:

* V prostrednej časti sú najväčšie jantárové panely s plochou výzdobou, v strede ktorých sú umiestnené bohato zdobené obdĺžnikové alebo oválne rámy. Každý z týchto štyroch panelov mal odlišnú kompozíciu skladajúcu sa z mohutných girlánd, ornamentov, mušlí a figúrok ľudí. Na priehľadné tabuľky jantáru boli vygravírované ornamenty a pod ne bola podložená zlatá fólia. Do jantárových rámov uprostred panelov boli vložené namiesto pôvodných malieb štyri florentské mozaiky z drahých kameňov v bronzových rámoch. Mozaiky boli zhotovené z drahých kameňov podľa malieb Giuseppe Dzokkiho. Mozaiky alegoricky zobrazovali päť zmyslov človeka („*Chuť*", „*Zrak*", „*Sluch*" a spoločne „*Hmat a Čuch*"). Prázdny priestor v rámoch Rastrelli vyplnil dekoratívnymi kompozíciami s iniciálami imperátorky „EI" (*Elizaveta I.*). Medzery medzi panelmi a pilastrami sú vyplnené plochými jantárovými mozaikami.
* Spodná úroveň je pokrytá obdĺžnikovými horizontálne položenými panelmi s plochou výzdobou. Každý panel má uprostred okrúhly rám, v ktorom sa striedajú dva motívy – štylizované iniciály Fridricha I. („FR"- *Fridericus Rex*) s kráľovskou korunou a pruský orol s rovnakým motívom na hrudi.
* Vrchná úroveň nad centrálnymi panelmi až po strop je vyplnená maľovanými imitáciami jantárovej výzdoby, drevenými pozlátenými soškami amorov a svietnikmi.

Celkovo miestnosť osvetľovalo 565 sviecí v bronzových a drevených pozlátených svietnikoch, ktorých svetlo sa odrážalo od 24 zrkadlových pilastrov a dvoch veľkých zrkadiel umiestnených medzi oknami. V rohu miestnosti bol umiestnený rohový stolík s jednou nohou, ktorý navrhol sám Rastrelli. Neskôr bol tento stolík tiež obložený jantárom. Súčasťou zariadenia Jantárovej komnaty boli francúzske stĺpové hodiny z pozláteného bronzu na jantárovom stolíku, komody z ohýbaného dreva ruskej výroby, čínsky porcelán a biele drevené zasklené vitríny, v ktorých bola uložená zbierka výrobkov z jantáru 17. -18. storočia nemeckej, poľskej a petrohradskej provenencie.

Celá výzdoba Jantárovej komnaty bola dokončená v 60. rokoch 18. storočia. Počas štyroch rokov bolo na výzdobu Jantárovej miestnosti použitých vyše 450 kg jantáru tej najvyššej kvality. Vďaka budovaniu Jantárovej komnaty, ako aj neustálej potrebe ďalších umeleckých predmetov z drahých kameňov sa pri cárskom dvore vybudovala jedna z najlepších dielní na spracovanie jantáru a iných vzácnych kameňov v Európe.

Výzdoba Jantárovej komnaty bola v 50. rokoch 19. storočia doplnená dvojmetrovou jazdeckou sochou pruského kráľa Fridricha II. ktorá bola zmenšenou kópiou originálu postaveného v Berlíne a ktorú dostal ako dar cár Mikuláš I.





Detaily výzdoby Jantárovej komnaty







Jantárová komnata

### Zmiznutie Jantárovej komnaty

2. svetová vojna znamenala pre Jantárovú komnatu začiatok konca. Už počas prvých dní vojny sa začali v Katarínskom paláci evakuačné práce, ktorých cieľom bolo zachrániť poklady cárskych palácov. Evakuácia začala 30. júna 1941 a trvala 83 dní, počas ktorých sa prepravovali umelecké diela do miest Novosibirsk, Sverdlovsk, Sarapul a Leningrad. Panely Jantárovej komnaty mali byť takisto odvezené do bezpečia, ale boli príliš krehké a hrozilo, že budú pri snímaní zničené. Preto sa rozhodlo o ich ponechaní na mieste a zakonzervovaní. Panely obalili papierom, gázou a vatou, okná zadebnili hrubými drevenými doskami a priestor medzi nimi vyplnili pieskom.

17. septembra 1941 mesto Puškin obsadili nacistické jednotky. V priebehu 36 hodín celú Jantárovú komnatu rozobrali a odviezli z Ruska do nemeckého Königsbergu. V tamojšom zámku vystavovali jantárové panely, pozlátené drevené dvere a tri florentské mozaiky (štvrtá sa stratila) do konca vojny. Po skončení vojny sa Jantárová komnata záhadne stratila a originál sa dodnes nenašiel.

Obnova Jantárovej komnaty
-------------------------

Rekonštrukcia Jantárovej komnaty, dielňa
Keďže sa ani po skončení vojny nepodarilo Jantárovú komnatu nájsť a niektoré indície smerovali k tomu, že bola zničená, v júli 1979 sa rozhodlo o tom, že sa tento historický skvost zrekonštruuje podľa zachovaných dokumentov nanovo. Išlo o zložitú vec, keďže sa nezachovali všetky potrebné informácie o detailoch výzdoby miestnosti, postupovalo sa podľa pôvodných náčrtov a dobových fotografií. Rekonštrukcia prebiehala pomaly, súbežne s pátraním po origináli.

Autorom projektu znovuvytvorenia Jantárovej komnaty bol Alexander A. Kedrinskij a na rekonštrukcii sa zúčastňovali špecializované skupiny prevažne sovietskych reštaurátorov. Už v r. 1980 zrekonštruovali strop (ale nie podľa originálu), vrchná časť výzdoby stien s maľovanými imitáciami jantárovej výzdoby, pozlátenými soškami amorov a svietnikmi a umelecké drevené parkety. Časti s chýbajúcou jantárovou výzdobou sa zakryli plátnom. Keďže dokumentácia na strop sa nezachovala, na strop namaľovali obraz talianskeho maliara Tepola „Chronova svadba" z 18. storočia. Pri rekonštrukcii Komnaty sa použil výhradne kvalitný baltský jantár, ťažený stáročia v osade *Jantarnyj* na pobreží Baltského mora. Oveľa zložitejšia práca, ako výroba jantárových panelov sa ukázala výroba florentských mozáik. Bolo treba nájsť nielen zodpovedajúci odtieň každého kameňa, ale aj rovnakú štruktúru kresby.

V r. 1994 bola dokončená obnova jantárových panelov v spodnej časti Jantárovej komnaty a rohový stolík. O dva roky neskôr, v r. 1996 reštaurátori dokončili prvú florentskú mozaiku „*Zrak*". V r. 1997 bolo v Nemecku objavených niekoľko originálnych častí výzdoby Jantárovej komnaty, medzi nimi i mozaika „*Hmat a čuch*" a drevené komody. V r. 2000 sa do projektu obnovy Jantárovej komnaty zapojila aj nemecká spoločnosť Ruhrgas, ktorá na obnovu poskytla 3,5 milióna amerických dolárov. Rekonštrukcia bola definitívne ukončená v máji 2003 (31. mája 2003) pri príležitosti 300. výročia založenia mesta Petrohrad a sprístupnená verejnosti. Celkové náklady nebolo možné vzhľadom na dlhú dobu rekonštrukcie presne vyčísliť, odhady sa však pohybujú v rozpätí desiatok miliónov amerických dolárov.

Pramene
-------

1. ↑  Scott-Clark, C. Levy, A. *The Amber Room: The Fate of the World's Greatest Lost Treasure.* Walker & Company, New York, 2004, 416 s.

* Григорович, Н. (2008). *Янтарная комната - Восьмое чудо света*. Sankt Peterburg: Альфа-Колор. ISBN 978-5-902757-46-7.
* Государственный музей-заповедник «Царское Село». Oficiálna stránka

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jantárová komnata**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Ruský portál |

* Das Bernsteinzimmer von Zarskoje selo Bibliografická databáza