Meni

Obdobie panovania1. dynastiaokolo 3032 – 3000 (±100) pred Kr.**Vlastné meno**

(Kráľ) Meni (*mnj*): „Ten, kto pretrváva"

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |  |  |  |  |

 Meni (*mnj*)

**Meno Oboch paní**

Men (*mn*)

**Turínsky zoznam kráľov**

**II/11**: Meni (*mnj*)

**Abydoský zoznam kráľov**

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |

**1**: Meni (*mnj*)

|  |  |
| --- | --- |
| Grécke formy mena | Μιναῖος (Manehto FI), Μήνης (Manehto SIA), Μιν (Herodotos) |
| Latinské formy mena | Menes (Manehto EK) |

**Meni** (staroeg. *mnj*, starogr. Μήνης, lat. Menes, arab. مينا‎) bol staroegyptský vládca – král ranodynastického obdobia, ktorého staroveká historická tradícia označuje ako zjednotiteľa Horného a Dolného Egypta a zakladateľa prvej dynastie. Panoval okolo roku 3000 pred Kr. Jeho totožnosť je predmetom práve prebiehajúcej vedeckej diskusie, aj keď ho aj napriek odlišnej titulatúre tradičná egyptológia spája s faraónom Narmerom, ktorému sa tiež pripisuje zjednotenie Egypta. Je možné, že ide o pololegendárnu postavu, príp. sa jeho menom v neskoršej tradícii označovalo niekoľko prvých egyptských panovníkov – zakladateľov štátu.

Historický kontext
------------------

Staroveká tradícia pripisuje Menimu zjednotenie Horného a Dolného Egypta do jedného štátneho útvaru a označuje ho za zakladateľa, a teda prvého panovníka 1. dynastie. Napriek tomu sa neobjavuje na častiach Kráľovských análov (Káhirská a Palermská tabuľa), z ktorých sú dnes známe len niektoré fragmenty. Objavuje sa až v neskorších textoch ako prvý ľudský vládca Egypta, priamo nastupujúci na trón po bohovi Horovi. Objavuje sa v ešte neskorších kráľovských zoznamoch tiež ako prvý ľudský panovník. Vystupuje aj v démotickej próze grécko-rímskeho obdobia. Je to doklad, aký význam mala jeho postava v egyptských dejinách, podobne ako Romulus a Rémus pre staroveký Rím. Staroveký dejepisec Manehto spomína ako *„viedol vojsko cez hranicu a vybojoval si veľkú slávu."*

### Hlavné mesto

Manehto spája antické mesto Cenej (Tinis) s 1. a 2. dynastiou a Meniho spomína s prídomkom ako „Menes Tinidčan" (starogr. Μήνης Θινίτης). Herodotos Manehtovi protirečí tvrdením, že založil nové hlavné mesto Memfis (Inebuhedž → Mennofer), na mieste, kde odklonil hrádzou tok rieky Níl. Manehto pripisuje založenie mesta jeho synovi, kráľovi Atotovo (starogr. Ἄθωθις) a panovníkov nazýva faraónmi až od „memfidskej" 3. dynastie.

### Kultúrny vplyv

Diodoros Sicílsky tvrdil, že Meni zaviedol kult niektorých bohov a elegantnejší a luxusnejší životný štýl. Proti tomu vystúpil podľa Plutarcha faraón 24. dynastie Tefnacht, ktorý nechal vytesať na jeden stĺp v Tébach Meniho prekliatie za vynález luxusu.

### Epizóda s krokodílom

Diodoros zaznamenal udalosť z Meniho života. Podľa kňazov krokodílieho boha Sobeka Meniho na poľovačke napadli vlastní psi. Zachránil sa pred nimi tak, že preplával jazero Moeris (dnešné *Birket Karún* vo Fajjúmskej oáze) na chrbte krokodíla a z vďaky k Sobekovi založil mesto Šedet (Krokodilón polis).

Existuje viac výkladov tejto legendy, napr. Edwards (1971) tvrdí, že *„legenda, ktorá zreteľne obsahuje anachronizmy, jasne stratila historický základ."* Maspero (1910) síce uznával možnosť, že tradičné príbehy späté z ďalšími faraónmi mohli byť premiešané aj s touto legendou, ale odmietol hypotézy iných komentátorov, ktorí príbeh posúvali do 12. dynastie, hlavnou postavou ma byť podľa nich faraón Amenemhet III. a Diodoros mal legendu zle zaznamenať. Joseph (2004) interpretuje príbeh ako alegóriu, rozprávajúcu o víťazstve Meniho a jeho spojencov v boji za zjednotenie krajiny, a jeho nepriateľov symbolizujú útočiace psy. Faber (1816) vidí v legende príbeh o potope, Meniho stotožňuje s Noemom a krokodíla s archou.

### Smrť

Manehto spomína, že vládol 62 rokov a zomrel pri love hrochov, keď ho jeden z nich odniesol.

### Ďalšia súvislosť

Niektorí odborníci súdia, že meno kráľa Minóa, ktorý vládol starovekej Kréte (minojská kultúra), je odvodené z mena „Menes", rovnako ako je titul cisár a cár odvodené z mena „Caesar/Cézar".

Meno a totožnosť
----------------

Egyptská forma „Meni" alebo „Menej" pochádza z Turínskeho a Abydoského kráľovského zoznamu, z 19. dynastie. Latinská forma mena „Menes" pochádza z gréckej formy „Μήνης", ktorú použil Manehto v Aigyptiake. Okrem tejto formy jestvuje ešte Herodotova grécka alternatíva „Μιν", ktorá však ja pravdepodobne kontaminovaná s menom egyptského boha Mina. Egyptské meno znamená „ten, kto pretrváva". Edwards (1971) a Wilkinson (1999) predpokladajú, že môže znamenať skôr *„číry opisný prívlastok patriaci polo-legendárnemu hrdinovi* […]*, ktorého meno sa* [časom] *stratilo"*. Okrem toho prívlastok nemusí patriť jednej osobe, ale môže označovať viacerých preddynastických panovníkov, napr. Ka, Škorpióna (II.) a Narmera.

### Meni, Narmer a Aha

Slonovinový štítok z Ahovej hrobky v Abdžu, s menami „(Hor) Aha" a „(Nebti) Men" v pravom hornom rohu (1. dynastia)
Skoro úplná absencia akejkoľvek stopy po Menim v archeologických nálezoch, s porovnateľne bohatším dôkazovým materiálom možno posledného preddynastického faraóna Nermera, ktorému tradícia pripisovala prosperitu krajiny a archeologické nálezy jasný nárok na pozíciu zjednotiteľa štátu, dala príležitosť vzniku teórie identifikujúcej Meniho s Narmerom.

Turínsky a Abydoský kráľovský zoznam, ktoré sú vo všeobecnosti prijímané ako vierohodné zdroje, zobrazujú mená oboch paní faraónov, nie ich Horove mená, a sú dôležitými prameňmi pri hľadaní súvislostí s ďalšími záznamami, tzn. mená oboch paní z kráľovských zoznamoch, Horove mená z archeologických nálezov a niekoľko mien uvádzaných Manehtom alebo ďalšími historickými zdrojmi. Flinders Petrie sa pokúsil ako prvý priradiť k sebe mená z týchto zdrojov a zaradiť ich: Itetiho k (Horovi) Džerovi ako tretieho faraóna 1. dynastie, Tetiho k (Horovi) Ahovi ako druhého, a Meniho k (Horovi) Narmerovi ako prvého. Lloyd (1994) vidí tento rad ako „extrémne pravdepodobný", Clayton (2006) zase pokladá za prvého faraóna (Hora) Ahu a stotožňuje ho s Menim.

#### Totožnosť s Narmerom

Na známej palete z Nechenu (Hierakón polis) je faraón Narmer zobrazený s bielou korunou Južného Egypta a červenou Severného Egypta, a tak sa zdá, že už v jeho období bol Egypt zjednotený. – Je však tiež pravdepodobné, že Narmer len úspešne skončil vojenskú opráciu proti Dolnému Egyptu a samozrejme sa ukázal v kráľovských insigniách svojho porazeného protivníka. To však neznamená, že bol v tom čase uznávaným vládcom celého Egypta. Wilkinson (1999) spomína menej pravdepodobnú možnosť, že paleta zobrazuje koniec vojenského konfliktu s obyvateľmi Palestíny, nie Dolného Egypta.

Na kamennej hlavici palcátu z Nechenu je Narmer vyobrazený ako účinkuje v rituály slávnosti Sed. Pred ním sa nachádza svätyňa (reput/džebaut) so zahalenou postavou. Niektorí egyptológovia ako Percy E. Newberry vidia v kultovom objekte reprezentáciu božstva. Je však tiež možné, že vo svätyni sa nachádza Narmerova budúca manželka princezná Neithotep, v tom prípade by sa však musela scéna interpretovať ako svadobná slávnosť. – Werner Kaiser a Günter Dreyer sa v tejto súvislosti prikláňajú k druhej alternatíve a podľa nich nejde o božstvo ale o svadobný rituálu, a Neithotep stotožňujú s faraónom Tetim, druhým panovníkom 1. dynastie podľa Turínskeho kráľovského zoznamu, s ktorým je tradične spájaný Aha.

#### Totožnosť s Ahom

|  |
| --- |
| ***mn* – „pretrvávajúci" v hieroglyfoch** |
|  |

Túto hypotézu naznačuje káhirský fragment Kráľovských análov (Palermskej dosky), na ktorej sa nachádza medzi Ahom a Džerom ešte jeden panovník s krátkym obdobím vlády. A pretože Džer je stotožnený na káhirskom fragmente s menom „Iteti", ostáva v tomto prípade pre Ahu meno „Meni" a meno „Teti" pre ďalšieho samostatného vládcu. – Proti tomu stojí fakt, že časť kráľovskej titulatúry, trónne a vlastné meno, t. j. mená v kartušiach, sa v období panovania Ahu ešte nepoužívali, a narábanie s menami „Meni", „Teti" alebo „Iteti", ktoré sú tohoto druhu, je podľa súčasných poznatkov anachronizmom.

V súčasnosti najdôležitejšou zmienkou o Menim je malý slonovinový štítok z Nagády, na ktorom je v serechu zobrazené Horovo meno „Aha" (staroeg. *[ḥr(w)] ˁḥ3*) a vedľa neho objekt s menom oboch paní *mn* „men", ktoré sa interpretuje ako „Meni". Je to najstaršie zobrazenie tohto hieroglyfu, ktoré poznáme. Z nejednoznačných interpretácii kresby, hlavne objektu v ktorom sa meno oboch paní nachádza, vzniklo niekoľko teórií, pokúšajúcich sa vyriešiť otázku významu slova „men" v tomto prípade, druhu objektu kde sa meno nachádza (chrám alebo pohrebný čln) a vzájomného vzťahu oboch mien (patria jednej osobe alebo dvom panovníkom – faraónovi a jeho následníkovi).

|  |
| --- |
| ***rnpt* – „rok" v hieroglyfoch** |
|  |

Na tej istej doštičke sa nachádza aj najstaršie zobrazenie hieroglyfu *rnpt* „renpet" – „rok" v tvare holej palmovej vetvy. Spolu s ním sú na doštičke zachované aj prvé kalendárne záznamy v egyptskej histórii. Začiatok zaznamenávania udalostí v čase by mohol byť podnet, aby Egypťania v neskoršom období videli v Ahovi „zakladateľa análov" a osnovateľa egyptskej histórie. – Na otlačku pečate z hrobu kráľovnej Merneit, manželky faraóna Vadžiho, sú však zobrazené mená panovníkov v poradí Narmer, Aha, Džer a Vadži. To môže znamenať, že v čase života Merneit Ahu nepokladali za prvého panovníka. Treba tiež pripomenúť, že už spomínaný znak *rnpt* začal predstavovať „rok" až neskôr, keď štát potreboval spravovať záznamy o daniach a kulte predkov.

V Sakkáre sa nachádza mastaba S 3357, v ktorej boli nájdené črepy a slonovinové štítky s menom Ahu. Mastaba je jedna z najstarších svojho typu a na mieste dnešnej Sakkáry sa nachádzalo pohrebisko patriace hlavnému mestu Mennoferu (v tom čase Inebuhedž). Nálezy z tejto lokality ukazujú, že tu z panovníkov nebol nikto skôr ako Aha, a Meniho, ako zakladateľa Mennoferu, by sme s určitou pravdepodobnosťou potom mohli stotožniť s Ahom. – Zakladateľ hlavného mesta však nemusel byť pochovaný v blízkej nekropole. Napr. faraón Chasechemuej vládol z Nechenu a Mennoferu, a bol pochovaný v Abdžu (Abydos).

Odkazy v kultúre
----------------

Alexander Dow, škótsky orientalista a dramatik, napísal tragédiu *Sethona*, odohrávajúcu sa v starovekom Egypte, v ktorej hlavná postava Menes v zozname (*dramatis personae*) má popis „ďalší dedič koruny", ktorá v priebehu deja patrí Seraphisovi. Počas produkcie Davida Garricka v Kráľovskom divadle pri Drury Lane v Londýne v roku 1774 ju hral Samuel Reddish.

Poznámky
--------

1. ↑  Beckerath (1997): pribl. 3032 – 3000 pred Kr. 32 rokov; Schneider (2002): pribl. 3000 – 2980 pred Kr. 20 rokov.
2. ↑  Napr. Elder (1844, s. 1040).
3. 1 2  Pôvodná kráľovská titulatúra pozostávala z prvého Horovho mena a druhého mena oboch paní (Nebti meno). Používalo sa len jedno z nich, ale výber kolísal medzi oboma, podľa okolností a obdobia. V 1. dynastii sa Horovo meno používalo v súvislosti so žijúcim panovníkom, meno oboch paní zase s mŕtvym. (Lloyd 1994, s. 7)

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Edwards 1971, s. 11
2. ↑  Beck a kol. Shabaka
3. 1 2 3 4  Edwards 1971, s. 13
4. 1 2 3 4 5 6  Lloyd 1994, s. 7
5. ↑  Cervelló-Autuori 2003, s. 174
6. ↑  Wilkinson 1999, s. 321
7. 1 2  Etheredge 2008
8. ↑  Maspero 1903, s. 331
9. 1 2 3 4  Verbrugghe a Wickersham 2001, s. 131
10. ↑  Shaw a Nicholson 1995, s. 218
11. ↑  Ryholt 2009
12. ↑  Manley 1997, s. 22
13. 1 2  Manetho a Waddell 1964, s. 28
14. ↑  Herodotos, 2.99.4.
15. ↑  Herodotos, 2.109
16. ↑  Verbrugghe a Wickersham 2001, s. 133
17. ↑  Elder 1844, s. 1040
18. ↑  Diodoros, 45
19. 1 2 3  Maspero 1910, s. 235
20. 1 2  Joseph 2004, s. 99
21. 1 2  Edwards 1971, s. 22
22. ↑  Faber 1816, s. 195
23. ↑  Sayce a Gibbon 1906, s. 15
24. ↑  Manetho a Waddell 1964, s. 29
25. ↑  Wunderlich 1983, s. 171
26. ↑  Herodotos, 2.4.1, 2.99.1ff.
27. ↑  Lloyd 1994, s. 6
28. ↑  Clayton 2006, s. 19–20
29. 1 2  Wilkinson 1999, s. 58
30. 1 2  Emery 1964, s. 31
31. ↑  Decker a Förster 2002, s. 72–73
32. ↑  Allen 2000, s. 447
33. ↑  Gardiner 1961, s. 405
34. ↑  Allen 2000, s. 434
35. ↑  Dow 1774

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Menes na anglickej Wikipédii a Menes na nemeckej Wikipédii.*

Literatúra
----------

* Allen, James P. (2000), *Middle Egyptian: An Introduction to the Language and Culture of Hieroglyphs*, Cambridge University Press, ISBN  9780521774833
* Beck, Roger B.; Black, Linda; Krieger, Larry S.; Naylor, Phillip C.; Shabaka, Dahia Ibo (1999), *World history: Patterns of interaction*, Evanston: McDougal Littell, ISBN  039587274X
* Beckerath, Jurgen (1997), *Chronologie des pharaonischen Agypten*, Mainz: Verlag Philipp von Zabern, ISBN  9783805323109
* Cervelló-Autuori, Josep (2003), „Narmer, Menes and the seals from Abydos", *Egyptology at the dawn of the twenty-first century: proceedings of the Eighth International Congress of Egyptologists, Cairo, 2000*, 2, Cairo: The American University in Cairo Press, ISBN  9789774247149, dost. 4. jún 2011
* Clayton, Peter A. (2006), *Chronicle of the Pharaohs: The Reign-by-Reign Record of the Rulers and Dynasties of Ancient Egypt*, London: Thames & Hudson, ISBN  9780500286289
* Decker, Wolfgang; Förster, Frank (2002), *Annotierte Bibliographie zum Sport im Alten Ägypten (1978–2000 nebst Nachträgen aus früheren Jahren und unter Einbeziehung des Sports der Nachbarkulturen)*, 2, Hildesheim: Weidmann, ISBN  9783615100136
* Diodoros, *Bibliotheca historica*, 1, dost. 4. jún 2011
* Dow, Alexander (1774), *Sethona: a tragedy, as it is performed at the Theatre Royal in Drury Lane*, London: T. Becket, dost. 4. jún 2011
* Edwards, Iorwerth E. S. (1971), „The early dynastic period in Egypt", *The Cambridge Ancient History*, 1, Cambridge: Cambridge University Press
* Elder, Edward (1844), „Menes", in Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman biography and mythology*, 2, Boston: Charles C. Little and James Brown, dost. 4. jún 2011
* Emery, Walter B. (1964), *Ägypten, Geschichte und Kultur der Frühzeit 3200–2800 v. Chr*, Wiesbaden: Fourier, ISBN  3921695392
* Etheredge, Laura (2008), „Menes", *Encyclopædia Britannica*, Encyclopædia Britannica Online, dost. 4. jún 2011
* Faber, George S. (1816), *The origin of pagan idolatry: ascertained from historical testimony and circumstantial evidence*, 2, London: F. and C. Rivingtons,
* Gardiner, Alan (1961), *Egypt of the Pharaohs*, Oxford: Oxford University Press
* Herodotos, *The Histories*, dost. 4. jún 2011
* Joseph, Frank (2004), *The destruction of Atlantis: compelling evidence of the sudden fall of the legendary civilization*, Rochester, Vermont: Bear & Company, ISBN  1591430194, dost. 4. jún 2011
* Lloyd, Alan B. (1994), *Herodotus: Book II*, Leiden: E. J. Brill, ISBN  9004041796, dost. 4. jún 2011
* Manetho; Waddell, William G. (1964), *Manetho with an English Translation*, Cambeidge, Mass. / London: Harvard University Press / William Heinemann, Ltd.
* Maspero, Gaston C. C. (1903), „History of Egypt", in Sayce, Archibald Henry, *History of Egypt, Chaldea, Syria, Babylonia, and Assyria*, 9, Kessinger Publishing, dost. 4. jún 2011
* Maspero, Gaston C. C. (1910), Sayce, Archibald Henry, ed. *The dawn of civilization: Egypt and Chaldæa*, London: Society for Promoting Christian Knowledge, ISBN  9780766177741, dost. 4. jún 2011
* Manley, Bill (1997), *The Penguin Historical Atlas of Ancient Egypt*, London: Penguin, ISBN  0140513310
* Rachewiltz, Boris de (1969), „Pagan and magic elements in Ezra Pound’s works", in Hesse, Eva, *New approaches to Ezra Pound*, Berkeley, California: University of California Press, dost. 4. jún 2011
* Ryholt, Kim (2009), „Egyptian historical literature from the Greco-Roman period", in Fitzenreiter, Martin, *Das Ereignis, Geschichtsschreibung zwischen Vorfall und Befund*, London: Golden House Publications, ISBN  9781906137137
* Sayce, Archibald H.; Gibbon, Edward (1906), *Ancient Empires of the East*, 1, Philadelphia: J. D. Morris, ISBN  0810990962
* Shaw, Ian; Nicholson, Paul (1995), *The Dictionary of Ancient Egypt*, Harry N. Abrams, Inc. ISBN  0810990962
* Schneider, Thomas (2002), *Lexikon der Pharaonen*, Patmos, ISBN  9783491960534
* Verbrugghe, Gerald P.; Wickersham, John M. (2001), *Berossos and Manetho, Introduced and Translated: Native Traditions in Ancient Mesopotamia and Egypt*, Ann Arbor: The University of Michigan Press, ISBN  0472086871
* Waddell, Laurence A. (1930), *Egyptian civilization: Its Sumerian origin*, London, ISBN  9780766142732
* Wilkinson, Toby (1999), *Early Dynastic Egypt*, London / New York: Routlege, ISBN  0203024389
* Wunderlich, Hans-Georg (1983), *The secret of Creta*, Athens: Efstathiadis group, ISBN  9602262613

  


|  |
| --- |
| Meni**1. dynastia** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca***neistý*** | **Egyptský faraón**3032 pred Kr. – 3000 pred Kr. | Nástupca***neistý*** |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 8223 1785
* LCCN: n92057284
* VIAF: 41035011
* WorldCat: lccn-n92057284