recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Šialenstvo** je strata rozumového úsudku, pomätenosť, nepríčetnosť, bláznovstvo.

Šialenstvo samo o sebe neexistuje a jeho hodnotenie závisí od doby, miesta, kultúry. Postoj k šialenstvu sa v Európe od stredoveku výrazne menil od sympatie až k zavrhnutiu a uväzneniu, od policajného dohľadu k lekárskej kontrole. Každá spoločnosť tak vidí v *šialenstve* nejaký súhrn čŕt, pôvodne nápadných ako odchýlky od priemeru. V mnohých tradičných spoločnostiach by ten, koho by sme my označili ako šialenca, bol pozitívne prijímaný ako nadradený, pretože v ňom prebýva duch a je teda povolaný k dôležitým úlohám (šaman, čarodejník). Naopak v Západnej kultúre sa šialenstvo postupne stalo záporným rubom racionality v dôsledku zdanlivého nedostatku prispôsobivosti, najmä k práci, v dôsledku odporu k životným normám (rodina, hierarchia) a nerešpektovania zvyklostí.

Šialenstvo v psychopatológii
----------------------------

Psychopatológia definuje šialenstvo ako rôzne formy pomätenia a duševných chorôb.

Pozri aj
--------

* neuróza
* psychóza

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Šialenstvo**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Šialenstvo**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Sarma** (tib. gsar ma) označuje súhrnne všetky školy tibetského budhizmu, ktoré vznikli počas druhej neskoršej vlny šírenia (tib. bstan pa phyi dar) budhizmu v Tibete a vymedzili sa voči staršej škole Ňingma. Hoci sa tieto školy sa označujú ako školy nových prekladov (tib. gsar), Raudsepp vo svojej práci uvádza:[1]

*"Najčastejšie sa počiatok neskoršieho šírenia učení budhizmu v Tibete vysvetľuje vo vzťahu k iným udalostiam a nie k prekladateľským aktivitám. Ako sa bežne uvádza, bstan pa phyi dar začalo súbežne v západnom a strednom Tibete a dátumy pre jeho počiatok sa vzťahujú k obnoveniu vinaje v strednom Tibete, na ktorom sa podieľal Lume (tib. Klu mes) a jeho spoločníci. Khäpa Deu (tib. mkhas pa lde’u, stred až druhá polovica 13.storočia) kladie túto udalosť do roku 988."*

Charakteristika
---------------

Spoločnou črtou týchto škôl je, že sa opierajú o preklady, ktoré vznikli na etymologickom princípe; na rozdiel od školy Ňingma, ktorej preklady vznikli na významovom a kontextuálnom princípe. Uznávajú štvoraké delenie tantrických textov na rozdiel od šesťdielnej klasifikácie Ňingmy a súhrnne používajú terminológiu odlišnú od Ňingmy. Konkrétne ide o školy a línie: Sakja, Kadam, Šangpa, Kagjü, Džonang, Bulug, Bodong, Židže - Čöjul, Čagzam a Gelug. V rámci rozšíreného delenia na osem línií praxe, ktoré uvádza Džamgön Kongtrul v diele Pokladnica poznania (kniha 8. časť 4)[2] vyzerá zaradenie už uvedených nasledovne:

* Ňingma
* Sarma:
	+ Kadam
	+ Lamdrä (túto líniu udržuje škola Sakja)
	+ Marpa Kagjü (z tejto línie sa vyvinuli všetky ostatné línie Kagjü)
	+ Šangpa
	+ Židže - Čöjul
	+ Džordrug - sem patria školy Džonang, Bodong a Bulug (táto škola je však podškolou školy Sakja)
	+ Orgjän Ňendrub - táto línia už neexistuje ako samostatná, ale splynula so školami Kagjü
	+ Ostatné menšie línie, ako tradícia Šántiguptu, škola Čagzam a línia Mitra Gjaca

Žlté a červené čapice
---------------------

Toto delenie škôl tibetského budhizmu sa vzťahuje k Congkhapovej reforme školy Kadam a vytvoreniu školy Gelug. Všetky školy tibetského budhizmu, ktoré existovali do vzniku školy Gelug používali pre svojich učiteľov a hierarchov čapice, koruny, klobúky červenej farby. Škola Gelug na znak svojej reformácie začala používať pre svojich učiteľov čapice žltej farby, ktorá symbolizuje cnosť. Školy červených čapíc pripúšťajú, aby učiteľom (tib. bla ma, láma) mohol byť mních aj laická osoba. Škola Gelug vo všeobecnosti umožňuje vo funkcii učiteľa pôsobiť len mníchom a mníškam. V strednom a západnom Tibete bola škola Gelug od nástupu Dalailámu k moci "štátnou cirkvou" a dostávala podporu zo štátnej pokladnice; ostatné školy - školy červených čapíc - štátnu podporu nedostávali.

Literatúra
----------

1. ↑  *Raudsepp, K: RNYING MA AND GSAR MA:* FIRST APPEARANCES OF THE TERMS DURING THE EARLY PHYI DAR (LATER SPREAD OF THE DOCTRINE)*. Tallinn University (Estonia), strana 5 a 6*.
2. ↑  *Kongtrul Jamgon, Lodro Thaye:* The Treasury of Knowledge, *Book eight, part four. Snow Lion Publications 2007*.
**Mesto žien** (angl. *Cougar Town*) je americký sitkom. V hlavných úlohách sa predstavili Courteney Cox, Christa Miller a Busy Philipps. Herečka Courteney Cox, v roku 2010 získala za svoj herecký výkon v sitkome nomináciu, na Zlatý glóbus, v kategórii Najlepšia herečka v televíznom seriály (komédia, muzikál) a herečka Busy Philipps, získala ocenenie Critics' Choice Television Awards v kategórii Najlepšia herečky vo vedľajšej úlohe (komédia).

Televízny seriál, mal 6 sérii a 102 epizód. Prvá epizóda bola vysielaná 23. septembra 2009 na televíznej stanici ABC a v posledná epizóda mala premiéru 31. marca 2015, pričom posledné tri série boli odvysielané na televíznej stanici TBS.

Režisérmi televízneho seriálu boli Bill Lawrence a Kevin Biegel a produkovali ho spoločnosti Doozer a Coquette Productions v spolupráci s televíznou stanicou ABC. Natáčanie prebiehalo v Culver Studios v Culver City v Kalifornii.

Postavy a obsadenie
-------------------

* ***Jules Cobb*** – herečka: Courteney Cox

* ***Laurie Keller*** – herečka: Busy Philipps

* ***Ellie Torres*** – herečka: Christa Miller

* ***Bobby Cobb*** – herec: Brian Van Holt

* ***Travis Cobb*** – herec: Dan Byrd

* ***Tom Gazelian*** – herec: Bob Clendenin

* ***Grayson Ellis*** – herec: Josh Hopkins

### Ostatné postavy

* ***Andy Torres*** – herec: Ian Gomez

* ***Barb Coman*** – herečka: Carolyn Hennesy

* ***Angie LeClaire*** – herečka: Sarah Chalke

* ***Sara Kramer*** – herečka: Sheryl Crow

* ***Roger Frank*** – herec: Barry Bostwick

* ***Kylie*** – herečka: Spencer Locke

* ***Smith Frank*** – herec: Ryan Devlin

V epizódnych rolách, sa tiež objavili herci ako Jennifer Aniston, Lisa Kudrow, Matthew Perry, David Arquette, Scott Foley, Sam Lloyd, Shirley Jones, Tippi Hedren a iní.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cougar Town na anglickej Wikipédii.*
**Stará Blatina** je (podľa ÚGKK SR od roku 2009) názov vodného toku, ktorý sa začína južne od Pezinka v mieste styku Šúrskeho kanála, Blatiny (v užšom zmysle) a Viničianskeho kanála a ktorý sa končí ústím do Čiernej vody na severovýchodnom okraji rezervácie Šúr. Staršie sa uvádzal buď ako južná, koncová časť Blatiny (takto napr. podľa ÚGKK SR do roku 2009) alebo sa uvádzal pod názvom Šúrsky potok (napr. na mapách Slovenskej kartografie). Pred výstavbou Šúrskeho kanála (1941 – 1943) každopádne išlo o južnú, koncovú časť vtedajšej Blatiny (ktorá sa mimochodom historicky niekedy považovala len za časť Čiernej vody), ale tok dnešnej Starej Blatiny bol vtedy ešte neregulovaný, takže sa nenachádzal úplne presne na tom istom mieste ako dnes.

Zdroje
------

1. ↑  BELÁKOVÁ, M. Hydronymia severnej časti povodia Malého Dunaja. Trnava: Trnavská univerzita v Trnave, 2014
2. ↑  Názvy vodných tokov – ÚGKK SR
3. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2019-07-18]. Dostupné online.
4. ↑  Malé Karpaty – letná turistická mapa. 4. prepracované vydanie. Bratislava: Slovenská kartografia, 1991
5. ↑   *ZBGIS* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2019-07-19]. Dostupné online.
Craco, talianske zaniknuté mesto, fotografované 2003
Ulica v zaniknutom meste Bodie, Kalifornia
**Mesto duchov** je (úplne alebo do značnej miery) opustené mesto, príp. aj mesto, ktorého počet obyvateľov prudko poklesol.

Príčiny opúšťania miest
-----------------------

V Spojených štátoch sa väčšina opustených miest nachádza na západe krajiny, mnoho z nich bolo založených počas trvania tzv. zlatej horúčky. Po jej skončení sa obyvatelia pri hľadaní práce presunuli do iných miest. Ukážkovým príkladom je Delamar Ghost Town. Teraz sa tieto "mestá duchov" tešia veľkej popularite medzi turistami, niektoré z nich sú chránené, aby si mohli zachovať svoj unikátny charakter. Vďaka ochrane si mesto Oatman v štáte Arizona zachovalo svoj pôvodný vzhľad z konca 19. storočia.

Príčinou opustenia mesta Grytviken temer všetkými obyvateľmi v Zámorskom území Spojeného kráľovstva Južná Georgia bolo vyčerpanie prírodných surovín, ako aj zákaz lovu veľrýb. Podobná situácia nastala v meste Pyramiden, ležiacom na súostroví Svalbard, kde sa po vyčerpaní zásob kamenného uhlia dovtedajší obyvatelia presťahovali do iných banských oblastí.

Príčinou opúšťania miest môže byť aj strata politického a kultúrneho významu. Taký osud postretol Ktésifón a veľa iných miest na Blízkom východe. Príčinou vymierania môže byť aj zdĺhavý vojnový konflikt. Taká situácia nastala okrem iného v azerbajdžanskom meste Agdam v Náhornom Karabachu.

Mestá zničené po živelnej pohrome - dedina Caraibas pri meste Itacarambi v Brazílii bola evakuovaná po zemetrasení, ale obyvatelia sa už do nej nevrátili. Craco, talianske mesto v regióne Basilicata, bolo opustené po obrovskom zosuve pôdy.

Niekedy postačuje samo ohrozenie katastrofou. V roku 2002 sa mestom duchov stala Goma v Kongu, po tom ako 300 tisíc obyvateľov utieklo z mesta v dôsledku ohrozenia výbuchom sopky.

Niektoré mestá v Arkansase sa vyprázdnili po vymretí obyvateľov v dôsledku epidémie španielskej chrípky v rokoch 1918 - 1919.

Typickým príkladom opusteného mesta sú aj Černobyľ a Pripiať na Ukrajine, opustené v dôsledku havárie tamojšej atómovej elektrárne.

Referencie
----------

1. ↑   *Most Popular Titles With Location Matching "Craco, Matera, Basilicata, Italy"* [online]. [Cit. 2013-12-07]. Dostupné online. (angličtina)
2. ↑  Remarkable news about Africa

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mesto duchov**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zaniklé sídlo na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Laodokos** (starogr. *Λαόδοκος* – *Laodokos*) je v gréckej mytológii syn Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama.

Jeho otec Anténor bol vznešeným Trójanom, ktorý si ctil právo a spravodlivosť. Snahu o spravodlivosť vyvíjal aj v dobe, kedy princ Paris uniesol krásnu Helenu, manželku spartského kráľa Menelaa. Achájci na želanie Menelaa chceli túto urážku splatiť vojnou proti Tróji. Anténor vtedy dôrazne žiadal Trójanov, aby požiadavky Achájcov splnili a tým odvrátili hrozbu ničivej vojny. Paris a ani ostatní Trójania však na tento návrh nepristúpili.

Rovnako ctení boli pre svoju statočnosť aj jeho synovia, ktorí pri obrane Tróje padli. Pre túto vlastnosť zobrala na seba bohyňa Aténa podobu Laodoka, aby za slávu a odmenu presvedčila ctižiadostivého Pandara porušiť prímerie medzi Trójanmi a Achájcami, ktoré obe strany uzavreli pred súbojom Parida a Menelaa. Prímerie by mohlo ukončiť vojnu a to si bohyňa Aténa nepriala.

Podľa antického autora Quinta zo Smyrny, Laodokos zomrel na sklonku vojny rukou achájskeho hrdinu Dioméda.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Homér, *Iliada*, 4,73-104.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Grécky zázrak*. Bratislava : Mladé letá, 1990. ISBN 80-06-00122-7. S. 54-55.
3. ↑  Quintus, *Posthomerica* 11,84-96.
Bolometer v prevedení „pavúčia sieť" a 10¢ minca pre porovnanie
**Bolometer** je citlivý prístroj na meranie slabého žiarenia, založený na rezistore s vysokým teplotným súčiniteľom.

Zhotovuje sa ako vhodne tvarovaný tenký pásik čistého kovu (platina) s vývodmi na galvanometer. Od vedľajších rušivých vplyvov (straty konvekciou) sa bolometer izoluje vákuovým puzdrom. Pohlcovaním dopadnutého žiarenia sa mení odpor bolometra, na základe čoho sa vypočíta množstvo pohltenej energie. Bolometer je vhodný aj na veľmi presné meranie teploty. V spojení s ďalekohľadom sa ním meria žiarenie hviezd a tepelné žiarenie Mesiaca a planét. Moderné konštrukcie majú namiesto kovového pásika termistor. Na premeriavanie rozloženia intenzity v spektre (najmä Slnka) sa používa spektrobolometer.

Referencie
----------

1. ↑   *Jet Propulsion Laboratory Herschel Mission NASA Contributions : SPIRE Instrument* [online]. herschel.jpl.nasa.gov, [cit. 2021-10-15]. Dostupné online.
2. 1 2  Bolometer. In:  *Encyclopædia Britannica* [online]. Encyclopædia Britannica, [cit. 2021-10-15]. Dostupné online.
3. ↑  Spectrum bolometer. In:  *Encyclopædia Britannica* [online]. Encyclopædia Britannica, [cit. 2021-10-15]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* bolometrická magnitúda
* bolometrická korekcia

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bolometer**

  

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
**Bitka pri Jassine** bol ozbrojený stret medzi nemeckými a britskými koloniálnymi jednotkami v rámci východoafrického ťaženia počas prvej svetovej vojny. Bitka sa odohrala medzi 18. až 19. januárom 1915 pri dedine Jassin, severne od tanzánijského prístavu Tanga. Jassin bol v tom čase okupovaný britskými jednotkami, ktorých hlavnou úlohou bolo strážiť hranicu s neďalekou britskou východnou Afrikou. Indická posádka, ktorej velil Raghbir Singh, však pozostávala len z približne 300 mužov, čo ju robilo značne zraniteľnou.

Nemecký veliteľ Paul von Lettow-Vorbeck sa pre útok rozhodol s cieľom zabrániť prípadnému ohrozeniu Tangy, ktorá už v predošlých mesiacoch úspešne odolala britskému útoku. Jassin napadol 18. januára domorodými jednotkami vedenými európskymi veliteľmi a poľahky sa jej zmocnil. Singh útok neprežil a britskí kapitáni Hanson a Turner boli pod podmienkou ďalšieho nezúčastňovania sa bojov prepustení po tom, čo im Lettow-Vorbeck osobne pogratuloval k obrane.

Po skončení bitky si Lettow-Vorbeck uvedomil, že Nemci si v oblasti nemôžu naďalej dovoliť podobne vysoké straty veliteľov a množstvo spotrebovanej munície. To ho viedlo k zmene taktiky a prechodu na partizánsky spôsob vedenia bojov. V nasledujúcich mesiacoch sa mu týmto spôsobom podarilo na seba naviazať značné množstvo britských síl v oblasti, ktoré sa tak nemohli presunúť na európske bojiská. Briti sa po bitke stiahli, čím sa zároveň oddialila plánovaná invázia do nemeckej východnej Afriky.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Battle of Jassin na anglickej Wikipédii.*
*Herkules a Omfalé* (detail) Johann Heinrich Tischbein starší  *Herakles a Omfalé*- antická freska z Pompejí
**Omfalé** alebo **Omfala** alebo zastarano **Omfale** (starogr. *Ὀμφάλη* – *Omfalé*, lat. *Omphale*) je v gréckej mytológii kráľovná Lýdie.

Omfalé bola dcérou kráľa Lýdie (alebo boha rieky) Iardana a manželkou horského kráľa Lýdie Tmola. V gréckych mýtoch figuruje jedine preto, že sa jej musel do otroctva predať
Herakles, aby sa podľa rady delfskej veštiarne mohol vykúpiť za zabitie svojho priateľa Ifita, syna oichalskeho kráľa Euryta. Kráľ Eurytos sa vyhlasoval za najlepšieho lukostrelca a svoju dcéru Iolu chcel vydať len za toho z nápadníkov, ktorý nad ním zvíťazí v lukostreľbe. Heraklovi sa to podarilo, ale odmeny sa nedočkal. Kráľ to považoval za urážku, že ho vlastný žiak prevýšil a potupne ho vyhnal. Keď bol neskôr ešte obvinený z krádeže kráľovského stáda, v návale hnevu nevediac čo robí, zhodil Ifita z hradieb.

U Omfaly, ktorá si vyslúžila povesť ukrutnej a namyslenej ženy strávil Herakles tri roky. Omfalé ho neustále ponižovala tým, že ho nútila nosiť ženské šaty a ona sa pred ním obliekala do jeho levej kože, musel tkať so slúžkami a dostával dovolenku, aby po návrate čo najviac pocítil ťarchu otroctva. Herakles toto ponižovanie dokázal vydržať a Omfalé sa dokonca do neho zamilovala. Jej posledným želaním bolo, aby jej zanechal syna. Tento syn sa volal Atys a podľa jednej z verzií sa stal zakladateľom novej dynastie lýdskych kráľov. U niektorých neskorších autorov mala vraj už pred Atyom syna s najvyšším bohom Diom známeho Tantala.

Zdroj
-----

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
**Darbouxova veta** je tvrdenie z reálnej analýzy, pomenované podľa Jeana Gastona Darbouxa.

Darbouxova veta
---------------

Nech funkcia {\displaystyle f(x)} je spojitá na kompaktnom (t. j. omedzenom a uzavretom intervale) {\displaystyle [a,b]}. Ak označíme {\displaystyle M=\max\{f(x)|x\in [a,b]\}} a {\displaystyle m=\min\{f(x)|x\in [a,b]\}}, potom {\displaystyle f([a,b])=[m,M]}, tj. ku každému {\displaystyle y\_{0}\in [m,M]} existuje {\displaystyle x\_{0}\in [a,b]} také, že {\displaystyle f(x\_{0})=y\_{0}}.

Terminologická poznámka
-----------------------

V anglickej a francúzskej matematickej literatúre sa pod pojmom Darbouxova veta myslí väčšinou veta, ktorá hovorí, že derivácia diferencovateľnej funkcie na otvorenom intervale má tzv. vlastnosť nadobúdania medzihodnôt. V časti ruskej matematickej literatúry sa pod pojmom Darbouxova veta rozumie veta uvedená v predchádzajúcom odstavci.

Pozri aj
--------

* Weierstrassova veta
* Bolzanova veta

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Darbouxova věta na českej Wikipédii.*
Stará Kastília:
     **18. storočie** 
     **Pridané v roku 1833** 
     **Odobraté v roku 1855** 
**Stará Kastília** (po španielsky *Castilla la Vieja*) bolo od 18. storočia do roku 1983 oficiálne územie (pôvodne formálne kráľovstvo) v rámci krajín kastílskej koruny, resp. Španielska. Dnes je rozdelené medzi autonómne spoločenstvá Kantábria, Kastília-León a La Rioja. 

Hlavným mestom Starej Kastilie, ktorej územie bolo jadrom stredovekého kráľovstva Kastília, bol Burgos. 

Vytvorené bolo v 18. storočí. Kráľovským dekrétom z 30. novembra 1833 bolo územie tejto historickej provincie rozdelené medzi provincie Ávila, Burgos, Logroño (dnes La Rioja), Palencia, Santander (dnes Kantábria), Segovia, Sória a Valladolid. Ďalším kráľovským dekrétom z 30. novembra 1855 boli provincie Palencia a Valladolid pričlenené k León. 

Podľa Kastílskeho federálneho paktu z 3. júna 1869
sa územie Starej Kastílie a Leónu malo premeniť na štát Starú Kastíliu, ktorý mal byť 
spolkovým štátom federatívnej prvej Španielskej republiky. Tento zámer bol po obnovení monarchie v Španielsku odsúdený na nezdar.

V roku 1983 bola väčšina území Starej Kastílie (bez vtedajších provincií Santander a Logroño, ktoré sa stali autonómnymi spoločenstvami Kantábria a La Rioja) zlúčená s Leónom do autonómneho spoločenstva Kastília-León, vybaveného rozsiahlou autonómiou.
**Hannah Stilley Gorby** (\* 1746, New Castle, Delaware – † 1840, Brandywine, Maryland) bola američanka, niektorými zdrojmi považovaná za najstaršie narodenú osobu, ktorá bola zachytená na fotografii.

Životopis
---------

Hannah sa narodila v roku 1746 v New Castle v Delaware Jonathanovi Stilleymu (1709 – 1765) a Magdalene Vandeverovej (1718 – 1765).[chýba vhodnejší zdroj] Jej rodičia boli americkí kolonisti so vzdialeným švédskym pôvodom.[chýba vhodnejší zdroj] Mala 7 sestier a 4 bratov. Vydala sa za Josepha Gorbyho (1749 – 1825) 20. decembra 1770 v kostole Svätej Trojice vo Wilmingtone,[chýba vhodnejší zdroj] mala s ním 6 detí.

Fotografia
----------

Fotografia, dagerotypia, bola zrejme urobená okolo roku 1840. Existuje však veľa pochybností o spoľahlivosti informácií a dátumov. Pravdepodobne jediným zdrojom identifikácie fotografického portrétu je kniha Alvy Gorbyho z roku 1936 *The Gorby family : origin, history and genealogy*. Je v nej však aj niekoľko chýb, ktoré spochybňujú spoľahlivosť informácií.

Napriek tomu túto fotografiu mnohí považujú za portrét osoby narodenej v najstaršom roku.

Referencie
----------

1. ↑  MAYDE, Massimo. *Foto di donne e uomini nati nel 1700? Eccoli. Gli scatti più antichi che ritraggono gente di un’epoca remota* [online]. massimomayde.it, 2020-06-01, [cit. 2023-03-02]. Dostupné online. (po taliansky)
2. 1 2 3   *Hannah Stilley : about 1746 – 1840 : 26KN-4ZN*. [s.l.] : familysearch.org. Dostupné online.
3. ↑   *Jacob Anderson Stille : 8 March 1687 – 6 February 1774 : LBSF-V5X*. [s.l.] : familysearch.org. Dostupné online.
4. ↑   *Hannah (Stilley) Gorby (1746 - aft. 1840)* [online]. wikitree.com, [cit. 2023-03-02]. Dostupné online.
5. 1 2  BECK, Ben. *First photo* [online]. benbeck.co.uk, [cit. 2023-03-02]. Dostupné online. (po anglicky)
6. ↑  GORBY, Alva. *The Gorby family : origin, history and genealogy*. Indianapolis : The Tri-art press, 1936. 290 s. Dostupné online. S. 79.
**StartZentrum Zürich** sa nachádza vo švajčiarskom meste Zürich. Je to centrum na podporu podnikania, ponúkajúce služby s cieľom rozvoja podnikania a infraštruktúry a zariadenia pre mladých podnikateľov.

Svoju činnosť začalo 25. mája 1999, odvtedy v ňom pracovalo viac ako 90 spoločností, ktoré vytvorili viac ako 200 nových pracovných miest.

Zakladajúci členovia parku
--------------------------

*Baugarten Stiftung; Credit Suisse; Effort für Zürich; Gewerbeverband des Kantons Zürich; Gewerbeverband der Stadt Zürich; Hans Eggenberger Stiftung; Lista AG; Microsoft Schweiz GmbH; Migros-Kulturprozent; OBT AG; Oerlikon Contraves AG; Philips AG; Rahn AG; Schaeppi Grundstücke; Mesto Zürich; Swiss Life; Volkswirtschaftsdirektion des Kantons Zürich; Zürcher Kantonalbank; Zürcher Handelskammer (Patronat)*

Centrum ponúka priestory, komplexnú infraštruktúru, poradenstvo, koučovanie, kurzy, asistenčnú službu, akcie a bezplatnú úvodnú konzultáciu.

Oblasti podnikania
------------------

Podpora začínajúcich podnikateľov zahŕňa:

* stratégie, plánovacie činnosti
* marketing/PR (marketingové plánovanie, PR aktivity)
* financie (úverové financovanie, všeobecné bankové operácie)
* ľudské zdroje (nábor, všeobecné otázky)
* právo (zmluvy, obchodné značky, všeobecné právne otázky)
* správa/účtovníctvo (finančné účtovníctvo, dane, controlling)
* rizikový kapitál
* vzdelávanie a odborná príprava

StartZentrum Zürich úzko spolupracuje s vysokou školou Eidgenossische Technische Hochschule Zürich a s University of Zürich. V centre pracujú firmy so zameraním na telekomunikácie, služby, internetové technológie, priemyselné výrobky a služby, financie, poistenie, životné prostredie, elektronika, spotrebný tovar a služby.

Súčasní nájomcovia
------------------

*Accelopment AG; Agder Energi Produksjon AS; Ascentiv AG; Aviq Systems; Axeba AG; Business Tools; Business Information Technology; cfoXpert; Ciklum AG; Dany Waldner; Decker + Partner AG; Devoteam Genesis; Envisage Wealth Management Services; FINGANCE GmbH; Green Pflanzenhandel AG; Irrational Technologies AG; Lothal Datentechnik AG; MESYS AG; Orfelia Management; Patrotec; point-it AG; Princeton Financial Services; Project Competence; Qualis evaluation; RipZ-High-Media Technologies; Risk Consulting Group; Sabbatha; Schibsted Switzerland; Stiftung Effort für Zürich; Stiftung Wegweiser; Suissedata; Swiss Export; TOE Coach*

Externé odkazy
--------------

* (po nemecky)
**Dvojčinný výstup** (angl. *push-pull output*, tiež *totem-pole output*) je typ výstupu digitálneho elektronického obvodu, ktorý je tvorený dvojicou tranzistorov, z ktorých jeden predstavuje spínač voči napájaciemu napätiu a druhý spínač voči zemi. Bod, v ktorom sú tranzistory spojené, predstavuje samotný výstup obvodu. 

Obvod budiaci tranzistory je zapojený tak, že v ustálenom stave je otvorený vždy len jeden z tranzistorov, čím je definovaná logické úroveň výstupu. V sérii s tranzistormi bývajú niekedy zapojené ďalšie ochranné aj funkčné prvky (rezistor, dióda).

Oproti výstupu s otvoreným kolektorom, dvojčinný výstup je aktívnym zdrojom prúdu v obidvoch logických stavoch, takže nevyžadujú pullup rezistor a majú vysokú medznú pracovnú frekvenciu.

TTL
---

Dvojčinný výstup u TTL obvodov je konštruovaný z dvoch NPN tranzistorov (TTL technológia sa vyhýba použitiu PNP tranzistorov), a teda mu predchádza stupeň, ktorý zabezpečuje budenie tranzistorov s opačnou polaritou. Typicky je v kladnej vetve zapojená ešte dióda a ochranný rezistor, takže výstupný stupeň nie je symetrický. Prúdová zaťažiteľnosť zápornej vetvy je väčšia, napr. u rodiny 74LS00 je typický výstupný prúd kladnej vetvy -400uA, a typický výstupný prúd zápornej vetvy je 8mA. Toto je konzistentné s typickými vstupnými prúdmi TTL obvodov, ktoré sú tiež rôzne v log.0 a log.1, takže logický zisk je v oboch logických úrovniach rovnaký. Pri záťaži iného druhu však je nutné s touto asymetriou počítať (napr. pri kapacitnej záťaži sú časové konštanty nábežnej a dobežnej hrany signálu rozdielne.)

CMOS
----

U CMOS obvodov je výstupný obvod tvorený komplementárnou dvojicou výkonových tranzistorov PMOS/NMOS v základnom zapojení CMOS invertora, t. j. nevyžaduje invertujúci budiaci stupeň. Výstup býva konštruovaný ako symetrický, t. j. výstupný prúd je rovnaký v obidvoch polaritách, napr. u rodiny 74HC00 je typický výstupný prúd ±25mA až ±35mA.

Pozri aj
--------

* Dvojčinný výstup (zosilňovače)
* Otvorený kolektor
**Viliam Ríša** (\* 1. november 1898, Horná Lehota – † 23. december 1968, Bratislava) bol slovenský chemický inžinier, vysokoškolský pedagóg.

Jeho otec Juraj Ríša, matka Anna rod. Kuchárová, manželka Anna rod. Hilmerová.

Životopis
---------

V roku 1918 – 1922 vyštudoval na VUT v Brne, 1922 Ing. Chemický odborník v Senici, v Berlíne-Zehlendorfe, vo francúzskej továrni v Irigny. Od 1933 pracovník firmy Baťa, viedol výstavbu Tatrasvitu vo Svite, 1946 – 1951 riaditeľ továrne Dynamit-Nobel v Bratislave. Špecialista na výrobu umelého hodvábu, organizátor výroby umelých vlákien na Slovensku. Prednášal technológiu umelých vlákien na Chemickej fakulte v Bratislave. Autor knižných prác, vysokoškolských učebných textov, štúdií a článkov, 1953 – 1954 prodekan Chemickej fakulty SVŠT. Počas SNP príslušník intendancie povstaleckej armády. Roku 1954 nespravodlivo obvinený, väznený, 1956 oslobodený.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Tomuto článku chýbajú obrázky.   
Ak viete o nejakých slobodne šíriteľných, neváhajte ich nahrať a pridať do článku.
WikiProjekt Žiadané obrázky

Areál firmy **Montex** v obci Rovinka v blízkosti Bratislavy je stavba, ktorá bola podľa projektu Ing. Arch. Máriusa Žitňanského, Phd. (z r. 1998-1999) realizovaná v dvoch etapách v priebehu rokov 1999- 2006.

Stavba
------

Areál firmy Montex sa nachádza v obci Rovinka v blízkosti Bratislavy. Je situovaný pri hlavnom cestnom ťahu v susedstve s obecným úradom. Svojim hmotovo-architektonickým riešením plynulo nadväzuje a rozvíja novovzniknutý plán obce vytvorenia námestia v okolí obecného úradu. Areál so svojimi objektami výškovo neprevyšuje okolitú zástavbu a rešpektuje jej vidiecky charakter. Celková realizácia prebehla v dvoch etapách.

### I. etapa 1999-2002

V prvej etape bola postavená jednopodlažná budova predajne s menším skladom hygienické zázemie personálu a šatne. Jej prísne kubický tvar je podporený čistotou dispozičného riešenia a úzkou paletou použitých materiálov v interiéri a exteriéry (sklo, vlnitý plech vo svojej prirodzenej farebnosti, stena z nasucho kladeného kameňa), ktoré architekt prezentuje vo svojej strohosti a jednoduchosti s dokonale zvládnutým detailom. Areál je ohraničený stenou z roštovej drôtenej konštrukcie s nasucho kladeným kameňom. Toto riešenie v prvej etape pripomínalo realizáciu Herzoga s de Meuronom v Napa Valley avšak dokončením druhej etapy architekt potvrdil jedinečnosť svojho návrhu.

### II. etapa 2002-2006

V druhej etape bol zrealizovaný dvojpodlažný objekt s administratívnymi priestormi, predajňou archívom a serverovňou. Svojou hmotou, ktorá je rozdelená úzkou štrbinou so schodiskom dotvára charakter areálu. Na poschodí nad vstupom je najväčší priestor zasadačka presvetlený úzkym pásom okien v úrovni podlahy s výhľadom na námestie. Efekt koncentrovanosti v zasadačke zvýrazňuje plná stena v úrovni horizontu so zaoblenými rohmi. Kancelárie sa nachádzajú po obidvoch stranách budovy a navonok s veľkoformátovým presklením, do námestia vedú na dlhý balkón.

Rozmiestnenie funkcií: Na prízemí smerom do dvora majú miestnosti pracovníci predaja a skladov je tu aj kotolňa. Nad nimi je administratíva pre hlavnú činnosť firmy (montáže) v bloku do námestia je na poschodí vedenie so spomínanou zasadačkou na severnom konci pod nimi archív a server. Celkovo budova pôsobí ako ostrouhlí dynamický objem vyrastajúci nad kamennými múrmi vyvolávajúci dojem vznášania sa. Na zem dopadá len ozdobným oblúkom na najvzdialenejšej strane. Materiálová paleta je podobná ako pri objekte z prevej etapy.

Ocenenia
--------

* cena časopisu Arch za rok 2003 (ocenenie za I. etapu)
* cena za architektúru CE.ZA.AR (ocenenie za II. etapu a celkový výraz)

Zdroje
------

* *Slovenská architektúra od Jurkoviča po dnešok*, Matúš Dulla, vydavateľstvo Perfekt, 2007
* *Architektúra Slovenska v 20. storočí*, Matúš Dulla-Henrieta Moravčíková, vydavateľstvo Slovart, 2002
* časopis Arch 8, 2003
* časopis Arch 11, 2006
* 
* 

Súradnice: 48°05′54″S 17°14′06″V﻿ / ﻿48,098278°S 17,235135°V﻿ / 48.098278; 17.235135
**Athénaios** (starogr. *Ἀθήναιος* – *Athénaios*) bol olympijský víťaz v 1. stor. pred Kr.

Athénaios z Atén dosiahol podľa poškodeného nápisu (nápis: *IG II² 3577*, IG II² = Inscriptiones Graecae II et III: Inscriptiones Atticae Euclidis anno posteriores, 2nd edn. Parts I-III, ed. Johannes Kirchner. Berlin 1913-1940.) na podstavci jeho nezachanej sochy, objaveného v atickej Elefsine (v starovekej Eleusis), v neznámej disciplíne titul *periodonikés* (víťaz obehu), čo znamená, že sa počas olympiády presadil na všetkých celogréckych hrách (jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili *periodos*, t. j. pravidelný obeh).

Olympijské víťazstvo si vybojoval pravdepodobne na 218. olympijských hrách v roku 93.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II² 3577*
2. 1 2  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 19.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 363.
4. ↑  Thomas F. Scanlon, *Eros and Greek Athletics*, str. 368

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Athénodóros** (starogr. Ἀθηνόδωρος – *Athénodóros*) bol trojnásobný olympijský víťaz v behu na jedno stadion v prvom storočí.

Athénodóros z achájskej obce Aigion bol na 207. na 208. a na 210. olympijských hrách v rokoch 49, 53 a 61 korunovaný olivovým vencom za víťazstvá v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.

Záznamy o olympijských víťazstvách Athénodóra sú uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  J. H. Krause, *Hellenika; oder, Institute, Sitten und Bräuche des alten Hellas mit besonderer rücksicht auf Kunstarchäologie*, 255
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 377.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
6. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 45°38′23″S 25°35′34″V﻿ / ﻿45,63972°S 25,59278°V﻿ / 45.63972; 25.59278

**Lanárska bašta** (rum. *Bastionul Funarilor*, alebo *Bastionul Frânghierilor*, maď. *Kötélverők bástyája*, nem. *Seilerbastei*) je veža v rámci systému opevnenia mesta z obdobia stredoveku nachádzajúca sa na úpätí kopca Tampa pri južnej hranici historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Prvá zmienka o budove bašty pochádza z roku 1416. Bašta sa nachádza na severnom úpätí pahorku Tâmpa a budova tak slúžila na obranu južnej časti stredovekého opevneného Brašova.

Budovu vážne poškodili požiare v rokoch 1461 a 1689, prićom po druhom požiari musela byť budova renovovaná. Po renovácii budova fungovala ako sklad materiálu.

V roku 1894 bola stavba predaná za sumu 2000 florinov.

Stavba je kamenno-tehlová budova šesťuholníkového pôdorysu a jej výška dosahuje v závislosti od časti 10 - 12 metrov. Hrúbka stien dosahuje až 2 metre. Budova bola pôvodne celá postavená z kameňa, tehlové časti sú dôsledkom rekonštrukcie po požiari v roku 1689.

V areáli bašty sa nachádza aj obytná budova postavená v roku 1794, ktorá sa využíva dodnes.

V roku 2006 bola budova reštaurovaná.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  brasovtour.com
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  enciclopediaromaniei.ro
3. 1 2 3 4 5  welcometoromania.ro
4. 1 2 3 4 5 6 7  ghidlocal.com
5. 1 2 3 4 5 6 7  metropola.info
**Záchranná zdravotná služba** (**ZZS**) zabezpečuje poskytovanie neodkladnej prednemocničnej zdravotnej starostlivosti resp. prednemocničnej urgentnej zdravotnej starostlivosti osobe v stave, kedy je ohrozený jej život alebo zdravie.

Záchranná zdravotná služba je jednou zo zložiek Integrovaného záchranného systému SR (IZS SR).

Prevádzka ZZS na Slovensku
--------------------------

Na Slovensku je ZZS rozdelená na 2 samostatné zložky:

1. Operačné stredisko záchrannej zdravotnej služby SR (OS ZZS SR) – tiesňová linka 155. OS ZZS SR je štátnou príspevkovou organizáciou a patrí pod Ministerstvo zdravotníctva SR, delí sa na riaditeľstvo a osem krajských operačných stredísk ZZS, ktoré sídlia v krajských mestách: v Bratislave, Trnave, Nitre, Trenčíne, Žiline, Banskej Bystrici, Košiciach, a v Prešove. Operátori v krajských operačných strediskách (KOS) v režime 24/7 na tiesňovej linke 155 nepretržite poskytujú pomoc osobám s vážnymi zdravotnými problémami a riadia celý systém ZZS, viac na www.155.sk
2. Poskytovatelia ZZS (záchranky) – aktuálne ich je na Slovensku 13, sú nimi štátne organizácie aj súkromné spoločnosti.

Krajské operačné strediská ZZS preberajú hovory na tiesňovej linke 155, získané informácie vyhodnocujú a v prípade potreby odosielajú dátovou vetou v systéme AVL priamo geograficky najbližšej posádke ZZS tak, aby sa čo najrýchlejšie dostala k pacientovi. 

Sieť poskytovateľov ZZS tvorí 328 staníc na Slovensku. Aktuálne je to 188 ambulancií rýchlej zdravotnej pomoci (RZP), 86 staníc rýchlej lekárskej pomoci (RLP), 47 ambulancií rýchlej zdravotnej pomoci RZP-S, určených najmä na tzv. sekundárne prevozy (medzi nemocnicami) a 7 staníc vrtuľníkovej záchrannej zdravotnej služby. Pokrytie celého územia Slovenska touto záchrannou sieťou tak, aby bola pomoc pri pacientovi v ohrození života do 15 minút, vychádza z tzv. reformných zákonov jedného z bývalých ministrov zdravotníctva Rudolfa Zajaca. 

Personálne zloženie ambulancií ZZS

* RLP – lekár, záchranár a vodič alebo záchranár poverený riadením vozidla s právom prednostnej jazdy
* RZP – dvaja záchranári, pričom jeden z nich je poverený riadením vozidla s právom prednostnej jazdy

Legislatívna úprava na Slovensku
--------------------------------

Základnou právnou normou upravujúcou fungovanie ZZS na Slovensku je zákon č. 579/2004 Z.z. o záchrannej zdravotnej službe.
**Štyri posledné piesne** (***Vier letzte Lieder***) je dielo nemeckého skladateľa Richarda Straussa, považované za jedno z najkrajších svojho druhu.

Vznik
-----

Dielo je cyklus štyroch piesní pre soprán a orchester, ktoré skladateľ skomponoval v roku 1948 ako samostatné kusy. Nie je známe, či Strauss zamýšľal vytvoriť cyklus a aký rozsiahly. Piesne vydali pod súhrnným názvom *Štyri posledné piesne* až po jeho smrti vo vydavateľstve Boosey & Hawkes, čo bol nápad šéfredaktora a Straussovho priateľa Ernsta Rotha. 

Piesne sú zhudobnením básni dvoch nemecky píšucich básnikov. Ako prvú Strauss dokončil pieseň *Im Abendrot* na text Josepha von Eichendorffa, neskôr ho zaujali básne Hermanna Hesseho, z ktorého pera pochádzajú zvyšné tri zhudobnené básne. V Straussových plánoch bolo zhudobniť ešte minimálne jednu Hesseho báseň, avšak v septembri 1949 ho ako 85 ročného zastihla smrť. Dielo malo premiéru až v roku 1950 v Londýne so slávnou sopranistkou Kirsten Flagstad a Filharmonickým orchestrom pod vedením legendárneho dirigenta Wilhelma Furtwänglera.

Charakter hudby
---------------

Básne sa zaoberajú témami, ktoré sa Straussa na sklonku života dotýkali - predovšetkým otázkou odchádzania, smrti a spomienkami. Dielo má neskororomantický charakter, so širokou harmonickou paletou, avšak v dobe jeho kompozície už považovaný za nemoderný. Sopránový part sa vyznačuje lyrickým a mimoriadne citlivým vedením melódie s krásnymi nuansami vystihujúcimi obsah textu. Sólový hlas je vedený v popredí bohatého a majstrovsky inštrumentovaného partu pre veľký orchester, s význačným postavením lesných rohov. Napriek myšlienkovému okruhu básni dielo nevyznieva tragicky, ale naopak zmierlivo a vyrovnane.

Vybrané nahrávky
----------------

* Kirsten Flagstad, Filharmonický orchester, Wilhelm Furtwängler
* Elisabeth Schwarzkopf, Rozhlasový symfonický orchester Berlín, George Szell
* Lucia Popp, Londýnsky filharmonický orchester, Klaus Tennstedt
* Jessye Norman, Lipský orchester Gewandhaus, Kurt Masur
* Reneé Fleming, Houstonský symfonický orchester, Christoph Eschenbach

Externé odkazy
--------------

* Slávna slovenská sopranistka Lucia Popp spieva *Beim Schlafengehen* (video na youtube)

Zdroje
------

* www.en.wikipedia.org
* Ainsly, Robert: Encyklopédia klasickej hudby. Bratislava: Perfekt, 1997. ISBN 80-8046-085-X
* Burrows, John a kol.: Klasická hudba. Praha: Slovart, 2008. ISBN 978-80-7391-060-0
Vírnik EC-FH5.
**Vírnik** (iné názvy: **autogíra, autogýra, gyroplán**) je lietadlo ťažšie ako vzduch, ktorého rotujúce nosné plochy (rotory) na rozdiel od vrtuľníka nie sú poháňané vlastným motorom, ale len účinkom prúdu vzduchu za letu (t. j. aerodynamickými silami), a ktorého dopredný pohyb je vytváraný samostatnou vrtuľou (tá môže byť tak ťažná, ako aj tlačná) poháňanou motorom.

Prvý vírnik zostrojil v roku 1923 Španiel Juan de la Cierva. Pred druhou svetovou vojnou boli vírniky obľúbené ako pozorovacie a spojovacie lietadlá. Ich prednosťou bola najmä nízka minimálna rýchlosť a veľmi krátka štartovacia aj pristávacia dráha. Napríklad počas druhej svetovej vojny boli vírniky ťahané nemeckými ponorkami a používané na pozorovanie. Po vojne boli nahradené vrtuľníkmi, ktoré majú úplne kolmý vzlet aj pristátie a dokážu visieť vo vzduchu, takže sú na pozorovanie alebo záchrannej služby oveľa vhodnejšie. Dnes vírniky používajú najmä leteckí nadšenci, ktorí túžia po niečom nezvyčajnom a cenovo oveľa dostupnejšom ako vrtuľník. Z podobných dôvodov sú aj obľúbenou predlohou pre leteckých modelárov.

Príklady vírnikov
-----------------

* Focke-Achgelis Fa 330
* Kajaba Ka-1
* KASKR
* CAGI A-7

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vírnik (lietadlo)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vírník na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Drupal** je free a open source redakčný framework (CMF – Content Management Framework) napísaný v PHP a šírený zdarma pod licenciou GNU GPL. Je používaný ako back-end systém pre prinajmenšom 1% všetkých webov , počnúc osobnými blogmi až po stránky väčších spoločností a politických subjektov. Tiež býva používaný pre knowledge management a obchodnú spoluprácu.

Štandardné vydanie Drupalu, známe ako jadro alebo **Drupal core**, obsahuje základné črty spoločné s väčšinou redakčných systémov. Tieto zahŕňajú registráciu a správu účtov používateľov, správu menu, RSS-feedy, prispôsobovanie rozvrhntia stránky a administráciu systému. Inštalácia jadra Drupalu môže byť použitá ako webstránka typu brožúrky, jeden alebo viac-užívateľský blog, ako internetové fórum, či komunitný portál poskytujúci obsah vytváraný užívateľmi.

Jadro rozširuje ďalších viac ako 40 000 (k 10.04.2018) modulov poskytovaných a podporovaných komunitou, známych ako *contrib moduly*. Tieto moduly slúžia na pozmenenie alebo rozšírenie vlastností jadra, poskytovanie nových vlastností alebo prispôsobenie chovania a výzoru Drupalu. Pre túto možnosť rozšírenia pluginmi a pre modulárny design je Drupal niekedy popisovaný ako framework pre správu obsahu.

Aj keď Drupal poskytuje pokročilé rozhranie pre programátorov, pre základnú inštaláciu a správu nie sú nutné žiadne programátorské znalosti.

Drupal pobeží na každej platforme, ktorá podporuje webový server, na ktorom beží PHP 4.4.0+ (zahŕňajúc Apache, IIS, Lighttpd a nginx), a databázu (napríklad MySQL alebo PostgreSQL) na ukladanie obsahu a nastavení.

Príklady
--------

Príklady webových projektov postavených na Drupale:

* 
* 
* 
*

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Licensing FAQ* [online]. [Cit. 2009-04-08]. Dostupné online.
3. 1 2   *The Drupal Overview* [online]. [Cit. 2009-04-08]. Dostupné online.
4. 1 2   *System Requirements* [online]. [Cit. 2009-04-08]. Dostupné online.
5. ↑  W3Techs. *Usage of content management systems for websites* [online]. 2010-09-13, [cit. 2010-09-13]. Dostupné online.
6. ↑   *Modules* [online]. [Cit. 2009-04-08]. Dostupné online.
7. ↑   *Thoughts on the Whitehouse.gov switch to Drupal* [online]. [Cit. 2009-11-27]. Dostupné online.
8. ↑   *WhiteHouse.gov Goes Drupal* [online]. [Cit. 2009-11-27]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

Oficiálne anglické stránky
Stránky českej komunity
Stránky slovenskej komunity
Družstevné domy na Námestí SNP v Bratislave
Družstevné domy na Námestí SNP v Bratislave
**Družstevné domy** (1934-1939) na Námestí SNP 13, 14 a 15 v Bratislave sú tri stavby pre ústredie poľnohospodárskych družstiev na Slovensku s kinom, obchodmi a bankou. 

Vyprojektoval ich mladý slovenský architekt Emil Belluš. Zaberajú významné miesto na námestí. Architekt aplikoval tradičné architektonické princípy funkcionalizmu spolu s veľkorysým moderným tvarovaním

Dom *č. 13* bol sídlom Ústredného družstva. Na prízemí s pasážou s obchodmi, v ktorej sa nachádza zaujímavý elipsovitý svetlík. V horných poschodiach sú umiestnené administratívne priestory, nad nimi byty, rovnako ako aj v ostatných dvoch domoch.

Dom *č. 14* bol projektovaný pre *Sídlo centrály družstiev*. V suteréne je umiestnené kino, ktoré je v súčasnosti využívané ako divadelná scéna.

Nárožný objekt *č. 15* patril *Zväzu roľníckych vzájomných pokladníc*, nazývaný aj "Roľnícky dom". Na prízemí sa nachádza banka a obchodná pasáž. 

Prízemie je do námestia obložené kameňom. Horné poschodia s veľkými horizontálnymi oknami sú obložené tmavočerveným keramickým obkladom, vďaka ktorému sa nazývali aj *Tri červené domy*. Na strednom dome vyčnieva modernistická nadstavba so špirálovitým schodiskom.

Komplex v 50. rokoch doplnil štvrtý objekt v podobnom stvárnení od architekta M. Chorváta.

Literatúra
----------

* Matúš Dulla, Henrieta Moravčíková: Architektúra Slovenska v 20.storočí SLOVART (2002) - ISBN 80-7145-684-5

Súradnice: 48°08′43″S 17°06′45″V﻿ / ﻿48,145148°S 17,112435°V﻿ / 48.145148; 17.112435
**Družicový navigačný prístroj** je zariadenie určené na určenie polohy na povrchu Zeme za pomoci informácií prijatých z niekoľkých umelých družíc súčasne.

Zariadenie pracuje na princípe prijímania signálu z družice, ktorý obsahuje presnú časovú značku vyslania signálu a kód družice. V satelitnom prijímači je uložená databáza družíc, v ktorej sú uvedené pozičné súradnice družice. Na základe signálu z viacerých družíc je možné prepočtom času prijatia signálu a časovej značky v signále, ako aj pomocou známych súradníc určiť polohu prijímacieho prístroja s presnosťou niekoľko metrov. Presnosť polohy je daná chybou merania a presnosťou polohy družice v databáze (systémová chyba).

Rozdelenie
----------

Na základe systému vyhodnotenia môžeme družicové navigačné prijímače rozdeliť do dvoch skupín:

### Samostatný družicový prijímač

Je to autonómne zariadenie, ktoré pri zachytení signálu aspoň troch družíc určí polohu prijímača. Presnosť merania je daná typom družicovej databázy a počtom zachytených družíc. Väčší počet družíc znamená vyššiu presnosť.

### Diferenciálny družicový prijímač

Je to sústava dvoch alebo viacerých GPS prijímačov. Jeden prijímač je ako základňa a je pevne umiestnený na známej pozícii. Ostatné GPS fungujú ako sekundárne prijímače, kde ich poloha je korigovaná základňovým GPS. Presnosť merania s týmto systémom je vyššia cca o 50%.

Družicové navigačné systémy
---------------------------

### Historické

* Transit (NAVSAT)

### V prevádzke

* GPS + EGNOS, GLONASS

### Experimentálne

* Galileo
* Beidou satelitný navigačný a pozičný systém
* Indický regionálny navigačný satelitný systém (IRNSS)

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Kozmonautický portál |

* www.geodezia.org Nezávislý informačný portál o GIS, Geodézii, Kartografii, GNSS, NAVSTAR GPS,GLONASS, GALILEO a Geoinformáciach
**Konštruktivizmus** je teória medzinárodných vzťahov, podľa ktorej základom medzinárodného systému sú vzájomné interakcie štátov. Konštruktivizmus je pomerne nový spoločenský smer (je´ho začiatky siahajú k prelomu 80-tych a 90-tych rokov 20. storočia). Už však nahradil marxizmus ako tretia najvýznamnejšia teória medzinárodných vzťahov popri realizme a liberalizme. Na rozdiel od realizmu, ktorý sa sústreďuje na moc jednotlivých štátov a neexistenciu svetovej vlády, a od liberalistických teórií vyzdvihujúcich hodnotové hľadiská konštruktivizmus skúma ako sebavnímanie jednotlivých štátov a ich spôsob vnímania medzinárodného systému formujú (konštruujú) tento systém. Konštruktivizmus tvrdí, že objektívnym činiteľom, ktorý v danom časovom úseku určuje vývoj medzinárodnej scény, nie je moc a jej anarchickosť, ale vzájomné ovplyvňovanie štátov a chápanie vlastných identít a záujmov. Tieto záujmy a identity, ktoré sú výsledkom interakcií štátov, možno považovať za spoločenské konštrukty. Inými slovami, medzinárodný systém nie je produktom konkrétnych objektívnych realít, ktoré vymedzujú možnosti jednotlivých štátov v rámci systému, ale naopak - medzinárodný systém vytvárajú svojimi praktikami samy štáty. Z toho vyplýva záver, že tak, ako sa v priebehu času mení sebavnímanie štátov, tak sa mení a bude meniť aj medzinárodný systém.

Referencie
----------

1. ↑   TAYLOR, Steven L.. *30 sekúnd politiky*. Prvé. vyd. Bratislava : Fortuna Libri, 2012. 160 s. (Fortuna Factum.) ISBN 978-80-8142-013-9. Kapitola Medzinárodné vzťahy, s. 150.