**Človek trinilský** alebo **človek vzpriamený trinilský** (lat. *Homo erectus erectus*; staršie: **pitekantrop jávsky**, lat. *Pithecanthropus erectus*, ďalšie synonymá pozri nižšie) je poddruh druhu Homo erectus.

Synonymá
--------

Latinské synonymá sú: *Homo erectus erectus, Hylobates giganteus, Hylobates gigas, Homo javanensis primigenius, Homo pithecanthropus, Proanthropus* [sensu Wilser], *Protanthropus erectus, Pithecanthropus duboisii, Homo trinilis, Homo trinilensis, Praehomo asiaticus javanensis, Praehomo javanensis, Pithecanthropus erectus erectus, Homo erectus javanensis*, pôvodne *Anthropopithecus erectus* resp. o dva roky neskôr *Pithecantropus erectus*.

Slovenské synonymá staršieho názvu pitekantrop jávsky **opočlovek vzpriamený, jávsky opočlovek/**(?)**opočlovek jávsky, človek jávsky/jávsky človek**, zastarano a jazykovo nesprávne *človek jávanský/jávanský človek*.

Nálezy
------

Do poddruhu patria tieto nálezy z Jávy:

* z lokality Kedung Brubus nález Kedung Brubus 1
* časť nálezov z lokality Trinil, konkrétne nálezy Trinil 1, Trinil 2, (?)Trinil 3 (=Femur I), ?Trinil 4, ?Trinil 5
* časť nálezov z lokality Sangiran, konkrétne nálezy Sangiran 2 (=Pithecanthropus II), Sangiran 3 (=Pithecanthropus III), Sangiran 8, Sangiran 10, Sangiran 17
* nálezy z lokality Sambungmacan, konkrétne nálezy Sm 1, Sm 3 a Sm 4

Staršie sa do poddruhu Homo erectus erectus zaraďovali aj nálezy: Trinil 6(=Femur II), Trinil 7 (=Femur III), Trinil 8 (=Femur IV), Trinil 9 (=Femur V) a Femur VI, ktoré Dubois priradil druhu Pithecanthropus erectus až v 30. rokoch, ale v roku 1983 boli preradené do rodu Homo sapiens. To isté možno platí o náleze Trinil 3 (= Femur I).

Niekedy sa do poddruhu Homo erectus erectus zaraďujú aj jávske nálezy, ktoré iní bádatelia zaraďujú do poddruhu človek modžokertský (Homo erectus modjokertensis) a/alebo jávske nálezy, ktoré iní zaraďujú do druhu človek ngandonský (Homo soloensis; takto napr. Santa Luca 1980).

Datovanie
---------

Podľa Thurza (1998) *Geologický vek trinilských vrstiev zaraďovaných do tzv. kabuhskej formácie sa najnovšie odhaduje na 900 000 rokov BP, vrstvy v Sangirane ... majú 1,6 mil. rokov BP.*

Podľa Kleina (1999) sú akékoľvek nálezy druhu Homo erectus z Jávy (napriek niektorým vyšším datovaniam) mladšie ako 1 mil. BP. 

Podľa Wooda (2011) má:

* nález Kedung Brubus 1 vek okolo rozhrania pliocénu a pleistocénu [to by malo byť okolo 1,8 mil. rokov BP]
* nález Trinil 1, 2 a 3 vek medzi 700 až 1 mil. BP (staršie 500 000 BP),
* nález Sangiran 2 a Sangiran 3 má okolo 1,5 mil. BP, Sangiran 8 okolo 1,6 mil. BP, Sangiran 10 okolo 1,3 mil. rokov BP a Sangiran 17 okolo 1,25 mil. BP

Datovanie nálezov zo Sambugmacanu sa obyčajne udáva ako zhodné s datovaním nálezu z Ngandongu (Homo soloensis). Staršie sa pre tieto dva nálezy udávalo viacero možných datovaní (najmladšie bolo 100 000 – 53 000/27 000 BP), podľa datovania z roku 2010 (prinajmenšom) pre Ngandong je nové datovanie buď okolo 546 000 alebo okolo 143 000 BP [1].

Objav a opis
------------

V roku 1890 našiel v lokalite Kedung Brubus na Jáve Eugène Dubois fragment spodnej čeľuste, ktorý má dnes značku Kedung Brubus 1 (k vykopávkam v Indonézii ho motivovala staršia Haeckelova hypotéza o hypotetickom opočloveku, ako aj nález fosílneho človeka z jávskej lokality Wadjak (Wajak) z roku 1888). Vtedy Dubois nálezu Kedung Brubus 1 nevenoval pozornosť, až v roku 1924 ho dodatočne priradil rodu *Pithecanthropus erectus*. V roku 1891 našiel Dubois v inej lokalite na Jáve – pri rieke Solo pri dedine Trinil – zub (dnes má značku Trinil 1) a lebkovú klenbu jedinca (neskôr dostala značku Pithecanthropus I, dnes Trinil 2), pričom vtedy si Dubois myslel, že sú zo šimpanza. V roku 1892 o niekoľko km vyššie po rieke Solo našiel ľavú stehennú kosť (značka Trinil 3 či Femur I), ktorá podľa Duboisa patrila tomu istému jedincovi, ktorého vykopal v roku 1891 (v roku 1973 sa zistilo, že asi je oveľa mladšia než nález z roku 1891). Prehodnotil nález a skonštatoval, že išlo hľadaný chýbajúci článok medzi ľudoopmi a ľuďmi, a že (na základe nálezu Trinil 3) tvor chodil vzpriamene. V roku 1892 nálezy (Trinil 1 až 3) nazval *Anthropopithecus erectus* a v roku 1894 ho (po ďalších drobných nálezoch a možno na počesť Haeckela) premenoval na *Pithecanthropus erectus* (t. j. op(ic)očlovek vzpriamený). Ako holotyp slúžil nález Trinil 2. 

Do prvých desaťročí 20. storočia bolo postavenie druhu Pithecanthropus erectus vo vývoji človeka sporné. V roku 1940 bol Pithecanthropus erectus zlúčený s druhom Sinanthropus pekinensis a takto vzniknutý nový druh bol preradený do rodu Homo a nazvaný Homo erectus. Bývalý Pithecanthropus erectus v ňom neskôr dostal postavenie poddruhu *Homo erectus erectus*. Treba ale dodať, že alternatívny názov (zaradenie) Pithecanthropus erectus niektorí autori ešte používali až do zhruba 70. rokov. 

Ďalšie nálezy z Jávy spadajúce do tohto poddruhu boli:

* v roku 1897 nálezy zubov označované ako Trinil 4 a Trinil 5
* v rokoch 1937 až 1941 čiastočné lebky – majú značku Pithecanthropus II (Sangiran 2) a Pithecanthropus III (Sangiran 3)
* v rokoch 1952 až 1977 jednak rozličné nálezy z nálezísk blízko Sangiranu, najmä nález so značkou Pithecanthropus VIII (Sangiran 17) z roku 1969, a jednak nález lebky z lokality Sambungmacan (značka Sm 1).

Referencie
----------

* referencie v článku človek vzpriamený

1. ↑   plosone.org