Súradnice: 17°24′32″J 145°29′42″Z﻿ / ﻿17,409°J 145,495°Z﻿ / -17.409; -145.495

**Anaa** (iné názvy **Nganaa-nui** alebo **Ara-ura**) je atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie.

Nachádza sa v strede súostrovia na južnej strane a najbližším susedom je atol Faaite, vzdialený približne 66 km na sever. Centrálny ostrov Tahiti je vzdialený približne 376 km na západ.

Geografia atolu
---------------

Atol má dosť nezvyklý pretiahnutý tvar s pomerne širokým prstencom súše lemujúci veľmi plytkú lagúnu. Pozostáva z necelej desiatky väčších a množstva drobných ostrovčekov (tzv. „motu") rôznej veľkosti.

Atol má približne 29 km na dĺžku a v najširšom mieste má 7 km. Voda sa z okolitého oceánu do a z lagúny dostáva množstvom plytkých prieplavov prakticky zo všetkých strán atolu, ale žiaden nie je splavný niečím väčším, ako malým člnom. Hĺbka lagúny v najhlbšom mieste nepresahuje 6 m, s priemernou hĺbkou 3 m. Lagúna o rozlohe 106 km² je navyše koralovým porastom rozdelená na tri bazény.

Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej 105 m pod hladinou mora. Sopka z oceánskeho dna na výšku meria 3,4 km a jej vek sa odhaduje na 52,5 až 59,6 mil. rokov.

Dejiny
------

### Pôvodná kultúra

Atol je známy z obdobia okolo 17. – 18. storočia tým, že ho obývali výbojní a krutí bojovníci kmeňa *parata*. Kvôli neexistencii písomných záznamov nie je známa staršia história, ale záznamy približne z roku 1770 hovoria o agresívnej výprave bojovníkov na iné atoly, čo viedlo k spustošeniu viacerých ostrovov a atolov. Celé dediny a kolektívne stavby boli zničené a obyvateľstvo zväčša zmasakrované. Rozsiahle kultivované územia sa vyľudnili.

Tí, ktorí prežili, utiekli na Tikehau, Makateu alebo Tahiti, kde im bola poskytnutá ochrana od vládnuceho kmeňa Pomare.

### Európska kultúra

Prvá písomná zmienka o návšteve atolu je od španielskeho moreplavca Pedra Fernandesa de Queirósa z roku 1606. Nazval ho „Conversión de San Pablo". 
Ďalší záznam je od francúzskeho objaviteľa Louisa Antoinea de Bougainvilleho z roku 1768. James Cook zazrel atol v roku 1769. Kvôli tvaru ho nazval *Chain Island* (reťazový ostrov). Neskôr ho ešte 1. novembra 1772 navštívil španiel Domingo de Boenechea, ktorý ho nazval *Isla de Todos los Santos* (Island Všetkých svätých) pretože k nemu dorazil na sviatok Všetkých svätých.

Prví Európania sa v oblasti začali trvalejšie objavovať a usadzovať až v roku 1851. Zväčša to boli katolícki misionári, ktorí podporovali rozvoj komunít a ekonomiky výsadbou kokosových paliem, najmä okolo roku 1865. V tom čase Francúzska Polynézia prešla z vlády Pomare pod koloniálnu správu Francúzska.
Na atole neskôr dochádzalo k súpereniu kresťanských misií medzi mormónmi zo Severnej Ameriky a francúzskymi kresťanmi, čo viedlo v roku 1852 k revolte a vynúteniu zásahu francúzskymi koloniálnymi jednotkami.

Keď sa Arutua stala francúzskym územím, bola najľudnatejším zo všetkých atolov (cca 2000 obyvateľov) a produkovala približne 200 ton kokosového oleja (1860) a perlete.

Atol bol v histórii niekoľkokrát zasiahnutý a ťažko poškodený hurikánmi. V rokoch 1878 a 1906 navyše aj kompletne zaplavený. Po hurikáne v roku 1983 bola jediná osada presťahovaná a rekonštruovaná. Zároveň bolo vybudované betónové útočisko v prípade ďalšieho hurikánu s kapacitou pre celú populáciu ostrova.

V súčasnosti je najobývanejšou osadou *Tukuhora*, ktorá je zároveň aj centrom komunity Anaa a je situovaná na severnom ostrove prstenca atolu.

Súčasnosť a ekonomika
---------------------

Klasickým spôsobom obživy je rybolov a produkcia kopry. Jedným z najtradičnejších spôsobov rybolovu je tzv. prílivová/odlivová pasca. Na plytkom mieste prstenca útesu, najmä v miestach prieplavov medzi oceánom a lagúnou (v tahitčine *Hoa*) je zo skál, koralov alebo tyčí vybudovaný lievik. Na najužšom konci lievika je priechod o šírke iba niekoľkých desiatok centimetrov, ktorý ústi do oválneho bazénika s priemerom niekoľko metrov. Prúd vody pri prílive (alebo odlive) ženie ryby do lieviku. So zužujúcim sa priestorom rýchlosť a sila prúdu narastá a ryba má len jedinú šancu – poddať sa a plávať s prúdom. Po prekonaní najužšieho miesta sa prúd stratí, ale ryba je v pasci v oválnej ohrade. Jej odlov harpúnou alebo sieťou je už ľahký. Týmto spôsobom sa získava až 80% úlovkov rýb. Nie je to však úplne bezrizikový spôsob lovu, čo dokladá aj množstvo rybárov, zasiahnutých ostňom veľmi jedovatej ryby „Stonefish" (Odranec pravý, *lat. Synanceia verrucosa*).

Tradičné spôsoby obživy obyvateľov atolu v poslednom čase nahrádza najmä turizmus a iné lukratívnejšie zdroje obživy, najmä vďaka letisku a relatívne blízkej polohe k Tahiti.

K výraznému ekonomickému a demografickému rastu prispelo moderné letisko, postavené v roku 1976, ktorého asfaltová pristávacia dráha je dlhá 1 500 m. Lety tu prevádzkuje domáca letecká spoločnosť Air Tahiti z hlavného ostrova Tahiti.

Demografia
----------

Demografický vývoj:

| Rok | 1977 | 1983 | 1988 | 1996 | 2002 | 2007 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Počet obyvateľov | 327 | 400 | 426 | 411 | 435 | 461 | 497 |
| Zdroj ISPF, Sčítanie obyvateľstva |

Fauna a flóra
-------------

Z vtáctva sa tu okrem bežných vodných a morských vtákov vyskytuje endemický druh spevavého vtáka z čeľade trsteniarikovitých (lat. *Acrocephalus caffer*) a lagúnu obýva ojedinelý lastúrnik lat. Cardium fragum.

Bežnou vegetáciou na atole je kokosová palma, ktorá bola intenzívne vysádzaná po celej Francúzskej Polynézii v prvej polovici 19. storočia s cieľom ťažiť kopru. Z vzácnych druhov sa tu vyskytuje endemická lat. Sesbania coccinea, ktorá je ohrozenou rastlinou podľa IUCN.

Administratívne a geografické členenie
--------------------------------------

Geograficky patrí atol Anaa k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Raroia, Taenga, Nihiru, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.

Administratívne patrí atol do rovnomennej komunity, do ktorej patria ešte atol Faaite a neobývané atoly Tahanea a Motutunga.

Referencie
----------

1. ↑  Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu
2. ↑  *Anaa Seamount* podľa katalógu Seamount na *earthref.org*
3. ↑  DOUMENGE, François. *L'homme dans le Pacifique Sud: étude géographique*. [s.l.] : Société des Océanistes, 1966. 633 s. (francúzsky)
4. ↑  Langdon, Robert *The Lost Caravel* Sidney, 1975, p.47.
5. ↑  *Tahiti et ses archipels* od Pierre-Yves Toullelana, nakladateľstvo Karthala, 1991, ISBN 2-86537-291-X, strana 61.
6. ↑  *Les Atolls des Tuamotu*, Jacques Bonvallot, Institut de recherche pour le développement, nakladateľstvo IRD, 1994, ISBN 9782709911757, p. 275 – 282.
7. ↑   *Tradičné spôsoby lovu na atoloch* [online]. [Cit. 2014-04-25]. Dostupné online. Archivované 2014-04-26 z originálu.
8. ↑  Air Tahiti
9. ↑   *Mapa destinácií Air Tahiti* [online]. [Cit. 2014-04-25]. Dostupné online. Archivované 2014-04-26 z originálu.
10. ↑  ISPF, *Sčítanie obyvateľstva Archivované 2014-03-28 na Wayback Machine*
11. ↑  *Review of the protected areas system in Oceania* Arthur L. Dahl, IUCN Commission on National Parks and Protected Areas, United Nations Environment Programme, éd. IUCN, 1986, ISBN 9782880325091, p.205.
12. ↑   *Marae o Te Kofai na tahitiheritage.pf* [online]. [Cit. 2014-04-25]. Dostupné online. Archivované 2014-04-26 z originálu.
13. ↑  Kofai, Sesbania coccinea na IUCN

Pozri aj
--------

* Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

Externé odkazy
--------------

* Archív zoznamu atolov na OceanDots
* Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu
* Biodiverzita polynézskych atolov Archivované 2008-05-16 na Wayback Machine
* Prírodné a kultúrne dedičstvo Anaa
* Fotogaléria z atolu Anaa

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Anaa na anglickej Wikipédii.*
* Tahiti Heritage

| * z
* d
* u
Tuamotu |
| --- |
| Atoly Tuamotu | 
* Ostrovy Sklamania
	+ Puka-Puka
	+ Napuka
	+ Tepoto Nord
* Skupina ostrovov Vojvodu z Gloucesteru
	+ Hereheretue
	+ Anuanuraro
	+ Anuanurunga
	+ Nukutepipi
* Skupina Ďalekovýchodných Tuamotu
	+ Fangatau
	+ Fakahina
	+ Tatakoto
	+ Akiaki
	+ Vahitahi
	+ Nukutavake
	+ Vairaatea
	+ Pinaki
	+ Reao
	+ Pukarua
	+ Vanavana
	+ Tureia
	+ Tematangi
	+ Mururoa
	+ Fangataufa
* Skupina Hao
	+ Rekareka (Tehuata)
	+ Tauere
	+ Amanu
	+ Hao
	+ Paraoa
	+ Nengonengo
	+ Manuhangi
	+ Ahunui
* Skupina Hikueru
	+ Tekokota
	+ Hikueru
	+ Reitoru
	+ Marokau
	+ Ravahere
* Ostrovy kráľa Georga
	+ Ahe
	+ Manihi
	+ Takaroa
	+ Takapoto
	+ Tikei
* Ostrovy Palliser
	+ Fakarava
	+ Niau
	+ Toau
	+ Arutua
	+ Apataki
	+ Kaukura
	+ Mataiva
	+ Tikehau
	+ Rangiroa
	+ Makatea
* Ostrovy Raeffsky
	+ Anaa
	+ Faaite
	+ Tahanea
	+ Motutunga
	+ Takume
	+ Raroia
	+ Taenga
	+ Nihiru
	+ Makemo
	+ Katiu
	+ Tuanake
	+ Hiti
	+ Tepoto Sud
	+ Marutea Nord
	+ Haraiki
	+ Aratika
	+ Kauehi
	+ Taiaro
	+ Raraka

 | Mapa oblasti Tuamotu |
| Oblasti Francúzskej Polynézie | 
* Gambiéry
* Markézy
* Ostrovy Spoločnosti
* Tuamotu
* Tubuai
* Rapa a Marotiri

 |

| * z
* d
* u
Štáty a závislé územia v Austrálii a Oceánii |
| --- |
| Australázia | 
* Austrália
* Kokosové ostrovy
* Norfolk
* Nový Zéland1
* Vianočný ostrov

 |
| Melanézia | 
* Fidži
* Indonézia (Moluky)
* Nová Kaledónia
* Papua-Nová Guinea2
* Šalamúnove ostrovy
* Vanuatu
* Východný Timor3

 |
| Mikronézia | 
* Guam
* Kiribati
* Marshallove ostrovy
* Mikronézske federatívne štáty
* Nauru
* Palau
* Severné Mariány

 |
| Polynézia | 
* Americká Samoa
* Cookove ostrovy
* Francúzska Polynézia
* Niue
* Pitcairnove ostrovy
* Samoa
* Tokelau
* Tonga
* Tuvalu
* Wallis a Futuna

 |
| 1 Nový Zéland býva často započítavaný do Polynézie. 2 Papua-Nová Guinea býva často započítavaná ako časť Australázie. 3 Východný Timor býva často započítavaný ako časť Ázie. |