Manfred von Killinger, nemecký vyslanec na Slovensku v rokoch 1940 – 1941, počas ktorého pôsobenia mali beráteri najväčší vplyv.
**Beráter** (z nem. *Berater* – poradca) bol predstaviteľ nacistického Nemecka, ktorý pôsobil vo vojnovej Slovenskej republike (SR) ako poradca vo vláde, na ministerstve alebo v inom ústrednom úrade štátnej správy, v generálnom sekretariáte Hlinkovej slovenskej ľudovej strany (HSĽS) alebo na hlavnom veliteľstve Hlinkovej gardy (HG).

Nemecké úrady vysielali beráterov buď z vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť slovenských štátnych činiteľov (najaktívnejší boli v tomto smere predstavitelia radikálneho krídla HSĽS Vojtech Tuka a Alexander Mach). Postavenie beráterov nebolo právne zakotvené, napriek tomu mali na Slovensku diplomatické výsady. Ich cieľom bolo zabezpečiť nacifikáciu režimu SR a dohliadať na to, aby slovenské zdroje čo najviac prispievali k nemeckému vojnovému úsiliu.

Na Slovensku začali prví beráteri pôsobiť na základe Dôverného protokolu o hospodárskej a finančnej spolupráci medzi Nemeckou ríšou a štátom Slovensko, ktorý bol podpísaný 23. marca 1939 v Berlíne a pripojený k Zmluve o ochrannom pomere medzi Nemeckou ríšou a Slovenským štátom. Jeho znenie poznal len úzky okruh vládnych predstaviteľov. Článok II protokolu ustanovoval, že *„Slovensko si vytvorí vlastnú menu a Slovenskú národnú banku ako centrálny ceduľový ústav,"* pričom Ríšskonemecká banka (*Deutsche Reichsbank*) *„vyšle do riaditeľstva tejto banky poradcu, ktorý bude spolupracovať pri všetkých dôležitých rozhodnutiach"* a slovenská vláda *„priberie tohto poradcu aj k zostavovaniu a plneniu svojho štátneho rozpočtu a bez jeho súhlasu neschváli žiadne úvery"*. Nemecko ich postavenie plne presadilo po salzburských rokovaniach v júli 1940.

Na Slovensku pôsobilo asi 20 beráterov (spolu s viacerými spolupracovníkmi), pričom najväčší vplyv mali v rokoch 1940 – 1941, za pôsobenia vyslanca Manfreda von Killingera. Úlohu beráterov vykonávali tiež členovia nemeckej vojenskej a policajnej misie. Medzi najvýznamenších beráterov patril *Obersturmbannführer* Viktor Nageler ako poradca pre HG, Erich Gebert ako poradca pre hospodárstvo a financie, *Obersturmbannführer* Albert Smagon ako poradca pre sociálne veci a *Hauptsturmführer* Dieter Wisliceny ako poradca pre židovskú otázku, ktorého v roku 1944 nahradil ešte bezohľadnejší *Hauptsturmführer* Alois Brunner. Po vypuknutí Slovenského národného povstania činnosť beráterov nahradila priama moc nemeckých okupačných síl.

Referencie
----------

1. 1 2  Gronský, Ján (2005), *Komentované dokumenty k ústavním dějinám Československa*, I. 1914 – 1945 (1. vyd.), Praha: Nakladatelství Karolinum, str. 485, ISBN  80-246-1027-2 , pozn. 2
2. 1 2  Jablonický, J.[ozef]; Kropilák, M.[iroslav] (1970), „beráteri", *Slovník Slovenského národného povstania* (2. vyd.), Bratislava: Nakladateľstvo Epocha, str. 26
3. ↑  Pekár, Martin (2015), *Komentované pramene k dejinám Slovenska 1939 – 1945* (1. vyd.), Košice: Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, Filozofická fakulta, str. 83, ISBN  978-80-8152-268-0,  , dok. č. 22
4. 1 2  Plevza, Viliam, ed. (1984), „beráteri", *Dejiny Slovenského národného povstania 1944*, 5. zväzok, Encyklopédia odboja a SNP (1. vyd.), Bratislava: Nakladateľstvo Pravda, str. 38-39
5. ↑  *Základné pojmy*, Bratislava: Dokumentačné stredisko holokaustu, [s. a.], dost. 2018-08-12