**Ladislav Lysý** alebo **Ladislav Holý** alebo **Vladislav Plešivý** († 1029/39) bol knieža Nitrianskeho kniežatstva pred rokom 1018/1029/1025 a podľa niektorých autorov aj na konci 10. storočia.

Bol to bratranec Štefana I. prvého kráľa Uhorska, syn nitrianskeho kniežaťa Michala. Oženil sa s Premislavou (†? 1015), dcérou Vladimíra I. , veľkého kniežaťa kyjevského, s ktorou mal syna Domoslava (Damoslaus Bonuszlo, †1048).

Život (jedna z možných verzií)
------------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Takšoň teda splodil Gejzu a Michala, Michal splodil Ladislava Lysého a Vazula. | "|
| – Obrázková kronika |

Veľkoknieža Gejza  s nevôľou sledoval silnejúcu pozíciu svojho mladšieho brata Michala v Nitriansku. Preto ho okolo roku 995 nechal odstrániť. Michalovi synovia Ladislav Lysý a Vazul zo strachu opustili krajinu a uchýlili sa na Kyjevskú Rus, kde sa Ladislav oženil.:220 Keďže ruské knieža Vladimír *„žil v mieri s okolitými kniežatami, s Boleslavom Poľským a so Štefanom Uhorským ..."* :102 a zrejme sa nedočkali od neho podpory, uchýlili sa následne pravdepodobne k svojmu príbuznému Boleslavovi Chrabrému do Poľska.:220
Krátko po svojej korunovácii sa kráľ Štefan dostal do konfliktu s Boleslavom Chrabrým. Ten vojenskou silou ovládol celé územie Nitrianskeho kniežatstva až po Dunaj a odovzdal ho do správy Ladislavovi Lysému. Poľská zvrchovanosť nad územím Slovenska trvala až do smrti Boleslava Chrabrého r. 1025 alebo až do r. 1029. Práve v tomto čase zomrel aj Ladislav Lysý, ktorý po sebe zanechal maloletého syna Domoslava.:206

### Belo, Ondrej a Levente

Niektoré uhorské kroniky z 13. – 14. storočia (Obrázková kronika, Budínska kronika) pripisujú Ladislavovi Lysému otcovstvo Ondreja (neskoršieho uhorského kráľa Ondreja I.), Bela (neskoršieho uhorského kráľa Bela I.) a Leventeho.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | V období panovania synov Ladislava Lysého – Ondreja, Belu a Leventeho – sa Maďari spoločne rozhodli hrad (Sabolč) zboriť.
Pozval si (kráľ Štefan I.) synov bratanca Ladislava Lysého, a to Ondreja, Bela a Leventeho, a radil im, aby ušli, ako len najrýchlejšie môžu, a tak si zachránili telesný život. Oni prijali múdru radu svätého kráľa a pred zlom a nástrahami utiekli do Čiech.
Hovorí sa, že títo traja bratia (Ondrej, Belo, Levente) boli synmi Vazula, porodila ich istá dievčina z rodu Tátonyovcov a nepochádzali zo skutočného manželstva. Preto ich urodzený pôvod pochádza od Tátonyovcov. Nie je to pravda a z každého hľadiska ide o zlomyseľnú povesť. Jednako sú to šľachtici, pretože sú synmi Ladislava Lysého, ktorý, vraví sa, zobral si manželku z Ruténie (Rusínsko). Od nej pochádzali traja bratia. | "|
| – Obrázková kronika |

Staršie pramene (Altašské anály a väčšia legenda o svätom Gerardovi) ich označuje za Vazulových synov. Neskoršie potlačenie Vazulovho otcovstva súvisí s tým, že matka neskorších uhorských kráľov bola pohanka, zrejme pečenežského pôvodu a sám Vazul upadol do nemilosti kráľa Štefana a bol oslepený. Dôvodom mohol byť fakt, že v časoch, keď uhorskí králi Belo II. a Gejza II. čelili v 12. storočí nárokom Borisa Kolomanoviča (syna manželky uhorského kráľa Kolomana Eufémie vyhnanej pre podozrenie z cudzoložstva) na uhorský trón, bolo potrebné odstrániť pochybnosti o čistote rodokmeňa uhorských kráľov.:219

Pozri aj
--------

* Zoznam vládcov Nitrianskeho kniežatstva

Autoritné údaje: * PIM: PIM164485



1. 1 2 3 4  
Marek z Káltu. *Viedenská maľovaná kronika : 1358 – 1370*. Ed. Magdaléna Gocníková; preklad Július Sopko, Tünde Lengyelová. 1. vyd. Bratislava : Perfect, 2016. 287 s. ISBN 978-80-8046-770-8.
2. 1 2 3  STEINHÜBEL, Ján. *Nitrianske kniežatstvo: počiatky stredovekého Slovenska: rozprávanie o dejinách nášho územia a okolitých krajín od sťahovania národov do začiatku 12. storočia*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2004. ISBN 80-224-0812-3.
3. ↑   *Nestorov letopis : povesť o dávnych časoch na ruskej zemi*. Preklad Miroslav Daniš; ilustrácie Miroslav Cipár. Bratislava : Vydavateľstvo Spolku slovenských spisovateľov, 2018. 319 s. ISBN 978-80-8202-025-3.
4. ↑  SZENTPÉTERY, Emericus. *Scriptores Rerum Hungaricarum tempore ducum regumque stirpis Arpadianae gestarum*. Zväzok I.. Budapešť : Academia Litter. Hungarica Atque Societate Histor. Hungarica, 1937. Kapitola Chronicon Zagrabiense Cum Textu Chronici Varadiensis Collatum, s. 195-215.