recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nadežda Konstantinovna Krupská** (rus. Надежда Константиновна Крупская – Nadežda Konstantinovna Krupskaja; \* 26. február 1869, Petrohrad – † 27. február 1939, Moskva) bola manželka V.I. Lenina.

Bola sovietskou politickou pracovníčkou, pedagogičkou a organizátorkou sovietskeho školstva. V júli 1898 sa stala manželkou V. I. Lenina a zostala s ním do konca života. Krupská spracovala otázky polytechnického vzdelania a spojenia výchovy a vyučovania s výrobnou praxou. Bola činná v medzinárodnom komunistickom hnutí. Od roku 1931 bola členkou AV SSSR.

Život
-----

Narodila sa v chudobnej šľachtickej rodine. Otec - poručík Konstantin Ignatievič Krupskij (1838-1883) sa podieľal na výbore ruských dôstojníkov, podporoval poľské povstanie v roku 1863. Jej matka - Elizaveta Vasilevna Tistrova (1843-1915) bola vychovávateľka.

V roku 1887 Krupská ukončila ženské súkromné Gymnázium A. A. Obolenskej v Petrohrade so zlatou medailou. V roku 1889 navštevovala 1 rok Bestuževské kurzy v Petrohrade. Bola to jedna z prvých vysokých škôl, ktorú mohli v cárskom Rusku navštevovať aj ženy. V roku 1890, ako poslucháč Vyššieho kurzu pre ženy vstúpila do študentskej marxistickej skupiny, a v rokoch 1891 - 1896 vyučovala v petrohradskej nedeľnej večernej škole pre dospelých za Nevskou zastavou na Šlisseľburskom trakte. Viedla marxistickú propagandistickú činnosť.

V roku 1894 sa zoznámila s mladým marxistom Vladimir Uľjanovom (Lenin). Spolu s ním sa podieľala na organizácii a činnosti Zväzu boja za oslobodenie robotníckej triedy. V roku 1896 bola zatknutá a po sedemmesačnom väzení poslaná do vyhnanstva na Sibír do Ufskej gubernie v obci Šušenskoje, kde 10. (22.) júla 1898 po cirkevnom sobáši vstúpila do manželského zväzku s Vladimirom Uľjanovom (Lenin). V roku 1898 vstúpila do sociálno-demokratickej strany (RSDLP).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nadežda Konstantinovna Krupská**

Autoritné údaje: * abART: 132843
* BnF: 12882934r
* GND: 118724827
* ISNI: 0000000121180619
* LCCN: n79029718
* NK ČR: jn20000700968
* SNK: 160233
* VIAF: 2600852
* WorldCat: lccn-n79029718
Mgr. **Peter Konečný** (\* 1979) je slovenský filmový kritik, šéfredaktor portálu Kinema.sk.

Štúdium a kariéra
-----------------

Peter Konečný je absolventom katedry filmovej vedy a multimédií na Vysokej škole múzických umení. V roku 2000 stál pri zrode najznámejšieho slovenského filmového portálu Kinema.sk, ktorý je dnes najpopulárnejšou stránkou tohto zamerania na Slovensku. Dnes intenzívne publikuje v desiatkach printových a elektronických médií. Zároveň uvádza reláciu Screener na portáli Sme, kde predstavuje rôzne zaujímavosti a novinky zo sveta filmu. V rámci *Filmových večerov Petra Konečného* prednáša po Slovensku, aby šíril osvetu vo filmovej kultúre.

Konečný je tvorca a spolupracovník niekoľkých filmových festivalov a prehliadok. Od roku 2006 spolupracuje ako šéfredaktor filmového portálu Kinema.sk na organizácii novovzniknutého filmového festivalu Cinematik v Piešťanoch, ktorého sa stal aj PR manažérom. Je taktiež autorom každoročného filmového ocenenia „Kinema Film roka" a dlhoročným spolupracovníkom Rádia\_FM. Žije a pracuje v Bratislave.

Filmografia
-----------

* *Screener* (2011-súčasnosť)
* *Slovenské kino* (TV seriál, 5 dielov, 2011)

| * z
* d
* u
Zuzana Čaputová |
| --- |
| Prezidentka | 
* prezidentské voľby 2019
* inaugurácia
* zoznam zahraničných ciest

 |
| Pred prezidentským úradom | 
* kauza Pezinská skládka

 |
| Rodina | 
* partner Juraj Rizman (od 2020)
* partner Peter Konečný (2019 – 2020)
* bývalý manžel Ivan Čaputa (do 2018)
* dcéra Lea Čaputová (\* 2001)
* Emma Čaputová (\* 2004)

 |
| Ostatné | 
* Kategória

 |

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online. Archivované 2013-10-04 z originálu.
2. ↑  . Dostupné online. Archivované 2013-10-04 z originálu.
3. ↑  . Dostupné online. Archivované 2013-10-05 z originálu.
**Mladoňovský potok** je potok na Strednom Považí, v severnej časti okresu Púchov. Je to ľavostranný prítok Bielej vody, meria 4,1 km a je tokom IV. rádu. Niekedy sa označuje aj ako **Mladoňov**.

Pramení v Javorníkoch, v podcelku Vysoké Javorníky, v časti Javornícka hornatina, na juhovýchodnom svahu Ráztoky (858,9 m n. m.) v nadmorskej výške cca 755 m n. m. Na hornom toku tečie severojužným smerom cez osadu Ráztoka, kde zľava priberá krátky prítok prameniaci západne od kóty 842,4 m, ďalej opäť zľava krátky prítok z oblasti Na Vŕšku a z tej istej strany tiež prítok (522,8 m n. m.) z juhozápadného svahu Bučovca (628,2 m n. m.). Následne sa stáča juhojuhozápadným smerom, zľava priberá prítok zo západného svahu vrchu Na Širokom (716 m n. m.), sprava prítok z Podlazia (679,4 m n. m.) a preteká osadou Mladoňov. Tu priberá svoj najdlhší prítok z ľavej strany (2,2 km) zo severozápadného svahu Raganky (825,1 m n. m.) a na dolnom toku sa stáča viac-menej západným smerom. Zľava ešte priberá dva prítoky spod kóty 680,7 m a pri osade Rieka (severne od obce Lazy pod Makytou) ústi v nadmorskej výške približne 429 m n. m. do Bielej vody.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Bielej vody (Váh) |
| --- |
| *Biela voda* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Backárov potok
* Baluchovský potok
* Barnov potok
* Bartošovský potok
* Beňadín
* Bezdedovský potok
* **Biela voda**
* Dešnianka
* Dohniansky potok
* Dolniacky potok
* Drdákovský potok
* Gabčovský potok
* Hoštinský potok
* Chmelinec
* Ihrištský potok
* Klecenský potok
* Korytná (Česko)
* Kozinovec
* Lysky
* Malý potôčik
* Mladoňovský potok
* Mostištský potok
* Petríkovec
* Petrínovec
* Rôtovský potok
* Tisovský potok
* Zálučie

 |
| Vodné plochy | 
* Ihrišské rybníky

 |
Súradnice: Hviezdna mapa 07h 29m 11s; 20° 54′ 45″

**Eskimák** alebo **Klaun** alebo **NGC 2392** je planetárna hmlovina v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. januára 1787. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,1.

Možno ju pozorovať východne od hviezdy Wasat. Vo väčšom amatérskom ďalekohľade sa javí ako modrozelený kotúčik 8. až 9. magnitúdy veľkosti disku Jupitera. Jej skutočnú krásu však odhalia až snímky s dlhou expozičnou dobou, preto je obľúbeným objektom astrofotografov. Leží takmer presne medzi hviezdami kappa a lambda Geminorum.

Skladá sa z vnútornej hmloviny a vonkajšieho hala. Z nášho pohľadu pripomína hlavu človeka, ktorá je obklopená kožušinovou kapucňou. Túto kapucňu v skutočnosti tvoria neobyčajné, celé svetelné roky dlhé oranžové vlákna. Materiál vlákien sa pohybuje smerom od hviezdy rýchlosťou až 120 000 km/h. Jedným z vysvetlení ich vzniku je, že vznikli pri náraze rýchleho prúdu z centrálnej hviezdy na pomalšie sa pohybujúci, skôr vyvrhnutý materiál. Vnútorné husté prstence boli vyvrhnuté silným vetrom častíc z centrálnej hviezdy 10. magnitúdy, ktorá má povrchovú teplotu až 40 000 °C. Jej spektrálny typ je O7f. Materiál vnútornej hmloviny bol vyvrhnutý z centrálnej hviezdy v dvoch eliptických lalokoch približne 10 000 rokov predtým, ako hviezda získala súčasnú podobu. Každý lalok je dlhý približne jeden svetelný rok, má šírku pol svetelného roka a obsahuje vlákna hustejšej látky. Podľa astronómov to, čo dnes vidíme ako „tvár" hmloviny, vytvorili vyvrhnuté prstence materiálu okolo rovníka hviezdy vyvrhnuté v čase, keď hviezda bola vo fáze červeného obra. Hmlovina je od nás vzdialená 3 830 až 5000 ly a približuje sa k nám rýchlosťou 75 km/s.

  

*… | NGC 2391 | **Eskimák (hmlovina)** | NGC 2393 | …*

Pozri aj
--------

* Zoznam NGC objektov

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Blíženci, s. 391.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eskimák (hmlovina)**

| * z
* d
* u
Objekty Caldwellovho katalógu |
| --- |
| Zoznam | 
* C1
* C2
* C3
* C4
* C5
* C6
* C7
* C8
* C9
* C10
* C11
* C12
* C13
* C14
* C15
* C16
* C17
* C18
* C19
* C20
* C21
* C22
* C23
* C24
* C25
* C26
* C27
* C28
* C29
* C30
* C31
* C32
* C33
* C34
* C35
* C36
* C37
* C38
* C39
* C40
* C41
* C42
* C43
* C44
* C45
* C46
* C47
* C48
* C49
* C50
* C51
* C52
* C53
* C54
* C55
* C56
* C57
* C58
* C59
* C60
* C61
* C62
* C63
* C64
* C65
* C66
* C67
* C68
* C69
* C70
* C71
* C72
* C73
* C74
* C75
* C76
* C77
* C78
* C79
* C80
* C81
* C82
* C83
* C84
* C85
* C86
* C87
* C88
* C89
* C90
* C91
* C92
* C93
* C94
* C95
* C96
* C97
* C98
* C99
* C100
* C101
* C102
* C103
* C104
* C105
* C106
* C107
* C108
* C109

 |
| Pozri tiež | 
* Messierov katalóg
* Nový všeobecný katalóg
* Index Catalogue

 |
| 
* Caldwellov katalóg
* Galaxia
* Hmlovina
* Hviezdokopa
* Súhvezdie

 |
**Geminidy** sú meteorický roj spôsobený telesom 3200 Phaethon aktívny každoročne v decembri. Radiant roja sa nachádza v súhvezdí Blíženci pri hviezde Kastor.

Geminidy patria k najaktívnejším a najpravidelnejším meteorickým rojom. Zaujímavé sú nielen kvôli svojej vysokej aktivite, ale z dynamického hľadiska i stále nie celkom preskúmanému pôvodu. Materské telesá väčšiny meteorických rojov sú kométy, ale u Geminíd tomu tak možno nie je. Predpokladá sa, že pochádzajú z asteroidu 3200 Phaethon. Je dosť pravdepodobné, že ani Phaethon nie je obyčajným asteroidom, ale je to jadro vyhasnutej kométy.

Geminidy môžeme každoročne pozorovať medzi 7. až 17. decembrom, pričom maximum sa vyskytuje okolo 13. – 14. decembra. Geminidy sú meteory strednej rýchlosti (so Zemou sa stretávajú pri rýchlosti 34,6 km/s); slabšie meteory sú aktívnejšie skôr, než sú najpočetnejšie jasnejšie. Očakávaná najvyššia zenitová hodinová frekvencia je až 130+/-20 meteorov. Zaujímavosťou Geminíd bývajú zelenkavé meteory, bežné sú biele, modré a žlté. Zo všetkých meteorických rojov Geminidy prenikajú najhlbšie do zemskej atmosféry. Maximum je 40 km nad zemským povrchom. Ich hustota je najvyššia zo všetkých známych meteorických rojov – 2 až 3 g/cm2 a bola zistená z ablácie. Dráha meteoroidov, z ktorých vznikajú, je ovplyvňovaná Zemou, ale predovšetkým Jupiterom. Priesečník meteoroidového prúdu s ekliptikou sa vzďaľuje od Slnka. V roku 1700 bol vzdialený 0,1337 AU od zemskej dráhy. V roku 1900 sa vzdialenosť zmenšila už len na 0,0178 AU a v roku 2100 bude z vonkajšej strany zemskej dráhy vo vzdialenosti 0,1066 AU (Podľa M. Plavca).

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Blíženci, s. 392.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Geminidy**
**Republic Records** je americká nahrávacia spoločnosť, ktorá funguje ako časť Universal Music Group. Vydavateľstvo dotovali Monte a Avery Lipmanovci v roku 1995; neskôr, v roku 1999 bolo spojené s Universal Motown Republic Group. Po odchode Motown Records z Universal Motown Records, bolo vydavateľstvo Universal Motown Republic Group zablokované. Dočasne sa pozmenilo na Universal Republic Records v roku 2006, no až v roku 2012 bolo obnovené. Oficiálne sídlo je v meste New York v USA, iné časti sa nachádzajú v Interscope Center v Santa Monice v Kalifornii.

Umelci, ktorí majú v súčasnosti nelimitovanú zmluvu s Republic Records sú: Aminé, Amy Winehouse, Pearl Jam, 3 Doors Down, Ariana Grande, Black Sabbath, Drake, Florence and the Machine, Jack Johnson, Jessie J, John Mellencamp, Lil Wayne, Lorde, Mika, Nickelback, Nicki Minaj, Kelly Rowland, Stromae a The Weeknd.

Referencie
----------

1. ↑   *Republic Records - Artists* [online]. [Cit. 2017-01-27]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Republic Records na anglickej Wikipédii.*
**Nevädza poľná** (lat. *Centaurea cyanus*), je jednoročná liečivá rastlina z čeľade astrovité.

Rozšírenie
----------

Nevädza poľná rastie predovšetkým na okrajoch obilných polí a na suchých, kamenistých miestach spolu s rumančekom pravým a makom divým. Je indikátorom prehnojenia polí, v nedávnej minulosti sa pri silnom umelom hnojení vyskytovala zriedkavejšie.

Vzhľad
------

Je to jednoročná rastlina so stonkou vysokou až 90 cm, stonka je často vetvená. Kvetné listy sú špicaté, široké asi 6 mm. Kvety sú modrofialové v strede a výrazne modré na okrajoch. Kvitne od júna do septembra.

Použitie
--------

Zbierame celé sýtomodré hlavičky bez stopiek, alebo len z úborov vytrhávame lupienky. Sušíme pri 35 °C.

V liečiteľstve sa používa kvet (*Flos cyani*), buď samostatný alebo s kalichom (*Flos cyani cum calyce*). Droga má účinky močopudné a žlčopudné, v súčasnosti sa však najčastejšie používa pri zápalových a hnisavých očných chorobách.

Účinné látky
------------

Obsahuje antokyánové glykozidy (napr. cyanín), cichorín, knicín, flavonoidy, saponíny a minerálne látky.

Galéria
-------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2013.03. Prístup 8. novembra 2022

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nevädza poľná**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Nevädza poľná**
**Lokál** (zastarano a nepresne *lokatív*) alebo v niektorých jazykoch aj **šiesty pád** (v ruštine *predložnyj padež* [predložkový pád] - 5. pád) je gramatický pád v niektorých slovanských jazykoch, vrátane slovenčiny. Je to pád, ktorý - na rozdiel od ostatných pádov - stojí vždy len s (istými) predložkami. Vyjadruje v protiklade ku genitívu limitné obmedzenie účasti deja na danom predmete, a to na ich prostý dotyk alebo úplnú blízkosť. 

Zo syntaktického hľadiska vyjadruje najmä okolnosť miesta, času, spôsobu, zreteľa, miery, účinku, príčiny, podmienky, prípustky. Môže byť aj predmetom. 

Z praktického hľadiska je odpoveďou na otázku (O, Na) kom? alebo (O,Na) čom?. 

V slovenčine sa používa po týchto predložkách: na [kde?], o [téma], po [časovo; pozdĺž; po kusoch; prostredníctvom], pri, v [kde?]

Tento pád vyjadruje často (ale nie výlučne) miesto, v tomto zmysle teda patrí do lokatívu (avšak nie je s ním identický). S lokatívom v užšom zmysle ho však neslobodno zamieňať, hoci sa v minulosti tak označoval.

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Jazykový portál |

Wikislovník
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Lokál (pád)****

| * z
* d
* u
Gramatické pády |
| --- |
| Základné | 
* absolutív
* akuzatív
* direktív
* ergatív
* intranzitív
* nominatív
* objektiv

 |
| Adpozicionálne | 
* ablatív
* antessív
* datív
* distributív
* essív
* formál
* genitív
* instruktív
* inštrumentál
* ornatív
* posesív
* postpozicionál
* prepozicionál
* pertingent
* prolatív
* prosekutív
* proximatív
* sociatív
* temporál

 |
| Lokálne | 
* ablatív
* adessív
* allatív
* apudesív
* asociatív
* komitatív
* delatív
* elatív
* exesív
* illatív
* inelatív
* inessív
* intratív
* latív
* lokál
* perlatív
* subessív
* sublatív
* superessív
* superlatív
* terminatív
* translatív

 |
| Komparatívne | 
* komparatív
* ekvatív

 |
| Evaluatívne | 
* averzív
* benefaktív
* evitatív

 |
| Ostatné | 
* abessív
* addirektív
* adelatív
* adverbiál
* kauzál
* finál
* modál
* multiplikatív
* partitív
* pegatív
* privatív
* postelatív
* postdirektív
* postessív
* separatív
* subdirektív
* vokatív

 |
**Zimná krajina s korčuliarmi** je obraz holandského maliara Hendricka Avercampa (1585 Amsterdam – 1634 Kampen), zvaného tiež „Nemý z Kampen". Maliar bol totiž od narodenia hluchonemý. Vzdelával sa pravdepodobne u Gillisa van Coninxloo. Maľoval najmä zimné krajiny s mnohofigurálnymi výjavmi či maríny.

Jeho obraz *Zimná krajina s korčuliarmi* ukazuje, ako si prostí vidiečania spolu s elegantnými mešťanmi užívajú zimných radovánok, korčuľujúc na zamrznutej rieke. V popredí vidíme rybársku bárku, uviaznutú v ľade, ktorú sa postavy na obraze pravdepodobne snažia vyslobodiť z ľadového zovretia. Okolitá krajina, domčeky, kostol po ľavej strane, to všetko je zobrazené s úžasnou perspektívou a výrazným koloritom s prepracovanou kresbou. Tento spôsob maľby je pre Hendricka Avercampa charakteristický. Jeho zimné obrazy majú zvláštnu atmosféru, vyznačujú sa chladom, ktorý z maľby priamo vyžaruje. Maliar toho pocitu chladu docieľuje zjednotením jednotlivých prvkov s použitím tlmenej farebnej škály. Hendrick van Avercamp je jeden z najvýznamnejších holandských maliarov. Jeho tvorbu ovplyvnili najmä diela Pietera Breugela staršieho a Arenta Arentsza. Ako maliar krajinkár mal nezmazateľný vplyv na vývoj krajinomaľby.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zimná krajina s korčuliarmi**

Literatúra
----------

* STUKENBROCK, Christiane; TÖPPER, Barbara. *1000 mistrovských děl evropského malířství 1850-1300*. Ed. Andrea Poláčková; redakcia Jan Heller; preklad Michaela Váňová, Anna Vachudová. [s.l.] : Nakladatelství Slovart, s.r.o. 2008. ISBN 978-80-7391-129-4.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zimní krajina s bruslaři na českej Wikipédii.*
ZIS-6 s raketometom Kaťuša
**ZIS-6** (po rusky: ЗИС-6) je sovietsky nákladný automobil na všeobecné účely 6×4, trojnápravová verzia dvojnápravového nákladného vozidla ZIS-5. Bol postavený od roku 1933 do októbra 1941 v moskovskej továrni Zavod imeni Stalina a dosiahol celkovú produkciu 21 239 kusov.

Spoľahlivý nákladný automobil slúžil ako základňa pre vytvorenie mnohých špecializovaných vojenských modifikácií - pátracie nákladné vozidlo, rozhlasová a rozhlasová opravárenská stanica, mobilná dielňa v teréne, zásobovacie vozidlo, vozidlo pohybujúce sa vojskami a ako delostrelecké ťažné vozidlo, ale je najznámejšie pre svoju úlohu prvého viacnásobného raketometu (Kaťuša) v júli 1941. Bol postavený projekčnou kanceláriou závodu "Kompresor" počas druhej svetovej vojny (1941–45). Len veľmi málo nákladných vozidiel ZIS-6 sa dochovalo dodnes.

Počas začiatku druhej svetovej vojny slúžil ZIS-6 ako podvozok pôvodného raketometu BM-13 *Kaťuša*, ktorý nemeckí vojaci prezývali "Stalinov organ". ZIS-6 slúžil aj ako základ pre tankovacie vozidlo lietadiel VVS-RKKA BZ-ZIS-6.
Štátny znak Dánska
**Štátny znak Dánska** má dve verzie a to znak malý (štátny) a veľký (kráľovský). Malý znak reprezentuje celé Dánsko a je používaný ako jeho národný znak. Veľký resp. kráľovský znak je od roku 1972 skôr používaný ako znak kráľovnej a vládnucej dynastie než ako štátny znak.

Verzia znaku
------------

### Štátny znak

Štátny znak tvorí zlatý štít s tromi modro zafarbenými kráčajúcimi levmi. Medzi nimi je deväť červených srdiečok. Na štít znaku je položená kráľovská koruna. Z toho znaku vychádzali aj Estónci pri vytváraní svojho štátneho znaku. Tri modrí kráčajúce levy sú totiž v znaku estónskeho Tallinnu, ktorý založil kráľ Valdemar II. Víťazný. A keďže štátny znak Estónska vychádza zo znaku Tallinna je podobný štátnemu znaku Dánska. 

### Kráľovský znak

Kráľovský znak má štvrtky štít pomocou kríža zo štátnej vlajky. V jeho prvej a štvrtom poli sú tri modrí kráčajúci levy s deviatimi srdiečkami. V poli druhom sú len dva modrí levy na zlatom podklade. Tretie pole kráľovského znaku je polený v hornej časti a polceno v dolnej časti. Horné modré pole obsahuje tri zlaté koruny - znak Švédska. V heraldicky pravom dolnom poli je na modrom podklade strieborný baran - znak Faerských ostrovov a v ľavom dolnom poli je strieborný medveď na modrom podklade - znak Grónska. Do stredu celého kráľovského znaku je položený srdcový štítok, ktorý zobrazuje dve červené brvná na zlatom poli symbolizujúce dynastiu Oldenburkov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štátny znak Dánska**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Státní znak Dánska na českej Wikipédii.*
**Fausto Coppi** (\* 15. september 1919, Castellania, Taliansko – † 2. január 1960, Tortona) bol taliansky profesionálny cyklista. Známy bol aj pod prezývkou *Il Campionissimo* (*šampión šampiónov*).

Životopis
---------

Narodil sa krátko po skončení prvej svetovej vojny. V detstve trpel podvýživou, z ktorej mu vyplynuli vážne zdravotné problémy. Počas športovej kariéry mal okolo 20 zlomenín, vrátane kovových výstuh kostí a posunutia stavcov. Napriek týmto zdravotným problémom ho spolu s Ginom Bartalim považovali za najväčšieho športového hrdinu Talianska po II. sv. vojne. Práve tá prerušila jeho začínajúcu sa kariéru: Prvé víťazstvo na *Giro d´Italia* vybojoval v roku 1940, ďalšie úspechy prišli až v roku 1946 – druhé víťazstvo na *Giro d´Italia* a prvenstvo na jednodňových pretekoch *Milano-San Remo* Počas druhej svetovej vojny, keď sa nekonali žiadne významné cyklistické preteky vytvoril svetový rekord v "hodinovke" (45,817 km).

V rokoch 1949 a 1952 Fausto Coppi zaznamenáva „double" – víťazstvo na *Tour de France* a *Giro d´Italia* v tom istom roku. Spolu s Eddy Merckxom a Alfredom Bindom je spoludržiteľom rekordu s piatimi víťazstvami na *Giro d´Italia*.

V roku 1953 sa stal Fausto Coppi terčom kritiky tlače i verejnosti za to, že opustil svoju manželku a žil s Giuliou Occhini – v konzervatívnom Taliansku päťdesiatych rokov 20. storočia to bolo niečo neslýchané. Táto *love story* bola v roku 1993 sfilmovaná vo filme *Il Grande Fausto* (réžia Alberto Sironi, Fausta hrá Sergio Castellitto, Giuliu Ornella Muti).

Po skončení cyklistickej kariéry sa Fausto Coppi koncom roku 1959 zúčastnil loveckej výpravy v Afrike. Tu sa nakazil maláriou, ktorú mu po návrate domov talianski lekári nesprávne diagnostikovali. Začiatkom roku 1960 Fausto Coppi zomrel vo veku 40 rokov.

Faustovi Coppimu patrí tretia priečka v historických cyklistických tabuľkách (1. Eddy Merckx, 2. Bernard Hinault). V ankete o najlepšieho talianskeho športovca 20. storočia Fausto Coppi obsadil druhé miesto.

Najdôležitejšie víťazstvá
-------------------------

| Podujatie | Rok (umiestnenie) |
| --- | --- |
| Tour de France | 1949 (1.), 1952 (1.) |
| Giro d´Italia | 1940 (1.), 1946 (2.), 1947 (1.), 1949 (1.), 1952 (1.), 1953 (1.), 1955 (2.) |
| Tour de Lombardy | 1946 (1.), 1947 (1.), 1948 (1.), 1949 (1.), 1954 (1.) |
| Paris-Roubaix | 1950 (1.), 1952 (2.), 1955 (2.) |
| La Flèche Wallonne | 1950 (1.) |
| Milano-San Remo | 1946 (1.), 1948 (1.), 1949 (1.) |
| Svetový šampionát v cyklistike | 1949 (3.), 1953 (1.) |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fausto Coppi**

Autoritné údaje: * BnF: 119361602
* GND: 122017536
* ISNI: 0000000031978993
* LCCN: n80051580
* NK ČR: mzk20231187709
* VIAF: 69799332
* WorldCat: lccn-n80051580
**Budinské nárečie** alebo **nárečie v Budinej** je nárečie v obci Budiná na Slovensku.

Novohradské nárečia sa delia na štyri podskupiny: ipeľské, lučenské, vrchárske a modrokamenské. Aj keď sa Budiná nachádza na vrchoch, jej nárečie je lučenské. Jóna zaznamenal v medzivojnovom období niektoré prvky vrchárskeho nárečia (napr. *kody-tody, kod*), no súčasní hovorcovia zrejme vplyvom spisovnej slovenčiny využívajú skôr spisovnejšie tvary (kedy-tedy, ked).

Nárečie stredného Novohradu – lučenské nárečie – možno lokalizovať v obciach pozdĺž Krivánskeho a Tuhárskeho potoka. Pozdĺž Krivánskeho potoka vedie starodávna cesta zo Zvolena do Lučenca, čo mohlo podmieniť, že lučenské nárečie je spomedzi novohradských nárečí najbližšie ostatným stredoslovenským nárečiam, a tým aj spisovnej slovenčine .

Ukážka textu prerozprávaného v budinskom nárečí
-----------------------------------------------

Nastalo peknvo jarnvo popoludňia. Na veži Babušinca zazvonev menší zvon a zatýn sa začaľi zhŕňať chlapi, čiernookí, čiernovlasí – Babušinčania boľi zväča takítoka – g*‿*oršarpaňej škoľe, ďe buďe skúška. Deťi, čo chodeľi do škoľi, boľi sviatočňe obľečeňje už šecke tan, aľe aňi druhje, kerje ňechoďeľi, nechibovaľi. Tie zababraňie s maťerjami prišľi sa ďívať, obstáľi dvercia, zaplniac aj pitvor. Žeňi ňejšľi nuka totiž, to by sa ňepatrelo sednúť si tan, ľen v pitvore a vo dverciach postávajúc, chváľeľi aľebo kriťizovaľi skúšku aj obľek ďeťí.

Referencie
----------

1. ↑   *Slovník slovenských nárečí*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 1994. 933 s. ISBN 80-224-0183-8.
2. 1 2 3  JÓNA, Eugen. *Novohradské nárečia*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2009. 164 s. ISBN 978-80-224-1070-0.
3. ↑  TIMRAVA, Božena Slančíková. *I (Zlatý fond slovenskej literatúry)*. 2. vyd. Bratislava : Tatran, 1975. 752 s. 61-565-75. S. 648.

Externé odkazy
--------------

* Blog v budinskom nárečí
* Stránka o budinskom nárečí
**Veľká cena Saudskej Arábie 2024** (angl. **Formula 1 STC Saudi Arabian Grand Prix 2024**), ktorá sa uskutočnila 9. marca 2024 na mestskom okruhu Jeddah Corniche Circuit v Džidde na pobreží Červeného mora, bola druhá Veľká cena sezóny 2024 Majstrovstiev sveta Formule 1. Vzhľadom na začiatok ramadánu sa preteky uskutočnili už v sobotu namiesto nedele.

Oliver Bearman na týchto pretekoch debutoval vo Formule 1 za tím Ferrari. Mladý Angličan, ktorý v aktuálnej sezóne jazdí vo Formule 2, nahradil Carlosa Sainza, ktorý musel Veľkú cenu vynechať kvôli zápalu slepého čreva.

Max Verstappen viedol šampionát po víťazstve v úvodných pretekoch pred Sergiom Pérezom a Carlosom Sainzom.

Priebeh kvalifikácie
--------------------

Max Verstappen dosiahol v kvalifikácii celkovo najrýchlejšie kolo. Na druhom a treťom mieste skončili Charles Leclerc a Sergio Pérez. Debutantovi Bearmanovi uniklo umiestnenie v záverečnom kvalifikačnom segmente o 35 tisícin a obsadil 11. miesto.

Priebeh pretekov
----------------

Verstappen vyhral preteky pred Pérezom a Leclercom. Oliver Bearman skončil vo svojich prvých pretekoch formuly 1 siedmy. Pierre Gasly odstúpil už po prvom kole pretekov kvôli poškodeniu prevodovky na jeho Alpine. Lance Stroll taktiež nedokončil preteky, kvôli nehode v piatom kole. Väčšina jazdcov využila následnú safety car fázu na svoju jedinú zastávku v boxoch počas pretekov.

Referencie
----------

1. ↑  RACINGNEWS365.COM: Unusual schedule for 2024 F1 Bahrain Grand Prix (po anglicky)
2. ↑  FORMULA1.COM: Sainz ruled out of Saudi Arabian GP with appendicitis as F2 racer Bearman steps up to replace him (po anglicky)
**Jozef Puškáš** (\* 9. február 1951, Michalovce) je slovenský prozaik, esejista, filmový kritik a scenárista.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine záhradníka a vzdelanie získaval v Michalovciach a v Bratislave, kde študoval na VŠMU odbor filmová a televízna dramaturgia. V rokoch 1973 – 1975 pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Smena, neskôr pracoval ako redaktor kultúrnej rubriky v denníku Pravda, od roku 1982 pracoval ako redaktor literárno-kultúrnej prílohy Nového slova Nedeľa. Po roku 1989 pracoval v redakcii Literárneho týždenníka, od roku 1994 pôsobil v oddelení kultúry denníka Národná obroda, potom na oddelení kultúry denníka Práca. V roku 1998 bol redaktorom v časopise Duel. V súčasnosti je prorektorom na Filmovej a televíznej fakulte VŠMU. Žije v Bratislave.

Tvorba
------

Svoju literárnu tvorbu začal hneď vydaním knihy poviedok v roku 1972. Vo svojich dielach opisuje svet z jeho vnútornej rozpornosti a človeka vníma ako veľmi komplikovanú bytosť. Veľmi podrobne sleduje a analyzuje vnútorné stavy a myšlienkové pochody dnešného človeka. Jeho prózy sú realistické, no nevyhýba sa ani groteskným, až absurdným prvkom, ktoré majú kritickú funkciu. Pri písaní využíva rôzne žánre, od psychologickej poviedky cez sci-fi, horor až po grotesku. Okrem prozaickej tvorby sa venuje tiež písaniu recenzií, filmovej a televíznej kritike a scenárom.

Dielo
-----

### Próza

* 1972 – *Hra na život a na smrť*, zbierka poviedok
* 1977 – *Utešené sklamania*, poviedky
* 1979 – *Priznanie*, novela
* 1980 – *Štvrtý rozmer*, románová novela
* 1984 – *Záhrada (v piatom období roka)* , román
* 1985 – *Sny, deti, milenky*, zbierka poviedok
* 1992 – *Smrť v jeseni*, román
* 1992 – *Vreckový labyrint*, zbierka poviedok
* 2004 – *Freud v Tatrách*

### Scenáre

* 1983 – *Štvrtý rozmer*
* 1993 – *Prípad na vidieku*
* 1994 – *Zo života Dona Juana*
* 2006 – *Zima kúzelníkov*

| * z
* d
* u
Igric za Filmovú hranú tvorbu |
| --- |
| 
* Martin Šulík (1996)
* Martin Šulík (2001)
* Jozef Šimončič (2002)
* Juraj Nvota (2003)
* Tina Diosi (2004)
* Marek Leščák a Martin Šulík (2006)
* Juraj Nvota (2008)
* Juraj Jakubisko (2009)
* Ján Ďuriš (2010)
* Mariana Čengel Solčanská (2011)
* Zuzana Liová (2012)
* Jozef Puškáš (2013)
* Tomáš Juríček (2014)
* Marko Škop (2016)
* Martin Štrba (2017)
* Martin Žiaran (2018)
* Martin Šulík (2019)
* Norbert Držiak (2020)
* Martin Šulík (2021)
* Peter Kerekes (2022)
* Peter Bebjak (2023)

 |

Autoritné údaje: * BnF: 120326931
* GND: 1050551834
* ISNI: 0000000109036462
* LCCN: n87916857
* NK ČR: jn20000701456
* SNK: 159617
* VIAF: 56625316
* WorldCat: lccn-n87916857
**Alexander Török** (šľachtický prídomok *Török de Szendrő*, maď. *Török Sándor*, \* 7. august 1822, Podrečany – † 8. apríl 1894, Lučenec) bol poslanec uhorského snemu, zemepán a podžupan Novohradskej župy.

Životopis
---------

Narodil sa v šľachtickej rodine v Podrečanoch, do rodiny výrobcu fajok. Po ukončení štúdií sa stal čestným podnotárom Novohradskej župy. Počas uhorskej revolúcie bol stotníkom honvédov. Po jej porážke sa utiahol na rodinné podrečanské panstvo a aktivizoval sa v rámci Hospodárskeho spolku Novohradu, ktorého sa stal v roku 1861 podpredsedom.

V roku 1865 bol zvolený v sečianskom volebnom okrsku za poslanca uhorského snemu.

Referencie
----------

1. ↑  Obec Podrečany. *História obce* [online]. Podrečany: podrecany.sk, [cit. 2023-03-09]. Dostupné online.
2. ↑  NAGYOVÁ, Zora; ŠEBOVÁ, Denisa. *Naše osobnosti / Poznávajme osobnosti Novohradu* [online]. Novohradská knižnica, Banskobystrický samosprávny kraj, 2021, [cit. 2023-03-09]. S. 156. Dostupné online. Archivované 2022-11-10 z originálu.
3. ↑   *Török Sándor (szendrői)* [online]. Maďarská elektronická knižnica, [cit. 2023-03-09]. Dostupné online. (po maďarsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Török Sándor (alispán) na maďarskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * PIM: PIM73253
**Ahmed III.** (osm. tur. احمد ثالث, *Aḥmed-i sālis*; \* 30. december 1673, Dobrič, Osmanská ríša – † 1. júl 1736, Konštantínopol) bol 23. sultán Osmanskej ríše v rokoch 1703 – 1730. Jeho otcom bol sultán Mehmed IV. a matkou bola Gülnuş Sultán.

Životopis
---------

Ahmed III. sa narodil v Dobriči. Na trón nastúpil v roku 1703 po abdikácii jeho brata Mustafu II. vynútenej tzv. Edirnským incidentom. Počiatok svojej vlády Ahmed strávil upevňovaním svojej moci a odstraňovaním vodcov revolúcie z roku 1703. Neskôr taktiež obmedzil taktiež moc janičiarov. V zahraničnej politike sa Osmanská ríša snažila udržiavať neutrálnu pozíciu. Po tom, čo bol však v rámci Severnej vojny Rusmi pri Poltave (1709) porazený švédsky kráľ Karol XII. poskytli Osmani Karolovi poskytli azyl pri úteku. Rusi Osmanov požiadali o Karolovo vydanie, čo Osmani odmietli. Výsledkom sporu bola rusko-osmanská vojna v povodí rieky Prut (Prutská kampaň). Výsledkom sporu bolo znovuzískanie Azova strateného za vlády Ahmedovho brata Mustafu II. Vojna s Benátkami a Habsburgovcami v rokoch 1714 – 1718 znamenama zisk Morey ale stratu Belehradu a Banátu po Požarevackom mieri. V roku 1718 sa novým veľkovezírom stal Nevşehirli Damat Ibrahim Paša, ktorého vláda (1718 – 1730) je známa ako Éra tulipánov. Obdobie bolo charakteristické oživením kultúrneho diania v Osmanskej ríši a obdobím dlhého mieru so západnými veľmocami. Samotný sultán bol známy ako básnik kaligraf a významný mecenáš umenia. V roku 1723 avšak vypukla nová osmansko-perzská vojna, ktorá vyústila osmanskou okupáciou západnej Perzie. Miestne kmene sa však proti osmanskej nadvláde neustále búrili a Osmani začali vo vojne v roku 1726 prehrávať. Oslabenie vládnej moci a rozdiely medzi sociálnymi vrstvami v roku 1730 vyústili v povstanie vedené Patronom Halilom. Povstanie vládne kruhy podcenili až nakoniec nebol zásah možný. Povstanie ukončilo Éru tulipánov i vládu Ahmeda III. Novým sultánom sa stal Mahmud I. a Ahmed následne zomrel o šesť rokov neskôr.

Referencie
----------

1. ↑  AHMED III In: *Historical Dictionary of Ottoman Empire*. Ed. Selcuk Aksin Somel. Zväzok 7. New York : Scarecrow Press, 2003. (Historical Dictionaries of Ancient Civilizations and Historical Eras.) ISBN 0810843323,  978-0810843325. S. 9 – 10.
2. ↑  AHMAD III In: BOSWORTH, Clifford Edmund a spol. *The Encyclopaedia of Islam*. 1. vyd. Zväzok 1. New York : Leiden, 1993. 1359 s. ISBN 90-04-09419-9. S. 268 – 270. (po anglicky)
  


|  |
| --- |
| Ahmed III.**Osmanská dynastia****Narodenie:** 30. december 1673  **Úmrtie:** 1. júl 1736 |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Mustafa II.** | **Sultán Osmanskej ríše**22. august 1703 – 1. október 1730 | Nástupca**Mahmud I.** |
|
| Predchodca**Mustafa II.** | **Kalif Osmanského kalifátu**22. august 1703 – 1. október 1730 | Nástupca**Mahmud I.** |

Autoritné údaje: * BnF: 162026056
* GND: 101094108
* ISNI: 0000000078532569
* LCCN: n79084711
* VIAF: 290225144
* WorldCat: lccn-n79084711
Logo dm od roku 2000.
Sídlo dm v meste Karlsruhe od roku 2019.
**dm-drogerie markt** (označovaná ako **dm**) je sieť maloobchodných predajní so sídlom v Karlsruhe v Nemecku, ktorá ponúka drogériu, kozmetiku, ale ajpotraviny (zväčša bio potraviny) a nápoje. Reťazec pôsobí v 12 krajinách vrátane Slovenska, kde má 160 predajní. Spoločnosť bola založená v roku 1973, kedy otvorila svoju prvú predajňu v meste Karlsruhe. Na Slovensku spoločnosť funguje od roku 1995 a prvá predajňa bola otvorená v Bratislave-Dúbravke.

V oblasti drogérie je dm-drogerie markt najväčším maloobchodným predajcom v Nemecku, ale aj na Slovensku podľa tržieb. 

dm má viac ako 71 620 zamestnancov vo viac ako 3 945 predajniach v 12tich európskych krajinách. V 70. rokoch mala dm predajne len v Nemecku a Rakúsku, postupne v 90. rokoch expandovala do Česka, na Slovensko, do Maďarska, do Slovinska a do Chorvátska. V roku 2000 spoločnosť expandovala do Srbska, Bosny a Hercegoviny, Rumunska a Bulharska, v roku 2012 otvorila predajne v Severnom Macedónsku, v roku 2017 expandovala do Talianska a v roku 2022 otvorila svoje prvé predajne v Poľsku.

Referencie
----------

1. ↑   *Kevin David Lehmann* [online]. forbes.com, [cit. 2023-08-22]. Dostupné online.
2. ↑  BÖS, Nadine. *Rekordumsatz: Der Siegeszug der Drogeriekette DM* [online]. faz.net, Thu Oct 24 12:37:00 CEST 2013, [cit. 2023-08-22]. Dostupné online.
3. 1 2   *Unternehmenszahlen von dm-drogerie markt* [online]. dm. Dostupné online. (po nemecky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dm-drogerie markt**
prof. ThDr. PaedDr. Ing. **Gabriel Paľa**, PhD. (\* 1972, Prešov) je slovenský vysokoškolský pedagóg, teológ a politik. Vedecko-pedagogicky sa špecializuje na žurnalistiku a etiku médií. Od roku 2017 je poslancom Zastupiteľstva Prešovského samosprávneho kraja za stranu KDH.

Životopis
---------

Paľa sa narodil v Prešove. V rokoch 1990 – 1995 študoval inžiniersky program tvárnenie na Strojníckej fakulte Technickej univerzity v Košiciach, popri ktorom absolvoval doplnkové pedagogické vzdelania na Katedre inžinierskej pedagogiky TU KE.

Následne v rokoch 1997 – 2002 študoval na Teologickom inštitúte Košice v rámci Cyrilometodskej bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského katolícku teológiu a etickú a náboženskú výchovu. V roku 2003 zložil na Gréckokatolíckej teologickej fakulte Prešovskej univerzity rigorózne skúšky v odbore učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov - etická výchova. V roku 2007 ukončil doktorandské štúdium v odbore katolícka teológia opäť na GTF PU Prešov. V roku 2012 úspešne ukončil habilitačné konanie v odbore masmediálne štúdiá na Fakulte masmediálnej komunikácie Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave a získal titul docenta.

V roku 2017 zastával post prodekana Gréckokatolíckej teologickej fakulty Prešovskej univerzity. V roku 2018 bol prezidentom Andrejom Kiskom inaugurovaný za profesora GTF PU Prešov v odbore katolícka teológia.

### Politická kariéra

V roku 2017 bol zvolený za poslanca Prešovského samosprávneho kraja za koalíciu KDH, NOVA, OĽANO a SaS. V roku 2022 bol opätovne zvolený za poslanca PSK, kandidoval s podporou koalície KDH, SME RODINA, SaS, ZA ĽUDÍ. V predčasných parlamentných voľbách kandidoval za KDH z 23. miesta kandidátky, dostal 9 801 hlasov a po zohľadnení prednostných hlasov skončil ako druhý náhradník za poslanca na 14. mieste.

Osobný život
------------

Paľa s rodinou žije v obci Gregorovce.

Publikačná činnosť
------------------

* *Mediálna problematika v katolíckej náboženskej výchove* (2008)

Referencie
----------

1. 1 2 3  FRANK, Michal. Gabriel Paľa: Novinári sa nedajú zastrašiť. *Korzár* (Košice: Petit Press), 2018-03-06. Dostupné online [cit. 2024-02-26].
2. 1 2 3 4 5   *prof. ThDr. PaedDr. Ing. Gabriel Paľa, PhD.* [online]. unipo.sk, [cit. 2024-02-26]. Dostupné online.
3. ↑  TASR. Prezident Kiska vymenoval vysokoškolských profesorov. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2018-12-10. Dostupné online [cit. 2024-02-26]. ISSN 1335-4418.
4. ↑   *Zoznam poslancov Z PSK 2017 - 2022* [online]. po-kraj.sk, [cit. 2024-02-26]. Dostupné online.
5. ↑   *Poslanci 2022 - 2026* [online]. po-kraj.sk, [cit. 2024-02-26]. Dostupné online.
6. ↑   *Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky 2023* [online]. Bratislava: Štatistický úrad SR, [cit. 2024-02-26]. Dostupné online.
7. ↑  PAĽA, Gabriel. *Mediálna problematika v katolíckej náboženskej výchove* [online]. martinus.sk, [cit. 2024-02-26]. Dostupné online.
Súradnice: 48°03′17″S 23°28′34″V﻿ / ﻿48,05472°S 23,47611°V﻿ / 48.05472; 23.47611

**Buštín** alebo tiež **Buština**, **Buštino** (ukr. *Буштино (Buštyno)*, rus. *Буштына (Buštyna)*, nem. *Buschtin an der Theiß*, maď. *Bustyaháza*, rum. *Bustea*) je sídlisko mestského typu v Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine v Ťačivskom rajóne. V roku 2022 malo približne 8444 obyvateľov.

Poloha
------

Obec leží na brehu rieky Tisa neďaleko rumunskej štátnej hranice a 10 kilometrov severozápadne od mesta Ťačiv.

Dejiny
------

Prvá písomná zmienka o Buštíne pochádza z roku 1336. Za Rakúsko-uhorskej monarchie bol Buštín súčasťou Marmarošskej župy, v rokoch 1918–1938 zas patril do teritória Česko-Slovenskej republiky. Za prvej republiky tu bol obecný notariát, žandárska stanica a poštový úrad. V roku 1944 bol s celou Podkarpatskou Rusou pripojený k Ukrajinskej SSR.

Štatistika z roku 1910 vykazovala v Buštíne prevažnú väčšinu rusínskeho obyvateľstva z celkového počtu 2056.

V roku 1930 žilo v osade 1 042 židovských obyvateľov. V roku 1957 mu bol priznaný štatút sídliska mestského typu.

Galéria
-------

* Vrchy nad BuštínomVrchy nad Buštínom
* KostolKostol

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Buštyno na českej Wikipédii a Bushtyno na anglickej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Burštyn

| * z
* d
* u
Vlajka Zakarpatské oblasti Zakarpatská oblasť |
| --- |
| Rajóny | Berehovský • Chustský • Mukačevský • Rachivský • Ťačivský • Užhorodský | Znak Zakarpatské oblasti |
| Mestá | Berehovo • Čop • Chust • Iršava • Mukačevo • Perečín • Rachiv • Svaľava • Ťačiv • **Užhorod** • Vynohradiv |
| Sídla mestského typu | Baťovo • Buštín • Čynadijovo • Dubove • Jasiňa • Kobylecka Poľana • Kolčyno • Korolevo • Mižhiria • Seredné • Solotvyno • Terešva • Usť-Čorna • Veľké Berezné • Veľký Bočkov • Volovec • Vylok • Vyškovo • Ždenijevo |
**Piero Sraffa** (\* 5. august 1898, Turín, Taliansko – † 3. september 1983, Cambridge, Spojené kráľovstvo) bol významný taliansky ekonóm 20. storočia.

Životopis
---------

Narodil sa v roku 1898 v Turíne v Taliansku. V roku 1920 priviedol Sraffu iný významný ekonóm John Maynard Keynes na univerzitu v Cambridge, kde bol neskôr menovaný knihovníkom. To mu umožnilo venovať sa rozsiahlemu zbieraniu a editovaniu spisov Davida Ricarda. Jeho najvýznamnejším dielom je však práca *Výroba produktov pomocou produktov*, publikovaná v roku 1960. 

Od roku 1921 do roku 1922 študoval v Londýne na London School of Economics. V roku 1922 bol menovaný riaditeľom oddelenia provinčnej práce v Miláne, potom pôsobil ako profesor politickej ekonómie najprv v Perugii, a neskôr v Cagliari na Sardínii. Tu sa stretol s Antoniom Gramscim – najvýznamnejším vodcom talianskej komunistickej strany. Stali sa blízkymi priateľmi, čiastočne aj kvôli ich rovnakým idelogickým názorom. Taktiež bol v kontakte s Filippom Turatim, možno najdôležitejším vodcom talianskej socialistickej strany.

Sraffa bol popisovaný ako veľmi inteligentný muž, ktorý svoj život zasvätil štúdiu a knihám. Jeho slávna knižnica obsahovala viac ako 8000 zväzkov, v súčasnosti je jej časť v knižnici Trinity College. V roku 1972 mu bol udelený čestný doktorát v Paríži a v roku 1976 získal ďalší z univerzity v Madride.

Externé odkazy
--------------

Piero Sraffa Archivované 2010-12-12 na Wayback Machine na www.economyprofessor.com (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Piero Sraffa na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 11925385h
* GND: 118616463
* ISNI: 0000000114670791
* LCCN: n79054507
* NK ČR: mzk2004231292
* VIAF: 7397238
* WorldCat: lccn-n79054507
**Klenot**
**Točenica**
**Prikrývadlo**
**Prilba**
**Pole**
**Heroldské**
**Heraldické**
**Štít**
**Štítonos**
**Motto**

Erb

Heraldické časti erbu
**Heraldická figúra**, (franc. pièce, angl. ordinary) je geometrický vzor a tvar, vymyslený tak, aby bola možná väčšia rozmanitosť erbov. Vychádza zo základných geometrických tvarov, čiar a ich kombinácii tak, aby bola ľahko klasifikovatelná a pomenovatelná v blazóne. Odtiaľ aj názov heraldická (týkajúca sa erbu) – vychádzajúca z heraldických pravidiel a postupov. Termín „heraldická figúra" nie je totožný s termínom „heroldská figúra".

Delenie
-------

Heraldické figúry sa delia na:

* Hlavné
* Vedľajšie angl. subordinaries

Figúry sú vždy umiestnené na niečom. Buďto prekrývajú celý štít erbu, alebo jeho časť – oddelenú delením štítu. Heraldické figúry sa zväčša neprekrývajú, každá má vždy svoju farbu, pričom musia spĺňať pravidlo kontrastných farieb.

Hlavné figúry
-------------

Rakúsky erb, súčasť štátneho znaku Rakúska.
Medzi hlavné figúry sa zaraďujú tie, ktoré sa v angličtine označujú ako tzv. *ordinaries honourable,* čiže čestné figúry.

Hlavná figúra by podľa estetického pravidla mala obsahom zaberať presnú tretinu erbu. Často je to kvôli plnosti erbu nemožné. Býva to typické u jednofigúrových erbov, ako je napr. rakúsky erb: červený, na ňom biele brvno. 

Figúra však môže byť aj menšia, tenšia, ide potom o deminutívum. Tieto sú zobrazené väčšinou vo dvojici, alebo v ešte väčšom počte, do štyroch. 

Keď okolo hlavnej figúry idú dve menšie, alebo jedna  rovnakého druhu, ide o tzv. *cottise*. Nemusia mať rovnakú farbu ani typ čiary.

Figúra môže mať ako okraj ľubovoľný typ čiary.

Hlavné figúry sú tvarovo podobné deleniam štítu, vychádzajú z rovnakých trás čiar ako delenia, na rozdiel od mnohých vedľajších figúr (možno až na gyrron).

Vedľajšie figúry
----------------

Vedľajšie heraldické figúry (angl. subordinaries) sú tie erbové figúry, ktoré sa síce podobajú na hlavné v tom, že spĺňajú ich "pravidelnosť" (vychádzajú z heraldických a geometrických princípov), no odlišujú sa od nich najmä tým, že nevedú vždy po heraldických trasách delenia a ďalej aj menej častým používaním. Taktiež nemusia zaberať tretinu štítu a väčšinou sú menšie.

### Pohyblivé figúry

Podkategóriou vedľajších heraldických figúr sú aj tzv. pohyblivé figúry. Tie vychádzajú z geometrických princípov, ale používaním sa blížia k heroldským figúram.

### Pojmy k farbe a zobrazeniu figúry

Okrem určených farbami, môžu byť heraldické figúry aj *voided* – teda také, že vidno len ich obrys a pole pod nimi presvitá alebo je úplne cez ne vidieť.
**Laurence Archer** (\* 9. november 1961, Londýn, Anglicko) je britský gitarista a skladateľ známy svojou prácou s rockovými skupinami UFO a Grand Slam Phila Lynotta. Mnohé z piesní skupiny Grand Slam napísal spolu s Philom Lynottom a Markom Stanwayom, z ktorých niektoré vyšli ako piesne Thin Lizzy. Archer bol tiež členom britských skupín Wild Horses, Stampede, Lautrec, Medicine Head a Rhode Island Red s Garym Leidermanom na basgitare, Manolom Antonanom za bicími a frontmanom/hercom/spisovateľom Mikeom Dyerom.

Kým bol Archer v Stampede, skupina nahrala dva albumy pre Polydor Records: *The Official Bootleg* a *Hurricane Town*. Predtým bol v skupine Lautrec so svojím nevlastným otcom, spevákom Reubenom Archerom.

Stampede sa opäť sformovala v roku 2009, v dôsledku obnoveného záujmu a reedícií CD *The Official Bootleg* a *Hurricane Town* britského vydavateľstva Rock Candy Records a Universal Music v Japonsku. Zostavu tvorili pôvodní členovia Laurence Archer, Reuben Archer a Colin Bond, Steve Graystone nahradil Eddieho Parsonsa za bicími a nový gitarista Chris Clowsley.

V roku 2011 začal hrať aj v skupine X-UFO, ktorú tvorili bývalí kolegovia zo skupiny UFO, Danny Peyronel a Clive Edwards, a bývalý člen McAuley Schenker Group Rocky Newton na basgitare.

V máji 2016 Mark Stanway oznámil reformáciu skupiny Grand Slam spolu s Laurencom Archerom, Mickym Barkerom, Neilom Murrayom a Stefanom Berggrenom.

V marci 2019 Archer potvrdil, že nahráva nový materiál pre skupinu Grand Slam s Mikeom Dyerom, Davidom Boyceom, Benjim Reidom a Markom Stanwayom. Dňa 30. augusta 2019 stanica BBC Radio 2 odohrala svetovú premiéru nového singla skupiny Grand Slam s názvom „Gone are the Days". Album *Hit the Ground* od skupiny Grand Slam vydalo 22. novembra 2019 vydavateľstvo Marshall Records.

Diskografia
-----------

### So skupinou Lautrec

* *Mean Gasoline* EP (1980)

### Sólové albumy

* *LA* (1986)
* *LA Secret* (2019)

### So skupinou Stampede

* *Days of Wine and Roses* EP (1982)
* *The Official Bootleg* (1982)
* *Hurricane Town* (1983)
* *The Other Side* (7" singel, 1983)
* *A Sudden Impulse* (2013)

### So skupinou UFO

* *High Stakes & Dangerous Men* (1992)
* *Lights Out In Tokyo* (1992)

### So skupinou Grand Slam

* *Studio Sessions* (2002)
* *Live 1984* (2003, nahraný v roku 1984)
* *Twilight's Last Gleaming* (2003, nahraný v roku 1984)
* *Hit the Ground* (2019, nahraný v roku 2018)
* *Wheel of Fortune* (2024)

Referencie
----------

1. ↑  Laurence Archer rockdetector.com. Sprístupnené v marci 2011.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2022-01-23]. Dostupné online. Archivované 2011-07-16 z originálu.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Laurence Archer na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * GND: 134790332
* NK ČR: xx0144929
* VIAF: 79782161
**Dian Fosseyová** (\* 16. január 1932, San Francisco, Kalifornia, USA – † 26. december 1985, Karisoke Research Centre, Rwanda) bola americká biologička zaoberajúca sa štúdiom života primátov - konkrétne goríl horských.

V roku 1963 sa stretla so známym primatológom Louisom Leakeym a presvedčila ho, aby ju poslal do Zairu študovať a spočítať populáciu gorily horskej v pohorí Virunga. Po krátkej zastávke v Zaire sa kvôli občianskym nepokojom presťahovala do Rwandy a založila v Karisoke výskumnú stanicu ležiacu medzi horami Karisimbi a Visoke. Svoje výskumy začala v roku 1967 a prežila tu 18 rokov, ktoré zasvätila svojim milovaným gorilám. Keď pytliaci zabili jej obľúbeného Digita, založila Digitov fond a zahájila kampaň zameranú proti pytliactvu a na záchranu goríl. 26. decembra 1985 bola vo svojej chyži nájdená zavraždená. Jej vražda zostáva dodnes neobjasnená.

Posledný záznam v jej denníku znel: *„Keď si uvedomíme cenu všetkého živého, budeme menej lipnúť na minulosti a môžeme sa tak viac sústrediť na záchranu budúcnosti."*

Jej kniha *Gorily v hmle* bola vydaná dva roky pred jej tragickou smrťou (Fossey, D. 1983 Gorillas in the Mist. Boston: Houghton Mifflin). Pútavý príbeh bol pod rovnakým menom v roku 1988 aj sfilmovaný.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dian Fosseyová**

Literatúra
----------

* FOSSEY, Dian. *Gorily v mlze*. Praha : Mladá fronta, 1988. 285 s. (po česky)
* MOWAT, Farley. *Woman in the Mists (The Story of Dian Fossey and the Mountain Gorillas of Africa)*. [s.l.] : Warner Books, 1987. 380 s. ISBN 978-0-446-51360-9. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Dian Fosseyová na stránkach Dian Fossey Gorilla Fund (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dian Fossey na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12015276n
* GND: 118843427
* ISNI: 0000000073597224
* LCCN: n80118332
* NK ČR: xx0062523
* SNK: 149010
* VIAF: 44310111
* WorldCat: lccn-n80118332