recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
JUDr. **Ján Drobný** (\* 6. september 1881, Ružomberok – † 5. apríl 1948, Žilina) bol slovenský právnik, verejný činiteľ a prvý prezident Slovenskej krajiny.

Životopis
---------

Pochádzal zo starej slovenskej meštianskej rodiny. Jeho otec pracoval ako ružomberský súdny úradník. Štúdium gymnázia absolvoval v rodnom meste. Právnické vzdelanie dosiahol na právnickej akadémii v Prešove a následne v Budapešti. Po jeho dosiahnutí nastúpil do prípravnej súdnej služby na ružomberskom súde (sedrii), odkiaľ bol neskôr preložený do Nitry. Následne pracoval ako okresný sudca na súdoch v Považskej Bystrici, Čadci a v Žiline. V rokoch I. svetovej vojny bol záložným dôstojníkom a pre svoje zaobchádzanie s podriadenými sa stal veľmi obľúbeným. V roku 1926 bol vymenovaný za tabulárneho sudcu a prednostu okresného sudcu v Žiline (v tom čase jeden z najväčších okresných súdov na území Slovenska). Ako sudca požíval veľkú autoritu. V Žiline sa aktívne zúčastnil na miestnom spolkovom a verejnom živote. Bol členom Hlinkovej slovenskej ľudovej strany.

Po zavedení krajinského zriadenia v roku 1928 bol post krajinského prezidenta na základe dohody medzi vtedajšími vtedajšími vládnymi stranami určený pre nominanta HSĽS. Tá ponúkla troch kandidátov: bývalého starostu Bratislavy Viktora Dušeka, bývalého mešťanostu Ružomberka Karola Mederlyho a sudcu Jána Drobného. Výber padol práve na Jána Drobného. Do funkcie bol vymenovaný 28. júna 1928 na základe uznesenia vlády. Krajinským prezidentom bol v komplikovanom období, kedy sa krajinské zriadenie ešte len zavádzalo do praxe. Napriek tomu, že v jeho prípade išlo o politickú nomináciu, Slovenský denník v závere jeho mandátu konštatoval: „...*má zmysel pre poriadok v státe. Dnes pri jeho odchode vďačne zaznamenávame, že sme sa v Drobnom po tejto stránke nesklamali.*" V závere roku 1930 požiadal ministra vnútra o penzionovanie pre zdravotné dôvody k 1. januáru 1931. Jeho nástupcom sa stal dovtedajší viceprezident Jozef Országh.

V období Slovenského štátu pôsobil v rokoch 1943 – 1945 ako predseda Štátnej rady Slovenskej republiky. V roku 1945 bol zaistený orgánmi Národnej bezpečnosti a následne súdený.

Referencie
----------

1. ↑   *Vila Jána Drobného* [online]. tikzilina.sk, [cit. 2023-04-09]. Dostupné online.
2. ↑   Ján Drobný na čelo zemskej správy. *Slovenský denník*, 1928-06-29, roč. XI, čís. 149, s. 1.
3. ↑   Zemský prezident Drobný odchádza. *Slovenský denník*, 1930-12-10, roč. XIII, čís. 288, s. 1.
4. ↑   Zemský prez. Ján Drobný do penzie. *Slovenský denník*, 1930-11-26, roč. XIII, čís. 272, s. 1.
5. ↑   Nová Štátna rada. *Gardista*, 1943-08-31, roč. V, čís. 199, s. 3.
6. ↑   Prví pred Národný súd. *Pravda*, 1945-06-22, roč. 1945, čís. 100, s. 1.
**4Motion** je registrovaná ochranná známka spoločnosti Volkswagen AG, ktorá sa výhradne používa vo vozidlách značky Volkswagen, ktoré používajú systém pohonu všetkých kolies (4WD). Volkswagen používal predtým termín „Syncro" pre svoje 4WD modely.

Z iných značiek spoločnosti Volkswagen Group sa pre označenie systému 4WD automobilov Audi používa označenie „Quattro". Sesterská spoločnosť Škoda Auto používa jednoduché označenie „4x4" za názvom modelu, kým SEAT používa na označenie iba „4".

Žiadna z vyššie uvedených ochranných známok nie je špecifická pre konkrétny 4WD systém alebo použitú technológiu. Všeobecne platí, že Volkswagen používa Haldex spojku na modely s motormi uloženými priečne. Pre modely s pozdĺžne uloženými motormi sa používa systém založený na diferenciáli Torsen.

Pozri aj
--------

* 4Matic – pohon všetkých štyroch kolies vozidiel Mercedes-Benz
* All-Trac – pohon všetkých štyroch kolies vozidiel Toyota
* ATTESA – pohon všetkých štyroch kolies vozidiel Nissan
* S-AWC – smerovanie krútiaceho momentu pohonu všetkých štyroch kolies vozidiel Mitsubishi Motors

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 4motion na anglickej Wikipédii.*
*Krédo môže byť knižne, prenesene súhrn názorov.*
**Krédo** (iným názvom **symbol viery** alebo **vyznanie viery**) je „prvé slovo a názov kresťanského vyznania viery, ktoré obsahuje v súhrnnej podobe základné články kresťanskej viery".

Vznik
-----

Pôvodne bolo od kandidátov na krst vyžadované krátke zhrnutie viery. Toto sa v detailoch líšilo podľa miesta. Od 4. storočia (prvý nicejský koncil) sa začalo zjednocovať. Postupne sa Apoštolské vyznanie viery v západnej cirkvi a Nicejsko-carihradské vyznanie viery vo východných cirkvách stalo jediným používaným pri krste a tento stav trval až do zmien počas 2. vatikánskeho koncilu (v pravoslávnych cirkvách dodnes).

Recitovanie vyznania počas liturgie (omše) pochádza asi z 5. storočia, najprv to bol miestny zvyk vo východných cirkvách. Do rímskokatolíckej omše bolo zahrnuté od roku 1014.

Referencie
----------

1. ↑   *Stupne liturgických slávení : Životopisy svätých* [online]. [Cit. 2023-04-06]. Dostupné online.
2. ↑  Krédo. In: VRAGAŠ, Štefan, a kol. *Teologický a náboženský slovník I. A-K*. 1. vyd. Trnava : Spolok svätého Vojtecha, 2006. 352 s. ISBN 80-7162-620-1. S. 332-333.
3. 1 2  creed. In: CROSS, F. L. ed. *The Oxford Dictionary of the Christian Church*. 3rd ed. Oxford : Oxford University Press, 1997. 1786 s. ISBN 0-19-211655-X. S. 430.
**Ján Fedák** (\* 11. júl 1912, Cejkov – † 30. november 1944, Dolná Lehota) bol slovenský dôstojník a protifašistický bojovník.

Rodina
------

* otec Michal Fedák
* matka Mária, rodená Puciová

Životopis
---------

Študoval na reálnom gymnáziu v Michalovciach, do roku 1934 na škole záložných dôstojníkov v Levoči. Krátko učiteľ v Cejkove, od roku 1939 dôstojník z povolania na rozličných miestach, 1944 štábny kpt. a posádkový veliteľ v Levoči. Česko-slovenský vlastenec, antifašista, Vojenské ústredie SNR ho poverilo prípravou povstania v levočskej posádke. Pod jeho velením posádka sa pridala k SNP, od 1. september 1944 veliteľ 5. pešieho pluku 1. čs. armády na Slov. Po čiastočnom ústupe SNP do hôr príslušník 2. čs. partizánskej brigády, padol v boji s nacistickými okupantmi.

Ocenenie
--------

* Čs. vojenský kríž 1939
* Hodnosť major (in memoriam)
* Rad SNP

V bratislavskej Dúbravke je po ňom pomenovaná ulica.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 173972
* VIAF: 184156565712523500007
V matematike, **singularita** vo všeobecnosti predstavuje bod, v ktorom daný matematický objekt nie je definovaný, alebo bod v ktorom sa objekt výnimočne nespráva korektne, napr. funkcia nemá deriváciu.

Napríklad matematická funkcia

*f*(*x*) = 1/*x*
má na obore reálnych čísiel singularitu v bode *x* = 0, v ktorom vyletí do ±∞ a nie je v ňom definovaná. Funkcia *g*(*x*) = |*x*| (pozri absolútna hodnota) má tiež singularitu v bode *x* = 0, nakoľko v ňom nie je derivovateľná. Podobne, graf definovaný rovnicou *y*2 = *x* má tiež singularitu v bode [0,0], pretože v ňom má „roh" (vertikálnu dotyčnicu). 

Algebrická množina definovaná rovnicou *y*2 = *x*2 v súradnicovom systéme (*x*, *y*) má singularitu v bode [0,0], pretože v ňom nepripúšťa dotyčnicu.

Komplexná analýza
-----------------

V komplexnej analýze existujú štyri druhy singularít. Nech *U* je otvorená podmnožina komplexného čísla **C**, *a* je prvkom *U* a *f* je holomorfná funkcia (po anglicky holomorphic function) definovaná na *U* \ {*a*}.

* Bod *a* je odstrániteľná singularita (po anglicky removable singularity) funkcie *f* vtedy, keď existuje holoedrická funkcia *g* definovaná na množine *U*, takže *f*(*z*) = *g*(*z*) pre každé *z* z *U* − {*a*}.

* Bod *a* je pólom funkcie *f* vtedy, keď existuje holoedrická funkcia *g* definovaná na množine *U* a prirodzené číslo *n* tak, že *f*(*z*) = *g*(*z*) / (*z* − *a*)*n* pre každé *z* z *U* −{*a*}.

* Bod *a* je základná (nevyhnutná, po anglicky essential singularity) singularita funkcie *f* vtedy keď nie je ani odstrániteľná singularita ani pól.

Z pohľadu dynamiky
------------------

Singularita konečného času (angl. finite-time singularity) sa vyskytuje vtedy, keď sa kinematická premenná v konečnom čase zväčšuje smerom k nekonečnu. Príkladom by bol skackavý pohyb neelastickej lopty na rovine. Keď berieme do úvahy ideálny pohyb, pri ktorom stráca lopta pri každom odraze tú istú časť kinetickej energie, frekvencia odrazov sa v konečnom čase stane nekonečnou, keď sa lopta dostane do pokoja. Iné príklady zahŕňajú Eulerov disk a Painlevéov paradox.

Využitie
--------

Matematická singularita sa v technickej praxi používa na tzv. *čiernu mágiu*. Ak sa nám totiž podarí delenie nulou, tak môže platiť aj napr. 1+1=3 alebo čokoľvek potrebujeme (a to aj bez dodatočného dodefinovania). Samozrejme, že v inžinierskej praxi nedelíme úplne nulou ale sa k nej blížime. Takto sa dajú napr.: 

* stabilizovať aj štrukturálne nestabilné systémy
* niektoré NP-ťažké problémy sa dajú transformovať na lineárne. Napr. v 3D grafike, kde je obyčajne množstvo kvadratických závislostí od počtu prvkov, môžeme dynamicky urobiť lineárnu závislosť, a tým grafiku rádovo zrýchliť (ale až pri obrovskom množstve prvkov).
* extrémne úsporné a vysokoúčinné systémy

Na to slúži tabuľka funkcií čiernej mágie. Obsahuje ale len také, pre ktoré existuje nejaké overené technické použitie. Napríklad rotujúce systémy sú takmer čierna mágia, len si to obyčajne nikto ani nevšimne.
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Krídlovka* pozri *Krídlovka (rozlišovacia stránka)*.

**Krídlovka** je plechový dychový nástroj príbuzný trúbke, na rozdiel od nej však má širšiu a kónickejšiu trubicu. Existuje aj o oktávu nižšie znejúci nástroj nazývaný baskrídlovka. K známym hráčom na krídlovku patrí napr. Miles Davis alebo Chet Baker.

Etymológia
----------

Slovenský názov je preklad nemeckého *Flügelhorn*, doslova krídlový roh. Jedno z vysvetlení pôvodu slova je, že sa predtým týmto nástrojom do boja zvolávali krídla armády. Ďalšie možné vysvetlenie vychádza z toho, že krídlovku predtým používali lovci dávajúci zvukové signály svojim kolegom na krídlach loveckej skupiny.

Stavba a funkcie
----------------

Krídlovka je rovnako ako väčšina trúbok a kornetov ladená prevažne v in B. Najčastejšie má tri klapky (objavujú sa aj štvorklapkové varianty) a rovnaký prstoklad ako ostatné príbuzné nástroje. Rovnako ako trúbka môže mať aj krídlovka dva druhy ventilov: piestové či otočné. Jediný väčší rozdiel v porovnaní s trúbkami a kornetmi je v nátrubku - u krídlovky je jeho tvar kónickejší. Pre hráča na trúbku či kornet teda nie je vo všeobecnosti problémom po istej adaptácii hrať aj na krídlovku.

Tón krídlovky vďaka jej trochu odlišnému tvaru znie jemnejšie a plnšie ako u príbuzných nástrojov. Na rozdiel od nich je ale na krídlovku ťažšie hrať vysoké tóny.

Využitie v hudbe
----------------

Krídlovky sa tradične používali v armáde ako signálny nástroj, vďaka svojmu jemnému tónu sa používa prevažne ako melodický nástroj, najmä v dychových, vojenských a džezových orchestroch.

Referencie
----------

1. ↑  Heslo na dictionary.reference.com

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Krídlovka**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Krídlovka**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Křídlovka na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Hudobný portál |
Mons. **Ján Dobránsky** (maď. Dobránszky János; \* 9. máj 1869, Veľký Šariš † 20. február 1950, Solivar) bol slovenský katolícky kňaz, publicista a promaďarsky orientovaný politik v období medzivojnového Česko-Slovenska. 

Stredoškolské štúdium absolvoval v Prešove. Následne študoval teológiu v Košiciach. Za kňaza bol vysvätený v roku 1894. Začínal ako administrátor vo farnosti Drienov, odkiaľ prešiel do obce Terňa, z ktorej sa opäť vrátil do svojho predchádzajúceho pôsobiska. Od roku 1899 bol kaplánom v Michalovciach. V tom istom roku sa stal administrátorom farnosti Široké. Od roku 1915 bol správcom farnosti v Solivare. V roku 1931 už bol dekanom a od roku 1933 pápežským komorníkom.

Po vzniku Česko-Slovenska sa začal politicky aktivizovať. Bol stúpencom myšlienky samostatného východoslovenského národa a šarišského nárečia ako spisovného jazyka. Bol členom Krajinskej kresťansko-socialistickej strany, v ktorej pôsobil v rokoch 1925 - 1932 ako jej podpredseda a vedúci predstaviteľ jej slovenskej frakcie. V parlamentných voľbách 1929 viedol kandidátku strany v prešovskom volebnom kraji a bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia. V snemovni zasadal v rozpočtovom a imunitnom výbore. Okrem toho stranu v rokoch 1923 - 1928 reprezentoval v zastupiteľstve Košickej župy.

Venoval sa aj prekladateľstvu a publikoval v cirkevných časopisoch. Pôsobil aj v Združení katolíckej mládeže Slovenska. Po vzniku Zjednotenej maďarskej strany v roku 1936 si naďalej udržal popredné pozície v jej štruktúrach. 

Dobová maďarská tlač uvádza, že po vyhlásení autonómie Slovenska bol Ján Dobránsky v novembri 1938 perzekvovaný zo strany Hlinkovej gardy a dokonca vysídlený na územie pričlenené k Maďarsku po Viedenskej arbitráži. No v roku 1940 denník Slovák informuje, že solivarský farár Ján Dobránsky osobne blahoželal ministrovi spravodlivosti Gejzovi Fritzovi k jeho narodeninám počas návštevy Solivaru.

Referencie
----------

1. ↑  DOBRÁNSKY, Ján. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok I. A – D. Martin : Matica slovenská, 1986. 544 s. S. 478 – 479.
2. ↑   *Dobránskzky János* [online]. Szlovákiai Magyar Adatbank, [cit. 2022-12-27]. Dostupné online.
3. ↑   *DOBRANSKÝ JÁN* [online]. schematizmus.estranky.sk, [cit. 2022-12-27]. Dostupné online.
4. ↑   *Register-menný* [online]. Spoločná česko-slovenská digitálna parlamentná knižnica, [cit. 2022-12-27]. Dostupné online.
5. ↑   Na východe sme zvíťazili. *Slovenský denník*, 1923-10-02, roč. VI, čís. 224, s. 1.
6. ↑   A Hlinka-gárda kiüldözte Eperjesről Dobránszky János volt képviselőt. *[Magyar Hirlap]*, 1938-11-18, s. 7.
7. ↑   Solivarčania oslávili narodeniny ministra Dr. Gejzu Fritza. *Slovák*, 1940-09-24, roč. XXII, čís. 227, s. 6.
**Ján Dubovszky** (\* 29. november 1654, Veľké Hoste – † 8. október 1710, Košice) bol slovenský pedagóg a matematik.

Život
-----

Ján Dubovszky sa narodil vo Veľkých Hostiach (okr. Topoľčany). Študoval na gymnáziu v Trenčíne, kde v r. 1672 vstúpil do jezuitského rádu. V štúdiách pokračoval na univerzite v Trnave, kde sa napokon stal r. 1687 profesorom. Striedavo pôsobil na trnavskej, resp. košickej univerzite, na oboch miestach zastával aj funkciu dekana filozofickej fakulty, v Košiciach aj post kancelára univerzity. Okrem iných predmetov prednášal i matematiku a v rámci filozofie aj fyziku. Spolu s Františkom Székelym, ďalším profesorom trnavskej univerzity, vydali r. 1694 v Trnave dielo *Canon sinuum, tangentium et secantium ad partes radii 100.000* – prvé trigonometrické tabuľky na Slovensku, ba v celom Uhorsku.

Zomrel 8. októbra 1710 v Košiciach.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
**4G** (skratka pre 4. generácia) je štvrtá generácia technológií mobilnej komunikácie, nasledujúca po 3G a predchádzajúca 5G. Systém 4G, okrem bežných hlasových služieb a ostatných služieb 3G, poskytuje mobilný širokopásmový internetový prístup, napríklad pre laptopy s bezdrôtovými modemami, smartfóny a iné mobilné zariadenia. Potenciál a aktuálne aplikácie zahŕňajú mobilný prístup na internet, IP telefóniu, herné služby, mobilná TV s vysokým rozlíšením, video konferencie, 3D televízia a cloud computing.

Komerčne sú nasadené 2 systémy 4G: Mobilný štandard WiMAX, prvýkrát použitý v Južnej Kórei v roku 2007 a prvý LTE štandard (v Osle v Nórsku a Štokholme vo Švédsku od roku 2009). Napriek tomu prebehali diskusie, či tieto dve služby majú byť nazývané 4G alebo nie.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 4G na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Štandardy mobilnej komunikácie |
| --- |
| 0G | 
* PTT
* MTS
* IMTS
* AMTS
* AMR
* **0.5G**: Autotel/PALM
* ARP

 |
| 1G | 
* NMT
* AMPS
* Hicap
* CDPD
* Mobitex
* DataTac

 |
| 2G | 
* GSM
* cdmaOne
* iDEN
* D-AMPS
* PDC
* CSD
* **2.5G**: GPRS
* EDGE/EGPRS
* **2.75G**: CDMA2000 1xRTT

 |
| 3G | 
* W-CDMA
* UMTS
* FOMA
* CDMA2000 1xEV
* TD-SCDMA
* **3.5G**: HSDPA
* **3.75G**: HSUPA

 |
| 4G | 
* WiMAX (IEEE 802.16e)
* LTE (E-UTRA)
* **4G (IMT-Advanced)**:
* WiMAX-Advanced (IEEE 802.16m)
* LTE Advanced

 |
| 5G | 
* 5G NR

 |
Schéma typickej organizačnej štruktúry krídla amerického letectva
**Krídlo** je označenie jednotky vojenského letectva zloženej z niekoľkých perutí či samostatných letiek. Niekoľko krídel môže tvoriť skupinu. Označenie (angl. *Wing*) vzniklo pôvodne v britskom Royal Flying Corps. Svojím postavením v štruktúre vzdušných síl približne zodpovedá pluku u pozemných síl, a na čele krídla typicky stojí dôstojník hodnosti porovnateľnej s veliteľom pluku.

Terminológia
------------

V niektorých ozbrojených silách je pre ekvivalent krídla používaný pojem „eskadra", napríklad u Luftwaffe (nem. *Geschwader*) či francúzskych vzdušných silách (franc. *Escadre*). Talianske vzdušné sily používajú pre takúto formáciu pojem *stormo* (doslova: kŕdeľ) a u švédskych vzdušných síl pre ňu existuje termín *Flygflottilj*, ktorý doslova znamená „letecká flotila".

Referencie
----------

1. ↑  BUYCK, Sebastien. Return of the Escadrille. *AirForces Monthly*. September 2016, čís. 342, s. 54-55.

Pozri aj
--------

* Peruť (letecká jednotka)
* Letka (letecká jednotka)
* Roj (letecká jednotka)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Křídlo (letecká jednotka) na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Blanka Fábryová** (rod. Maliaková) (\* 27. marec 1893, Ilok - † 25. júl 1964, Bojnice) bola publicistka, prekladateľka. Pseudonym: Berta Malá, Miriana, Mirjana, Sestra, Južná, Blanka Malinská

Rodina
------

* otec Jozef Maliak
* matka Katarína rod. Čásárová

Životopis
---------

V roku 1908-1909 študovala v Prahe a v Zittau, 1909 v Záhrebe, 1911 v Trenčíne, 1912 v Balassagyarmate, 1913 v Martine, Blatnici a Dačovom Lome, 1917-1918 vychodila úradnícky kurz v Záhrebe. Roku 1914 pracovníčka detskej opatrovne, 1918 úradníčka v Bogatiči, po roku 1919 bývala v Banskej Bystrici, Prievidzi a v Bojniciach. Spočiatku pomocná redaktorka časopisu Domácnosť a škola, prekladala články a prózy zo srbochorvátčiny, do srbochorvátčiny preložila dielo Ľudmily Podjavorinskej. Neskôr prešla k memoárovej a fejtonistickej publicistike, k informatívnym článkom o oslobodzovacích akciách južných Slovanov v 1. svetovej vojne, o výšivkách, krojoch, ženskom hnutí. Cenné sú jej state o Martinovi Kukučínovi a Elene Maróthy-Šoltésovej. V románe ''Hlas krvi'' sa pokúsila o obraz života na poprevratovom Slovensku. Organizátorka ochotníckeho divadla v Banskej Bystrici, v roku 1919-1920 jednateľka Živeny v Banskej Bystrici a zakladateľka jej odborov v Slatine, Ľubietovej a v Slovenskej Ľupči.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1064851681
* ISNI: 0000 0004 4366 830X
* LCCN: no2014160168
* SNK: 164777
* VIAF: 311785722
* WorldCat: lccn-no2014160168
**Krétheus** (iné názvy: **Kréteus, Kretheus, Kreteus**; starogr. *Κρηθεύς* - Krétheus, lat. Cretheus) bol v gréckej mytológii syn Aiola, vnuk praotca Grékov Helléna. Bol zakladateľom a prvým kráľom v Iólku.

Zdá sa, že Krétheus našiel svoje miesto v gréckych mýtoch práve kvôli významným predkom, veď jeho otec Aiolos bol zakladateľom významného gréckeho kmeňa Aiolov; aj všetci jeho bratia, ktorými boli Sizyfos, Salmóneus, Athamas, Déión, Periéres a Magnes, boli zakladatelia a vládcovia významných gréckych miest tej doby.

Praotec Grékov Hellén mal vedľa Aiola ešte dvoch synov. Dóros bol zakladateľom gréckeho kmeňa Dórov a Xuthovi synovia Achaios a Ión založili kmene Achájcov a Iónov.

Ďalším dôvodom, prečo je Krétheus známy, sú tiež jeho potomkovia. Keď sa neskôr oženil s Tyro, dcérou svojho brata Salmónea, porodila mu Aisóna, budúceho otca slávneho moreplavca Iásona, ktorý viedol preslávenú výpravu za zlatým rúnom do ďalekej Kolchidy. Jeho manželka Tyro so sebou priviedla aj svoje dvojičky Pelia a Nélea, ktorých otcom bol boh morí Poseidón.

Po smrti Kréthea uchopil moc v Iólku Pelias, odsunul právoplatného nástupcu trónu Aisóna a vyhnal svoje dvojča Nélea do Messénie do západnej časti Peloponézu, kde Néleus založil mesto Pylos. Keď dospel Iáson a hlásil sa o svoje práva na trón v Iólku, Pelias si stanovil podmienku, že mu vyhovie len ak privezie rúno zlatého barana. Iáson podmienku prijal a zorganizoval slávnu výpravu Argonautov. Z dlhej cesty priviezol nielen rúno, ale aj manželku Médeiu, mocnú čarodejnicu, ktorá úskokom usmrtila Pelia, dokonca za pomoci jeho vlastných dcér.

Literatúra
----------

* *Slovník antické kultury*. Praha : Svoboda, 1974. 717 s.
* Gerhard Löwe, Heindrich Alexander Stoll, *ABC Antiky*
* Publius Ovidius Naso, *Proměny*
* Rudolf Mertlík, *Starověké báje a pověsti*
* Vojtech Zamarovský, *Bohové a hrdinové antických bájí*
* Gerhard Löwe, Heindrich Alexander Stoll, *ABC Antiky*

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Krétheus na českej Wikipédii.*
**Kráľ** v hre šach je najdôležitejšia, hoci nie najsilnejšia figúra. Dávnejšie sa kráľ nazýval *šach* podľa titulu panovníkov v krajinách, cez ktoré sa k nám šachová hra dostala. Historickým reliktom tejto skutočnosti je dnešný názov hry. 

Účelom hry je dať mat súperovmu kráľovi a zabrániť matu vlastného kráľa. Kráľ sa pohybuje všetkými smermi o jedno políčko. Výnimkou je malá a veľká rošáda, keď sa môže pohnúť o dve polia smerom k veži a veža sa postaví vedľa neho z opačnej strany, než pôvodne bola. Kráľ je jediná figúra v šachu, ktorá sa nemôže postaviť na pole priamo ohrozené súperom.


  

Počas otvorenia a väčšinou ani počas strednej hry sa kráľ nezapája do boja. Výnimkou v strednej hre je hore uvedená rošáda, ktorá slúži hlavne na presunutie kráľa na bezpečnejšie miesto. V koncovke, hlavne ak obe strany stratili svoje silné figúry, kráľ prechádza do ofenzívy a zabezpečuje ochranu svojim pešiakom pri ich púti na protiľahlú stranu, kde sa zmenia na ľubovoľnú figúru okrem kráľa.

Symbolom kráľa v šachových diagramoch je .

Na začiatku hry v klasickej šachovej hre stojí biely kráľ na poli e1 a čierny na poli e8. Mnemotechnickou pomôckou je – dáma ctí svoju farbu (stojí na poli rovnakej farby) a kráľ a dáma stoja na stredných poliach základného riadku.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kráľ (šach)**
**Krémeš** (nem. *Cremeschnitte*, maď. *krémes*, poľ. *kremówka, napoleonka*, róm. *cremșnit, cremeș, crempita*, srb. krempita / *кремпита*, bosn. *krempita*, chorv. *kremešna*), tiež známy ako **vanilkový rez** alebo **pudingový rez** , je dezert bežne spájaný s bývalou Rakúsko-Uhorskou monarchiou. Dezert je populárny najmä v strednej Európe a na Balkáne a existuje v rôznych variáciách, z ktorých všetky obsahujú základ z lístkového cesta a pudingový krém.

Krémeš

Názov a pôvod
-------------

Krémeš známy pod mnohými názvami, z ktorých väčšina pochádza z nemeckého *cremeschnitte* a v doslovnom preklade znamená buď krémový rez alebo v niektorých prípadoch krémový koláč. Podľa historickej sociolingvistiky sa predpokladá, že počiatky krémešu siahajú do zmiešania dvoch kuchýň v rakúsko-uhorskej ríši.

Jeho poľský názov *Napoleonka* však naznačuje, že tento dezert mohol pravdepodobne pochádzať z francúzskeho *mille-feuille*, ktorý je známy aj ako *Napoleon* – ďalšie pečivo, ktorého presný pôvod nie je známy, aj keď jeho moderná podoba bola údajne ovplyvnená vylepšeniami Marie-Antoine Carême, výnimočným a slávnym francúzskym šéfkuchárom.

Napriek tomu, že *Napoleon* sa skladá z troch vrstiev lístkového cesta, ktoré sa striedajú s dvoma vrstvami krémového cesta, typický krémeš je vyrobený iba z dvoch vrstiev lístkového cesta, ktoré drží pohromade veľké množstvo krému s vanilkovou príchuťou, a niekedy ešte so šľahačkovou polevou.

Krémeš sa najčastejšie len posype práškovým cukrom, ale môže sa poliať aj lesklou a hladkou glazúrou a pekne ozdobiť tradičným dizajnom v tvare šípky. Medzi najobľúbenejšie varianty patrí spomínaná poľská *Napoleonka* alebo *kremówka*, ktorá bola známa ako obľúbený dezert pápeža Jána Pavla II. a slovinská *kremna rezina*, typický dezert z mesta Bled; obľúbené alpské stredisko usadené na brehu rovnomenného jazera. Tento dezert, resp. jeho recept priniesol do miestneho hotela Park v roku 1953 Ištvan Lukačević, šéfkuchár hotelovej cukrárne. Do Bledu prišiel zo Srbska, kde už podobný koláč poznali. V Bosne a Hercegovine, Srbsku a Čiernej Hore je jedlo známe ako krempita, teda niečo ako: „smotanový koláč". Zvyčajne sa pripravuje tiež z lístkového cesta. Náplň je zvyčajne čistý hustý puding, menej často kombinovaný s krémom z *meringue* (vyšľahané bielka a cukor). Podobný recept len s náplňou do pusiniek sa volá *Šampita*.

Pozri aj
--------

* Americký krémeš

Externé odkazy
--------------

* Recept na prípravu Krémeša

Zdroje
------

1. ↑   *Cremeschnitte | Traditional Cake From Austria | TasteAtlas* [online]. www.tasteatlas.com, [cit. 2022-11-25]. Dostupné online.
2. ↑   *Bled: praznovanje ob 10-milijonti kremni rezini* [online]. rtvslo.si, [cit. 2022-11-25]. Dostupné online. (po slovinsky)
3. ↑   *Serbian Custard Slice Recipe - Krem Pita* [online]. The Spruce Eats, [cit. 2022-11-25]. Dostupné online. (po anglicky)
**Oskičtina** je vymretý italický jazyk používaný cca v rokoch 500 – 50 pred Kr. v dnešnom stredojužnom a južnom Taliansku.

Hovorili ním Oskovia, ale aj iní Sabelovia – jazyk bol pomerne rozšírený. Písal sa oskickou abecedou odvodenou prostrednítcvom etruštiny zo západnej gréčtiny.

Zachovalo sa okolo 650 textov a nápisov, najznámejšie sú Tabula Bantina (cca 125 pred Kr.), Bronzová tabuľa z Agnone (cca 250 pred Kr.) a Cippus Abellanus (cca 150 pred Kr.).

Ukážka oskického textu
----------------------

```
 ekkum[svaí píd herieset
 trííbarak[avúm tereí púd
 liímítú[m] pernúm [púís
 herekleís fíísnú mefi[ú
 íst, ehtrad feíhúss pú[s
 herekleís fíísnam amfr
 et, pert víam pússtíst
 paí íp íst, pústin slagím
 senateís suveís tangi
 núd tríbarakavúm lí
 kítud. íním íúk tríba
 rakkiuf pam núvlanús
 tríbarakattuset íúk trí
 barakkiuf íním úíttiuf
 abellanúm estud. avt
 púst feíhúís pús físnam am
 fret, eíseí tereí nep abel
 lanús nep núvlanús pídum
 tríbarakattíns. avt the
 savrúm púd eseí tereí íst,
 pún patensíns, múíníkad ta[n
 ginúd patensíns, íním píd e[íseí
 thesavreí púkkapíd ee[stit
 a]íttíúm alttram alttr[ús
 h]erríns. avt anter slagím
 a]bellanam íním núvlanam
 s]úllad víú uruvú íst. edú 
 e]ísaí víaí mefiaí teremen
 n]iú staíet.

```
New York Public Library hlavná budova počas neskorej fázy konštrukcie v roku 1908. Levie sochy pri vstupe zatiaľ nie sú inštalované.
Vstup do Public Catalog Room
Oddelenie máp
**New York Public Library** (skratka **NYPL**, slov. Newyorská verejná knižnica) je jednou z popredných verejných knižníc na svete a je taktiež jednou z najvýznamnejších výskumných knižníc Spojených štátov. Skladá sa z veľkého obehu verejného knižničného systému v kombinácii s veľmi veľkým ne-požičnym systémom vedeckej knižnice. Je zároveň jedným z najväčších verejných knižničných systémov v Spojených štátoch a jeden z najväčších vedeckých knižničných systémov na svete. Je to súkromne spravovaná, nezisková spoločnosť s verejnou misiou, prevádzkovaná zo súkromných a verejných financií. Historik David McCullough opísal New York Public Library ako jednu z piatich najvýznamnejších knižníc v Spojených štátoch, ostatnými sú Library of Congress, Boston Public Library, a univerzitné knižnice v Harvarde a Yale.

Panoráma
--------

Panoramatický pohľad na hlavnú čitáreň, smerom na juh.

Referencie
----------

1. ↑  Simon & Schuster:David McCullough

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **New York Public Library**

Externé odkazy
--------------

* The New York Public Library (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku New York Public Library na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Súradnice: 48°38′24″S 18°28′37″V﻿ / ﻿48,64°S 18,477°V﻿ / 48.64; 18.477

**Oslianska kotlina** je geomorfologický podcelok Hornonitrianskej kotliny na strednom Slovensku. Nachádza sa v povodí rieky Nitry v južnej časti okresu Prievidza a na severnom okraji okresu Partizánske.

Vymedzenie
----------

Oslianska kotlina je najjužnejšou z Hornonitrianských kotlín a v južnej časti nadväzuje na Podunajskú pahorkatinu. Obklopujú ju zo severu Nitrické vrchy, podcelok Strážovských vrchov a Rudnianska kotlina, na severovýchode Prievidzská kotlina (obe podcelky Hornonitrianskej kotliny), na juhovýchode Vysoký Vtáčnik (podcelok Vtáčnika) a juhu Rázdiel, podcelok pohoria Tribeč. Na západe rovinaté územie prechádza do Nitrianskej nivy, podcelku Podunajskej pahorkatiny.

Osídlenie
---------

Oslianska kotlina patrí medzi menšie územia a z veľkej časti je poľnohospodársky využívané. Nachádzajú sa tu len stredne veľké obce Oslany, Čereňany, Bystričany a Horná Ves.

Doprava
-------

Centrálnou časťou kotliny vedie dôležitá dopravná tepna Hornej Nitry, cesta I/64. V južnej časti sa pripája cesta II/512 zo Žarnovice. Veľký význam pre osobnú i nákladnú dopravu zastáva železničná trať Nové Zámky – Prievidza.

Pozri aj
--------

* Hornonitrianska kotlina

Referencie
----------

1. ↑   Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2019-04-27]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-03-23]. Dostupné online.
3. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-03-25]. Dostupné online.
Britská armáda na námestí De Brouckère v centre Bruselu.
**Oslobodenie Bruselu** sa uskutočnilo dňa 3. septembra 1944. Bolo súčasťou rozsiahlej kampane na západnom fronte, počas ktorej sa spojenci rozhodli obsadiť územie Belgicka a zatlačiť Nemcov ďalej na východ. Brusel oslobodili jednotky Waleskej gardy britskej armády. Do mesta tiež dorazili aj jednotky kanadskej a americkej armády.

Operácia oslobodenia belgickej metropoly bola možná vďaka úspešnému prechodu rieky Seiny vo Francúzsku britskou armádou. Potom už Briti postupovali ohromnou rýchlosťou; ustupujúca nemecká armáda im v podstate nekládla žiadny odpor. Dňa 11. septembra dorazila americká armáda až k mestu Aachen. 

Brusel bol oslobodený 3. septembra vo večerných hodinách za mohutného nadšenia miestneho obyvateľstva. Nemecká správa sa v snahe zničiť všetky informácie o svojich aktivitách rozhodla zapáliť budovu justičného paláca, ktorá slúžila ako sklad. Mohutný požiar sa miestni bruselania snažili neúspešne uhasiť. V podzemí paláca sa nedlho potom našlo veľké množstvo potravín a luxusného tovaru.

Obyvatelia štvrte Marolles usporiadali 10. septembra satirický pohreb Adolfa Hitlera.

Dňa 8. septembra sa prvýkrát po štyroch rokoch zišla belgická vláda premiéra Huberta Pierlota, ktorá sa vrátila z exilu v Londýne. Belgicko sa tak stalo prvou krajinou v západnej Európe, ktorej vláda sa vrátila do vlasti. O dva dni neskôr bolo v Bruseli zriadené veliteľstvo Spojeneckých expedičných síl (SHAEF), ktoré dohliadalo na prítomnosť spojeneckých vojsk na blegickém území. Britské a americké jednotky následne pomáhali so zásobovaním civilného obyvateľstva a udržiavaním poriadku v meste. 

Na počesť oslobodenia britskou armádou nesie námestie vo východnej časti metropoly názov Place Montgomery podľa generála Bernarda Law Montgomeryho.

Pozri aj
--------

* Dejiny Bruselu
* Oslobodenie Belgicka

Externé odkazy
--------------

* Oslobodenie Bruselu na stránkach mesta Brusel (po anglicky)


|  |  |
| --- | --- |
|  | Belgický portál |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Osvobození Bruselu (1944) na českej Wikipédii.*
Sídlo spoločnosti Slovanet na Záhradníckej 151, Bratislava
**Slovanet** patrí medzi najväčších poskytovateľov vysokorýchlostného internetu na Slovensku. Vo firemnom sektore poskytuje integrované komunikačné a hlasové služby, virtuálne privátne siete a bezpečnostné riešenia. Vlastnú optickú, káblovú a bezdrôtovú infraštruktúru rozširuje prostredníctvom akvizícií lokálnych operátorov a modernizáciami ich sietí, ako aj budovaním vlastných sietí. V súčasnosti sa zameriava aj na  cloudové riešenia prevádzky IT a budovanie nových sietí pre internet vecí (IoT).

História spoločnosti
--------------------

Slovanet patrí medzi najdlhšie pôsobiace subjekty na telekomunikačnom trhu. V súčasnej podobe bol založený až v roku 1999, no história jeho predchodcov siaha až do roku 1954. Od roku 2006 bola majoritným akcionárom Slovanetu spoločnosť Asseco Central Europe, patriaca do významnej medzinárodnej skupiny firiem z oblasti informačno-komunikačných technológií Asseco Group. Druhým akcionárom Slovanetu, s pôvodne 49 % ným podielom je spoločnosť SNET a. s. ktorú vlastní pôvodný vrcholový manažment spoločnosti. V roku 2014 sa spoločnosť SNET stala 100 % ným akcionárom Slovanetu a od 1.4.2015 sa obe spoločnosti zlúčili, čím sa Slovanet zároveň stal jedným z mála telekomunikačných operátorov s výlučne slovenským kapitálom. Zámerom súčasného akcionára je pokračovať v raste spoločnosti a hľadať nové možnosti rozvoja spoločnosti.

Referencie
----------

1. ↑  SLOVANET. *O nás* [online]. www.slovanet.sk, [cit. 2020-02-04]. Dostupné online.
2. ↑  SLOVANET. *SLOVANET - Ročná správa 2018, str. 6 | Slovanet* [online]. www.slovanet.net/sk, [cit. 2020-02-04]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka spoločnosti
* Nadačný fond spoločnosti Slovanet

| * z
* d
* u
Slovenskí telefónni operátori |
| --- |
| Pevné siete | 
* Antik Telecom
* Dial Telecom
* eTel
* BENESTRA
* Orange
* Telekom
* Slovanet
* SWAN
* Uniphone
* UPC
* VM Telecom
* VNET

 |
| Mobilné siete | 
* Orange
* O2
* Telekom
* 4ka

 |
| Ďalšie značky, virtuálni operátori | 
* FunFón
* Tesco mobile
* Radosť (operátor)
* Juro
* GSM-Railways
* Unimobile

 |
**Oskár Lichner** (\* 6. december 1904, Banská Bystrica – † 19. august 1967, Ostrava) bol slovenský dôstojník.

Rodina
------

* otec: Ján Lichner
* matka: Jozefína rod. Terenová
* manželka: Františka rod. Hanáčková

Životopis
---------

V roku 1915 – 1923 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, v roku 1923 – 1925 na Vojenskej akadémii v Hraniciach na Morave. Dôstojník ČSĽA. Účastník protifaštického odboja v armáde. Počas SNP prednosta doplňovacej služby osôb a koní Veliteľstva 1.čs. armády na Slovensku, úspešne mobilizoval záložníkov. Po ústupe SNP do hôr príslušník partizánskeho zväzku Chruščov, od februára 1945 dôstojník 1. čs. armádneho zboru v ZSSR, s ktorým sa zúčastnil na oslobodzovacích bojoch.

Ocenenie
--------

* 1945 – Za chrabrosť pred nepriateľom
* 1946 – Rad SNP I.triedy
* 1947 – Za zásluhy I.stupňa

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Príves dolly
Príves Low loader dolly medzi ťahačom a podvalníkovým návesom
**Dolly** je malý príves, ktorý je spojený s ťahačom alebo prívesom a predstavuje podporu pre náves. Skladá sa z podvozku vybaveného čapom návesu na pripojenie do návesovej točnice, a návesovej točnice, ktorou je náves s prívesom dolly spojený. Príves dolly musí mať svoje vlastné osvetlenie a registračnú značku.

Existujú dva hlavné typy prívesov dolly:

* *Converter dolly*, vybavený jednou až tromi nápravami a dizajnovaný na spájanie pomocou ťažnej tyče v zadnej časti ťahača alebo v prednej časti návesu. Sú dva varianty:
	+ *A-dolly* má jedno oje s centrovaným spojením.
	+ *C-dolly* má dve oddelené spojenia vedľa seba.
* *Low loader dolly*, vybavený ťažnou tyčou typu *gooseneck* (husí krk), ktorá sa spája s točnicou v zadnej časti ťahača. používa sa kvôli rozloženiu hmotnosti na točnicu na prívese dolly, ktorá sa nachádza medzi ťahačom a kolesami prívesu. Ten je vybavený prevažne dvomi nápravami.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dolly (trailer) na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 48°38′42″S 17°48′54″V﻿ / ﻿48,645°S 17,815°V﻿ / 48.645; 17.815

**Dolnovážska niva** je geomorfologický podcelok Podunajskej pahorkatiny. Tvorí pás územia medzi riekami Váh a Dudváh, medzi Novým Mestom nad Váhom a Sereďou. V povodí Dudváhu sa rozkladá Dudvážska mokraď, jediná geomorfologická časť územia.

Vymedzenie
----------

Podcelok leží v západnej časti Podunajskej pahorkatiny a susedí na severe s Trenčianskou kotlinou a Bielokarpatským podhorím (podcelky Považského podolia), západný okraj vymedzuje Trnavská pahorkatina a južným smerom sa tiahne Podunajská rovina. Na juhovýchode pokračuje Podunajská pahorkatina Nitrianskou pahorkatinou a východným smerom vytvára zreteľnú hranicu Inovecké predhorie (podcelok Považského Inovca).

Chránené územia
---------------

Na území Dolnovážskej nivy leží niekoľko maloplošných chránených území:

* Malé Vážky – chránený areál
* Dedova jama – chránený areál
* Sĺňava – chránený areál
* Brehové porasty Dubovej – prírodná pamiatka
* Obtočník Váhu – prírodná pamiatka
* Pseudoterasa Váhu – prírodná pamiatka
* Skalka pri Beckove – prírodná pamiatka
* Lido – obecné chránené územie

Osídlenie
---------

Územie je stredne husto osídlené a ležia tu mestá Nové Mesto nad Váhom, Piešťany, Hlohovec a Sereď. Najmä na blízkych terasách sú archeologické náleziská pravekých a ranostredovekých osídlení, vrátane veľkomoravských dvorcov a hradísk.

Doprava
-------

Údoliami riek vedú dôležité komunikácie a Považie nie je výnimkou. Z juhozápadu vedie popri Váhu dôležitá medzinárodná cesta E 75 v trase diaľnice D1 (Bratislava – Trenčín – Žilina), v jej blízkosti vedie i cesta I/61 (Bratislava – Žilina) a železničná trať Bratislava – Žilina. Južnou časťou územia prechádza rýchlostná cesta R1 (Trnava – Nitra), v trase ktorej vedie E 58.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-06-19]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-08-26]. Dostupné online.
**Osvietenie** alebo **iluminácia** je vo filozofii zvláštny Boží vplyv, pri ktorom sa uskutočňuje isté nevyhnutné a všeobecné poznanie človeka; pri osvietení dochádza k 
vžiareniu duchovného svetla, v ktorom sa človek, istým zrením večnej pravdy (rationes aeternae), večných pravidiel, dostáva do spojenia so samým Bohom, svetlom večnej, nemennej pravdy. Prvú ucelenú koncepciu iluminácie rozpracoval Augustinus.

O osvietení v budhizme pozri osvietenie.

Názory na osvietenie
--------------------

### Augustinus

Podľa Augustina **osvietenie** je zvláštny Boží vplyv, pri ktorom sa uskutočňuje isté nevyhnutné a všeobecné poznanie človeka. Boh poskytuje človeku vnútorné svetlo, vďaka ktorému človek nazerá večné pravdy.

### Bonaventura

**Iluminácia** je podľa Bonaventura osvecovanie človeka Bohom v procese poznania; ľudský rozum je pritom iba odrazom večného svetla, vďaka čomu ľudská duša poznáva bezprostredne a intuitívne.

Zdroje
------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Oslobodenie svätého Petra** (tal. *La liberazione di San Pietro*) je názov fresky namaľovanej renesančným umelcom Raffaelom v miestnosti zvanej *Stanza di Eliodoro* v Apoštolskom paláci vo Vatikáne.

V tejto sugestívne ladenej freske Raffael vyjavil svoju predstavu príbehu, ktorý zachytávajú Skutky apoštolov v 12. kapitole, veršoch 6 - 10: 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | 6 V tú noc, keď Herodes mal dať predviesť Petra, spal tento medzi dvoma žoldniermi, zviazaný dvoma reťazami, a strážnici strážili väzenie predo dvermi.7 A hľa, zjavil sa anjel Pánov a svetlo ožiarilo miestnosť. (Anjel) udrel Petra do boku a zobudil ho hovoriac: Vstaň, rýchlo! A okovy spadli mu z rúk.8 I povedal mu anjel: Opáš sa a obuj! Urobil tak. Anjel hovoril (ďalej): Prehoď si plášť a nasleduj ma!9 I vyšiel a nasledoval ho; ale nevedel, že je to skutočnosť, čo sa deje skrze anjela; myslel si, že vidí videnie.10 Ako prešli prvú stráž, aj druhú a prišli k železnej bráne, ktorá viedla do mesta, otvorila sa im sama. A keď vyšli a prešli prvou ulicou, anjel hneď odstúpil od neho. | "|

Zo stropu žalára, pred tvár starca prikovaného železnými reťazami medzi dvoma strážcami, zniesol sa v temnote noci anjel, svojim svetlom zalievajúci útroby kobky. Z Petrovej tváre sa zračia pochybnosti, či je to sen, či skutočnosť. Stráže, prebudené žiarou a hrmotom železných mreží, posmeľujú sa pri plnení strážnych povinností.

Udalosť sa podľa Skutkov apoštolov odohrala za vlády kráľa Agrippu I. Veľkého, ktorý Petra uväznil a odsúdil na smrť za šírenie kresťanstva. Freskou chcel Július II. osláviť vysvätenie baziliky San Pietro in Vincoli v roku 1512, svojho titulárneho kostola, kde ako svätú relikviu uchovávajú časť Petrových okovov. 

Svätý Peter má na freske portrétne črty Júliusa II. Jeho situácia ako väzňa symbolicky predstavuje pozíciu ohrozenej cirkvi, ktorú anjel ako Boží vyslanec zachraňuje.

Zdroje
------

* kol. autorov, *Muzea Watykanu*, Arkady, Warszawa, 1983, ISBN 83-213-3144-0
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Deliverance of Saint Peter na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Vatikánsky portál |

* Raffaelove siene
Súradnice: 48°12′21″S 17°12′35″V﻿ / ﻿48,205713°S 17,2096°V﻿ / 48.205713; 17.2096

**Osloboditeľská ulica** je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vajnory. Nachádza sa v strede mestskej časti. Na západnom okraji začína na križovatke s Rybničnou ulicou a na východnom na križovatke s Baničovou ulicou a Parkom pod lipami.

Kostol
------

Na rohu ulíc Osloboditeľská a Baničova sa nachádza jediný vajnorský kostol Kostol Sedembolestnej Panny Márie (rímskokatolícky). Ide o najstaršiu stavbu v rámci Vajnôr, ktorá bola postavená v 13. storočí.

Školy
-----

Na území mestskej časti sa nachádzajú dve základné a aj materské školy. Obe sú umiestnené na rovnakej ulici. Štátna škola *Základná škola s materskou školou Kataríny Brúderovej* je na Osloboditeľskej ul. 1 a cirkevná (rímskokatolícka) *Základná škola s materskou školou Jána Pavla II.* na Osloboditeľskej 27.

Galéria
-------

* Veža kostolaVeža kostola
* Park pod lipami (pohľad na Osloboditeľskú ul. a bránu kostola)Park pod lipami (pohľad na Osloboditeľskú ul. a bránu kostola)
* Škola Kataríny BrúderovejŠkola Kataríny Brúderovej
* Škola Jána Pavla II.Škola Jána Pavla II.
* Dva paneláky na Osloboditeľskej ul.Dva paneláky na Osloboditeľskej ul.
Otvorený kolektor
**Otvorený kolektor** alebo **výstup s otvoreným kolektorom** (angl. *open collector*, skr. *OC*) je druh výstupu digitálnych elektronických obvodov, kde výstupný obvod pozostáva len z jedného tranzistora, obvykle NPN alebo NMOS, spínajúceho v čase, keď je výstupom logického obvodu nulové napätie, výstup k zemi (zápornému pólu napájacieho napätia). Kolektor (drain) výstupného tranzistora je napojený priamo na výstupnú nožičku (pin) obvodu. Pri použití tranzistora NMOS je správnejšie použiť výraz *open drain*, ktorý však nemá slovenský ekvivalent.

Výhoda:wired-OR
---------------

Otvorený kolektor umožňuje použiť tzv. montážny súčet (wired-OR) viacerých výstupov s otvoreným kolektorom, keď sa jednoducho všetky výstupy vodivo spoja. U dvojčinných výstupov by takéto zapojenie viedlo v prípade, že na na výstupoch sú rôzne logické úrovne, k neprípustému prúdu cez výstupné tranzistory. 
V skutočnosti montážny súčet síce predstavuje funkciu logického súčtu, ale v inverznej logike, t. j. kde nulové napätie predstavuje log.1 a nenulové napätie predstavuje log.0.

Nevýhoda: pullup
----------------

Aby bola definovaná logická úroveň výstupu aj v čase, keď výstupom logického obvodu je nenulové napätie, t. j. keď je výstupný tranzistor vypnutý, je potrebné zapojiť na výstup s otvoreným kolektorom rezistor zapojený voči napájaciemu napätiu, nazývaný *pullup* (z angl. *to pull up* - ťahať nahor). Tento rezistor, spolu s parazitnými kapacitami výstupu, pripojených vstupov a prepojov tvoria RC-člen, ktorého časová konštanta obmedzuje maximálnu pracovnú frekvenciu takéhoto obvodu. Zmenšením odporu pullup rezistora je síce možné zmenšiť časovú konštantu RC člena a tým zvýšiť medznú pracovnú frekvenciu obvodu, avšak toto je obmedzené maximálnou prúdovou zaťažiteľnosťou tranzistora, a tiež sa tým zvyšuje spotreba obvodu.

Pozri aj
--------

* Dvojčinný výstup

Externíé odkazy
---------------

* wisc-online
**Otázka** je formulácia, vyjadrenie problému. Otázka je výrok, ktorý zachytáva neznáme prvky nejakej situácie alebo úlohy, vyžadujúce si vysvetlenie. V prirodzenom jazyku sa vyjadruje opytovacou vetou alebo spojením slov.

Otázka má zložitú štruktúru, je v nej obsiahnutá problematická aj asertorická stránka.

Asertorická stránka charakterizuje predmet otázky, vydeľuje niečo, čoho existencia sa otázkou predpokladá a čoho znaky sú zatiaľ neznáme, a načrtáva aj triedu možných významov neznámeho. Táto stránka otázky vystupuje niekedy do popredia a nadobúda samostatný význam (rečnícke, sugestívne, provokačné otázky).

Z hľadiska pravdivostných hodnôt sa otázky delia na zmysluplné (vyhovujúce syntaktickým, sémantickým i pragmatickým kritériám zmysluplnosti), do tej či onej miery správne postavené a nezmyselné.

Zmysluplnosť, presnosť otázky je dôležitou stránkou správneho, presného myslenia.

Typy otázok v rozhovore
-----------------------

Pri interpersonálnej komunikácií (tvárou v tvár), rozlišujeme niekoľko druhov otázok.

* otvorená otázka: predpokladá voľnú výpoveď autora
* zatvorená otázka: pýtajúci sa dáva priestor na odpoveď iba áno – nie
* informačná otázka: krátka, zisťuje skutkový stav vecí
* sugestívna otázka: cieľom je ovplyvniť partnera, vnútiť mu určitý názor
* alternatívna otázka: dáva sa možnosť výberu
* protiotázka: dáva možnosť čeliť námietkam a získať tak stratenú iniciatívu
* kontrolná otázka: dávame najavo, že počúvame
* motivačná otázka: vzbudiť u partnera dôveru
* rétorická otázka: dáva si rečník sám pre seba – na zaujatie publika
* spochybňujúce otázky: cieľom spochybniť partnera a ukázať mu iný pohľad na vec
* mätúce otázky: cieľ zmiesť partnera, dezorientovať ho
* povzbudzujúce otázky: povzbudenie partnera

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Otázka**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Otázka**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Technika otvorených dverí** alebo **asertívneho súhlasu** je jedna z metód asertívneho zvládania kritiky.

Technika otvorených dverí zahŕňa v sebe súhlas s každou (aj čiastkovou, pravdepodobnou, obecnou) pravdou, ktorá je v tvrdení kritika doslovne obsiahnutá (ale naopak, odmietnutie súhlasu v prípade, ak tvrdenie ponižuje, alebo má zásadný význam). Vychádza z asertívneho práva *"robiť chyby — a byť za ne zodpovedný"* a z práva *"byť sám sebe najdôležitejším sudcom"*.

  

Ústretový spôsob prijímania kritiky spôsobuje, že 

* napätie klesá, technika bráni prerastaniu kritiky do hádky,
* oponent postupne stráca dôvod či energiu na hľadanie ďalších kritických pripomienok.

  

Kritizovaný jedinec 

* čelí kritike dospelo, s dostatkom sebadôvery a s ochotou prevziať za chyby zodpovednosť,
* nepodlieha negatívnym emóciám,
* kritiku dokáže využiť pre svoj osobný rozvoj, prípadne na prospech vzťahu.

Použitie súhlasu vnáša do situácie pokoj a čestné pravidlá, a bráni tiež rozvoju manipulatívnej kritiky.

Iné projekty
------------

Wikiknihy
* Spolupracuj na Wikiknihách Wikiknihy ponúkajú texty a príručky na tému **Otvorené dvere**

Zdroje
------

* Ján Praško: Asertivita v partnerství