**Jozef Sivák** (\* 14. január 1886, Bobrovec – † 27. január 1959, Bratislava) bol slovenský politik, pedagóg, spisovateľ a novinár. Bol členom HSĽS-SSNJ, kde však patril k umiernenému krídlu. Napriek tomu presadzoval autonómiu Slovenska. Už v čase vyhlásenia autonómie Slovenska sa stal ministrom školstva a národnej osvety. Od 9. marca 1939 do 11. marca 1939 bol predsedom vlády autonómneho Slovenska, pričom v tomto čase bol súčasne ministrom všetkých rezortov okrem financií. Za svoju činnosť z obdobia Slovenského štátu bol po druhej svetovej vojne odsúdený na dva roky väzenia.

Pseudonym: Trávnický, Anica Jaroslavská.

Životopis
---------

Narodil sa v obci Bobrovec v okrese Liptovský Mikuláš. Jeho otec bol Ján Sivák a matka Mária rod. Pohlová. Študoval na učiteľskom ústave v Spišskej Novej Vsi. Štúdium prerušil kvôli práci v advokátskej kancelárii Jána Ružiaka v Liptovskom Mikuláši a vyučovaniu na škole v Smrečanoch. Štúdium dokončil na cirkevnej škole v Spišskej Kapitule. Pracoval ako učiteľ v Liptovskej Teplej a v Likavke. V tomto období sa začal intenzívnejšie stretávať s Andrejom Hlinkom. Po vzniku Česko-Slovenska sa stal školským inšpektorom v Prievidzi. Bol členom a od 19. decembra 1918 aj ústredným tajomníkom Slovenskej ľudovej strany, ktorú od 11. marca 1919 až do roku 1920 zastupoval v Revolučnom národnom zhromaždení. Od roku 1920 však znova vykonával iba pedagogické povolanie. V tejto dobe začal pripravovať nové učebnice, ktoré v slovenskom jazyku absentovali, postupne zostavil Abecedár, Prírodopis, Mravovedu, čítanky pre všetky ročníky ľudových škôl, učebnicu Krátka náuka o hospodárstve a mnohé iné. V roku 1924 sa stal poslancom Národného zhromaždenia, kde pôsobil až do roku 1938, od roku 1937 ako jeho podpredseda. Ako poslanec sa zaoberal najmä školskou a kultúrnoosvetovou problematikou. Zasadzoval sa o zriadenie vysokej školy technickej na Slovensku, k čomu došlo až v roku 1937. Za rozvoj cirkevného školstva ho v roku 1928 pápež Pius XI. vyznamenal Rytierskym rádom sv. Silvestra.

Koncom roka 1938 sa stal poslancom slovenského autonómneho snemu a od marca 1939 aj poslancom snemu Slovenskej republiky. V januári 1939 sa stal ministrom školstva a národnej osvety v tretej slovenskej autonómnej vláde. 9. marca 1939 ho česko-slovenský prezident Emil Hácha vymenoval za predsedu slovenskej autonómnej vlády a okrem ministra financií aj ministrom všetkých rezortov. V tom čase sa zdržiaval v Ríme na slávnostnej korunovácii pápeža Pia XII. Keď sa dozvedel o menovaní, odmietol funkcie prevziať. 11. marca 1939 bol menovaný ministrom školstva a národnej osvety v poslednej autonómnej vláde a túto funkciu zastával aj po vzniku samostatnej Slovenskej republiky. Počas jeho pôsobenia vo funkcii ministra školstva bolo vydaných viac ako 4 000 kníh a prvý raz sa začala tvoriť vlastná slovenská filmová produkcia. Jeho zásluhou sa sa do vyučovacieho procesu nedostala ideológia Nemeckého národného socializmu. Ako minister sa zasadil o zotrvanie niektorých českých profesorov na Slovenskej univerzite. Mal vplyv na vzniku Slovenskej akadémie vied a umení, predchodkyne Slovenskej akadémie vied. Bol odporcom deportácií Židov zo Slovenska a bol odhodlaný na protest odstúpiť z postu ministra. Nakoniec odstúpil až 5. septembra 1944 na znak nesúhlasu s pozvaním nemeckých vojsk na potlačenie SNP. 

V máji 1945 bol zatknutý a neskôr postavený pred Národný súd, ktorý ho odsúdil na dva roky väzenia. V decembri 1947 bol prepustený z väzenia. Potom krátko pracoval v Západoslovenských tlačiarňach ako pokladník. V roku 1952 bol s rodinou vysťahovaný z Bratislavy do dediny Tachty a neskôr do Trubína.

Písal články a básne, ktoré uverejňoval v novinách a časopisoch. Prispieval do Slováka, Národných novín, Slovenských pohľadov a Živeny. V druhej polovici dvadsiatych rokov pracoval aj ako redaktor *Slováka*. Počas svojho pôsobenia v Prievidzi sa venoval písaniu slovenských učebníc pre školy. V Prievidzi pomáhal zakladať miestny odbor Matice slovenskej, Muzeálny spolok hornej Nitry a Združenie priateľov Prievidze. Spoluzakladal regionálne noviny *Náš kraj*. Mal tiež zásluhu na výstavbe novej budovy gymnázia a Okresnej sociálnej zdravotnej stanice v Prievidzi.

Dielo
-----

* *Krátka náuka o hospodárstve pre ľudové školy* (Prešov, 1920)
* *Meroveda* (Prešov, 1920)
* *Abecedár pre ľudové školy* (Ružomberok, 1920)
* *Púčky* (Ružomberok, 1921)
* *Nový Abecedár* (Ružomberok, 1922)
* *Hry našich detí* (Liptovský Mikuláš, 1922)
* *Lastovičky* (Ružomberok, 1923)
* *Otčina.Čítanka pre IV.ročník ľudových škôl* (Prešov, 1925)
* *Prameň.Čítanka pre piaty a šiesty ročník slovenských ľudových škôl* (Prešov, 1926)
* *Kríza katolíckej inteligencie* (Bratislava, 1927)
* *Otava* (Prešov, 1927)
* *Nové slovenské školstvo* (Bratislava, 1940)
* *Nové slovenské školstvo III.* (Bratislava, 1942)
* *Národná osveta a ľudovýchova* (Bratislava, 1943)
* *Z mojich pamätí* (Martin, Matica slovenská 2003)

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Jozef Sivák sa venoval pedagogickej a kultúrno-osvetovej práci* [online]. Bratislava: sme.sk, [cit. 2017-01-10]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Jozef Sivák na osobnosti.sk
* Jozef Sivák na www.kultura-fb.sk
* Kam patrí Jozef Sivák na www.kultura-fb.sk
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 5 - farnosť Bobrovec; pokrstený ako Josephus Joannes Szivak

Zdroje
------

* Životopis Jozefa Siváka na Sme.sk

| * z
* d
* u
Predsedovia vlády Slovenska |
| --- |
| Dočasná vláda pre Slovensko\* | 
* Vavro Šrobár (1918)

 |
| Slovenská republika rád  | 
* Antonín Janoušek (1919)

 |
| Autonómne Slovensko\* | 
* Jozef Tiso (1938 – 1939)
* Jozef Sivák (1939)
* Karol Sidor (1939)

 |
| Prvá slovenská republika  | 
* Jozef Tiso (1939)
* Vojtech Tuka (1939 – 1944)
* Štefan Tiso (1944 – 1945)

 |
| Predsedovia Zboru povereníkov\* | 
* Karol Šmidke (1945 – 1946)
* Gustáv Husák (1946 – 1950)
* Karol Bacílek (1950 – 1951)
* Július Ďuriš (1951 – 1953)
* Rudolf Strechaj (1953 – 1960)

 |
| Slovenská socialistická republika\* | 
* Štefan Sádovský (1969)
* Peter Colotka (1969 – 1988)
* Ivan Knotek (1988 – 1989)
* Pavel Hrivnák (1989)
* Milan Čič (1989 – 1990)

 |
| Slovenská republika\* | 
* Vladimír Mečiar (1990 – 1991)
* Ján Čarnogurský (1991 – 1992)
* Vladimír Mečiar (1992)

 |
| Slovenská republika  | 
* Vladimír Mečiar (1993 – 1994)
* Jozef Moravčík (1994)
* Vladimír Mečiar (1994 – 1998)
* Mikuláš Dzurinda (1998 – 2006)
* Robert Fico (2006 – 2010)
* Iveta Radičová (2010 – 2012)
* Robert Fico (2012 – 2018)
* Peter Pellegrini (2018 – 2020)
* Igor Matovič (2020 – 2021)
* Eduard Heger (2021 – 2023)
* Ľudovít Ódor (2023)
* Robert Fico (2023 – )

 |
| \* Slovensko bolo súčasťou Česko-Slovenska  |

Autoritné údaje: * abART: 3272
* GND: 12902175X
* ISNI: 0000000055441373
* LCCN: no2004088041
* NK ČR: jo2004213419
* SNK: 163925
* VIAF: 40444289
* WorldCat: lccn-no2004088041