recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Alkyoné čaká svojho manžela*, autor:Herbert James Draper (1863 – 1920)
**Alkyoné** alebo **Alkyona** alebo zastarano **Alkyone** (starogr. Ἁλκυόνη – Alkyoné, lat. *Alcyone*) je v gréckej mytológii dcéra vládcu vetrov Aiola a Enarety.

Vydala sa za tráchinskeho kráľa Kéyka. Bol to vášnivý moreplavec a Alkyoné, ktorá ho veľmi milovala, len nerada videla, že sa vydáva na more, lebo sama zo svojho domova vedela, ako nečakane sa rozbúria morské vetry.

Jej obavy sa nanešťastie naplnili. Jedného jasného dňa Kéyx vyplával na more a nečakane ho zastihla prudká búrka. Cez všetku dlhoročnú skúsenosť loď neovládol a stroskotal na pobrežných skaliskách. Alkyoné, ktorá ho čakala pod vysokou skalou, keď zbadala jeho mŕtve telo, zo zúfalstva sa vrhla do vĺn, aby ho ešte posledný raz pobozkala a zomrela s ním.

Bohovia to však nedopustili. Pre jej veľkú lásku k manželovi ju premenili na alku a jej oživeného manžela tiež. Mýty hovoria, že tak spoločne žijú na morskom pobreží a boh vetrov Aiolos ich ochraňuje.

Referencie
----------

1. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 1,7,3.
2. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 1,7,4.
3. 1 2 3  Ovidius, *Metamorphoses*, 2,184.
4. ↑  Hyginus, *Fabulae* 65.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alkyoné na českej Wikipédii.*
Mapa súostrovia.
**Madeira** (portugalsky: Ilha da Madeira) je ostrov v strednej časti Atlantického oceánu, najväčší z rovnomenného súostrovia. Administratívne patrí ku Portugalsku. Spolu s ostrovmi Porto Santo a Desertas tvorí severnú časť súostrovia ležiacu na tzv. Madeirskom chrbte. Leží asi 580 km západne od pobrežia Maroka (približne na úrovni prístavu Safi) a 980 km juhozápadne od Lisabonu.

Na ostrove sa nachádza hlavné mesto súostrovia Funchal.

Názov *Madeira* označuje drevo, ostrov dreva. Pretože prví portugalskí objavitelia našli na ostrove rozsiahle vavrínové lesy.

Prírodné podmienky
------------------

Najvyššími vrcholmi sú Pico Ruivo (1863 m n. m.) a Pico do Arieiro (1818 m n. m.). V západnej časti ostrova sa nachádza plošina Paul da Serra s výškou okolo 1500 m n. m.

Madeira je ostrov vulkanického pôvodu, ktorý vznikol rozsiahlymi výlevmi čadičovej lávy na morskom dne a neskôr aj na súši. Ostrov s najvyššími vrcholmi siahajúcimi do výšky 1863 m n. m. tvorí len nepatrnú časť vulkánu, ktorá siaha do hĺbky okolo 5000 m pod morskú hladinu. Najstaršia časť sopky má spodnomiocénny vek (asi 23 miliónov rokov). Ale najmladšie erupcie sú datované do obdobia pred asi 6000 rokmi. Viaceré sopečné fázy sprevádzali čadičové intrúzie vo forme dajok a sillov.

Podnebie na ostrove je tropické, výrazne je však ovplyvnené vplyvom oceánu, čo má za následok stálu relatívne miernu klímu a dostatok zrážok, hlavne na severozápade. Letná teplota sa na juhu ostrova pohybuje okolo 25 °C, v zime neklesá pod 11 °C. Teplota mora neklesá pod 18 °C.

Dejiny
------

Súostrvie bolo známe už Féničanom aj Rimanom. Objavuje sa aj na talianskych mapách z polovice 14. storočia. V roku 1418 objavili portugalskí kapitáni João Gonçalves Zarco a Tristão Vaz Teixeira ostrov Porto Santo, vzdialený asi 45 km. O rok neskôr preskúmali aj vzdialenú Madeiru. Prví objavitelia sa vylodili v zátoke pri meste Machico.

Pri kolonizácii ostrova prví osadníci vypálili pôvodné vavrínové lesy a priniesli na ostrov nové druhy, najmä eukalyptus. Otroci po celom ostrove vystavali systémy zavlažovacích kanálov označované ako levady.

Pre svoju príjemnú klímu bol od druhej polovice 19. storočia ostrov vyhľadávanou turistickou destináciou.

V roku 1921 bol na ostrov deportovaný posledný Rakúsko-Uhorský panovník Karol I. Habsburský, ktorý tu v priebehu roka podľahol zápalu pľúc.

Referencie
----------

1. ↑  Ribeiro, M. L. Ramalho, M. 2010, A Geological tour of the Archipelago of Madeira. Main geo-touristic sites. Direcção Regional do Comércio, Indústria e Energia, Laboratório Nacional de Energia e Geologia, I.P. Lisabon, 91 s.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Madeira (ostrov)**
Súradnice: 56°56′57″S 24°06′16″V﻿ / ﻿56,949167°S 24,104444°V﻿ / 56.949167; 24.104444

**Evanjelická katedrála (Rižský dóm)** v metropole Lotyšska Riga je jedným z najväčších evanjelických chrámov v krajinách okolo Baltského mora. Nachádza sa neďaleko rieky Daugava v centre Rigy.

História
--------

Chrám sa začal stavať podľa plánov nemeckých architektov v roku 1211 a dokončený bol v roku 1270. Základný kameň položil rižský biskup Albrecht von Buxthoeven. Stal sa dominantou hlavného mesta dnešného Lotyšska. Po reformácii v roku 1523 chrám prevzali evanjelici a stal sa hlavným chrámom evanjelickej cirkvi v Lotyšsku pre nemecky hovoriacich veriacich. V roku 1931 na základe rozhodnutia prezidenta Lotyšska bol chrám nemeckým evanjelikom odobraný a získali ho lotyšsky hovoriaci evanjelici.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Evanjelická katedrála (Riga)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka chrámu
* Photographs of the Riga Cathedral
Pästný klin
**Pästný klin** je všeobecne známy kamenný nástroj v staršom paleolite (abbevillien, acheuléen a i.). Človek si ho vyrobil z pazúrika otĺkaním kameňov do listového tvaru, neskôr do hrotu. Zaujímavosťou je, že pästný klin sa ako nástroj nevyvinul veľmi dlhé roky, dokonca sa v období jeho najväčšieho využívania takmer zastavil technický vývin ľudstva. 

Iná teória tvrdí (konkrétne Darwinova teória krásy), že Acheuléenske pästné kliny sú **najstaršie umelecké diela** (estetické predmety) na svete. Keďže vznikli 50 000 až 100 000 rokov predtým ako sa praľudia naučili používať reč, bolo vyrábanie pästných klinov spôsobom komunikácie. Muži ich vyrábali za účelom predvádzania sa a reprodukcie. Ženy si všímali schopnosti muža ako jemnú motoriku, inteligenciu, schopnosť plánovať, svedomitosť a taktiež očividný prístup ku vzácnym materiálom, ktoré boli k výrobe pästného klinu potrebné. Videli krásu v niečom, čo je dobre urobené.

Referencie
----------

1. ↑  TED. *A Darwinian theory of beauty | Denis Dutton* [online]. 2010-11-16, [cit. 2017-05-08]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* vývoj techniky

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pästný klin**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Diego Velázquez de Cuéllar
**Diego Velázquez de Cuéllar** (\* 1465, Cuéllar, Segovia, Španielsko - † 1524, Santiago de Cuba) bol španielsky dobyvateľ a prvý guvernér Kuby od roku 1511 až do svojej smrti v roku 1524. Do Nového sveta odišiel v roku 1493 s druhou expedíciou Krištofa Kolumba. V rokoch 1501 - 1509 spolupracoval s guvernérom Nicolásom de Ovando na pacifikácii ostrova Hispaniola. Jeho ďalší guvernér, Diego Colón, ho v roku 1511 postavil na čelo expedície, ktorá mala dobyť a osídliť Kubu. Podporoval aj expedície na územie dnešného Mexika. V roku 1518 sa preto spojil s Hernandom Cortésom, avšak čoskoro sa medzi nimi začali rozbroje. Za Cortésom poslal expedíciu pod velením Pánfila de Narváez, toho však Cortés zajal.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Diego Velázquez de Cuéllar**

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 8117 7289
* LCCN: no2005034581
* VIAF: 39106071
* WorldCat: lccn-no2005034581
Súradnice: 33°08′00″S 139°46′09″V﻿ / ﻿33,13333°S 139,76917°V﻿ / 33.13333; 139.76917

**Hačijódžima** je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Tichom oceáne v súostroví Izu, asi 300 km južne od Tokia. Priemer ostrova je asi 14 km, má mierne zdeformovaný kruhový tvar. Najvyšší bod sa nachádza 854 m nad hladinou mora. Ostrov je tvalo osídlený, podľa posledného sčítania tam žilo vyše 8 800 ľudí. Najväčším sídlom je Micune. V minulosti (počas Tokugawského šogunátu) bol miestom, kde sa posielali trestanci. V súčasnosti je obľúbeným miestom surferov a rekreačných potápačov.

Ostrov je tvorený dvoma stratovulkánmi, starší, pleistocénny vulkán *Higaši-jama* sa nachádza v juhovýchodnej časti ostrova, mladší *Niši-jama* v severozápadnej časti. Vývoj mladšieho vulkanického centra sa začal pred 10 000 – 8 000 rokmi, posledná erupcia bola zaznamenaná v roku 1606.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hačijódžima**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu – Hačijódžima na Global Volcanism Program (po anglicky)
„Odin, otec bohov" - Wägner, Wilhelm. 1882. Nordisch-germanische Götter und Helden. Otto Spamer, Leipzig & Berlin. Page 7
**Geri a Freki** (staroseverčina – obe slová znamenajú *„pažravý"* alebo *„nenásytný"*) sú v severskej mytológií dvaja vlci, ktorí sprevádzajú boha Odina. Sú spomenutí v *Poetickej Edde* (čo je kolekcia epických básni, zozbieraných v 13. storočí zo starších zdrojov), v *Prozaickej Edde* (napísaná v 13. storočí Snorrim Sturlusonom) a v básniach skaldov. Tento pár býva prirovnávaný k podobným postavám, ktoré nachádzame v gréckej, rímskej a védickej mytológií.

Etymológia
----------

Mená Geri a Freki znamenajú buď *„nenásytný"*, alebo *„pažravý"*. Meno Geri môže vychádzať z protogermánskeho prídavného mena \**geraz*, ktoré poukazuje na burgundské *girs*, staroseverské *gerr* a starohorno-nemecké *ger*, alebo *giri* – pričom všetky znamenajú *„nenásytný"*.

Meno Freki môže zase vychádzať z pragermánskeho prídavného mena \**frekaz*, ktoré poukazuje na gótske *faihu-friks* s významom *„chtivý"*, *„žiadostivý"*, staroseverské *frekr*, čo je *„nenásytný"*, staroanglické *frec*, teda *„žiadostivý"*, *„chtivý"*, *„nenásytný"*, *„drzý"* a starohorno-nemecké *freh* s významom *„nenásytný"*. John Lindow interpretuje obe staroseverské slová ako prídavné mená. Bruce Lincoln považuje meno Geri za proto-indo-európsky koreň \**gher-*, ktorý je rovnaký ako Garmr, meno patriace psovci, úzko spätému s udalosťami Ragnaröku.

*Grímnismál*
------------

V *Poetickej Edde* báseň *Grímnismál*, boh Odin (nazývaný aj Grímnir) hovorí mladému Agnarrovi o Odinových spoločníkoch. Agnarr hovorí, že Odin kŕmi vlky, zatiaľ čo boh sám pije iba víno:

> 
> Otec zabitých kŕmi Freki a Geri
> na telách padlých;
> Avšak zbraniam milý Odin,
> na víne jedine
> žiť bude naveky istotne.
>

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Geri and Freki na anglickej Wikipédii a Geri a Freki na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Geri a Freki**

  


| * z
* d
* u
Severská mytológia |
| --- |
| Severskí bohovia | 
* Asovia
* Vanovia
* Dísy
* Obri
* Elfovia
* Valkýry
* Einherjovia
* Norny
* Odin
* Thor
* Frey
* Freya
* Loki
* Baldr
* Týr
* Yggdrasil
* Ginnungagap
* Ragnarök

 | Kresba Thórovho kladiva z roku 1877 |
| Literárne zdroje | 
* Poetická Edda
* Prozaická Edda
* Ságy
* Snorri Sturluson
* Runy
* Runové kamene
* Staroseverčina

 |
| Severská kozmológia |
Ing. arch. **Pavel Zibrin**, DrSc. (\* 17. apríl 1925, Nemecká – † 25. september 2005, Bratislava) bol slovenský architekt a urbanista, predseda Zväzu československých architektov, člen rady Medzinárodného zväzu architektov (UIA) a profesor Medzinárodnej akadémie architektúry (IAA).

Vzdelanie a prax
----------------

Po štúdiu na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave bol na stáži u francúzskeho architekta Auguta Perreta. Pracoval ako projektant-urbanista a územný plánovač na Krajskom národnom výbore v Nitre a v štátnej organizácii Stavoprojekt, neskôr bol námestníkom a povereníkom ministra výstavby a techniky Slovenskej socialistickej republiky. Od roku 1973 bol riaditeľom Štátneho inštitútu urbanizmu a územného plánovania (URBION).

V roku 1986 bol zvolený za predsedu Zväzu československých architektov. Na generálnom zhromaždení Medzinárodného zväzu architektov (UIA) v Acapulcu bol zvolený za člena Rady UIA za región II (štáty Sovietskeho zväzu, jeho satelity a štáty blízkeho východu). Bol členom kolégia predsedu slovenskej Komisie pre vedecko-technický a investičný rozvoj. V roku 1983 získal na Fakulte architektúry Slovenskej vysokej školy technickej (SVŠT) v Bratislave titul doktora vied (DrSc.) v obore urbanizmus.

Vo svojej vedeckej činnosti za zameriaval na sídelné štruktúry, rozvoj urbanizácie a na problematiku životného prostredia sídiel. Jeho práca sa týkala smerov vývoja sídiel, zásad urbanistickej kompozície regiónov a aglomerácií, teórií aglomerovania a životného prostredia mestských štruktúr.

Získal štátne vyznamenania Rad práce a Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu.

Bibliografia (výber)
--------------------

* *Smery vo vývoji sídlisk*, Slovenská Komisia pre techniku, Bratislava, 1968
* *Priestorové štruktúry sídelných systémov*, Alfa, Bratislava, 1981
* *Hlavné zásady programu urbanizačného rozvoja SSR*, Alfa, Bratislava, 1985
* Pavel ZIBRIN, Gustáv SLÁDEK, Rudolf KRŠIAK. *Prognózovanie životného prostredia sídelných štruktúr*, Alfa, Bratislava, 1987
* *Vnímanie urbanistického priestoru*, Alfa, Bratislava, 1988

Literatúra
----------

* *Malá encyklopédia Slovenska*, Slovenská akadémia vied, Bratislava, 1987

Externé odkazy
--------------

* Union Internationale des Architectes – International Union of Architects
* International Academy of Architects
* Diela Pavla Zibrina v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
Graf funkcie konvexnej na intervale konvexnosti leží pod spojnicou krajných bodov tohto intervalu
Spojitá **konvexná funkcia** na intervale {\displaystyle (a,b)}, je význačná tým, že jej graf leží nad každou jej zostrojenou dotyčnicou. Jednoduchou a názornou pomôckou môže byť predstava grafu konvexnej funkcie na {\displaystyle (a,b)} ako šálky, do ktorej možno naliať kávu. Opačný prípad tvorí konkávna funkcia. Samotná definícia je analyticky odvodená z vlastností funkčných hodnôt konvexnej funkcie vzhľadom na spojnicu krajných bodov intervalu konvexnosti. Možno povedať, že funkčné hodnoty konvexnej funkcie sú na intervale konvexnosti vždy pod spojnicou spomínaných krajných bodov.

Definícia
---------

Konkávna časť funkcie je vyznačená namodro. Graf na tomto intervale leží pod dotyčnicou. Zvyšná červená krivka označuje konvexnú časť a jej graf leží nad dotyčnicou
Definíciu konvexnosti funkcie možno rozdeliť na definíciu konvexnosti funkcie a špeciálneho prípadu – rýdzej konvexnosti funkcie. Väčšinu elementárnych funkcií možno však považovať za rýdzo konkávne respektíve rýdzo konvexné. Príkladom môžu byť polynómy.

### Definícia rýdzo konvexnej funkcie

Nech *f* je funkcia spojitá na intervale {\displaystyle (a,b)}. Potom hovoríme, že funkcia *f* je na intervale {\displaystyle (a,b)} rýdzo konvexná práve vtedy, keď pre všetky čísla {\displaystyle \lambda \in (0,1)} platí:

{\displaystyle \forall x,y\in (a,b),x<y:f(\lambda x+(1-\lambda )y)<\lambda f(x)+(1-\lambda )f(y)}
### Definícia konvexnej funkcie

Nech *f* je funkcia spojitá na intervale {\displaystyle (a,b)}. Potom hovoríme, že funkcia *f* je na intervale {\displaystyle (a,b)} konvexná práve vtedy, keď pre všetky čísla {\displaystyle \lambda \in (0,1)} platí:

{\displaystyle \forall x,y\in (a,b),x<y:f(\lambda x+(1-\lambda )y)\leq \lambda f(x)+(1-\lambda )f(y)}

Intervaly konvexnosti
---------------------

Pri hľadaní intervalov, na ktorých je funkcia konvexná sa postupuje použitím druhej derivácie funkcie. Intervaly konvexnosti a konkávnosti funkcie delia inflexné body. V týchto bodoch funkcia mení zakrivenie. Funkcia je preto rýdzo konvexná na intervale, kde {\displaystyle f''(x)>0}. Analogicky sa odvodí pravidlo pre interval konvexnej funkcie {\displaystyle f''(x)\geq 0}. Daná derivácia musí existovať. To, že funkcia je diferencovateľná nevyplýva priamo z podmienky spojitosti skúmanej funkcie, preto treba pridať podmienku diferencovateľnosti.

Pozri aj
--------

* konkávna funkcia
* inflexný bod
* extrém

Externé odkazy
--------------

* KONVEXNOSŤ, KONKÁVNOSŤ INFLEXNÉ BODY FUNKCIE
Laserom navádzaná bomba Paveway IV na lietadle Harrier GR9.
RAF Tornado GR4 s podvesenými Paveway IV
**Paveway IV** je presne navádzanou bombou typu vzduch-zem od spoločnosti Raytheon. Ide o najnovší prírastok zo série bômb Paveway a jej vývoj sa začal v roku 2003.

Vlastnosti
----------

Paveway IV vznikla pridaním systému navádzania a riadiacich plôch k telu tzv. "hlúpej" (neriadenej) bomby typu MK82. Hlavné zdokonalenie oproti predchádzajúcim Paveway II/III predstavuje duálny systém navádzania. Spočíva v kombinácii GPS/INS (Inerciálny navigačný systém) a laserového navedenia. V závislosti na konkrétnych podmienkach môže pilot na navedenie použiť buď jeden z týchto systémov, alebo obidva súčasne.

Operačné nasadenie
------------------

Paveway IV bola zaradená do výzbroje RAF v roku 2008 a ešte v tom istom roku bola bojovo nasadená v Afganistane na lietadlách Tornado GR4. V roku 2011 použili Briti túto muníciu v Líbyi počas operácie Ellamy. Formácie britských stíhačiek bombardovali strategické budovy líbyjskej vlády a obrnenú techniku jednotiek Muammara Kaddáfího. V septembri 2014 použili britské Tornáda bomby Paveway IV na ničenie ťažkého delostrelectva Islamského štátu v severozápadnom Iraku. Pozície Islamského štátu v Sýrii boli bombardované bombami Paveway IV prostredníctvom britských Eurofighter Typhoon.

Používatelia
------------

Spojené kráľovstvo  Spojené kráľovstvo

Royal Air Force
Saudská Arábia  **Saudská Arábia**

Kráľovské letectvo Saudskej Arábie
**HX-84** bol konvoj v druhej svetovej vojne, ktorý 28. októbra 1940 vyplával z Halifaxu v Kanade a jeho cieľom bol Liverpool v Spojenom kráľovstve. Konvoj sa skladal z 39 obchodných lodí a jeho jedinou ochranou bol ozbrojený obchodný krížnik HMS Jervis Bay. *Jervis Bay* bol linkový parník, ktorý bol na začiatku vojny vyzbrojený 7 šesťpalcovými delami.

Vrecková bojová loď Admiral Scheer, ktorej velil kapitán Theodor Krancke, vyplávala z Wilhelmshavena 14. októbra 1940. Jej cieľom bolo napádať konvoje a osamelo plávajúce lode v Atlantiku. O konvoji *HX-84* sa Krancke dozvedel od šifrovacej služby *B-dienst*. 5. novembra konvoj našlo na pozícii 50°30′S 32°00′Z﻿ / ﻿50,500°S 32,000°Z﻿ / 50.500; -32.000﻿ (miesto objavenia konvoja HX-84 prieskumným lietadlom) nemecké prieskumné lietadlo.

Na odpor sa nemeckej vreckovej bojovej lodi postavil ozbrojený obchodný krížnik *HMS Jervis*, ktorý sa snažil dať šancu obchodným lodiam, aby utiekli. Potom, čo bol potopený *Jervis*, zaútočil *Admiral Scheer* na lode konvoja a potopil britské obchodné lode *Maiden*, *Trewellard*, *Kenbame Head*, *Beaverford*, *Fresno* a poškodil tanker *San Demetrio*. Ostatné lode doplávali v poriadku do Liverpoolu. Na *Jervise* zahynulo 190 členov posádky vrátane kapitána Fegena.

*Admirál Scheer* pokračoval vo svojich útokoch a do Kielu sa vrátil až 1. apríla 1941. Počas plavby potopil celkom 16 lodí a preplával 46 000 námorných míľ.

Kapitán britskej lode HMS *Jervis* Edward Fegen obdržal za ochranu konvoja *HX-84* posmrtne Viktóriin kríž.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Konvoj HX-84 na českej Wikipédii.*
**Konverzačný fond** je čiastkový knižničný fond s archívnou funkciou určený pre dlhodobé uchovávanie dokumentov. Dokumenty v konzervačnom fonde je možné uchovávať len v špeciálnych ochranných a bezpečnostných podmienkach, ktoré zabezpečia, že stav dokumentov nebude podliehať nepriaznivým vonkajším vplyvom. Spôsoby uloženia, ochrany a sprístupňovania dokumentov v konzervačnom fonde zodpovedajú archívnej funkcii.

Konzervačné fondy sa budujú ako fondy, ktoré sú v presne vymedzenom rámci úplné, napríklad domáca tlačová produkcia v národnej knižnici alebo záverečné práce v akademickej knižnici.

Referencie
----------

1. ↑  CELBOVÁ, Iva. *Konzervační fond - Česká terminologická databáze knihovnictví a informační vědy* [online]. Národní knihovna ČR, 2014, [cit. 2018-06-11]. Dostupné online.
2. 1 2 3  NOVÁKOVÁ, Marta. *Informačná výchova*. 1.. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1998. ISBN 80-08-02818-1. Kapitola Konzervačný fond, s. 211.
**Norbert Beňuška** (\* 6. jún 1939, Skačany – † 4. november 2017, Banská Bystrica) bol poľnohospodársky odborník.

Životopis
---------

Narodil sa v Skačanoch a vyrastal v Topoľčanoch, kde aj v roku 1956 maturoval na gymnáziu. Po viacerých pokusoch dostal možnosť študovať na Vysokej škole poľnohospodárskej v Nitre, zootechnickej fakulte, ktorú absolvoval v roku 1962, s červeným diplomom.

V roku 1962 nastúpil na základe umiestenky na JRD v Ponikách. Tu pracoval nepretržite 24 rokov. V zime 1962/1963 vykonával šesťmesačnú vojenskú prezenčnú službu v Michalovciach. Od roku 1963 do roku 1970 externe študoval na Vysokej škole veterinárskej v Košiciach všeobecnú veterinárnu medicínu, v roku 1992 absolvoval študijný pobyt na Cornell University Ithaca v USA.

V roku 1993 sa habilitoval na docenta na Agronomickej fakulte VŠP v Nitre v odbore všeobecná zootechnika (výživa hospodárskych zvierat, poruchy látkového metabolizmu a veterinárna farmakológia). Na tieto špecializácie boli zamerané i jeho vedecko-výskumné práce.

Bol mnohoročným aktívnym členom Slovenskej akadémie pôdohospodárskych vied. V dvoch cykloch absolvoval Univerzitu tretieho veku v rokoch 2009 - 2015 na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v programe filozofická teológia a antropologická katechéza.

Počas pôsobenia v JRD Poniky vo funkcii hlavného zootechnika a neskôr aj podpredsedu družstva paralelne pracoval aj v Biotike, n.p. Slovenská Ľupča vo vedecko-výskumnej základni, na klinickom oddelení (veterinárne liečivá a kŕmne aditíva). Externe pedagogicky pôsobil na Vysokej škole poľnohospodárskej v Nitre a Brne, Vysokej škole veterinárskej v Košiciach a Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici.

V roku 1986 odišiel z družstva a pracoval vo Výskumnom ústave pre biofaktory a veterinárne liečivá Jílové u Prahy ako vedúci strediska pre výskum látkového metabolizmu. V rokoch 1990 až 1994 bol riaditeľom pre marketing v Biotike, n.p. Slovenská Ľupča a v rokoch 1994 - 1998 bol štátnym tajomníkom Ministerstva pôdohospodárstva SR s kompetenciami pre poľnohospodárstvo, potravinárstvo, lesníctvo, vodohospodárstvo, legislatíva, veterinárstvo, veda a výskum. 

V rámci publikačnej činnosti napísal 27 vedecko-výskumných prác, 9 vysokoškolských učebníc a publikoval viac ako 600 odborných, ale aj politicko-spoločenských článkov.

Literatúra
----------

* Niektoré spomienky na XX. storočie
* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 173104
Hrob na Národnom cintoríne v Martine
**Ambro Pietor** (\* 15. október 1843, Bobrovec - † 3. december 1906, Martin) bol novinár, redaktor, národnokultúrny pracovník. Pseudonym: Bobrovecký; A. Petrov.

Rodina
------

* otec Ondrej Pietor
* matka Zuzana rod. Repová
* syn Miloš Pietor, Vladimír Pietor, Igor Pietor
* manželka Zuzana rod. Kašovičová

Životopis
---------

Gymnaziálne štúdiá absolvoval v Levoči, odkiaľ ho pre nár. presvedčenie vylúčili, a v Banskej Bystrici pod vedením riaditeľa M. Čulena, 1866 maturoval. Právo študoval v Pešti, vo Viedni a v Prahe. Od roku 1870 redaktor Národných novín v Martine, 1874 – 1898 ich zodpovedný redaktor, 1881 – 1906 zodpovedný redaktor a vydavateľ časopisu Národný hlásnik. Aktívny obranca slovenských národných práv. Pre údajné poburovanie bol s ďalšími národovcami prenasledovaný a väznený v Banskej Bystrici (1868). Organizátor a funkcionár kultúrnych a hospodárskych spolkov. Člen výboru Matice Slovenskej, iniciátor založenia spolku Živena a jej tajomník, spoluzakladateľ gymnázia v Kláštore pod Znievom, od 1882 čestný člen spolku Tatran vo Viedni.

Pamiatky
--------

* rukopisná pozostalosť v Literárnom archíve Matice slovenskej
* pomník na Národnom cintoríne a názov ulíc v Martine a Žiline

Dielo
-----

* Na ochranu slovenského ľudu, Martin roku 1899
* Nápor-odpor, Martin roku 1905
* Z môjho väzenia, Národnie noviny 30. 17. júna 1899, s. 3-5;

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike pokrstený ako Ambrosius Pjeter
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1026064759
* NK ČR: jo20000076830
* SNK: 158994
* VIAF: 84115684
ThDr. **Ambróz Lazík** (\* 7. december 1897, Trstín – † 20. apríl 1969, Trnava) bol rímskokatolícky duchovný, titulárny biskup appijský a apoštolský administrátor Trnavskej apoštolskej administratúry.

Životopis
---------

Po maturite v malom seminári v Trnave nastúpil v roku 1917 vojenskú službu, z ktorej sa vrátil v roku 1919 a pokračoval v bohosloveckých štúdiách v Nitre. Kňazské svätenie prijal 29.júna 1922 v Nitre. Kaplánom bol v Dvoroch nad Žitavou a v Nových Zámkoch. V roku 1925 sa stal biskupským archivárom - tajomníkom, potom kancelárom. V roku 1933 získal doktorát z teológie. V rokoch 1936 – 1940 bol generálnym vikárom Trnavskej apoštolskej administratúry. V roku 1938 dostal tituly apoštolského protonotára, kanonika Bratislavskej družnej kapituly a bol vymenovaný za rektora Kňazského seminára v Bratislave. V roku 1942 bol menovaný za trnavského farára. V roku 1945 bol opätovne menovaný za generálneho vikára.

Po smrti Pavla Jantauscha bol 8. júna 1947 menovaný za administrátora Trnavskej apoštolskej administratúry. Za titulárneho biskupa appijského bol menovaný 25. júla 1949. Biskupské svätenie prijal 14. augusta 1949 v Trnave z rúk olomouckého arcibiskupa Jozefa Matochu. V rokoch 1950 – 1951 bol izolovaný orgánmi komunistickej štátnej bezpečnosti vo svojej rezidencii v Trnave. 

Zomrel 20. apríla 1969 v Trnave. Bol pochovaný v Trstíne, svojom rodisku.

Referencie
----------

1. ↑  Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Trstín; záznam č. 85
2. ↑  CHENEY, David M. *www.catholic-hierarchy.org*. [Cit. 2023-05-17]. Stránka Ambróz Lazík. (angl.)

Literatúra
----------

* Jozef Haľko: Ave Crux – Život a dielo biskupa Ambróza Lazíka, SSV, 2006

Zdroj
-----

* Ambróz Lazík na stránke Trnavskej arcidiecézy

| Tituly a funkcie v Rímskokatolíckej cirkvi |
| --- |
| Predchodca**Pavol Jantausch** | **Apoštolský administrátorTrnavskej apoštolskej administratúra**1947 — 1969 | Nástupca**Július Gábriš** |

Autoritné údaje: * GND: 133948161
* SNK: 148953
* VIAF: 38121714
Pomník Mateja Hrebendu
**Hačava** je mestská časť Hnúšte.

Polohopis
---------

Nachádza sa v Muránskej brázde, na rozhraní Stolických vrchov a Revúckej pahorkatiny, na ľavom brehu Rimavy, v nadmorskej výške 335 m n. m.
Leží na ceste II/531, 5 km severne od mesta a pri železničnej trati Jesenské - Brezno (železničná zastávka). Z obce vychádza žlto-značkovaný turistický chodník na vrch Tŕstie.

V súčasnosti je Hačava strediskom ťažby a spracovania magnezitu (časť Skálie).

Dejiny
------

Hačava je písomne doložená začiatkom 15. storočia. Narodil sa tu organizátor SNP Ondrej Klokoč, slovenský politik a novinár, pôsobil a zomrel tu národný buditeľ Matej Hrebenda. V obci stojí pomník Mateja Hrebendu.

Kultúra a zaujímavosti
----------------------

### Pamiatky

* Evanjelický kostol, jednoloďová pôvodne klasicistická stavba s pravouhlým ukončením presbytéria a mierne predstavanou vežou, z roku 1816. Prestavaný bol v roku 1905 a v polovici 20. storočia, keď pola postavená veža. V interiéri sa nachádza klasicistický oltár, stĺpová architektúra s centrálnym obrazom Ježiš v Getsemanskej záhrade. Fasády sú hladké, veža mierne vystupujúca z hmoty stavby je ukončená ihlancovou helmicou.

Osobnosti obce
--------------

### Pôsobili tu

* Matej Hrebenda (\* 1796 – † 1880), národný buditeľ a ľudový spisovateľ.

Referencie
----------

1. ↑   *Hačava (Hnúšťa) - Evanjelický kostol* [online]. Pamiatky na Slovensku. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta Hnúšťa

Súradnice: 48°37′32″S 19°57′08″V﻿ / ﻿48,625518°S 19,952159°V﻿ / 48.625518; 19.952159
**Rovnovážna poloha** je poloha tuhého telesa, v ktorej je teleso v pokoji a v rovnovážnom stave. Stav rovnováhy ďalej definujeme ako stav, v ktorom sa teleso nachádza, keď je výslednica všetkých síl pôsobiacich na teleso nulová a aj výsledný moment všetkých síl je nulový.

{\displaystyle \left\{{\begin{matrix}\sum \mathbf {F} &=&0\\\sum \mathbf {M} &=&0\end{matrix}}\right.}

Druhy rovnovážnych polôh
------------------------

Rozlišujeme tri druhy rovnovážnych polôh: 

### Stála (stabilná) rovnovážna poloha

Stabilná rovnovážna poloha
Potenciálna energia telesa v stálej rovnovážnej polohe je najmenšia, pri vychýlení z rovnovážnej polohy sa zvyšuje.

Teleso zavesené v bode, ktorý sa nachádza nad ťažiskom sa ustáli v rovnovážnej polohe, pri ktorej predĺžená priamka závesu (ťažnica) prechádza ťažiskom. Pri vychýlení z tejto stabilnej polohy sa teleso pôsobením síl (a momentov) vráti späť do stabilnej polohy. Pri vychýlení stúpa potenciálna energia telesa (ťažiska telesa).

Príkladom je guľka v jamke. Po vychýlení sa guľka vráti do najnižšej pozície. 

### Vratká (labilná) rovnovážna poloha

Labilná rovnovážna poloha
Vratká rovnovážna poloha (labilná poloha) je poloha, pre ktorú platí, že vychýlením z tejto polohy sa teleso nevracia späť, ale výchylka sa ďalej zväčšuje. Vychýlením z vratkej polohy sa potenciálna energie telesa zmenšuje. Vychýlením telesa z tejto polohy vzniknú sily, ktoré ďalej pôsobia na teleso. Teleso sa dostáva do nestabilnej (nerovnovážnej) polohy.

Teleso, zavesené pod ťažiskom (predĺžený záves (ťažnica) prechádza ťažiskom). Aj pri najmenšom vychýlení telesa z rovnovážnej polohy dôjde ku vzniku momentu (od tiažovej gravitačnej sily), ktoré spôsobí zväčšovanie odchýlky. Potenciálna energia vzrastie, teleso sa ju snaží znížiť tým, že sa snaží dostať do rovnovážneho stavu.

Príkladom je guľka na kopci. Existuje stabilná poloha guľky na úplnom vrchole, ale už pri najmenšom vychýlení sa guľka pohne nadol a sama sa do pôvodnej polohy už nevráti. Pri vychýlení sa zníži potenciálna energia guľky.

### Voľná (indiferentná) rovnovážna poloha

Indiferentná rovnovážna poloha
Je taká poloha, pre ktorú platí že „vychýlením" telesa sa výslednica síl ani výsledný moment síl pôsobiacich na teleso nemení. Vychýlením telesa zostáva potenciálna energia konštantná.

Teleso zavesené priamo v ťažisku. Pri vychýlení telesa z jeho rovnovážnej polohy zostane teleso naďalej v silovej rovnováhe (nová poloha je rovnako stabilná, ako predchádzajúca). Potenciálna energie telesa (ťažiska) sa nemení.

Príkladom je guľka umiestnená v rovine (položená na hladkej rovinnej doske). Ak posunieme guľku na iné miesto zostane stáť. Potenciálna energia ostáva konštantná.
**World Future Society** **WFS** - Svetová futurologická spoločnosť je nezisková a vzdelávacia organizácia zameraná na rozvoj futurológie a aktivít spojených so skúmaním budúcnosti. 
WFS založil v roku 1966 americký futurológ Edward Cornish v meste Washington DC v USA. WFS sídli od roku 1992 v Bethesde v štáte Maryland v USA. Združuje individuálnych a kolektívnych členov z celého sveta.

Aktivity
--------

Každoročne usporadúva výročnú konferenciu v niektorom americkom alebo kanadskom veľkomeste. Prvá takáto konferencia sa konala v roku 1971 vo Washingtone DC v USA. Od roku 1967 vydáva dvojmesačne časopis The Futurist, mesačne Future Survey - časopis abstraktov futurologickej literatúry, štyrikrát ročne Futures Research Quarterly - časopis odborných článkov o budúcnosti, od roku 1997 občasník Future Times, elektronický spravodaj Futurist Update a od roku 1995 prevádzkuje svoju webovú stránku www.wfs.org. WFS má 117 kapitol v 39 štátoch sveta. Jej aktivity sú globálne i lokálne. Vydáva knihy a publikácie o budúcnosti.

Odkazy
------

*
Hustota pravdepodobnosti náhodnej veličiny s rovnomerným rozdelením.
Distribučná funkcia náhodnej veličiny s rovnomerným rozdelením.
**Rovnomerné rozdelenie** (iné názvy: **rovnomerné pravdepodobnostné rozdelenie, rovnomerné rozdelenie pravdepodobnosti**) je v teórii pravdepodobnosti a matematickej štatistike spojité rozdelenie pravdepodobnosti. Rozdelenie je dané dvoma reálnymi parametrami {\displaystyle a} a {\displaystyle b}.

Definícia
---------

Spojitá náhodná premenná X má rovnomerné rozdelenie na intervale {\displaystyle (a,b)}, kde {\displaystyle a}, {\displaystyle b} sú ľubovoľné reálne čísla, pre ktoré platí, že {\displaystyle a<b}, práve vtedy, ak jej hustota pravdepodobnosti má nasledovný tvar:

{\displaystyle f\_{X}(x)={\begin{cases}{\frac {1}{b-a}}&;x\in (a,b),\\0&;x\notin (a,b).\end{cases}}}
Označujeme:

* {\displaystyle \operatorname {X} \sim R(a,b)}

Základné charakteristiky rozdelenia
-----------------------------------

Stredná hodnota:

{\displaystyle E[X]={\frac {a+b}{2}}}
Rozptyl:

{\displaystyle D[X]={\frac {(b-a)^{2}}{12}}}
Koeficient šikmosti: 

{\displaystyle \operatorname {\gamma } \_{1}=0}
Koeficient špicatosti:

{\displaystyle \gamma \_{2}=-{\frac {6}{5}}}
Distribučná funkcia:

{\displaystyle F(x)={\begin{cases}0&;x<a\\{\frac {x-a}{b-a}}&;a\leq x\leq b\\1&;x>b\\\end{cases}}}

Zdroje
------

* JANKOVÁ, Katarína; PÁZMAN, Andrej. *Pravdepodobnosť a štatistika*. Bratislava : Vydavateľstvo UK, 2011. ISBN 978-80-223-2931-6. Kapitola Spojitá náhodná veličina, s. 150.
* POTOCKÝ, Rastislav, kolektív *Zbierka úloh z pravdepodobnosti a matematickej štatistiky*. Bratislava : Vydavateľstvo Alfa, 1991. ISBN 80-05-00524-5. Kapitola Náhodné premenné, s. 388.
**Nootropikum** alebo **nootropná látka** je biochemicky aktívna látka, ktorá sa prirodzenou cestou zúčastňuje na mozgových metabolických procesoch a umožňuje mozgu riadiť všetky mentálne aj telesné funkcie. Pomenovanie Nootropikum pochádza z gréckeho slova noos v preklade "rozum" alebo "myseľ".

Charakteristiky účinkov takejto látky sú tieto:

* 1. Viditeľný účinok na mentálne funkcie a samoregulačné mechanizmy mozgu s pomerne rýchlym nástupom.
* 2. Ľahká priechodnosť mozgovou krvnou bariérou.
* 3. Zanedbateľný výskyt vedľajších nežiaducich účinkov, nemožnosť vzniku závislosti na užívaní a neprítomnosť abstinenčných príznakov po prerušení alebo ukončení užívania.

Užívanie mozgového nutrientu poskytuje: zostrenie zmyslového vnímania, spracovanie väčšieho množstva informácií, zlepšenie schopnosti pamäti, stabilizáciu emócii a nálad, aktivizáciu duševných aj fyzických síl, zlepšenie funkcie samoregulačného režimu, zvýšenú odolnosť voči stresovým činiteľom, zvýšenú sexuálnu apetenciu a energiu, účinnú prevenciu pred degeneratívnymi ochoreniami, spomalenie procesov starnutia a jeho prejavov.

Referencie
----------

1. ↑  LOKŠOVÁ, Veronika. *Nootropiká - Účinky najlepších prírodných povzbudovačov mozgu* [online]. Zaujímavý Svet, 2021-02-22, [cit. 2021-08-06]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Chytre Drogy - Zoznam najznámejších nootropných látok
**Cyclone3** je voľne dostupný, open source modulový content management framework (CMF) a Content Management System (CMS). Je to prvý open-source CMS systém, ktorý využíva Mozilla Application Framework a je založený na XUL administrácii.[chýba zdroj] Licencia Cyclone3 patrí pod GNU General Public License.

V súčasnosti je využívaný napr. televíziou Markíza, RTVS, portálom ITnews.sk, a OpenDocument Fellowship's OpenDocument validation service , medzinárodným e-commerce Muziker fungujúcim v 26 krajinách.

Cyclone3 XULadmin
-----------------

Cyclone3 XULadmin je užívateľské rozhranie pre Cyclone3 Framework. S pomocou XULadminu bežní používatelia, ako napríklad redaktori, môžu ľahko meniť a aktualizovať obsah www stránky. XULadmin je komplexný nástroj na prácu s článkami, obrázkami, anketami, súbormi, site-user management, sitemap, direct mail a ďalšími.

Cyclone3 XULadmin pracuje ako rozšírenie prehliadača Mozilla Firefox. Používa technológiu Web 2.0 ako XUL (XML user-interface language) pre front-end a AJAX pre komunikáciu s back-end (server). XULadmin frontend bol vyvinutý Petrom Nemšákom a Michalom Ondrovičom.

Aktuálne je vo vývoji nové rozhranie (označované ako Windstorm) za použitia technológie Angular.

História
--------

Program bol pôvodne napísaný Romanom Fordinálom v rokoch 2000/2001 ako komerčné CMS. Počas 3 rokov (2003 – 2006) bol Cyclone3 používaný v TV Markíza. Markíza následne používala rôzne CMS systémy vrátane Joomla a k Cyclone3 sa vrátila začiatkom roku 2008.

Pribudlo mnoho nových funkcií, ktoré časom viedli k vytvoreniu aplikácií framework. Všetky aplikácie Cyclone3 sú založené na otvorených štandardoch a technológiách ako XUL, DocBook, XML-RPC, SOAP, OpenDocument a ďalších.

Technológie
-----------

Cyclone3 využíva Perl, C/C++, XUL, JavaScript.

Kľúčové vlastnosti
------------------

* Úplná podpora Unicode
* Podpora pre štandardy XHTML, WML, OpenDocument, DocBook a SVG
* Silný štatistický subsystém, SVG grafy
* Výkonný systém (Perl, FastCGI, RedisDB, RabbitMQ)
* Možnosť pripojenia rôznych databázových zdrojov (MySQL, Oracle, PostgreSQL, ODBC, SQLite)
* Multi-jazyčnosť
* Multi-content-type (document-type) publisher.
* Multi-engine framework (export, publisher, admin, job scheduller)
* Kaskádová architektúra (doména preberá konfiguráciu od inej domény)
* Jedna inštalácia umožňuje spustenie ľubovolného množstva služieb
* Oddelený design, logika a obsah.
* Riešenie problémov – automatický reporting, logovanie, debug a profilling.
* Designované pre vysokú dostupnosť a podporu viacerých domén v prostredí serverových klasterov.

Referencie
----------

1. 1 2  Markíza – CME TV Markíza
2. ↑  ITnews – Správy zo sveta IT
3. ↑  OpenDocument Fellowship – Organizácia, ktorej cieľom je adaptácia, vývoj a užívanie OpenDocument formátu.

Externé odkazy
--------------

* Cyclone3 - oficiálna stránka
* Cyclone3 XULadmin - oficiálna stránka
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Čikuzen
**Čikuzen** (jap. 筑前国 – Čikuzen no kuni) bola stará japonská provincia na ostrove Kjúšú, na území ktorej sa dnes nachádza prefektúra Fukuoka, mimo južnej a východnej časti Fukuoky. Provincia Čikuzen susedila s provinciami Buzen, Bungo, Čikugo  a Hizen.

Predpokladá sa, že pôvodné starobylé hlavné mesto sa nachádzalo neďaleko Dazaifu, hoci dominantným mestom sa v súčasnosti stala Fukuoka.

V rokoch 1274 a 1281 bola provincia Čikuzen miestom vylodenia mongolských inváznych síl, ktoré boli nakoniec zničené silným tajfúnom, ktorý bol následne nazvaný *božským vetrom* (kamikadze).

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Chikuzen Province na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
Múzejná pedagogika
**Múzejná pedagogika** je pedagogická disciplína, ktorá stavia na špecifikách učenia sa v múzeu a na predpoklade zážitku z vnímania autentického umeleckého diela či historického objektu. Výrazom múzejná pedagogika označujeme aj *aktivity*, ktoré cielene využívajú inštitúciu múzea, alebo inej kultúrnej inštitúcie k priamym vzdelávacím činnostiam.

Formy múzejného vzdelávania
---------------------------

Výchova vzťahu ku kultúrnemu dedičstvu môže slúžiť ako súhrnná disciplína, ktorá má výnimočný význam pre školské vzdelávanie.

### Výchova umením

Súčasná *výchova umením* by mala priamo alebo nepriamo využívať základný kameň múzea, jeho zbierkové predmety. Vychádza z metódy objektového učenia, ktorý je zakotvený v konštruktivizme. Výchovu umením môžeme chápať ako rozvíjanie vizuálnej gramotnosti, vedenia a porozumenia umenia ako aj umeleckému remeslu, dizajnu, dejinám umenia a nášho umeleckého dedičstva.

### Oživená história

Úloha múzeí spočíva predovšetkým v tom, aby pomohla žiakom a študentom sprostredkovať historické súvislosti, najmä pomocou zbierkových predmetov, a to na ne kladie úlohu zladiť vlastné ciele a úlohy so vzdelávacími inštitúciami v oblasti vyučovania. Vyučovanie *histórie* vyžaduje dostatočnú prax v predstavivosti, tiež schopnosť študovať vlastnú históriu.

### Objektové učenie

*Objektové učenie* je základom všetkých disciplín vzdelávania v múzeu, pretože používa pre učenie múzejné zbierky. Týka najmä artefaktov vytvorených človekom. Žiaci sa učia vidieť, popisovať, zaznamenávať, klásť otázky, triediť informácie a nachádzať vzťahy.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Múzejná pedagogika**

Zdroj
-----

* BRABCOVÁ, Alexandra. *Brána muzea otevřená*. Náchod : Nakladatelství JUKO, 2003
**Nora Bayes** (8. október 1880, Joliet, Illinois, USA – † 19. jún 1928, Brooklyn, New York, New York) bola obľúbená americká umelkyňa začiatku 20. storočia.

Život a dielo
-------------

Narodila sa ako **Leonora Goldbergová** do židovskej rodiny v Joliete v Illinois. Už v 18 rokoch vystupovala profesionálne vo varieté v Chicagu. Cestovala zo San Francisca v Kalifornii do New Yorku a stala sa hviezdou ako vo varieté, tak na Broadway. Bola speváčkou, komičkou a herečkou.

V roku 1908 sa vydala za speváka/autora piesní Jacka Norwortha. Obidvaja cestovali spoločne a boli cenený za spoluprácu na celej rade čísiel, vrátane ich veľkého hitu *Shine On, Harvest Moon*, s ktorým pár debutoval v show Florenza Ziegfelda – *Ziegfeld Follies*.

Natočila mnoho fonografických nahrávok, niektoré s Norworthom, pre spoločnosť Victor Talking Machine Company a Columbia Records. V rokoch 1924 – 1928 sprevádzala pianistu Louisa Altera, ktorý neskôr napísal také piesne, akými boli *Manhattan Serenade*, *Nina Never Knew* a *Do You Know What It Means to Miss New Orleans?*

V roku 1928 ochorela na rakovinu a zomrela počas operácie. Bola pochovaná na cintoríne *Woodlawn Cemetery* v Bronxe v New Yorku. 11. apríla 2006, podľa podmienok Národného ochranného zákona nahrávok z roku 2000, bola Nora Bayes pridaná do registra Národných nahrávok.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nora Bayes**

Externé odkazy
--------------

Shine On, Harvest Moon

Jack Norworth a Nora Bayes - *Shine On, Harvest Moon* (1908) sAdou Jones] a Billym Murrayom

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nora Bayes na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 140282776
* GND: 143539132
* ISNI: 0000 0001 1609 3764
* LCCN: n92047343
* VIAF: 24801100
* WorldCat: lccn-n92047343
**Gudeovité** (*Goodeidae*) je čeľaď rýb patriacich do radu kaprozúbkotvaré (*Cyprinodontiformes*). Pochádzajú z Mexika a južných častí Ameriky. Väčšina je živorodá. Čeľaď je pomenovaná po ichtyológovi G. G. Goodeovi.

Delenie
-------

Delí sa na dve podčeľade:

* *Goodeinae* – sú endemické na plytkých sladkovodných biotopoch v Mexiku, najmä pozdĺž centrálnej oblasti a západne od mesta Mexiko. Je známych 36 druhov v 16 rodoch.
* *Empetrichthyinae* – zvyčajne sa nachádzajú v juhozápadnej veľkej panve Spojených štátov; 4 druhy v dvoch rodoch.

Fyziológia
----------

Meno v angličtine *splitfin* = rozštiepená plutva vychádza zo skutočnosti, že samčeky majú predné lúče análnej plutvy čiastočne oddelené od zvyšku plutvy. U gudeovitých dochádza k vnútornému oplodneniu, samce tejto čeľade nemajú gonopódium (ako iné živorodiace ryby) ale andropódium (je oddelené zárezom od análnej plutvy). Embryá sa vyvíjajú v plodových vačkoch v tele matky. 
Môžu dorastať až do dĺžky 20 cm, aj keď väčšina druhov je oveľa menšia, asi 5 cm.

Životný cyklus a vývoj
----------------------

Väčšina gudeovitých rýb sú živorodiace, rodia živé mláďatá z tela samice bez vaječných obalov. Táto čeľaď obsahuje rad populárnych akváriových rýb.
Nedávne fylogenetické štúdie určili vek tejto čeľade na približne 16 500 000 rokov, pričom najväčšia divergencia sa vyskytovala v období miocénu. Vznik druhov tejto čeľade možno pripísať vulkanickým a geologickým poruchám v tomto regióne, ktorý vytvoril vhodné podmienky pre alopatrický vývin rýb.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Goodeidae na anglickej Wikipédii.*
drevoplastové dosky
**Wood-plastic composite** v skratke **WPC** v slovenskom preklade drevoplastové materiály sú materiály zložené prevažne z drevnej múčky alebo drevných vlákien a termoplastov obsahujúcich (PE, PP, PVC a pod). V menšej miere sa do zmesi pridávajú tiež farbivá, pojivá, UV stabilizátory a ďalšie aditíva.

Technológia výroby drevoplastu
------------------------------

Drevoplasty sa vyrábajú extrúziou. Namiešanie správneho pomeru komponentov (drevo a plast), následné roztavenie a zlisované do daného profilu, vrátane presného postupu chladenia.

Typy jednotlivých profilov sú konštruované podľa typu konštrukčného použitia: fasádne obklady stavieb, ploty, terasové dosky ale aj množstvo ďalších riešení.

Drevoplastové materiály sú populárne kvôli svojej bezúdržbovosti. Nachádzajú uplatnenie všade tam, kde má byť použitý drevený vzhľad, ale klimatické alebo iné podmienky použitie dreva komplikujú pre jeho náročnosť na údržbu.

Nástup týchto materiálov zaznamenal prudký nástup pred viac ako 20 rokmi v USA, kde je dnes štandardom pri stavbe vonkajších podláh, terás – tzv. deckingu. Cieľom a hlavnou myšlienkou vývoja WPC bolo vytvorenie dokonalého materiálu, ktorý bude na jednej strane eliminovať záporné vlastnosti dreva (hniloba, plesne, drevokazný hmyz, značné farebné zmeny, zosychanie, krútenie sa, triesky, nerovnosti, negatívny vplyv slnečného žiarenia, mrazu, vody a pod.)

Zloženie
--------

WPC sa skladá:

* z 50% drevnej múčky (hrúbka zrna, typ dreva zavisí od konkrétnej značky či výrobcu).
* 45% HDPE - polyetylén najvyššieho stupňa hustoty
* 3% farebné pigmenty
* 2% iné technologické aditíva – pojivá
* antioxidanty
* UV stabilizátory
* prostriedky proti hnilobe, hmyzu a plesniam

\* zloženie materiálu sa môže líšiť pri rôznych značkách a výrobcoch a taktiež typu konštrukčného určenia (ploty, podlahy, opláštenia stavieb).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Wood-plastic composite**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |