recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**SS *City of New York*** bola britskou vlajkovou loďou spoločnosti Inman Line, ktorá bola navrhnutá tak, aby bola najväčším a najrýchlejším parníkom v Atlantickom oceáne. 

Do služby vstúpila v auguste 1888, avšak Modrú stuhu nezískala. Rekord v najvyššej rýchlosti držala od augusta 1892 až do mája 1893 (20,11 uzlov). *City of New York* a jej sesterská loď *City of Paris* sú dodnes považované za jedny z najelegantnejších lodí svojej doby a počas celej svojej doby boli vážnymi konkurentmi parníkov White Star Line - *Teutonic* a *Majestic*. Vo februári 1893 sa Inman Line premenovala na American Line a *City of New York* sa premenoval na *New York*. V službách American Line slúžila až do roku 1920. Počas španielsko-americkej vojny slúžila pod menom *USS Harvard*. Loď je známa predovšetkým pre to, lebo sa v roku 1912 takmer zrazila s parníkom *Titanic*. Poslednú zaoceánsku plavbu loď vykonala v roku 1922. Nasledujúceho roku bola predaná do šrotu.

Vývoj a dizajn
--------------

Keď spoločnosť International Navigation Company v roku 1886 zakúpila firmu Inman Line, flotila potrebovala nové modely, ktoré by mohli konkurovať spoločnostiam ako sú Cunard Line a White Star line. Stavitelia lodí v Škótsku ponúkli viceprezidentovi International Navigation Company dodanie dvoch lodí v cene 1 850 000 dolárov za kus. Pennsylvánska železnica súhlasila s upísaním dodatočného kapitálu a podpísali sa zmluvy pre stavbu dvoch sesterských lodí - *City of New York* a *City of Paris*.

Pôvodne mala mať loď podobné rozmery ako City of Rome. Nakoniec však musela byť hmotnosť lodi navýšená až o 25 %, a to na 10 500 BRT. Na prove sa nachádzala socha ženskej postavy, ktorú vyrezával sochár James Allan. 

*City of New York* bol navrhnutý pre 540 pasažierov 1. triedy, 200 pasažierov 2. triedy a 1 000 pasažierov 3. triedy. Jej kajuty boli vybavené tečúcou teplou a studenou vodou, elektrickou ventiláciou a elektrickým osvetlením. Jej prvotriedne verejné priestory, ako napríklad knižnica a fajčiarsky salón boli vybavené obložením z orechového dreva a v jedálnom salóne 1. triedy sa nachádzala masívna sklenená kupola, ktorá cestujúcim poskytovala prirodzené svetlo.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **SS City of New York**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku SS City of New York na anglickej Wikipédii.*
SS-23 v Lešanoch
SS-23 v Národnom múzeu vojenskej histórie v Bulharsku
Rakety **OTR-23 Oka** (kódové označenie NATO **SS-23 Spider** - pavúk) nahradili v 80-tych rokoch strely typu Scud (dosah 300 km), známe z prvej vojny v zálive. Názov v rámci indexu GRAU je **9K714**.

História
--------

Rakety SS-23 sú umiestnené na mobilnom odpaľovacom zariadení, ktoré sa môže presúvať rýchlosťou až 60 km/h. Pôvodne boli určené na ničenie väčších bojových uskupení v prípade vojny v strednej Európe.

Používatelia
------------

### ZSSR

Vyradené zmluvou o odzbrojovaní.

### Východné Nemecko

Vyradené v 90. rokoch.

### Česko

Vyradené v 90. rokoch.

### Slovensko

Armáda SR získala šesť rakiet s príslušenstvom, ako dedičstvo po čs. armáde. Rakety boli vo výzbroji 5. raketového pluku v Martine. Po počiatočnom zdržanlivom postoji vlády SR a diplomatickom tlaku USA sa podpísalo memorandum, podľa ktorého sa systém SS-23 mal zničiť na náklady USA. Išlo o sumu 16 miliónov korún. Rakety sa rozobrali v oprávarenských podnikoch v Trenčíne a v Novákoch. Slovenská armáda takto stratila svoju jedinú útočnú zbraň s dosahom na celú strednú Európu. Stroje boli demontované v roku 2000.

### Rumunsko

Vyradené v roku 2001.

### Bulharsko

Vyradené v roku 2002.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **SS-23 Spider**

Externé odkazy
--------------

* Raketový komplex 9K714 Oka (česky)
* Global Security: SS-23 Spider (anglicky)
**Československý spisovatel**, neskôr **Český spisovatel**, bolo jedno z najvýznamnejších nakladateľstiev v Československu v druhej polovici 20. storočia. Firma bola po desaťročia previazaná s Českým literárnym fondom (názov bol oficiálne uvádzaný aj **Československý spisovatel, nakladatelství českého literárního fondu**).

Vydavateľstvo vzniklo v roku 1949 spojením Nakladateľstva a kníhkupectva František Borový, Európskeho literárneho klubu, SFINX - Bohumil Janda a nakladateľského družstvá Máj. Jeho úlohou bolo vydávanie súčasnej českej poézie a prózy a výsledkov literárnej vedy. Roku 1970 sa nakladateľstvo stalo vydavateľskou platformou *Českého literárneho fondu*. Medzi zamestnancov patrilo množstvo spisovateľov a literárnych vedcov.

Československý spisovatel vydával reprezentatívne publikácie súčasnej českej literárnej tvorby, jeho knihy získali mnoho zahraničných ocenení. Medzi najznámejšie edície patrili *Spirála*, *Slunovrat*, *Klub přátel poezie*, *Zlatý klíček*, *Klenotnice*, *Knihovna české prózy*. Vychádzalo tu viacero literárnych časopisov (*Host do domu*, Tvář). 

V roku 1993 došlo k premenovaniu na *Český spisovatel*, v roku 1997 nakladateľstvo zaniklo. V roku 2008 došlo k obnoveniu značky *Československý spisovatel* pod záštitou spoločnosti Levné knihy, a. s. (predtým Levné Knihy KMa).

Referencie
----------

1. ↑  Zdál se to být dobrý byznys, teď Československý spisovatel končí. 28. února 2013.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Československý spisovatel na českej Wikipédii.*

Literatúra
----------

* Československý spisovatel. In: HALADA, Jan. *Encyklopedie českých nakladatelství 1949–2006*. 1. vyd. Praha : Libri, 2007. 378 s. ISBN 978-80-7277-165-3. S. 89–91.
**Memfis** (starogr. *Μέμφις* – *Memfis*) je v gréckej mytológii manželka líbyjského kráľa Danaa.

Memfis bola manželka líbyjského kráľa Danaa a matka jeho dcér, Kleity, Sthenely a Chrysippy. Danaos mal päťdesiat dcér, niektoré mal so svojimi manželkami, alebo družkami. O dcéry Danaa sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Dcéram Memfidy potom za manželov vybrali synov Aigypta a jeho manželky Tyrie na základe podobnosti ich mien. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Poslúchli ho všetky dcéry okrem najmladšej Hyperméstry, ktorá sa do svojho manžela Lynkea zaľúbila a otcov rozkaz nesplnila. Za tento hrozný skutok boli dcéry Danaa po smrti bohmi odsúdené na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5 6  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
Parndorfer Platte
**Parndorfer Platte** (iný nemecký názov: **Parndorfer Heide**; po maďarsky **Pusztahát, Pándorfalvi-fennsík**; do slovenčiny ojedinele prekladané ako *Parndorfská plošina*) je rovina s rozlohou zhruba 200 km ² v severnej časti spolkovej krajiny Burgenland v Rakúsku, ktorá vznikla počas ľadovej doby. Nadmorská výška sa pohybuje v rozmedzí 160 - 180 m n. m. a tvorí prechod medzi Alpami a Západnými Karpatmi.

Celé územie je riedko osídlené a dominujú mu veľké plochy pôdy využívanej hlavne na poľnohospodárske účely. Oblasť je takmer nezalesnená, bez riek či potokov a presahuje o 30 m okolité územie. Má špecifickú mikroklímu a z tohto dôvodu sa tu vyskytuje špecifická vegetácia, ako aj fauna výnimočná pre Rakúsko. Medzi najznámejšie tu žijúce živočíchy patrí drop fúzatý, ale aj orol kráľovský.

Tieto špecifiká boli zohľadnené aj pri výstavbe Severovýchodnej diaľnice A6, ktorá smeruje cez Kittsee do Bratislavy. Práve výstavba tzv. *zelených mostov* zabezpečujúcich bezpečný prechod diaľnice pre voľne žijúce živočíchy, spôsobila oneskorenie výstavby.

Početné veterné turbíny zas využívajú iný prírodný úkaz. Parndorfer Platte je jedným z nejveternejších vnútrozemských regiónov Európy, porovnateľným s regiónmi väčšiny pobrežných oblasti Severného mora. Z tohto dôvodu tu postavila rakúska spoločnosť Bewag najväčšie rakúske veterné farmy s kapacitou približne 350 MW.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Parndorfer Platte**

Súradnice: 47°57′S 16°56′V﻿ / ﻿47,950°S 16,933°V﻿ / 47.950; 16.933
**Československá obec legionárska** bola počas prvej Česko-slovenskej republiky významná štátotvorná sila, združenie bývalých príslušníkov česko-slovenského vojska v zahraničí a politická opora Tomáša Garrigua Masaryka, Edvarda Beneša a „hradnej" politiky, ktorá vznikla v roku 1921 zlúčením menších legionárskych organizácií.

Činnosť Obce
------------

Obec disponovala veľkým vplyvom na Hrade, vo veliteľských zboroch ozbrojených zložiek štátu, v správnych radách časti bankového sektora a bola úzko prepojená so sokolskými organizáciami. Vykonávala rozsiahlu sociálnu činnosť v prospech členov, spravovala niekoľko podporných sociálych fondov pre legionárov, ich vdovy a siroty, ďalej iniciovala výstavbu sirotincov, ozdravovní a invalidných ústavov, vplývala na udeľovanie živnostenských oprávnení a štipendií. Iniciovala výstavbu a údržbu pamätníkov, preberala záštitu nad spoločenskými akciami a tvorila obligátnu súčasť štátnych ceremoniálov a rituálov.

Existencia Obce
---------------

Po niekoľkých úspešných rokoch jej fungovania bola v Protektoráte Čechy a Morava rozpustená, mnohí jej funkcionári boli intervenovaní, prípadne popravení. Členovia Obce tvorili významnú súčasť domáceho odboja. Po krátkom povojnovom oživení existencie po Februári 1948 bola včlenená do štruktúry organizácií Národného frontu.

Obec dnes
---------

Po roku 1990 bola Obec obnovená ako občianske združenie členov rôznorodých odbojových zoskupení, ich potomkov, nostalgických sympatizantov a účastníkov zahraničných vojenských misií s organizáciami prevažne v Česku.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  ŠÚTOVEC, Milan. *Politické Slovensko : encyklopedická príručka : aktéri, dokumenty, inštitúcie, politické strany, udalosti*. 1. slov. vyd. Bratislava : SLOVART, 2019. 487 s. ISBN 978-80-556-3894-2. S. 67.
**Československá obec sokolská** bola česká telovýchovná a vlastenecká organizácia založená r. 1862, ktorá sa presadila aj na Slovensku.

Predpoklady vzniku Obce
-----------------------

Základným predpokladom vzniku Obce bola existencia českej telovýchovnej a vlastneckej organizácie Sokol. Ten sa sústreďoval na základnú telesnú výchovu, na brannú a vlasteneckú výchovu, organizoval pravidelné telovýchovné cvičenia. Od r. 1882 usporadúval masové "sokolské zlety", budoval vlastné telovýchovné zariadenia, najmä telocvične, tzv. sokolovne, jednoduché ihriská a plavárne, mal i vlastnú jazdu. Pri organizovaní 1. česko-slovenského zahraničného odboja počas prvej svetovej vojny tvorili "sokoli" vlastenecky najuvedomelejšie a fyzicky najlepšie pripravené súčasti zahraničného československého vojska. Ozbrojené sokolské oddiely v Októbri 1918 a po ňom preberali poriadkové funkcie rozpadnutej rakúskej polície, funkcionári a členovia Sokola vytvárali základný káder nového československého vojska, najmä v dobrovoľníckych plukoch Stráže slobody a spolu s légiami sa zúčastňovali na bojoch v česko-nemeckom pohraničí a pri oslobodzovaní Slovenska. 2. prápor II.pluku Stráže slobody v noci 14./15. augusta 1919 vojenskou akciou prekročil Dunaj a pripojil obec Ligetfalu/Engerau k ČSR a k Bratislave. 

Prvý česko-slovenský prezident Tomáš Garrigue Masaryk bol tiež aktívnym členom "Sokola"

Činnosť Obce a jej existencia
-----------------------------

Po vzniku prvej Československej republiky sa Sokol stal prostredníctvom masovej organizácie Československá obec sokolská jedným z garantov demokratickej československej štátnosti, politickou oporou jej zakladateľskej generácie (E. Beneš, T. G. Masaryk a i.) a politiky Hradu. Ako telovýchovná organizácia sa presadili aj na Slovensku, najmä prostredníctvom českých členov. Ku koncu prvej republiky mali cca 50.000 členov, vlastnili 48 sokolovní. Jeho konkurenciou bol telovýchovný spolok Orol blízky HSĽS. Na sklonku tzv. druhej republiky bola organizácia Slovenský Sokol v r. 1938 rozpustená a majetok prevedený na Hlinkovu gardu. Po obnovení ČSR v r. 1945 organizácia už nenadobudla pôvodný spoločenský význam.

Referencie
----------

1. 1 2 3  ŠÚTOVEC, Milan. *Politické Slovensko : encyklopedická príručka : aktéri, dokumenty, inštitúcie, politické strany, udalosti*. 1. slov. vyd. Bratislava : SLOVART, 2019. 487 s. ISBN 978-80-556-3894-2. S. 376.
2. ↑  PRECLÍK, Vratislav: Prezident Osvoboditel právě před sto lety, in Čas: časopis Masarykova demokratického hnutí, leden – březen 2020, roč. XXVIII. čís. 129. ISSN 1210-1648, str. 9 - 16
Riečne údolie rieky Columbia
**Riečne údolie** je druh údolia, ktoré vzniká erozívnym pôsobením tečúcej vody vedúcej k zahlbovaniu koryta do podložia. Vodný tok vzniká na mieste prirodzenej depresie a sklonu, kde sa voda akumuluje a vplyvom gravitačného pôsobenia sa pohybuje z vyššej oblasti do nižšej. Počas tečenia voda pôsobí na svoje podložie erozivnou silou, čím začína rozrušovať podložie, uvoľnený materiál transportovať a vytvárať si tak riečne koryto, ktoré pri dlhodobej aktivite vedie až k vzniku riečneho údolia.

Riečne údolie sa oproti iným typom údolia vyznačuje ostrými svahmi v tvare písmena **V**, ktoré zbiehajú k vodnej hladine. Riečne údolia sú známe z oblastí vysokých hôr, kde má voda silnú erozivnú schopnosť, ale objavujú sa i na strednom toku, či na miestach, kde tok musí prekonávať prekážku (napr. vyzdvihnutie kôry tektonickými pochodmi).

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Říční údolí na českej Wikipédii.*
**Stehno** alebo **femur**  (lat. femur ) je horná časť dolnej končatiny človeka alebo podobná časť zadnej končatiny iného suchozemského stavovca.

Stehno človeka
--------------

Anatomická ilustrácia rezu ľudského stehna z roku 1921
Stehno je časť dolnej končatiny medzi trupom a kolenným kĺbom. Hranicu medzi trupom a stehnom tvorí vpredu slabina a vzadu sedacia oblasť (čiže zadok). Kostený základ a stred stehna tvorí stehnová kosť (nazývaná takisto femur; lat. femur alebo os femoris). Pokiaľ ide o svaly, v stehne sú extenzory kolenného kĺbu, flexory bedrového kĺbu, extenzory bedrového kĺbu, flexory kolenného kĺbu, ako aj päť priťahovačov.

Zdroje
------

1. ↑  femur. In: Slovník cudzích slov (akademický)
2. ↑  Topografická anatómia ľudského tela
3. ↑  stehno. In: Ottův slovník naučný
4. 1 2  stehno. In: Malá československá encyklopedie. 5 S. 866-867
5. ↑  stehno. In: PAULIČKA, Ivan. *Všeobecný encyklopedický slovník S-Ž*. 1. slovenské. vyd. Praha : Ottovo nakladatelství v divízii Cesty, 2002. 1064 s. ISBN 80-7181-768-6. S. 279.
Prof. **Jan John** (\* 13. jún 1850, Žimutice - † 28. marec 1920, Tábor) bol český prírodovedec, učiteľ – stredoškolský profesor, botanik a entomológ – hlavne lepidopterológ, ktorý má význam predovšetkým ako autor niektorých významných entomologických, ale i iných prírodovedne zameraných prác, ktoré používali pri svojej práci i slovenskí entomológovia a záujemcovia o prírodovedu.

Narodil sa v Žimuticiach. Po skončení základnej školy pokračoval v ďalšom štúdiu a po ukončení univerzitných štúdií nastúpil ako profesor prírodopisu na c.k. reálku v Prahe 1, kde vyučoval až do roku 1905. Bol profesorom c.k. českého ústavu ku vzdělávání učitelů v Soběslavi. Narodila sa mu tu dcéra Helena, neskoršia slávna sochárka Helena Johnová. V roku 1896 prišiel v Soběslavi s nápadom založiť mestské múzeum. V roku 1906 nastúpil ako riaditeľ na c.k. reálku do Tábora. V roku 1916 bol menovaný c. k. vládnym radcom. 

Zomrel v Tábore.

Entomologické aktivity
----------------------

Už počas svojho štúdia začal získavať vedomosti a skúsenosti u prof. Antonína Friča v zoologickom oddelení Českého muzea. V entomológii sa zaoberal hlavne motýľmi a ako pedagóg mal svoj záujem širšie zameraný na prírodopis ako taký, k celkovej potrebe školstva a svojej pedagogickej práce. Pre entomológiu má obrovský význam hlavne jeho práca: „Atlas motýlů střední Evropy", ktorá je koncipovaná ako určovacia príručka so "skvostným" vyobrazením veľkého počtu vtedy známych druhov motýľov, ktoré sa vyskytovali na území Česka i v strednej Európe. Kniha bola vydaná v roku 1900 v nakladateľstve I. L. Kobera v Prahe a ešte dnes sa niekedy ojedinele môže zjaviť v antikvariáte, ako veľmi vzácna rarita z tohto odboru entomológie. V svojej dobe slúžila pre potreby záujemcov o lepidopterológiu, podobne ako i jeho ďalšie, prírodovedne zamerané práce: „Atlas rostlin", „Atlas hub" a „Přírodopis živočišstva".

Bibliografia
------------

* John, J.: 1900, Atlas motýlů střední Evropy Praha, I. L. Kober, XXIII + 196 pp. + 50 far. tab.
* John, J.: 1???, Atlas rostlin. Praha, I. L. Kober, III. vydanie, 178 pp + 86 litografických tab.
* John, J.: 1???, Přírodopis živočišstva. Praha, I. L. Kober, 158 pp. + 22 far. tab. + 6 litografických príloh.
* John, J.: 1???, Atlas hub. Praha,

Zdroje
------

* Koleška, Z.: 1982, Zpravy Čs. spol. ent. ČSAV Praha 18: p. 135 – 136 + portrét.
* Gaedike, R. & Groll, E. K. eds.: 2001, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „John Jan":(internet).

Autoritné údaje: * GND: 1025158326
* ISNI: 0000 0003 7745 1558
* NK ČR: jk01052035
* VIAF: 254617077
**Podnikateľský zámer** alebo **podnikový zámer** je základný nápad či plán podnikania, ktorý sa môže vyskytovať v rade foriem: od základnej myšlienkovej u nezávislých profesionálov a živnostníkov až po rozsiahlu písomnú dokumentáciu v prípade väčších firiem. V každom prípade je ale podnikateľský zámer zacielený predovšetkým na tzv. jadro podnikania teda jeho hlavnú, základnú činnosť, prípadne ako hlavný argument na presvedčenie potenciálneho investora. Ako synonymum sa vyskytuje výraz **podnikový koncept** alebo **podnikateľský koncept** alebo **obchodný koncept** (angl. business concept), ktorý sa ale niekedy chápe len ako konkretizácia podnikateľského zámeru (t. j. stanovenie čiastkových cieľov vychádzajúcich zo zámeru a podobne).

Na podstatu podnikateľského zámeru je možné nahliadať z dvoch hľadísk. V hlbšej rovine ide o prakticky nedosiahnuteľný ideál, ktorému sa podnikateľ viac či menej úspešne snaží v priebehu podnikania priblížiť. V rovine všeobecnej možno zas podnikateľský zámer chápať ako dlhodobú stratégiu podnikania, z ktorej podnikateľ vychádza a s ktorou by malo byť celé jeho podnikanie v úplnom súlade.

Bežne sa takto môžeme stretnúť s chápaním podnikateľského zámeru ako jednorazového nápadu či inšpirácie k podnikaniu. Tento výklad je ale z hľadiska správnych podnikateľských návykov menej úspešný, pretože podnikateľský zámer by sa mal časom vyvíjať, tak aby odpovedal novo nabitým skúsenostiam firmy či podnikateľa.

Podnikateľský zámer vs. podnikateľský plán
------------------------------------------

Podnikateľský zámer je spravidla buď len najpodstatnejšia časť akéhokoľvek podnikateľského plánu (spravidla verbálne opisujúca zamýšľanú podnikateľskú činnosť ako takú – a nie napr. konkurentov, plánovanie inputov, plánovaný cash-flow a pod.), alebo je to synonymum tzv. zakladateľského (teda nie strategického) podnikateľského plánu. V mnohých textoch sa pojmy podnikateľský zámer a podnikateľský plán uvádzajú (nepresne) ako úplné synonymá.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Podnikatelský záměr na českej Wikipédii.*

* 
* 
*
Náhrobník Kolomana Peťka v banskobystrickom evanjelickom cintoríne
**Koloman Peťko** (\* 14. júl 1881, Slovenská Ľupča - † 21. jún 1949, Zvolen) bol slovenský publicista a úradník. Pseudonym: K.P. Driekynský

Jeho otec Koloman Jakub Peťko, matka Amália rod. Gryllusová, manželka Elena rod. Fábryová.

Životopis
---------

Základnú školu navštevoval v Slovenskej Ľupči, gymnázium v Banskej Bystrici (1892-1896). Štúdium na Právnickej fakulte v Budapešti nedokončil, roku 1902 získal notársky diplom. 

Pracoval v štátnej správe, pracovník i podpredseda ONV vo Zvolene. Prívrženec Československej sociálnej demokratickej strany, neskôr KSS. Účastník zjednocovacieho zjazdu KSS a soc. demokracie v Banskej Bystrici. Autor príručiek a článkov o štátnej a samosprávnej administratíve. Redigoval *Novohradský hlas*. Majiteľ zbierky 1 254 pečatí prevažne z konca 19. a začiatku 20. storočia, ktorá je uložená v Štátnom okresnom archíve v Ostrej Lúke.

Pamiatky
--------

* rukopisná pozostalosť v Štátnom okresnom archíve Zvolen (Ostrá Lúka)

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 22; farnosť Slovenská Ľupča; pokrstený ako Colomanus Petyko

Autoritné údaje: * GND: 102587367X
* ISNI: 0000 0003 8289 9349
* LCCN: no2017097772
* NK ČR: mub20181008209
* SNK: 172416
* VIAF: 266160441
* WorldCat: lccn-no2017097772
**Slang** je špecifická vrstva nespisovných výrazov národného jazyka, ktorá má spornú definíciu.

Termín sa prvý raz použil v Anglicku v 18. storočí v podobe s´langue ako označenie pre "neštudovaný, vulgárny jazyk nižších pracujúcich spoločenských vrstiev a tvoril výrazný protipól voči oficiálne uznanému a kultivovanému jazyku anglických gentlemanov a dám" (Orgoňová – Sedláčková, 2010, s. 151). Často je stotožňovaný s veľmi podobnými výrazmi žargón, argot, sociolekt či profesionalizmus, toto stotožňovanie však nie je správne. 

Jozef Mistrík definuje slangové slová ako nespisovné výrazy národného jazyka, ktoré sa používajú v súkromnom alebo neoficiálnom prostredí v obmedzenom okruhu ľudí, ktorí sa buď zaoberajú tou istou činnosťou alebo majú rovnakú sféru záujmov. Vznikajú:

* a) reinterpretáciou všeobecne známych slov (napr. vegetovať)
* b) deformáciou slov (napr. debko)
* c) ako nové slová s preexponovanou expresívnosťou (napr. dať si odpich)
* d) preberaním z príbuzných jazykov

Podľa B. Hochela ide o nespisovné jazykové prostriedky rozličného pôvodu (teritoriálno-nárečového, argotického, žargonického, sociolektického), ktoré sú v národnom kolektíve všeobecne používané alebo všeobecne zrozumiteľné, a ktoré celkom alebo do značnej miery stratili príznak pôvodu.

Slang je jedným z hlavných zdrojov obohacovania lexiky spisovného jazyka. Veľa nových slov (bez ohľadu na svoj pôvod) prechádza pred vstupom do spisovného jazyka „slangovým štádiom". Profesionálne (výnimočne aj záujmové) nárečia niekedy obohacujú spisovný jazyk priamo (terminológia).

Pozri aj
--------

* Žargón
* Argot
* Sociolekt

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Slang**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Slang**

Literatúra
----------

1. ↑  slang. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 385.

* Braňo Hochel: *Slovník slovenského slangu*. Hevi : Bratislava, 1993. ISBN 80-85518-05-8
* ORGOŇOVÁ, Oľga – SEDLÁČKOVÁ, Zuzana. 2010. Coolový pokec o slangu teenagerov [online]. In: Slovo – tvorba – dynamickosť. Bratislava: VEDA. s. 151-163. ISBN 978-80-224-1107-3 [cit. 2017-04-03]. Dostupné na:
**BirdLife International** (skôr Medzinárodná rada pre ochranu vtákov) je svetová asociácia ochranárskych organizácií, ktorá sa snaží zachraňovať vtáky, ich druhy, ich stanovisko a celosvetovú biologickú rozmanitosť. Jedná sa o najväčšie partnerstvo ochranárskych organizácií na svete s viac než 120 partnerskými organizáciami. 

Bola založená v roku 1922 ako Medzinárodná rada pre ochranu vtákov americkými ornitológmi Thomasom Gilbertom Pearsonom a Jeanom Theodorom Delacourom. V roku 1993 zmenila názov na BirdLife International. Vydáva štvrťročník *World Birdwatch*. Je garantom vtáčej sekcie Červeného zoznamu ohrozených druhov. Sídlo organizácie je v Cambridge v Spojenom kráľovstve.

Národné organizácie
-------------------

* Česká ornitologická spoločnosť
* Slovenská ornitologická spoločnosť

Iné projekty
------------

* Commons

* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **BirdLife International**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku BirdLife International na českej Wikipédii.*
**BioWare Corp.** je kanadská spoločnosť, sídliaca v Edmontone, Alberte. Zaoberá sa najmä vývojom počítačových a konzolových hier. Bola založená vo februári 1995 tromi kanadskými doktormi, Rayom Muzykom, Gregom Zeschukom, a Augustinom Yipom. Známou sa stala hlavne vďaka svojim úspešným počítačovým RPG hrám, ako napríklad *Baldur’s Gate* a *Neverwinter Nights*, ktoré získali niekoľko ocenení. Vytvorili taktiež niekoľko úspešných konzolových hier: *Star Wars: Knights of the Old Republic*, *Jade Empire*, *Mass Effect*, *Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood*, a *Dragon Age: Origins*. Prvé tri hry boli neskôr adaptované aj na PC, zatiaľ čo Dragon Age bol vyvíjaný pre PC a konzoly súčasne.

Muzyka and Zeschuk sú momentálne vo vedení BioWare, zatiaľ čo Augustine Yip sa v roku 1997 vrátil k medicíne.

Dejiny Spoločnosti
------------------

BioWare bol založený vo februári 1995 Rayom Muzykom, Gregom Zeschukom a Augustinom Yipom, ktorý spolu vyštudovali medicínu na Albertskej Univerzite (University of Alberta). Ich prvá hra bola vydaná už nasledujúci rok. Počas svojich desiatich rokov ako nezávislá spoločnosť, BioWare vyvinul Shattered Steel, sériu Baldur’s Gate, MDK2, Neverwinter Nights, Star Wars: Knights of the Old Republic a Jade Empire. Mal vydavateľské vzťahy so spoločnosťami ako Interplay (cez Black Isle Studios), Infogrames/Atari, LucasArts a Microsoft. 

V novembri 2005 BioWare spojil svoje sily so spoločnosťou Pandemic Studios, avšak už v októbri 2007 bolo toto spojenectvo odkúpené firmou Electronic Arts. BioWare sa tak stal časťou EA, no zanechal si vlastnícke práva na svoje produkty.

BioWare momentálne pracuje na minimálne troch projektoch: MMORPG *Star Wars: The Old Republic*, Mass Effect 3 a ďalší projekt o ktorom zatiaľ neboli zverejnené žiadne detaily. 

Rast spoločnosti vyústil do vzniku dvoch nových štúdií. Prvé, nachádzajúce sa v Austine, Texase a vedené veteránmi v tomto odvetví Gordonom Waltonom a Richardom Vogelom, bolo vytvorené pre prácu na spomínanom MMORPG projekte. V marci 2009 bolo otvorené ďalšie štúdio v Montreali, Quebecu, ktoré ma pomáhať s prebiehajúcimi projektami.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bioware na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Štruktúra *inzulínu***Biotechnológia** je technológia založená na využívaní poznatkov z biológie, ktorá sa využíva v poľnohospodárstve, potravinárskom priemysle a v medicíne. Ide najmä o využívanie mikroorganizmov.

Existuje veľa definícií. Definícia sformulovaná Spojenými národmi v „*Dohode o biologickej diverzite*" znie: *„Biotechnológia je akákoľvek technológia, ktorá využíva biologické systémy, živé organizmy alebo ich časti k určitej výrobe alebo ich premene, či inému špecifickému použitiu."*

Jedna zo sekcií biotechnológie sa zaoberá produkciou potravín (pivo, mliečne produkty, kvasnice…). Niektoré prírodné baktérie sa využívajú aj na ťažbu niektorých prvkov (tzv. bioleaching, v prípade rastlín tzv. fytomining).

Biotechnológia sa uplatňuje aj pri úprave odpadov a organických materiálov (napr. kompostovanie, anaeróbne trávenie, mechanicko-biologická úprava). Používa sa aj na revitalizáciu znečistenej pôdy (bioremediácia). Široké uplatnenie má aj v medicíne, napríklad pri výrobe antibiotík, niektorých amínokyselín a pod. 

Intenzívne sa rozvíjajúcim odvetvím biotechnológie sú genetické manipulácie. Pri genetickej manipulácii sa do jedného organizmu cielene vnáša určitý gén, či gény, iného organizmu. Tieto geneticky modifikované organizmy (GMO) sa dnes vo veľkej miere využívajú v medicíne (výroba inzulínu a iných hormónov), v potravinárskom priemysle (napr. rekombinantný chymozín na výrobu syrov) alebo v poľnohospodárstve (odrody kukurice a bavlny odolné proti hmyzu, sója odolná proti herbicídom).

Rozdelenie biotechnológií
-------------------------

Disciplíny biotechnológie sa dajú klasifikovať podľa rôznych kategórií. Pomerne bežná je klasifikácia na základe oblasti, v ktorej sa použije výsledný biotechnologický produkt:

* *Červená biotechnológia* – využívaná v lekárstve a farmácii. Príkladom môžu byť baktérie produkujúce antibiotiká alebo ľudský inzulín či rekombinantné adenovírusy používané v génovej terapii.
* *Biela biotechnológia* (alebo sivá biotechnológia) –  aplikovaná pri priemyselnej výrobe chemických látok. Výhodou použitia živých organizmov alebo enzýmov v priemyselnej výrobe je väčšinou lepšia ekonómia výroby a prospech pre životné prostredie v podobe menšieho množstva odpadu.
* *Zelená biotechnológia* –  používaná v poľnohospodárstve. Príkladom môžu byť bakteriálne kmene používané pri kompostovaní, alebo transgénne plodiny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Biotechnológia**

Externé odkazy
--------------

* Cytology and Genetics – žurnál „Cytológia a Genetika" (po anglicky)
* ScienceWeek - Biotechnologie - aktuálny prehľad článkov o biotechnológiách (po česky)
* Gate2Biotech - Biotechnologický portál - články, spravodajstvo, databázy firiem, projektov, zákonov, ponuky práce, informácie pre študentov a vedcov (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Biotechnologie na českej Wikipédii.*
Smútočná brošňa z 19. stotoročia.
Brilianty
**Šperk** je ozdobný predmet osobnej spotreby vyrobený z drahých kovov, drahokamov alebo iného materiálu. Môže mať rôznu podobu – prsteň, náramok, brošňa, prívesok a mnohé iné.

Funkcia
-------

V súčasnosti šperk plní najmä dekoračnú funkciu. V minulosti, však tomu tak nebolo. Šperky mali funkciu platidla. Používali sa aj ako rôzne spony alebo pracky. Neskôr ich fuknčná stránka ustúpila do úzadia a šperky sa začali vnímať čoraz viac ako ozdobné predmety. 

Šperky sa taktiež stali symbolom spoločenského postavenia ich nositeľa. Niektoré kultúry pripisovali im ochranné schopnosti (pozri amulet). Niektoré šperky, ako napr. kresťanský krížik alebo Dávidova hviezda môžu vyjadrovať príslušnosť k náboženstvu. V západnej spoločnosti predstavuje obrúčka manželský zväzok.

Počas 19. storočia popri jeho funkčnej a dekoračnej stránke sa začal šperk chápať aj ako umelecké dielo. Medzi najznámejších tvorcov umeleckých šperkov tej doby patria francúzski umelci Carl Peter Fabergé a René Lalique.

Materiál
--------

### Drahokamy a polodrahokamy

Pri tvorbe šperkov sa používajú rozličné materiály. Pri šperkoch zo zlata a platiny sú to často drahokamy, najčastejšie diamanty, rubíny, zafíry, ale v poslednej dobe často aj kubický zirkón. Pri strieborných šperkoch sa častejšie využívajú polodrahokamy - najmä ametyst, achát, ónyx, citrín, ruženín, dymový kremeň (záhneda), tyrkys, malachit, jadeit, lapis lazuli a mnohé iné.

### Drahé kovy

V minulosti sa pri výrobe šperkov používali najrozličnejšie kovy (napr. železo, meď alebo cín) a ich zliatiny. Najčastejšie to bola zliatina medi a cínu, nazývaná bronz. Neskôr sa začalo používať zlato a striebro. V súčasnosti je obľúbená platina a chirurgická oceľ. 

V súčasnosti sa väčšina šperkov v Európe a Severnej Amerike vyrába zo zliatiny zlata s inými kovmi, najčastejšie so striebrom alebo meďou. Rýdzosť zliatiny sa udáva v karátoch alebo ako zlomok. U nás najbežnejšie 14 karátové zlato predstavuje zmes, v ktorej sa nachádza 14 dielov rýdzeho zlata na 24 dielov zmesi ( ±583⁄1000).

### Iné materiály

Okrem kovov sa pri výrobe šperkov používajú ďalšie materiály, ako napríklad sklo alebo smalt. Šperkári taktiež používajú rôzne živočíšne alebo rastlinné materiály, ako sú napríklad mušle, koral, perly, kosti, rohovina alebo jantár a drevo. V poslednej dobe sa pri výrobe šperkov a bižutérie čoraz viac využívajú i plasty.

Výroba šperkov na Slovensku
---------------------------

Na Slovensku je 446 spoločností a živnostníkov, ktorých primárna činnosť je Výroba šperkov. Z nich je 46 z Banskobystrického kraja, 70 z Bratislavského kraja, 46 z Košického kraja, 70 z nitrianskeho kraja, 27 z Prešovského kraja, najviac, 95 z Trenčianskeho kraja, 42 z Trnavského kraja a 50 zo Žilinského kraja.

Referencie
----------

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Šperk**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Otvorený počítač Osborne 1.
**Osborne 1** bol prvý komerčne dostupný prenosný mikropočítač "všetko-v-jednom", ktorý sa začal predávať v apríli 1981 firmou Osborne Computer Corporation. Vážil 12 kg, stál US$1795 a používal vtedy populárny operačný systém CP/M. Jeho zásadné nedostatky boli: maličká 5-palcová (13 cm) obrazovka a jednostranné diskety s jednoduchou hustotou zápisu, ktoré nemohli uchovávať dostatočné množstvo údajov na praktické obchodné aplikácie. Jeho konštrukcia zaostávala za prototypom Xerox NoteTaker vyvinutým v Xerox PARC v roku 1976.

Okrem toho, že to bol prvý dostupný prenosný počítač, Osborne 1 bol tiež prvý počítač s „pribaleným" softvérom - textový procesor WordStar, tabuľkový kalkulátor SuperCalc, databázový program dBase II a programovacie jazyky CBASIC + MBASIC mali predajnú cenu viac než $2000. Obsahoval dve 5¼-palcové disketové mechaniky, a 4 MHz procesor Z80, 65 kilobajtov RAM, sklápaciu klávesnicu, ktorá slúžila aj ako veko počítača, a monochromatickú 5-palcovú CRT obrazovku s 24 riadkami a 52 znakmi. Osborne 1 mal paralelný port na tlačiareň a sériový port, na ktorý sa mohol pripojiť vonkajší modem alebo sériová tlačiareň. 

Na svojom vrchole Osborne Computer Corporation dodávala 10000 počítačov Osborne 1 mesačne. Počítač bol široko napodobňovaný, keď niekoľko ďalších firiem začalo ponúkať lacné prenosné počítače s pribaleným softvérom. V porovnaní s menšími a ľahšími notebookmi, ktoré sa vyrábali neskôr, **Osborne 1** sa dá presnejšie opísať ako „batožinový" alebo „prepraviteľný" počítač. Popularitu Osbornu prekonal podobný Kaypro II, ktorý mal praktickejšiu 9-palcovú (23 cm) CRT obrazovku, ktorá mohla zobraziť štandardných 80 znakov na 24 riadkoch, ako aj diskety s dvojitou hustotou, ktoré mohli uchovávať dvakrát toľko údajov.

Osborne Computer Corporation nebola schopná efektívne odpovedať na Kaypro, až kým neprišiel koniec 8-bitových počítačov založených na CP/M. Neskôr prerazil Compaq s prenosným počítačom (Compaq Portable) s 9-palcovou CRT obrazovkou, ktorý bol softvérovo kompatibilný s IBM PC (Compaq bol prvý IBM PC klon).

Externý odkaz
-------------

* Osborne 1 na oldcomputers.net
**Pravá írska republikánska armáda** alebo **Pravá IRA** (angl. *Real Irish Republican Army*,skrátene: **RIRA**), od roku 2012 tiež známa ako **Nová IRA** je polovojenská organizácia, ktorej cieľom je vytvoriť "jednotné Írsko". Sformovala sa v roku 1997 po rozkole v Dočasnej IRA (PIRA), ktorá v tom roku vyhlásila prímerie. Tak ako PIRA predtým, RIRA vidí sama seba ako jediného právoplatného nástupcu pôvodnej Írskej republikánskej armády (po írsky "Óglaigh na hÉireann" - doslova "dobrovoľníci Írska"). RIRA je v Írsku označovaná za nelegálnu skupinu a v Spojenom kráľovstve a USA za teroristickú.

Od svojho sformovania viedla RIRA kampaň v Severnom Írsku proti britskej armáde a policajným zložkám Severného Írska (PSNI). RIRA je najväčšia a najaktívnejšia polovojenská organizácia operujúca proti britským bezpečnostným silám. Zameriava sa na bombové útoky s granátmi, mínometmi a raketami. Najväčší útok sa odohral 15. augusta 1998, kedy v meste Omagh zahynulo 29 civilistov a 220 ďalších bolo zranených. Po tomto útoku RIRA vyhlásila prímerie, ale znova začala operovať v roku 2000.

V lete roku 2001 sa trojica členov RIRA pokúsila v Piešťanoch o sprostredkovanie nákupu zbraní a výbušnín. Vďaka spolupráci SIS s britskou tajnou službou MI5 boli zadržaní, prevezení do väznice v Leopoldove a následne vydaní do Veľkej Británie, kde im anglický súd vymeral trest 30 rokov väzenia, po odvolaní znížený na 28 rokov. Teroristi potom využili možnosť, aby svoj trest vykonali v rodnom Írsku a tam sa im podarilo dosiahnuť podmienečné prepustenie z väzenia už po 12 rokoch.

V marci 2009 prebrala RIRA zodpovednosť za útok na kasárne v meste Massereene, kde zahynuli dvaja britskí vojaci – prví, ktorí zahynuli v Severnom Írsku od roku 1997.

V júli 2012 bolo oznámené, že Republikánska akcia proti drogám (RAAD) a iné malé militantné skupiny sa zlúčili s RIRA a naďalej sami seba označujú ako Írsku republikánsku armádu. Médiá toto rozšírené zoskupenie nazývajú Nová Írska republikánska armáda.

Za "politické krídla" organizácie bývajú označované nátlaková skupina Hnutie suverenity 32 grófstiev (po anglicky "32 County Sovereignty Movement" - 32CSM) a neregistrovaná politická strana Oslobodenie (po írsky "Saoradh").

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Real Irish Republican Army na anglickej Wikipédii.*
**Čínske náboženstvo** je zložka čínskej kultúry. Je to náboženstvo, ktoré odvodzuje svoje základy od troch mýtických alebo legendárnych cisárov: *Jao*, *Šun* a *J*. K literárnej fixácii čínskeho náboženstva (v staročínskom písme) dochádza v 12. storočí pred Kristom v posvätnej knihe I-ťing (*Knihe premien*).

Ďalšími posvätnými knihami sú:

* **Šu-ťing** (*Kniha pôvodov*, 11. - 7. storočí pred Kristom,
* **Š'-ťing** (*Kniha piesní*), ide o obetné piesne a hymny, asi magické,
* **Li-ti** (*Kniha obradov alebo rítov*), z doby začiatku nášho letopočtu, má konfuciánsky ráz,
* **Čchun-čchiou** (*Jarné a jesenné anály*), pripisuje sa Konfuciovi.

V najstaršom období sa čínske náboženstvo zameriavalo pravdepodobne na osobného boha *Ťien Šang-ti* (Pána hore). Zároveň sa však vyvíjal aj ľudový polyteizmus. Neskôr čínske náboženstvo prechádza do zdržanlivo intelektuálneho neteistického vyjadrenia transcendentálnej sktočnosti označovanej ako *Ťien* (Nebo), pričom na ľudovej úrovni pretrvávajú polyteistické tendencie.

Zlomovou dobou vo vývine čínskeho náboženstva bolo 6. a 5. storočie pred Kristom, kedy prišli na scénu dve významné reformátorské postavy, Lao-c’ a Konfucius, v nadväznosti na ktoré hovoríme o taoizme a o konfucianizme.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Praxidamas** (starogr. *Πραξιδάμας* – *Praxidamas*) bol olympijský víťaz v boxe v roku 544 pred Kr.

Praxidamas, syn Sókleida z Aiginy, bol na 59. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe. Box (pygmé) zaradili do programu olympijských hier v roku 688 pred Kr.

Olympijské víťazstvo Praxidamanta zaznamenal staroveký cestovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu. Pausanias okrem toho uvádza: „*Prvé sochy zápasníkov venované do Olympii patrili aiginskému Praxidamantovi, víťazovi v pästnom zápase pri päťdestatej deviatej olympiáde, a opuntskému Rhéxibiovi, ktorý zdolal účastníkov pankratia pri šesťdesiatej prvej olympiáde. Tieto sochy sú umiestnené neďaleko Oinomaovho stĺpa a sú zhotovené z dreva, Rhéxibiova z figovníka, socha aiginskeho zápasníka z cédra, sú opracované menej než tie druhé."* Cédrovu sochu boxera Praxidamanta Pausanias omylom stotožnil s prastarými drevenými sochami tzv. *xoanami*.

Praxidamas okrem olympijského triumfu dosiahol v tejto disciplíne ešte tri víťazstvá v Nemei a päť v Isthmii. Jeho vnuk *Alkidamas* si v Nemei vybojoval víťazstvo v zápasení dorastencov.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 139.
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,18,7.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 247.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 469.
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 474 vysvětlivky.
7. ↑  Pindaros, *Nemeonikoi*, 6.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Porovnanie 960H vs. D1
**Rozlíšenie 960H** patrí medzi najnovšie video rozlíšenia používané v analógových CCTV kamerových systémoch. Písmeno *H* v 960H je skratka pre *horizontálné* a 960 je počet pixelov vo vodorovnom smere z toho vyplýva že rozlíšenie je 960 x 480. Pomer strán tohto rozlíšenia je 16:9 na rozdiel od predchodcov kde bol formát 4:3. 

Pre využívanie tohto rozlíšenia pre zaznamenávanie videa je nutné mať k dispozícií kameru typu CCTV s rozlíšením 960H a DV rekordér, ktorý je schopný túto kvalitu spracovať a uchovať.

Predchodcovia 960H
------------------

Predtým, než boli k dispozícii 960H kamery a DVR boxy, najviac rozšírený video štandard pre kamerové systémy bolo rozlíšenie D1. Rozlíšenie D1 je 720 x 480 pixelov niekedy aj 704 x 480 pixelov. Všimnite si, že šírka obrazu 960H je v porovnaní s D1 širšia pričom výška ostáva rovnaká.

Štandard D1 používa pomer strán 4:3, ktorý bol v minulosti najpoužívanejším pred príchodom širokouhlého formátu obrazu. Ďalším štandardom používaným v minulosti je CIF. Rozlíšenie CIF je 360x240 pixelov, ale niekedy sa používalo aj rozlíšenie 352x240 pixelov. Je to v podstate polovičná veľkosť oproti D1 a tiež je použitý pomer strán 4:3. Rozlíšenie CIF sa používa obvykle vtedy, ak je potrebné aby prenášané, alebo ukladané záznamy mali čo najmenšiu veľkosť.

Referencie
----------

1. ↑  MARIAN, Gardlík. *Čo je to 960H* [online]. securia.sk, [cit. 2017-02-14]. Dostupné online.
**Lyon-Saint-Exupéry TGV** (pôvodne **Satolas TGV**) je železničná stanica na rovnomennom letisku pri východnom okraji Lyonu vo Francúzsko. Leží na linke TGV Rhône-Alpes, na úseku oblúkom obchádzajúcom samotné mesto, umožňujúcom rýchlejší prejazd oblasťou pre vysokorýchlostné vlaky TGV spájajúce Riviéru s Parížom a severnou časťou krajiny.

Bola realizovaná v rokoch 1989 – 1994, architektom bol Santiago Calatrava.

V súťaži na stanicu TGV, ktorá bola vypísaná v roku1987, Calatrava tesne porazil Richarda Rogersa. Calatravov projekt vyšiel z filozofie stanice v 19. storočí, čo bol symbol vtedajšej doby a počítal s vytvorením 450 metrovej staničnej haly so spojovacím tunelom medzi lyonským letiskom a stanicou. Obrovský oblúk položený nad staničnou halou pripomína elegantného vtáka. Má evokovať deje spojené s cestovaním, najmä rýchlosť, vitalitu, ľahkosť a optimizmus. Autor tu dokonale využil ponúkané príležitosti a vytvoril dramatickú kulisu, ktorá v železničnom staviteľstve dlho chýbala. 
Výstavba trvala pomerne dlhú dobu (január 1990 – júl 1994) a finančné náklady v priebehu stavby vyrástli o 50%.

Použitá literatúra
------------------

* 
* Glancey, J.: Moderní architektura, nejvýznamnější svět.stavby 20. stor. Londýn, 2000


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
**Trnavské automobilové závody, štátny podnik**, skr. **TAZ** (do roku 1990 *Trnavské automobilové závody, národný podnik*) bola slovenská automobilka sídliaca v Trnave. Od roku 1993 bola „TAZ" aj značka jedného z jej výrobkov – TAZ 1500.

Za socializmu (od roku 1967) išlo o národný podnik začlenený do trustu Československé automobilové závody v Prahe. Predchodcom závodov bola valcovňa a oceliareň vybudovaná Coburgovou účastinnou spoločnosťou.

Vyrábala nástavby na vozidlá Tatra Agro, úžitkové vozidlo Škoda 1203, autonápravy pre nákladné automobily Praga V3S, dierované plechy a niektoré iné súčiastky.

Výroba úžitkového vozidla Škoda 1203 začala v českom Vrchlabí v roku 1968. O päť rokov neskôr bola časť výroby presunutá do Trnavy, a v roku 1981 celá produkcia. Ukončená bola až v roku 1999 pre odbytové ťažkosti týchto vtedy značne zastaraných áut. Pôvodne mala značku Škoda, neskôr Škoda TAZ a od 1993 iba TAZ. Po roku 1999 vo výrobe automobilu pokračovala (na zákazku) česká firma Ocelot.

Referencie
----------

1. ↑   Ocelot Auto, [cit. 2016-07-11]. Dostupné online.

Galéria
-------

* TAZ 1500TAZ 1500

Súradnice: 48°21′34″S 17°34′16″V﻿ / ﻿48,359341°S 17,571216°V﻿ / 48.359341; 17.571216
Táčky (fúrik)
Najstarší zachovaný kolovrat v Európe z Ingolstadtu, cca. 1537
**Fúrik** alebo **táčky** je nástroj optimalizovaný na prepravu sypkých materiálov, pracujúci na princípe páky.

Použitie
--------

Optimálne na:

* zeminu,
* piesok,
* tehly.

Nevhodné na prepravu:

* dosiek,
* lát,
* dlhých železných profilov.

8 štandardných táčok predstavuje 1 kubický meter.

Konštrukcia
-----------

Schéma táčiek
Skladá sa z nasledujúcich častí:

1. rúčky,
2. kýblik (tiež vaňa, korba),
3. koleso,
4. stojanky.

Dejiny
------

Táčky vznikli ďalším vývojom z tragača. Boli jedným z prelomových vynálezov, lebo pre krátke vzdialenosti, ako je napr. na stavbe, sa s nimi na rozdiel od zvieratami ťahaných kár dalo dostať všade. Aj keď nemali takú nosnosť ako veľká kára, uniesli stále viac ako priemerný človek. 

Táčky enormne zvýšili celkovú efektivitu práce a urýchlili (aj keď nie priamo) priemyselnú revolúciu.

V starej Číne sa dokonca používali táčky s veternou plachtou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fúrik**
Účastník olympijských hierÚčastník olympijských hier

**Klemen Bauer** je slovinský reprezentant v biatlone, ktorý sa narodil v hlavnom meste krajiny v Ľubľani. Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 1996 a od roku 2000 je členom reprezentačného družstva. Povolaním je vojenský inštruktor a medzi jeho záľuby patrí snowboarding a paraglajding. Jeho osobným trénerom je Tomaš Kos a tímovým trénerom je Uroš Velepec. Súčasne je tiež členom slovinského lyžiarskeho klubu SK Ihan.

Doposiaľ dokázal na vrcholných podujatiach vybojovať jednu striebornú medailu ako člen zmiešanej štafety MS v biatlone 2012.

Svetový pohár
-------------

Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2009/10 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 20. mieste.

| Sezóna | Miesto |
| --- | --- |
| **2012/13** | 37. |
| **2011/12** | 30. |
| **2010/11** | 32. |
| **2009/10** | 20. |
| **2008/09** | 50. |
| **2007/08** | 44. |
| **2006/07** | 52. |

Olympijské hry
--------------

Zatiaľ sa zúčastnil na 2 olympijských hrách a jeho najlepším výsledkom je 4. miesto z pretekov šprintu na 10 km zo ZOH 2010.

| Sezóna | D | Miesto | SP | PU | MS | IN | TE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ZOH | Kanada  Vancouver | 4. | 9. | 28. | 32. | 17. |
| 2006 | ZOH | Taliansko  Turín | 69. | - | - | 60. | 10. |

Majstrovstvá sveta
------------------

V rámci MS dokázal vybojovať zatiaľ svoju jedinú medailu z vrcholného podujatia. V zmiešaných štafetách na MS v biatlone 2012 skončil spolu Andrejou Maliovoú, Tejou Gregorinovou a Jakovom Fakom na 2. mieste. V rámci pretekov jednotlivcov je jeho najlepšie umiestnenie 5. miesto.

| Sezóna | D | Miesto | SP | PU | MS | IN | TE | MIX |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | MS | Česko  Nové Město na Moravě | 21. | 24. | 26. | DNF | 13. | 5. |
| 2012 | MS | Nemecko  Rupholding | 44. | 32. | 21. | 5. | 14. | 2. |
| 2011 | MS | Rusko  Chanty-Mansijsk | 15. | 34. | 19. | 40. | 8. | 10. |
| 2009 | MS | Kórejská republika  Pchjongčchang | 13. | 11. | 14. | 53. | 15. | 12. |
| 2008 | MS | Švédsko  Östersund | 59. | 44. | - | 64. | 19. | 9. |
| 2007 | MS | Taliansko  Antholz-Anterselva | 31. | 45. | - | 79. | 19. | 4. |
| 2006 | MS | Slovinsko  Pokljuka | - | - | - | - | 5. |  |

*Legenda*

* *SP* - *šprint*
* *PU* - *stíhacie preteky*
* *MS* - *preteky s hromadným štartom*
* *IN* - *vytrvalostné preteky*
* *TE* - *preteky štafiet*
* *MIX* - *preteky zmiešaných štafiet*
* *DNF* - *nedošiel do cieľa*

Zdroje
------

* Klemen Bauer na stránke IBU Datacenter
* Klemen Bauer na stránke Sport-Reference.com