recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 48°01′51″S 17°54′50″V﻿ / ﻿48,0308333°S 17,9138889°V﻿ / 48.0308333; 17.9138889

**Vlčianske mŕtve rameno** je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Vlčany v okrese Šaľa v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1983 na rozlohe 8,2394 ha, platí tu štvrtý stupeň ochrany. Ochranné pásmo nebolo určené, preto je ochranným pásmom územie do vzdialenosti 60 m smerom von od hranice chráneného územia (§17 ods. 8 Zákona o ochrane prírody).

Predmetom ochrany je: *Ochrana jednej z posledných ukážok zvyškov mŕtvych ramien Váhu s pomerne dobre zachovaným pásom brehových porastov s typickými hydrofilnými biocenózami.*

Referencie
----------

1. ↑  Vlčianske mŕtve rameno. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Prírodná pamiatka Vlčianske mŕtve rameno, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vlčianske mŕtve rameno na českej Wikipédii.*
**Gustáv Dérer** (\* 22. apríl 1845, Háj – † 18. november 1924, Černovcy) bol slovenský pedagóg, evanjelický kňaz a osvetový pracovník. Pseudonym: Turčan, Jarný, Kalina, Vzdialený, Zbyhoň.

Jeho otec otec Juraj Dérer a matka Terézia rod. Grujová.

Životopis
---------

Základné školy navštevoval v Háji a v Kremnici, gymnázium v Banskej Bystrici. Teológiu študoval v Prešove a Baseli. Roku 1872 zložil prof. skúšku z matematiky a fyziky v Bratislave. Od roku 1869 prof. slovenského gymnázia v Martine, neskôr jeho riaditeľ, 1872 – 1873 riaditeľ nedeľnej učňovskej školy. Po zrušení gymnázia pôsobil ako katechéta, potom evanjelický farár v Černovciach. Publikoval niekoľko beletristických prác v časopise *Orol*, básne a články v knihách a v kalendároch.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 16 - evanjelická cirkev Háj; pokrstený ako Gustáv György Dérer

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5688 2728
* NK ČR: mzk2002113428
* SNK: 153222
* VIAF: 84517107
**Ján Pavol Goldperger** (\* 28. júl 1866, Brezno – † 10. máj 1945, Majerovce) bol osvetový pracovník a ľudový liečiteľ.

Jeho otec Daniel Goldperger a matka Emília rod. Ondrušová.

Životopis
---------

V roku 1872 – 1878 vychodil ľudovú školu v Brezne, 1878 – 1879 študoval na gymnáziu v Rimavskej Sobote, 1879 – 1882 v Banskej Bystrici, 1882 – 1883 v Bratislave a 1883 – 1886 v Kežmarku, 1886 – 1890 teológiu v Prešove a 1891 – 1892 na univerzite v Erlangene. Od roku 1892 evanjelický kaplán v Kráľovciach, katechéta na gymnáziu v Prešove, evanjelický farár v Kladzanoch. Propagátor homeopatie podľa nemeckých vzorov na východnom Slovensku, zaoberal sa aj výrobou liekov z bylín a farmakológiou. Pred rokom 1918 účastník slovenského národného hnutia, zberateľ folklóru, maliar a fotografista, hudobník. Autor rukopisu receptára, ktorý sa nezachoval.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Friedrich Wetter** (\* 20. február 1928, Landau in der Pfalz) je nemecký kardinál, emeritný mníchovský arcibiskup.

Životopis
---------

Narodil sa v Landau in der Pfalz. Študoval teológiu vo Frankfurte nad Mohanom a na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme. Počas pobytu v Ríme ho 10. októbra 1953 vysvätil za kňaza kuriálny kardinál Clemente Micara. V roku 1956 bol promovaný na doktora teológie. Po štúdiách v Ríme sa vrátil do speyerskej diecézy, kde pôsobil najprv v pastorácii a neskôr v akademickej oblasti ako profesor fundamentálnej a dogmatickej teológie na univerzitách v Eichstätte a Mainzi.

### Biskup a kardinál

V roku 1968 ho pápež Pavol VI. vymenoval za speyerského biskupa. Biskupské svätenie mu udelil jeho predchodca, speyerský biskup Isidor Markus Emanuel 29. júna 1968. Po tom, ako bol mníchovský kardinál Joseph Ratzinger menovaný za prefekta Kongregácie pre náuku viery, menoval pápež Ján Pavol II. za jeho nástupcu biskupa Wettera. Úradu sa ujal 12. decembra 1982. Pápež ho 25. mája 1985 vymenoval za kardinála s titulárnym kostolom Santo Stefano al Monte Celio. Kardinál Wetter sa zúčastnil v role voliča konkláve, ktoré vybralo Benedikta XVI. V roku 2003 požiadal pápeža o uvoľnenie z funkcie, čomu však pápež vyhovel až 2. februára 2007.

Zaujímavosti
------------

* Staršia sestra kardinála Wettera Hedwig vstúpila do rehole Sestier Mary Wardovej (dnes Congregatio Jesu) a v rokoch 1976 – 1984 bola generálnou predstavenou tohto ženského rádu.

Referencie
----------

1. ↑   *Cardinals Created by John Paul II.* [online].. Dostupné online. (anglicky)
2. ↑   *RINUNCE E NOMINE* [online].. Dostupné online. (taliansky)
3. ↑   *ORDEN Online* [online].. Dostupné online. (nemecky)

Autoritné údaje: * BnF: 13169880v
* GND: 117327999
* ISNI: 0000 0001 0927 2932
* LCCN: n98084613
* NK ČR: jn20040203003
* VIAF: 95214801
* WorldCat: lccn-n98084613
**Karen Anne Carpenterová** (\* 2. marec 1950, New Haven, Connecticut, USA – † 4. február 1983, Downey, Kalifornia) bola americká speváčka a bubeníčka.

Na strednej škole začala hrať na bicie. Neskôr začala hrať spolu so svojim starším bratom Richardom Carpenterom ako duo pod názvom The Carpenters. Koncom sedemdesiatych rokov nahrala sólový album, ktorý však za jej života nevyšiel. Stalo sa tak až v roku 1996. V roku 1980 sa vydala za realitného developera Thomasa Jamesa Burrisa, avšak ich manželstvo sa po štrnástich mesiacoch rozpadlo (samotný rozvod dokončený nebol). Dlhodobo mala problémy s anorexiou. Roku 1983 skolabovala v dome svojich rodičov a po prevoze do nemocnice bola vyhlásená za mŕtvu.

Pochovaná bola v kalifornskom meste Cypress.

Diskografia
-----------

* *Karen Carpenter* (1996), nahraté v 1979 – 1980

Referencie
----------

1. ↑  SCHMIDT, Randy. *Little Girl Blue: The Life of Karen Carpenter*. [s.l.] : [s.n.], 2010. Dostupné online. ISBN 978-1-556-52976-4.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karen Carpenterová**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Karen Carpenter na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 140456232
* GND: 119249979
* ISNI: 0000 0000 3279 8513
* LCCN: n89635214
* NK ČR: xx0151830
* VIAF: 19882134
* WorldCat: lccn-n89635214
**Absorpcia** v chémii je proces rozpúšťania či pohlcovania plynnej látky v kvapaline alebo pevnej látke, tzv. absorbente. Látka, ktorá je pohlcovaná, sa nazýva **absorbát**. Na rozdiel od adsorpcie, kde je účinný len povrch adsorbentu, je charakteristická tým, že sa rozpúšťaný plyn rozptýli rovnomerne v celom objeme absorbentu. Absorpcia môže byť vratná alebo nevratná:

* *vratná* je vtedy, ak je plyn v absorbente viazaný len slabými fyzikálnymi väzbami a nedochádza k chemickej reakcií s absorbentom
* *nevratná* je vtedy, ak dôjde k chemickej reakcii s absorbentom – napr. CO2 + Ca (OH)2 → CaCO3 + H2O

Chemická absorpcia je exotermická reakcia, pri ktorej sa uvoľňuje energia v podobe tepla. Fyzikálna absorpcia sa riadi Henryho zákonom; prebieha do stavu nasýtenia, teda rovnovážneho stavu, kedy absorbent už nie je schopný prijať viac plynu. Množstvo absorbovaného plynu (teda vlastne rozpustnosť) v danom absorbente závisí od viacerých fyzikálnych faktorov (tlak, koncentrácia, teplota). Rôzna rozpustnosť plynov sa využíva na ich delenie v absorbéroch, niekedy je však zmes plynu a absorbentu žiadúca (napr. sódovka, teda zmes CO2 a H2O).

Zdroj
-----

* absorpcia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 32.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
***Nachtflug*** je siedmy album rakúskeho speváka Falca. Opäť bol produkovaný holandskými bratmi Bolland & Bolland. Oni produkovali osem z desiatich piesní albumu. Prvý singel „Titanic" stúpal v hitparáde vysoko. Album *Nachflug* dosiahol prvé miesto v rakúskej albumovej hitparáde. Ďalším singlom bol „Dance Mephisto", ktorá sa tiež objavila v rakúskej hitparáde. Falco vydal v roku 1993 v Rakúsku promo singel „Monarchy Now".

Po vydaní albumu šiel Falco prvýkrát po šiestich rokoch opäť na európske turné. Vrcholom turné bolo vystúpenie na Donauinselfest vo VIedni, pri ktorom počas koncertu začalo pršať a pri piesni „Nachtflug" udrel blesk tesne pri pódiu.

K videoklipe k piesni „Titanic" je refrén v angličtine, na singli v nemčine. To je preto lebo Falco sa snažil s touto piesňou znovu uspieť v USA.

Zoznam skladieb
---------------

1. „Titanic"
2. „Monarchy Now"
3. „Dance Mephisto"
4. „Psychos"
5. „S.C.A.N.D.A.L."
6. „Propaganda"
7. „Yah - Vibration"
8. „Time"
9. „Cadillac Hotel"
10. „Nachtflug"
**Futbalová vojna** (alebo **Stohodinová vojna**) bol krátkodobý ozbrojený konflikt medzi Salvádorom a Hondurasom, ktorý prebiehal v roku 1969.

Zámienkou na vyvolanie konfliktu trvajúceho iba šesť dní, boli incidenty počas futbalového zápasu národných mužstiev Hondurasu a Salvádora, ktoré sa odohrali počas kvalifikácie na majstrovstvá sveta vo futbale v roku 1970 v Mexiku. Hlavným problémom však bola dlhodobo neriešená agrárna politika v Salvádore. 

Salvádor je jedna z najhustejšie zaľudnených krajín na západnej pologuli. Chudobní salvádorskí bezzemkovia, ktorí doma nevlastnili pôdu a ani ju nemali možnosť získať, z krajiny po niekoľko generácií nelegálne migrovali do menej zaľudnených pohraničných oblastí Hondurasu, kde sa usadzovali a obrábali ladom ležiacu pôdu. Do roku 1969 sa počet nelegálnych migrantov zvýšil na pol milióna. 

Honduraská vláda sa v roku 1969 rozhodla rozdeliť tamojšiu pôdu medzi honduraských roľníkov, čo malo za následok vyhostenie tisícov Salvádorčanov, ich perzekúcie a následný návrat do Salvádoru.

Toto opatrenie malo za následok napätie, ktoré sa aj vďaka nacionalistickej kampani v honduraskej a salvádorskej tlači stupňovalo a 14. júla 1969 viedlo k vojenskej intervencii Salvádora v Hondurase. Salvádorská armáda sa dostala do blízkosti Tegucigalpy. 20. júla bolo nastolené prímerie, ktoré sprostredkovala Organizácia amerických štátov (OAŠ) a salvádorské jednotky sa stiahli začiatkom augusta. Oficiálnu mierovú dohodu podpísali obe krajiny až 30. októbra 1980 v peruánskej Lime.

Vo vojne padlo 2 100 osôb.

Literatúra
----------

Známy poľský reportér Ryszard Kapuściński napísal o tomto incidente úspešnú knihu *Wojna futbolowa* (1978) (vyšla v českom preklade roku 1983 pod názvom *Fotbalová válka*).
**Anafora** (gr. ἀναφορά) je nosná časť liturgie verných a jedna z najstarších častí eucharistickej liturgie. V západnom obrade sa nazýva aj eucharistický alebo omšový kánon. V byzantskom obrade sa začína zvolaním "*Stojme dôstojne a v bázni, pozorne vnímajme, aby sme v pokoji prinášali sväté vďakyvzdávanie*" a končí sa prosbami zvolaním po speve *Dôstojné je*. Modlitby anafory vystihujú obsah a zmysel liturgie, no väčšinu z nich sa kňaz v byzantskom obrade zvykne modliť potichu. Počas anafory prichádza k prepodstatneniu chleba a vína na telo a krv Ježiša Krista. Na základe rôznej anafory sa rozlišujú v byzantskom obrade (teda v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi) Liturgia svätého Jána Zlatoústeho a Liturgia svätého Bazila Veľkého. Veľmi zriedkavo sa používa aj anafora sv. Jakuba, Pánovho brata. Liturgia vopredposvätených darov nemá anaforu.

Odkazy
------

* Slovníček liturgických a teologických pojmov (anafora)
* Miroslav Iľko: Anafora
* Michal Glevaňák: Anafora - východné cirkvi západosýrskej skupiny
* Liturgia sv. Jána Zlatoústeho - úplný text z liturgikona
* Porovnanie liturgie byzantského a latinského obradu
**Juan Luís Vives** (\* 6. marec 1492, Valencia, Španielsko – † 6. máj 1540, Bruggy, Belgicko) bol španielsky filozof, historik, právnik, filológ, pedagóg, a teológ, predstaviteľ humanizmu. Pôsobil ako profesor v Leuvene a Oxforde.

Vives bol odporca scholastiky a Aristotela, autoritárstva a neplodnej špekulácie.

Bol pôvodom zo židovskej rodiny, ktorá prestúpila ku katolicizmu. Väčšinu svojho života strávil mimo Španielska.

Študoval v Paríži a Leuvene, kde sa spriatelil s Erazmom Rotterdamským.

Vives kritizuje tradičný spôsob pestovania vied, žiada, aby sa filozofia obrátila bezprostredne k prírode, snaží sa vypracovať účinnejšiu metódu poznania opierajúcu sa o skúsenosť.

Ani o duši nemožno špekulovať, ale treba skúmať skutočné duševné procesy: netreba sa pýtať, čo duša je, ale aké má vlastnosti a ako pôsobí; preto Vivesa pokladajú za priekopníka empirickej psychológie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Juan Luís Vives**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 152604
* BnF: 11929884h
* GND: 118627295
* ISNI: 0000 0001 2138 6588
* LCCN: n82123609
* NK ČR: jn20010601809
* VIAF: 71399403
* WorldCat: lccn-n82123609
**Hadovka smradľavá** (*Phallus impudicus*) je jedlá huba z čeľade hadovkovité (*Phallaceae*).

Opis
----

Je to prakticky nezameniteľná huba, najmä keď je dospelá, a má tvar, ktorý jej dal slovenské i latinské pomenovanie. Zeleným slizom pokrytý zvončekovitý klobúk nepríjemne zapácha ako rozkladajúce sa mäso, čo láka muchy, ktoré pomáhajú roznášať výtrusy. V mladom štádiu má huba tvar vajca, ktoré vonia po reďkovke.

Výskyt
------

V našich lesoch rastie prakticky ako burinný druh, často i na úkor iných druhov. Vyskytuje sa v celej Európe, od Balkánu až po Škandináviu.

Upotrebenie
-----------

Mladé plodnice tvaru vajca sú jedlé, no i tak nelákajú na jedenie. Po dosiahnutí štádia dospelosti je huba už prakticky nepoužiteľná. Mladé plodnice sa odporúča obaliť a vypražiť na spôsob viedenského rezňa.

Galéria
-------

* 
* 
* 
*

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hadovka smradľavá**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Hadovka smradľavá**

Zdroj
-----

* SVRČEK; VANČURA. *Huby*. Praha : Artia, 1983. ISBN 064-021-87 Chybné ISBN. S. 71.
**Pleonazmus** (gréc. πλεονασμός - prebytok, nadbytok) je štylistická figúra, ktorá sa zakladá na opakovaní a hromadení slov rovnakého alebo blízkeho významu. Obyčajne ide o (chybné) nadbytočné hromadenie synonymických výrazov rôzneho slovného druhu. Pleonazmom sa výpoveď spomaľuje alebo určitá skutočnosť zdôrazňuje.

Nezámerné pleonazmy sú najčastejšie dôsledkom neznalosti významu slov a považujú sa za štylistickú chybu. Napríklad keďže slovo *darček* znamená *vec danú alebo získanú zadarmo*, je zbytočné za ňu umiestňovať slovo *zdarma.*

Pleonazmy podľa počtu slov
--------------------------

Najčastejšie sa v jazyku vyskytujú dvojslovné pleonazmy (*židovská synagóga, pôvodný originál, jedinečný unikát, ja osobne [si myslím...]*), prípadne aj viacslovných pomenovaní (biftek z hovädzieho mäsa).

V jazyku sa môžu vyskytovať aj jednoslovné pleonazmy. Najčastejšie vznikajú nadbytočnou predponou, napr. pridaním predpony *naj-* (*najjedinečnejší).*

Pleonazmy podľa oblasti jazyka
------------------------------

Pleonazmus môže mať charakter lexikálny (darček zdarma) alebo syntaxový, keď sa uvádza slovo, ktoré nie je z pohľadu gramatiky potrebné.

### Príklady lexikálnych pleonazmov

* CD disk, LED dioda, VÚB banka
* zišiel ~~dolu~~, vyšiel ~~hore~~
* záverečné ~~finále~~
* ~~absolútna~~ istota
* ~~verejne~~ deklarovať

### Príklady syntaktických pleonazmov

Príkladom je v angličtine pripájanie vedľajšej vety pomocou *that*: I know *~~that~~* you are coming.

Ďalšie príklady
---------------

* Cesta k úspechu vedie jedine cez premyslenú, zodpovednú, serióznu prácu.
* Je to také ťažké, ak máš pracovať pokojne, tvorivo, čestne?
* Michal pracuje pravdepodobne asi v Košiciach.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  ROFLÍKOVÁ, Martina. *Rozbor umeleckých textov: Pleonazmus* [online]. Pravopisne.sk, 2020-04-14, [cit. 2023-07-17]. Dostupné online.
2. ↑   *„dar" v Krátkom slovníku slovenského jazyka - Slovnik.sk* [online]. slovnik.aktuality.sk, [cit. 2023-07-17]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Štylistika

Iné projekty
------------

Wikislovník
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Pleonazmus****

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pleonazmus na českej Wikipédii.*
**Azoly** sú zlúčeniny, ktoré majú päťčlenný heterocyklický kruh obsahujúci dusík a aspoň jeden ďalší neuhlíkový atóm (konkrétne dusík, síru alebo kyslík) ako súčasť kruhu. Ich názov vychádza z Hantzschovho-Widmanovho názvoslovia. Tieto zlúčeniny sú aromatické s dvoma dvojitými väzbami, existujú však i v redukovanej podobe (azolíny a azolidíny), ktoré majú menej dvojitých väzieb. Z každého heteroatómu v azole je práve jeden elektrónový pár súčasťou aromatického kruhu. Názvy azolov si zachovávajú predpony počas redukcie (napr. pyrazol, pyrazolín, pyrazolidín). Číslovanie atómov začína heteroatómom, ktorý nie je súčasťou žiadnej dvojitej väzby a potom pokračuje k najbližšiemu heteroatómu.

Imidazol a iné päťčlenné heterocyklické systémy s dvomi atómami dusíka sú veľmi bežné v prírode a nachádzajú sa v jadre mnohých biomolekúl, napríklad aminokyseliny histidínu.

Zlúčeniny
---------

### Zlúčeniny s dusíkom

Podľa počtu dusíkov sa tieto zlúčeniny označujú ako diazoly (dva atómy dusíka), triazoly (tri atómy dusíka), tetrazol a pentazol.

* ImidazolImidazol
* PyrazolPyrazol
* 1,2,3-Triazol1,2,3-Triazol
* 1,2,4-Triazol1,2,4-Triazol
* TetrazolTetrazol
* PentazolPentazol

### Zlúčeniny s dusíkom a kyslíkom

* OxazolOxazol
* IzoxazolIzoxazol
* 1,2,3-Oxadiazol(nestabilný)1,2,3-Oxadiazol  
(nestabilný)
* Oxadiazol(1,2,4-Oxadiazol)Oxadiazol  
(1,2,4-Oxadiazol)
* Furazán(1,2,5-Oxadiazol)Furazán  
(1,2,5-Oxadiazol)
* 1,3,4-Oxadiazol1,3,4-Oxadiazol

### Zlúčeniny s dusíkom a sírou

* TiazolTiazol
* IzotiazolIzotiazol
* Tiadiazol(1,2,3-Tiadiazol)Tiadiazol  
(1,2,3-Tiadiazol)
* 1,2,4-Tiadiazol1,2,4-Tiadiazol
* 1,2,5-Tiadiazol1,2,5-Tiadiazol
* 1,3,4-Tiadiazol1,3,4-Tiadiazol

Použitie ako antimykotiká
-------------------------

Vzorec flukonazolu, antifungálneho lieku
Pri hľadaní nových antimykotík s prijateľnou toxicitou bol najprv objavený ketokonazol, prvé liečivo podávané ústne na liečbu systémových mykotických infekcií, na začiatku 80. rokoch 20. storočia. Neskôr boli vyvinuté triazoly flukonazol a itrakonazol, ktoré majú širšiu antimykotickú aktivitu a sú bezpečnejšie. Následne boli vyvinuté rôzne analógy, aby sa prekonali obmedzenia týchto liekov, napríklad neoptimálne spektrum aktivity, interakcie s inými liekmi, toxicita, vznik rezistencie a nevýhodná farmakokinetika. Triazoly druhej generácie, medzi ktoré patria vorikonazol, posakonazol a ravukonazol, majú vyššiu potenciu a sú aktívnejšie voči rezistentným patogénom.

Referencie
----------

1. ↑  Eicher, T.; Hauptmann, S.. *The Chemistry of Heterocycles: Structure, Reactions, Synthesis, and Applications*. 2nd. vyd. [s.l.] : John Wiley & Sons, June 2003. ISBN 3-527-30720-6.
2. ↑  MAERTENS, J. A.. History of the development of azole derivatives. *Clinical Microbiology and Infection*, 2004-03-01, s. 1–10. ISSN 1198-743X. DOI: 10.1111/j.1470-9465.2004.00841.x. PMID 14748798.

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Azole na anglickej Wikipédii.*
**Jonathan** (\* odhad ca 1832, Seychely, Spojené kráľovstvo, dnes Seychelská republika) je samec jedinec korytnačky obrovskej (poddruhu *Aldabrachelys gigantea hololissa*), ktorý žije v Jamestowne, hlavnom meste britského zámorského územia Svätá Helena. Je pokladaný za najstaršiu žijúcu korytnačku na svete (prinajmenšom žijúcu v zajatí).

Fotografia z roku ca 1900, na ktorej je údajne Jonathan vo veku ca 70 rokov
Na základe toho, že bol na Svätú Helenu privezený v roku 1882 a že na fotografii z tohto roku je zachytený vo veľkosti, ktorú tento druh korytnačky dosiahne približne za 50 rokov, sa rok jeho vyliahnutie odhaduje na obdobie okolo roku 1832. Ide pritom len o odhad, skutočný vek korytnačky nie je známy. Diskusia o jeho veku sa rozprúdila po tom, čo britský denník *Daily Mail* uverejnil fotografiu z druhej búrskej vojny, na ktorej sa vedľa búrskeho zajatca a britského vojaka nachádza korytnačka, tvrdiac, že je na nej zachytený práve Jonathan, vo veku ca 70 rokov. Podľa turistickej komory zámorského územia je jeho minimálny vek 184 rokov, čím je najstarším živočíchom na Svätej Helene a je pokladaný za najstaršiu žijúcu korytnačku na svete.

Jonathan je jediným preživším zo štyroch korytnačiek, ktoré boli na Svätú Helenu dovezené zo Seychellských ostrovov v roku 1882. Spolu s ďalšími piatimi korytnačkami (David, Speedy, Emma, Fredricka, Myrtle) je v držbe správy zámorského územia a žije na pozemku oficiálnej rezidencie guvernéra, Plantation House. Pre šedý zákal oslepol a tiež stratil čuch, čo mu spôsobilo problémy s hľadaním potravy a preto ho kŕmi veterinár Joe Hollis.

Vyobrazenie Jonathana sa nachádza na reverze 5-pencovej minci svätohelenskej libry. V prípade jeho úmrtia sa komunita zhodla na vystavení jeho panciera (namiesto *„morbídneho a zastaraného"* vypreparovania) a vztýčení bronzovej sochy na ostrove.

Referencie
----------

1. 1 2 3  „Jonathan the 176-year-old tortoise revealed as world's oldest animal in Boer War photo", *Daily Mail*, 2008, 2008-12-05, dost. 2016-01-01
2. 1 2 3  Kettle, Sally (2014), „Meet Jonathan, St Helena's 182-year-old giant tortoise", *BBC News*, 2014-03-13, dost. 2016-01-01
3. ↑  Pipe, Simon (2015), „Jonathan’s birthday... what ancient history never taught us", *The St Helena Independent* 10 (9): 5, 2015-02-06,
4. ↑  *Notes and coins of St. Helena*, Jamestown: Moonbeams, dost. 2016-01-01

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jonathan (korytnačka)**
|  |
| --- |
|  [[Obrázok:|135x135px]] |
| Administratívna budova spoločnosti SEZ Krompachy a.s.

```
 Dátum = 18.04.1948 
Mesto = Krompachy
 Povolanie = Elektrotechnika
```
 |

**SEZ Krompachy a.s.** je slovenská spoločnosť so špecializáciou v oblasti elektrotechniky. Založená pred viac ako 75 rokmi, je tradičným výrobcom zariadení nízkeho a vysokého napätia, ako sú zdroje až do 125 A, ochranné vypínače, prepínače, distribučné skrinky a ďalšie komponenty pre elektroinštalácie. Spoločnosť má tiež svoju vlastnú nástrojársku dielňu na výrobu nástrojov a foriem. V rámci dcérskej spoločnosti SEZ Plaset sa vyrábajú výrobky z plastu. SEZ Krompachy disponuje certifikátmi systému riadenia kvality ISO a ďalšími dôkazmi o kvalite svojej produkcie. Okrem domáceho trhu aktívne exportuje svoje výrobky do viac ako 30 krajín po celom svete. .

Poznámky
--------

*Poznámky:*  

1. ↑  Webstránka

Odkazy
------

* YouTube kanál
* Instagram stránka
* Facebook profil
* Twitter účet
* LinkedIn profil
**Karen Horneyová** (\* 16. september, 1885, Eilbek, Nemecko – † 4. december, 1952, New York, USA) bola nemecko-americká psychiatrička a psychoanalytička.

Životopis
---------

Jej otec Berndt Henrik Wackels Danielsen, pôvodom Nór, bol uznávaný námornícky kapitán a o devätnásť rokov mladšia matka Sonni bola dcérou architekta z Amsterdamu. Karen mala o tri roky staršieho brata Berndta. V období dospievania stranila hlavne matke proti otcovi. Matka Karen je často popisovaná ako „zbožňovaná". Už v trinástich rokoch bola pevne rozhodnutá, že sa stane lekárkou, i keď jej otec vzdelanie žien neschvaľoval. Nedalo sa teda očakávať, že by jej štúdium podporil. Otca však napriek tomu obdivovala a ako dieťa ho sprevádzala na niekoľkých dlhých cestách. Za veľkej podpory matky sa Karen podarilo nastúpiť na gymnázium v Hamburgu. 

Manželstvo Kareniných rodičov sa po pretrvávajúcich nezhodách definitívne rozpadlo v roku 1904. Po gymnáziu Karen nastúpila v roku 1907 vo Freiburgu na lekársku fakultu. Karen často utekala k večnému „zamilovávaniu sa". Po niekoľkých nevydarených vzťahoch na strednej škole nadviazala nový vzťah so spolužiakom medicíny Louisom Grotom. Medzitým si Karen začala aj s Grotovým priateľom Oskarom Horneyom, ktorý študoval politickú ekonómiu. V roku 1909 sa zosobášili.

Karen zároveň študovala na berlínskej neuropsychiatrickej klinke. Tu sa zoznámila s Karlom Abrahamom, ktorý bol prvý uznávaný berlínsky psychonalytik a k nemu nastúpila kvôli pretrvávajúcim depresiám a sexuálnym problémom. V roku 1910 zomrel Karenin otec. I keď sa po smrti otca Karenine depresie ešte viac prehĺbili, psychoanalýzu u Abrahama ukončila. Karen sa nepovažovala za krásnu (i keď bola považovaná za veľmi peknú ženu) a snažila sa, ako hovorievala, „upútať svojou inteligenciou". V roku 1911 zomrela jej matka Sonni a mesiac nato sa jej narodila prvá dcéra Brigitte. V roku 1913 sa jej narodila druhá dcéra Marianne a v roku 1916 dcéra Renate.

V roku 1920 vznikla v Berlíne 1. psychoanalytická klinika a v tom istom roku 1. psychoanalytický inštitút, kde sa Karen stala prvou členkou - ženou. Horneyová napísala 5 kníh. Medzi jej najvýznamnejšie prínosy do oblasti psychoanalýzy patrí polemika s Freudovým pojmom závisť penisu, prirodzená identifikácia dcéry s matkou, odmietanie biologicky determinovaného ženského masochizmu, autoanalýza, psychologické dôsledky nerovnoprávnosti pohlavia. Medzi ďalšie názory patrí i to, že muži ženám závidia materstvo. Vo svojich neskorších publikáciách stále viac zdôrazňuje veľký spoločenský tlak, ktorý je vyvíjaný na rodičov a ako negatívne ovplyvňuje individualitu detí. Na základe toho potom vypracovala tzv. model interpersonálnych štýlov a zaviedla pojem bazálna úzkosť. Ovplyvnila mnoho psychoanalytikov a psychiatrov i mnohé feministické hnutia.

Karen Horneyová zomrela 4. decembra 1952 v New Yorku na rakovinu.

Externé odkazy
--------------

* Janet Sayersová. Matky psychoanalýzy. Praha: Triton, 1999

Autoritné údaje: * BnF: 119077354
* GND: 118553682
* ISNI: 0000 0001 2277 1525
* LCCN: n50030811
* NK ČR: jn19990003662
* VIAF: 19678992
* WorldCat: lccn-n50030811
**Halogénderivát** je názov pre skupinu organických zlúčenín, ktoré obsahujú vo svojej molekule jeden, prípadne viac atómov halogénov, viazaných jednoduchou väzbou priamo na atóm uhlíka, pričom tento atóm môže byť aj súčasťou aromatického kruhu.

Štruktúra a vlastnosti
----------------------

Všeobecný vzorec halogénderivátov je:

```
R-X
```

R môže byť alkyl alebo aryl a X môže byť fluór, chlór, bróm, jód. Reaktivita halogénderivátov pri tom istom uhľovodíku R stúpa od fluóru k jódu: R-F < R-Cl < R-Br < R-I

Delenie
-------

Halogénderiváty delíme podľa počtu funkčných skupín halogénu v molekule derivátu na:

```
 **jednosýtne dvojsýtne trojsýtne**
  X-R              X-R-X            X-R-X
                                      |
                                      X
```

Podľa charakteru uhľovodíkového zvyšku na **alkylhalogenidy** a **arylhalogenidy**.

Podľa počtu uhlíkov, na ktorých nastala substitúcia sa delia na **monotopické, ditopické, tritopické**...

Príklady halogénderivátov
-------------------------

### Chlórmetán

**Chlórmetán** alebo metylchlorid (CH3Cl) sa používa ako náplň do chladiacich zariadení a ako metylačné činidlo

### Dichlórmetán

**Dichlórmetán** alebo metyléndichlorid (CH2Cl2) je často používané nepolárne rozpúšťadlo.

### Trichlórmetán

**Trichlórmetán** alebo chloroform (CHCl3) je bezfarebná tekutina nasládlej chuti a vône. Má narkotické účinky a používa sa ako rozpúšťadlo. V minulosti bol používaný ako narkóza.

### Tetrachlórmetán

**Tetrachlórmetán** alebo chlorid uhličitý (CCl4) slúži ako rozpúšťadlo. Predtým bol používaný ako náplň hasiacich prístrojov.

### Trijódmetán

**Trijódmetán** alebo jodoform (CHI3) vzniká pôsobením jódu na etanol v zásaditom prostredí. Je to žltá kryštalická látka, má typický zápach a používa sa na dezinfekciu.

### Tetrafluóretén

**Tetrafluóretén** alebo tetrafluóretylén (CF2=CF2) vzniká polymerizáciou za vzniku polytetrafluóreténu, ktorý je hlavnou súčasťou teflónu.

Freóny
------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Freón*
**Freóny** sú halogénderiváty, ktoré obsahujú aspoň 2 halogénové substituenty, pričom je jedným z nich fluór. Najjednoduchšími freónmi sú preto chlórfluórmetán (freón 31), brómflúormetán a fluórjódmetán, no medzi najznámejšie patrí dichlórdifluórmetán (freón 12). Freóny sa používali ako chladivo v chladničkách, ako hnací plyn v sprejoch a hasiacich prístrojoch, kvôli ich škodlivosti pre ozónovú vrstvu bolo ich používanie pomocou Montrealského protokolu zakázané.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

Iné organické zlúčeniny obsahujúce halové prvky:

* halogenidy karboxylových kyselín
* halogenidy sulfónových kyselín
* halogenidy sulfínových kyselín
Pohľad na kostol z Resslovej ulice
Pamätník parašutistom v krypte kostola
**Pravoslávny katedrálny chrám svätých Cyrila a Metoda** (čes. Pravoslavný katedrální chrám svatých Cyrila a Metoděje), do roku 1935 **katolícky kostol svätého Karla Boromejského** (čes. katolický kostel svatého Karla Boromejského), sa nachádza na rohu ulíc Resslova a Gorazdova v pražskom Novom Meste.

Stavba
------

Budova kostola je dielom barokových architektov Kiliána Ignáca Dienzenhofera a Pavla Ignáca Bayera z rokov 1730 až 1736.

Je to významná sálová stavba pôvodne zasvätená sv. Karolovi Boromejskému. Chrám bol súčasťou susedného ústavného domova pre emeritných kňazov, ktorý bol roku 1783 zrušený a premenený na kasáreň a skladisko. V roku 1866 sa budova stala súčasťou ČVUT. 29. septembra 1935 bol kostol slávnostne zasvätený sv. Cyrilovi a Metodovi a stal sa sídlom pravoslávneho biskupa Gorazda (občianskym menom Matěj Pavlík).

Kostol stojí na asi tri metre vyvýšenej terase oproti okolitým stavbám, ako dôsledok terénnych úprav okolia v 80. rokoch 19. storočia.

Dejiny
------

Za nemeckej nacistickej okupácie sa chrám sv. Cyrila a Metoda významne zapísal do novodobých československých dejín. V tunajšej krypte sa ukrývali parašutisti – príslušníci zahraničného odboja – ktorí previedli atentát (*operácia Anthropoid*) na zastupujúceho ríšskeho protektora R. Heydricha. Tu tiež 18. júna 1942 zomreli. Medzi nimi škpt. Adolf Opálka, kpt. Jozef Gabčík, kpt. Jan Kubiš, kpt. Josef Valčík, por. Josef Bublík, por. Jan Hrubý, por. Jaroslav Švarc. Okrem mnohých ďalších, ktorí poskytli parašutistom pomoc, boli popravení aj predstavitelia pravoslávnej cirkvi a chrámu sv. Cyrila a Metoda, ktorí sa priamo podieľali na ukrývaní parašutistov – biskup Gorazd, farár Václav Čikl, kaplán Dr. Vladimír Petřek a predseda cirkevnej obce Jan Sonnevend. Pravoslávna cirkev bola v Protektoráte v septembri roku 1942 zakázaná.

Súčasnosť
---------

V súčasnosti chrám funguje pre potreby pravoslávnej cirkvi, bohoslužby sa tu konajú: večerné – každú sobotu od 17 hodiny a nedeľné o 9.30 hodín. Okrem toho sa konajú bohoslužby podľa cirkevného kalendára. Duchovným správcom chrámu je dr. Jaroslav Šuvarský. Chrám bol tiež prehlásený ako *miesto česko-nemeckého zmierenia*.

Galéria
-------

* Portál kostolaPortál kostola
* Nedeľná bohoslužbaNedeľná bohoslužba
* Interiér chrámuInteriér chrámu
* Pamätník parašutistov a duchovných, ktorí tu zahynuliPamätník parašutistov a duchovných, ktorí tu zahynuli
* Pamätník atentátnikov na Heydricha v kryptePamätník atentátnikov na Heydricha v krypte
* Pamätník atentátnikov na Heydricha v kryptePamätník atentátnikov na Heydricha v krypte

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pravoslávny chrám svätých Cyrila a Metoda**

Súradnice: 50°04′33″S 14°25′01″V﻿ / ﻿50,0759°S 14,417°V﻿ / 50.0759; 14.417

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pravoslavný chrám svatých Cyrila a Metoděje (Praha) na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°52′34″S 18°41′57″V﻿ / ﻿48,87611°S 18,69917°V﻿ / 48.87611; 18.69917

**Vyšehrad** (829,1 m n. m.) je hradisko na rovnomennom vrchu v pohorí Žiar, nad obcou Jasenovo a časťou obce Nitrianske Pravno – Vyšehradné.

Sedlo pod Vyšehradom bolo strategickým prechodom z Ponitria do Turca, využívaným už v počiatkoch osídľovania Slovenska. Na ťažko prístupnom vrchu Vyšehrad tak od mladšej doby kamennej možno badať stopy osídlenia. Výrazné stopy sa v lokalite spájajú s bronzovou dobou a ľudom lužickej kultúry (rok 1200 – 700 pred Kr.), ako aj s neskoršou železnou dobou (rok 750 pred Kr. – 0), z ktorých sa tu našlo množstvo nálezov. 

Najvýznamnejšiu úlohu zohralo hradisko v období Veľkej Moravy, kedy bolo centrom regiónu. Osídľovanie územia na sever si vyžadovalo budovať opevnené miesta, z ktorých sa rozširovala moc z Ponitria do Turca, na Oravu či Liptov. Obrannú a obchodnú funkciu výšinného hradiska postupne preberali okolité osady a po zániku Veľkej Moravy upadol i jeho význam.

V 13. storočí sa objavujú prvé písomné správy o Vyšehrade, ktorý spravoval rod Diviackovcov. Z roku 1277 pochádza správa, že po mongolskom vpáde sa Vyšehrad spomínal už len ako bývalý hrad. V 15. storočí sa časť bratríkov, prenasledovaných kráľovskými vojskami, uchýlila aj na Vyšehrade. Z tohto obdobia pochádzajú nálezy zbraní, rozličných železných predmetov, súčastí konských postrojov, hlásny roh, ale najmä mincí z 2. polovice 15. storočia. 

Územie na vrchole je súčasťou NPR Vyšehrad.

Prístup
-------

* po  označenom turistickom chodníku z Vyšehradského sedla (579 m n. m.)

Referencie
----------

* Beňko, Ján: Starý Turiec. Martin: Osveta, 1996.
* Kováč, D. a kol.: *Kronika Slovenska I*, Fortuna Print & Adox, 1998
* Najstaršie osídlenie obce Nitrianske Pravno

Pozri aj
--------

* Vyšehrad (národná prírodná rezervácia)
* Vyšehrad (vrch v Žiari)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vyšehrad (hradisko)**

Externé odkazy
--------------

* ŠEBEST, Jozef. *Vyšehrad - centrálne hradisko?* [online]. scriptorius.sk, [cit. 2016-01-20]. Dostupné online.
* Poloha na turistickej mape
**Venera-D** (rus. Венера-Д) je plánovaná ruská vesmírna planetárna sonda k Venuši, ktorá má byť vypustená okolo roku 2029. Jej hlavným cieľom budú vzdialené pozorovania okolo Venuše podobne ako americká sonda Magellan v 90. rokoch 20. storočia, ale s využitím výkonnejšieho radaru. Jej ďalšou úlohou bude mapovanie budúcich miest vhodných na pristátie. V misii sa plánuje aj kapsula, ktorá má pristáť na povrchu, s dlhou životnosťou (podobne ako pri predchádzajúcich misiách Venera).

Venera-D by mala byť prvá ruská sonda smerom k Venuši (všetky predchádzajúce sondy Venera patrili bývalému ZSSR). Venera-D bude vlajkovou loďou novej generácie ruských sond k Venuši, dohromady s kapsulou pre pristátie na povrchu planéty, ktorá bude schopná odolávať tvrdému prostrediu Venuše viac ako 1,5 hodiny. Kvôli udržaniu nízkych nákladov na vývoj a výskum sa bude Venera-D podobať predchádzajúcim sondám typu Venera zo sovietskej éry, ale vybavená bude novými technológiami vyvinutými v Rusku od poslednej misie k Venuši (Vega 1 a Vega 2 v roku 1985). Venera-D bude pravdepodobne vypustená pomocou rakety Proton alebo výkonnejšou raketou Angara.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Venera-D na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Program Venera |
| --- |
| 
* 1VA
* Venera-1
* Sputnik 19
* Sputnik 20
* Sputnik 21
* Kosmos-21
* Venera-1964A
* Venera-1964B
* Kosmos-27
* Venera-2
* Venera-3
* Kosmos-96
* Venera-1965A
* Venera-4
* Kosmos-167
* Venera-5
* Venera-6
* Venera-7
* Kosmos-359
* Venera-8
* Kosmos-482
* Venera-9
* Venera-10
* Venera-11
* Venera-12
* Venera-13
* Venera-14
* Venera-15
* Venera-16
* Venera-D

 |
Marius Petipa
**Luskáčik** (rus. Щелкунчик), op. 71, je rozprávkový balet v dvoch dejstvách, troch obrazoch od Piotra Iľjiča Čajkovského. Balet vznikol v rokoch 1891 až 1892. Adaptácia Alexandra Dumasa staršieho rozprávkovej poviedky *Luskáčik a Myší kráľ* od E. T. A. Hoffmana sa stala základom pre libreto, ktoré napísal Marius Petipa, autor prvej choreografie k Čajkovského baletu. Balet sa spája predovšetkým s vianočnými sviatkami a patrí medzi najhranejšie diela klasického baletného repertoáru.

Štruktúra
---------

**Overtúra** (Ouverture Miniature)
**Obraz prvý**
No. 1 Scène: Allegro non tropo [La Décoration de l'arbre de Noël]
No. 2 Marche: Tempo di marcia viva
No. 3 Petit galop des enfants et Entrée des parents: Presto
No. 4 Scène dansante: Andantino [Arrivée de Drosselmeyer]
No. 5 Scène et Danse du Groß-Vater: Andante. Tempo di valse
No. 6 Scène: Allegro semplice [Clara et le Casse-Noisette]
No. 7 Scène: Allegro vivo [La bataille]
**Obraz druhý**
No. 8 Scène: Andante [Une forêt de sapins en hiver]
No. 9 Valse des flocons de neige: Tempo di valse, ma con moto
Dejstvo druhé
**Obraz tretí**
No. 10 Scène: Andante [Le palais enchanté du Royaume des délices]
No. 11 Scène: Andande con moto [L'arrivée de Prince et de Clara]
No. 12 Divertissement
a. Chocolate [Danse Espagnole]
b. Café [Danse Arabe]
c. Thé [Danse Chinoise]
d. Trépak [Danse Russe]
e. Danse des mirlitons
f. Mère Gigogne et les clowns
No. 13 Valse de Fleurs: Tempo di valse
No. 14 Pas de Deux:
a. Adagio
b. Variation I (pánska variácia) Tarantella
c. Variation II (dámska variácia) [Danse de la fée Dragée]
d. Coda
No. 15 Valse finale et apothéose: Tempo di valse

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Luskáčik (Čajkovskij)**
Casa Gallardo
**Casa Gallardo** je budova v Madride, v Španielsku, ktorá sa nachádza na jednom z nároží centrálneho námestia Plaza de España. 

Predstavuje jedno z kľúčových diel poslednej fázy modernizmu v Madride. Navrhol ju architekt Federico Arias Rey ako obytný dom v roku 1911, v rámci prestavby pôvodnej budovy. Dokončená bola v roku 1914 a roku 1997 bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku.

Má šesť poschodí a fasáda budovy je bohato zdobená organickými prvkami, ktoré tvoria balkóny. Svetlé steny kontrastujú so strechou, ktorá je pokrytá bridlicou. Na veľkej kopule, ktorá korunuje roh budovy, je v zlatom poli písmeno "G" podľa prvých majiteľov budovy.

Referencie
----------

1. ↑  Casa Gallardo, rutasconhistoria.es
2. ↑   Óscar da Rocha Aranda,Ricardo Muñoz Fajardo, Madrid modernista: guía de arquitectura, Editorial Tebar, 2007, str. 116, ISBN 9788473602549

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Casa Gallardo**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Casa Gallardo na českej Wikipédii.*

Súradnice: 40°25′24″S 3°42′51″Z﻿ / ﻿40,423278°S 3,714203°Z﻿ / 40.423278; -3.714203
**Hampden Park** často označovaný ako **Hampden**, je futbalový štadión v oblasti Mount Florida v Glasgowe v Škótsku. S kapacitou 51,866 slúži ako národný futbalový štadión škótskej reprezentácie a viac ako storočie bol štadiónom domovom klubu Queen's Park. Hampden pravidelne hostí posledné fázy súťaží Škótskeho pohára a Škótskeho ligového pohára a používa sa aj na hudobné koncerty a iné športové podujatia. V roku 2014 bol napríklad prekonfigurovaný ako atletický štadión pre Commonwealth Games 2014.

Otvorenie štadióna
------------------

V čase otvorenie Hampden Parku v roku 1903 bol štadión najväčší na svete s kapacitou niečo vyše 100 000 divákov. Kapacita sa medzi rokmi 1927 až 1937 zvyšovala a dosiahla až 150 000 divákov. Rekordná návštevnosť štadióna bola 149 415 divákov na zápase Škótsko - Anglicko v roku 1937. Je to európsky rekord v návštevnosti na medzinárodný futbalový zápas. Prísnejšie bezpečnostné predpisy znamenali, že kapacita bola v roku 1977 znížená na 81 000. Štadión bol odvtedy kompletne zrekonštruovaný, pričom posledné práce boli dokončené v roku 1999.

Na štadióne sídlia kancelárie Škótskej futbalovej asociácie (SFA) a Škótskej profesionálnej futbalovej ligy (SPFL). Hampden hostil prestížne športové podujatia, vrátane troch finále Európskeho pohára / Ligy majstrov, dvoch finále Pohára víťazov pohárov a finále Pohára UEFA. 

Hampden je štadión kategórie 4 UEFA.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hampden Park na anglickej Wikipédii.*
**Nazálna** alebo **nosová samohláska (nosovka, nazála)** je samohláska, pri ktorej sa pri artikulácii zapája ústna aj nosová dutina, čo je umožnené poklesom (mäkkého podnebia). Ak sa v písme zaznamenávajú, tak najčastejšie tildou (románske jazyky) nad alebo chvostíkom (poľština a kašubčina) pod príslušným písmenom (samohláskou); niektoré jazyky nosové samohlásky graficky neodlišujú (napr. franc. *Fin de siècle* [ˌfɛ̃ dəˈsjɛkl] – tilda sa uplatní len vo fonetickom prepise).

Diakritické znamienka
---------------------

* chvostík
* vlnovka
* anusvár (".", väčšina indických jazykov)

Nosovky v ďalších jazykoch
--------------------------

Ďalej sa nosové samohlásky vyskytujú v románskych jazykoch (francúzština, portugalčina, katalánčina) a indických jazykoch a v dialektoch niektorých jazykov, napr. v nemeckých nárečiach švábčine a bavorčine.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nazální samohláska na českej Wikipédii.*

Súvisiace články
----------------

* Nosová spoluhláska
* Orálna samohláska
**Vietor** je pohybujúci sa vzdušný prúd, ktorý vzniká v dôsledku vyrovnávania tlaku medzi oblasťami s rôznym atmosférickým tlakom. Je to prízemný horizontálny prúd vzduchu prúdiaci z tlakovej výše do tlakovej níže. Pri jeho popise je podstatný jeho smer, rýchlosť a ochladzovací účinok.

Rýchlosť (sila) vetra sa klasifikuje buď presným určením jeho rýchlosti (kilometre za hodinu, metre za sekundu, míle za hodinu), alebo v stupňoch, ktoré sa určujú odhadom podľa Beaufortovej stupnice.
Rýchlosť vetra sa v čase výrazne mení, preto sa často udáva priemerná rýchlosť vetra (za určité obdobie, napr. 1 alebo 5 minút) a nárazová rýchlosť vetra (maximálna rýchlosť pri jednorazovom náraze).

Smer vetra sa udáva podľa smeru odkiaľ vietor fúka - buď presnejšie pomocou azimutu (0 až 360°), alebo v meteorológii pomocou svetových strán (spravidla s presnosťou na 22,5°, t. j. s rozlíšením napr. na S, SSV, SV, VSV, V, ... smer).

Rýchlosť i smer vetra sa meria anemometrom.

Vietor je odpradávna ničiacim živlom i pomocníkom človeka. Víchrice spolu s povodňami sú najväčším zdrojom škôd v podmienkach strednej Európy, pri poslednej veľkej víchrici v novembri 2004 bola zničená veľká časť lesov Vysokých Tatier. Vietor je jedným z hlavných činiteľov spôsobujúcich eróziu a zvetrávanie hornín.

Pozri aj
--------

* Pevninová bríza
* Košava
* Orkán
* Váju
* Miestne názvy vetrov
* Halný
* Chinook
* Joran
* Revúce štyridsiatky

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Vietor**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vietor**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vítr na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |

| * z
* d
* u
Meteorológia |
| --- |
| Odbory | 
* aerológia
* aeronómia
* klimatológia

 |
| Prístroje | 
* anemometer
* aneroid
* barograf
* družica
* hypsotermometer
* ombrograf
* radar
* slnkomer (heliograf)
* teplomer
* termograf
* tlakomer
* totalizátor
* vlhkomer
* zrážkomer

 |
| Prvky | 
* tlak
* rosný bod
* teplota
* zrážky

 |
| Javy | 
* blesk
* blizard
* búrka
* dážď
* derecho
* dúha
* El Niño
* front
* globálne otepľovanie
* inovať
* krúpa
* hmla
* oblak
* počasie
* rosa
* skleníkový efekt
* sneh
* snehová víchrica
* tornádo
* tromba
* tropická cyklóna
	+ hurikán
	+ tajfún
* vietor

 |
**Mnasiadas** (starogr. *Μνασιάδας* – *Mnasiadas*) bol v starovekom Grécku slávny športovec.

Mnasiadas z Argosu, žijúci v druhej polovici 3. storočia pred Kr. bol slávny športovec v neznámej disciplíne (často sa v novovekých písomných zdrojoch uvádza ako zápasník, podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho súťažil pravdepodobne v dostihoch, súdiac podľa početných víťazstiev dosiahnutých v tejto disciplíne jeho potomkami). Starogrécky historik Polybios pripomína, že mu tieto víťazstvá priniesli takú slávu, že egyptský vládca Ptolemaios IV. poveril jeho syna Polykrata, aby cvičil žoldnierov pred štvrtou sýrskou vojnou proti Seleukovcom. Polybios uváza:„*...pre svoj pôvod a svoj majetok sa tešili veľkej vážnosti, hlavne Polykrates pre starobylosť rodu a atletickú preslávenosť jeho otca Mnasiada*".

Podľa Morettiho táto strohá informácia nestačí, aby sa Mnasiadas uvádzal ako olympijský víťaz v zoznamoch olympijských víťazov staroveku. Jeho syn Polykrates, známy aj z epigrafických zdrojov ako miestodržiteľ Ptolemaiovcov na ostrove Cyprus (v rokoch cca 203 až 196 pred Kr.) i jeho tri vnučky (Zeuxó, Eukrateia a Hermioné) dosiahli víťazstvá v dostihoch na Panathenajských hrách (za víťaza vyhlásili vždy majiteľa koňa alebo záprahu, preto sa v tejto disciplíne víťazkou mohla stať i žena ).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Polybios. *Dějiny II*. Praha : Arista, 2009. ISBN 978-80-86410-60-9. S. 223.
2. 1 2  Roger S. Bagnall. *The Administration of the Ptolomaic Possessions Outside Egypt*. Toronto : Brill Archive, 1976. ISBN 978-90-04044-90-6. S. 253.
3. 1 2 3  Luigi Moretti; Maria Elisa Garcia Barraco; Ilaria Soda. *Luigi Moretti e il catalogo degli Olympionikai : testimonianze epigrafiche, letterarie, papirologiche e numismatiche sui vincitori degli agoni olimpici panellenici (Ellade e Magna Grecia: 776 a.C. - 393 d.C)*. Roma : Arbor sapientiae, 2014. ISBN 978-88-97805-32-8. S. 150.
4. ↑  Inscriptiones Graecae, *ABSA 56 (1961) 17,43*
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 122.
6. ↑  Kirstin Olsen. *Chronology of Women's History*. New York : Greenwood Publishing Group, 1994. ISBN 978-03-13288-03-6. S. 13.
7. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II² 2313*

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Tetyana Hryhorivna Liberman** (ukr. Тетяна Григорівна Ліберман, rus. Татьяна Григорьевна Либерман; \* 25. január 1985, Orotukan, Sovietsky zväz, dnes Rusko) známa ako **Tina Karol** (ukr. Тіна Кароль, rus. Тина Кароль) je ukrajinská speváčka a herečka. V roku 2006 sa zúčastnila Eurovision Song Contest, kde súťažila s piesňou „*Show Me Your Love*". Od roku 2009 je držiteľkou titulu *Čestný umelec Ukrajiny*.

Detstvo a mladosť
-----------------

Karol sa narodila na ďalekom východe Ruska, v meste Orotukan do ukrajinskej rodiny. Ako šesťročná sa s rodičmi presťahovala na Ukrajinu, do mesta Ivano-Frankivsk. V detstve navštevovala tanečný súbor v Kyjeve. S týmto tanečným súborom navštívila niekoľko krajín vo svete ako napríklad Izrael.

Študovala na hudobnej škole, neskôr prestúpila na Univerzitu v Kyjeve, kde študovala spev na fakulte spevu. Vo štvrtom ročníku získala štipendium od Najvyššej rady Ukrajiny.

Kariéra
-------

V roku 2006 vyhrala v súťaži Eurovision Song Contest 2006 s piesňou „*I Am Your Queen*". Neskôr reprezentovala Ukrajinu a obsadila siedme miesto so 145 bodmi s piesňou „*Show Me Your Love*". V rovnakom roku vydala svoj debutový album, s názvom *Show Me Your Love* v ktorom bolo niekoľko piesní v ruštine a ukrajinčine. V roku 2006 tiež začala študovať korešpondenciou na Národnej leteckej univerzite v Kyjeve. Tiež sa zúčastnila na kampani Unite for Children, Unite Against AIDS / HIV na Ukrajine.

Dňa 16. januára 2009 Viktor Juščenko udelil Karol titul *Čestný umelec Ukrajiny*. V októbri 2009 sa umiestnila na 92. mieste medzi 100 najvýznamnejšími ženami na Ukrajine, ktorú zostavili odborníci pre ukrajinský časopis Focus.

Na jeseň 2012 pôsobila v porote ukrajinskej talentovej show *The Voice Kids* a na jar roku 2013 sa objavila v tretej sérií *The Voice* tiež ako porotkyňa.

Dňa 4. apríla 2018 Tina Karol a skupina Boombox vydali album *Bezodnya*, ktorý sa stal ich prvou spoločnou prácou.

V decembri 2019 bola časopisom Focus zaradená do zoznamu 100 najvplyvnejších Ukrajincov, umiestnila sa na 85. mieste.

Súkromný život
--------------

Dňa 15. júna 2008 sa vydala za producenta Eugena Ogira (1980 - 2013). Dňa 18. novembra 2008 porodila svoje prvé a jediné dieťa, ktoré sa volá Veniamin Ogir. Jej manžel zomrel 28. apríla 2013 na rakovinu žalúdka vo veku 32 rokov.

Po ruskej vojenskej invázii na Ukrajinu, 26. februára, sa rozhodla opustiť krajinu a odísť do Poľska. Spolu s ďalšími ľuďmi, ktorí odišli z Ukrajiny, vytvorila Medzinárodné centrum pre informačný odpor so sídlom vo Varšave, aby ľudia vedeli skutočné informácie, ktoré sa odohrávajú na Ukrajine, so zameraním na rusky hovoriace publikum z Ruska, Bieloruska, Arménska, Kazachstanu a podobne.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tina Karol**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tina Karol na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0004 0677 8569
* VIAF: 4333154260696524480007