Kópia knihy Ginza Rabba v arabskom prekladeKópia knihy *Ginza Rabba* v arabskom preklade
**Mandejstvo**, niekedy známa aj ako **nasoraizmus** alebo **sabianizmus**, je gnostické, monoteistické a etnické náboženstvo s gréckymi, iránskymi a židovskými vplyvmi.  Jeho prívrženci, Mandejci, uctievajú Adama, Ábela, Šéta, Enocha, Noema, Šemera, Arama a najmä Jána Krstiteľa. Mandejci považujú Adama, Šéta, Noema, Šemera a Jána Krstiteľa za prorokov, pričom Adam je zakladateľom náboženstva a Ján je najväčším a posledným prorokom.

Mandejci hovoria východnou aramejčinou známou ako mandejčina. Názov  „mandejci" pochádza z aramejského *manda*, čo znamená poznanie. Na Blízkom východe, ale mimo svojej komunity, sú mandejci známejší ako Ṣubba (singulár: Ṣubbī), alebo ako sabiáni. Termín Ṣubba je odvodený od aramejského koreňa, ktorý súvisí s krstom. Termín Sabiáni je odvodený od tajomnej náboženskej skupiny, ktorá sa v Koráne spomína trikrát. K názvu tejto neidentifikovanej skupiny, o ktorej sa v Koráne naznačuje, že patrí k  „ľudu Knihy", sa v minulosti hlásili mandejci, ako aj viaceré iné náboženské skupiny, aby získali právnu ochranu (*dhimmi*), ktorú ponúka islamské právo. Príležitostne sa mandejci nazývajú aj  „kresťania svätého Jána" v presvedčení, že sú priamym pokračovateľom učeníkov svätého Krstiteľa. Ďalší výskum však ukazuje, že ide o nesprávne pomenovanie, pretože mandejci považujú Ježiša za falošného proroka.

Podľa Jorunna Jacobsena Buckleyho a ďalších vedcov, ktorí sa špecializujú na mandejstvo, ich pôvod siaha do obdobia pred približne pred dvetisíc rokmi v oblasti Palestíny a následne sa kvôli prenasledovaniu presunuli na východ. Iní tvrdia, že pôvod je v juhozápadnej Mezopotámii. Niektorí vedci však zastávajú názor, že mandejstvo je staršie a siaha až do predkresťanských čias. Samotní mandejci tvrdia, že ich náboženstvo predchádzalo judaizmu, kresťanstvu a islamu ako monoteistická viera. Mandejci veria, že sú priamymi potomkami Šemerovho syna Noema v Mezopotámii. Tiež veria, že sú priamymi potomkami pôvodných nasorských mandejských učeníkov Jána Krstiteľa v Jeruzaleme.

Základné učenie viery je známe ako *Nāṣerutā*. Znalosť (*manda*) je tiež zdrojom termínu *mandejizmus*, ktorý zahŕňa celú ich kultúru, rituály, presvedčenie a vieru spojenú s učením *Nāṣerutā*. Stúpenci mandejizmu sa nazývajú mandejci, ale môžu sa nazývať aj nasoréni (nazoréni), gnostici (využívajúc grécke slovo *gnosis* pre poznanie) alebo sabiáni.

Toto náboženstvo sa praktizovalo predovšetkým v okolí dolného toku riek Karún, Eufrat a Tigris a riek, ktoré obklopujú vodnú cestu Šatt al-Arab, časť južného Iraku a provincie Chúzistan v Iráne. Predpokladá sa, že na celom svete žije 60 000 až 70 000 mandejcov. Až do vojny v Iraku žili takmer všetci v Iraku. Mnohí mandejskí Iračania odvtedy opustili svoju krajinu kvôli nepokojom, ktoré spôsobila invázia do Iraku v roku 2003 a následná okupácia americkými ozbrojenými silami, a s tým súvisiaci nárast sektárskeho násilia zo strany extrémistov. Do roku 2007 klesol počet mandejcov v Iraku na približne 5 000.

Mandejci ostávajú oddelení. Správy o nich a o ich náboženstve pochádzajú predovšetkým od cudzincov: najmä od Júliusa Heinricha Petermanna, orientalistu; ako aj od Nicolasa Siouffiho, sýrskeho kresťana, ktorý bol v roku 1887 francúzskym vicekonzulom v Mosule, a britskej kultúrnej antropologičky lady E. S. Drowerovej. Existuje skorá, aj keď veľmi zaujatá správa francúzskeho cestovateľa Jeana-Baptistu Taverniera z 50. rokov 16. storočia.

Referencie
----------

1. ↑  Termín „Nasorský" (doslova „z Nazaretu") sa používa pre zasvätených Mandajcov. Termín „Sabiánstvo" je odvodený od tajomných sabiánov spomínaných v Koráne, pričom k tomuto názvu sa historicky hlásilo niekoľko náboženských skupín.
2. ↑  RUDOLPH, Kurt; DULING, Dennis C.; MODSCHIEDLER, John. Problems of a History of the Development of the Mandaean Religion. *History of Religions*, 1969, s. 210–235. Dostupné online. ISSN 0018-2710.
3. ↑  AL-SAADI, Qais; AL-SAADI, Hamed. *Ginza Rabba*. 2nd. vyd. Germany : Drabsha, 2019.
4. ↑  Brikhah S. Nasoraia. *Sacred Text and Esoteric Praxis in Sabian Mandaean Religion* [online]. 2012. Dostupné online.
5. ↑  FONTAINE, Petrus Franciscus Maria. *Dualism in ancient Iran, India and China*. [s.l.] : Brill, January 1990. Dostupné online. ISBN 9789050630511.
6. ↑  De Blois,1960–2007
7. ↑   Friar of Ignatius of Jesus (Carlo Leonelli) and the First "Scholarly" Book on Mandaeaism (1652). *ARAM Periodical*, 2004, s. 25–46. ISSN 0959-4213.
8. ↑  BURKITT, F. C.. The Mandaeans. *The Journal of Theological Studies*, 1928, s. 225–235. Dostupné online. ISSN 0022-5185.
9. ↑  PORTER, Tom. *Religion Scholar Jorunn Buckley Honored by Library of Congress* [online]. 22 December 2021. Dostupné online.
10. ↑   *Mandaeanism religion* [online].. Dostupné online.
11. ↑  DUCHESNE-GUILLEMIN, Jacques. *Etudes mithriaques*. Téhéran : Bibliothèque Pahlavi, 1978. S. 545.
12. ↑   *The People of the Book and the Hierarchy of Discrimination* [online].. Dostupné online.
13. ↑  DROWER, Ethel Stefana. *The Mandaeans of Iraq and Iran*. [s.l.] : Oxford At The Clarendon Press, 1937.
14. ↑  DROWER, Ethel Stefana. *The Haran Gawaita and the Baptism of Hibil-Ziwa*. [s.l.] : Biblioteca Apostolica Vatican, 1953.
15. ↑  Häberl & McGrath 2019
16. ↑  THALER, Kai. *Iraqi minority group needs U.S. attention* [online]. March 9, 2007. Dostupné online.
17. ↑  DEUTSCH, Nathaniel. *Save the Gnostics* [online]. 6 October 2007. Dostupné online.
18. ↑  CRAWFORD, Angus. *Iraq's Mandaeans 'face extinction'* [online]. 4 March 2007. Dostupné online.
19. ↑  Deutsch, Nathaniel (6 October 2007). „Save the Gnostics". The New York Times.
20. ↑  FOERSTER, Werner. *Gnosis: A Selection of Gnostic texts*. [s.l.] : Oxford University Press, 1974. ISBN 9780198264347. S. 126.
21. ↑  LUPIERI, Edmundo. *The Mandaeans: The Last Gnostics*. [s.l.] : Wm. B. Eerdmans Publishing, 2001. Dostupné online. ISBN 9780802833501.
22. ↑  TAVERNIER, J.-B.. *The Six Voyages of John Baptista Tavernier*. [s.l.] : [s.n.], 1678. Dostupné online. S. 90–93.

Pozri aj
--------

* Mandejci

Iné projekty
------------

Externé odkazy
--------------

* Mandejská kniha Jána, verejný preklad z roku 2020

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mandaeism na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: