recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rudolf (I.)** Jozef Joachim Ján Vilibald Adrián Júda Tadeáš gróf **Pálfi** - prídomok "Pálffy de Erdőd" ( \* 4. marec 1719, Viedeň – † 1. apríl 1768, Bratislava) bol uhorský šľachtic, politik a zberateľ. 

Bol najmladším synom grófa Leopolda Jozefa Pálfiho (1681 – 1720) a Márie Antónie Ratuit de Souches (1683 – 1750). Študoval vo Viedni, bol majiteľom panstiev Pezinok a Svätý Jur a od roku 1732 sa stal spolumajiteľom hradného panstva Červený Kameň. Rudolf I. Pálfi je zakladateľom červenokamenskej línie, ktorá sa stala počtovo najsilnejšou v rámci celého pálfiovského rodu, vďaka čomu jej potomkovia žijú dodnes.

Oženil sa v Brne 24. novembra 1742 s grófkou Máriou Eleonórou Kaunitz-Rietbergovou (1723 - 1776), ktorá mu porodila desať detí: troch synov a sedem dcér. Mária Eleonóra Pálfiová bola sestrou kancelára kráľovnej Márie Terézie, kniežaťa Václava Antona Kaunitz-Rietberga. Rudolf Pálfi mal teda na viedenskom dvore vynikajúce postavenie nielen vďaka svojim neskorším zásluhám v bojoch o rakúske dedičstvo a sedemročnej vojne, ale i vďaka príbuzenským vzťahom s kancelárom Kaunitzom.

Od roku 1759 vlastnil Rudolf Pálfi bývalý károliovský husársky pluk, ktorý za záujmy kráľovnej Márie Terézie bojoval vo Vojne o rakúske dedičstvo a v Sedemročnej vojne a získal hodnosť podmaršala a kráľovského komorníka. Rudolf Pálfi sa preslávil ako zberateľ starožitností a kuriozít, ktoré počas svojho života nazhromaždil vo svojom kunstkabinete. 

Rudolf sa nevenoval politickej kariére ako mnohí jeho predkovia, ale preslávil sa ako vojak a zberateľ umeleckých predmetov, mecén umenia a stavebník. Rudolf pristúpil k rozsiahlym stavebným úpravám rodového sídla na Červenom kameni, ktoré sa sústredili na juhozápadné krídlo a oba trakty juhovýchodného krídla. Počas tejto prestavby boli dve z hradných bášt – južná a východná – zvýšené o jedno podlažie a podkrovie s manzardovou strechou a na druhom poschodí juhovýchodného krídla boli zmodernizované priestory a tak vznikol rad hosťovských izieb. 
Rudolfovi hrad vďačí za kamenný most, ktorý nahradil starší padací, obnovu stajní a jazdiarne, revitalizáciu hradných záhrad.

Rudolf zomrel v Bratislave a pochovaný je v rodinnej krypte pod františkánskym kostolom v Malackách, Mária Eleonóra ho prežila o osem rokov a jej telo spočinulo tiež v Malackách po boku manžela.

Autoritné údaje: * GND: 1025831365
* NK ČR: js20120410001
* PIM: PIM84189
* VIAF: 239251863
Náhrobný kameň Mikuláša II. Pálfiho v Dóme sv. Martina v Bratislave z roku 1601

**Mikuláš (II.) g**róf **Pálfi** *- prídomok "Pálffy de Erdőd"* (\* 10. september 1552, Čabraď – † 23. apríl 1600, Častá – Červený Kameň) bol významný uhorský politik a diplomat, účastník početných bojov proti Turkom. Za svoje hrdinské činy si vyslúžil prezývku rábsky hrdina (podľa mesta Ráb v dnešnom Maďarsku, maď. Győr).

Rodina
------

Jeho otec Peter Pálfi († 1568) bol menej známy feudál a účastník protitureckých bojov, matka sa volala Žofia, rodená Deršfiová. Mikuláš Pálfi mal tri sestry a štyroch bratov. Za manželku mal Máriu Magdalénu z rodu Fuggerovcov (Maria Magdalena Fugger von Kirchberg und zu Weißenhorn; \* 30. apríl 1566 – † 29. máj 1646), čo mu čiastočne pomohlo pri vzostupe. Spolu mali 5 synov a 3 dcéry. Jedným z jeho synov bol aj Pavol Pálfi.

Funkcie
-------

Predovšetkým vlastnými silami a schopnosťami dosiahol významné funkcie: od roku 1574 bol kráľovský stolník, v roku 1580 sa stal kapitánom Bratislavského hradu a županom Bratislavskej župy, ktoré mu Rudolf II. v roku 1599 potvrdil a dal do dedičnej držby. V roku 1581 sa stal kráľovským komorníkom, v roku 1582 skutočným vnútorným tajným radcom, v roku 1584 kapitánom Komárna a županom Komárňanskej župy. Od roku 1598 získal od Rudolfa II. titul ríšsky gróf.

Vojenská činnosť
----------------

Podľa vzoru a príkladu svojho otca zúčastnil protitureckých bojov na slovenskom území. Bol najvýznamnejším veliteľom v 15-ročnej vojne proti Turecku. V roku 1593 sa zúčastnil bojov pri Pákozde a prispel k víťazstvu cisárskych vojsk, bol pri obliehaní Stoličného Belehradu, dobyl viaceré pohraničné hrady a pevnosti (Fiľakovo, Divín, Modrý Kameň, Sečany, Dregeľ, v roku 1594 Novohrad, 1595 Štúrovo, Vyšehrad, 1596 Vacov, 1598 Ráb, Tata, Vesprím, Palota, Nagyvázsony, 1599 bojoval pri Stoličnom Belehrade, Budíne a Pešti).

Majetok
-------

Mikuláš Pálfi bol na jednej strane významný vojenský veliteľ, ale zároveň aj podnikateľ. Pre cisárske vojsko dodával základné potraviny (obilie, víno, mäso), čím nadobudol obrovský majetok. Zároveň za svoje služby dostával rôzne majetky. Manželstvom s Máriou Fuggerovou získal hrad a panstvo Červený Kameň na západnom Slovensku, v roku 1599 získal panstvo Bratislava.

Referencie
----------

1. ↑   *Pálffy family* [online]. genealogy.euweb.cz, rev. 2009-04-24, [cit. 2017-11-16]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mikuláš Pálfi (1552 – 1600)**

Zdroje
------

* *Slovenský biografický slovník IV M – Q*. Martin : Matica slovenská, 1990. 562 s. ISBN 80-7090-070-9. S. 378.
* *Pálfiovci v novoveku. Vzostup významného uhorského šľachtického rodu. Zborník z vedeckej konferencie z roku 2003 v Bratislave*. Zostavili Fundárková Anna, Pálfy Géza (eds.). ISBN 80-88880-55-6
* PONGRÁCZ, Denis. *Atlas osobných pečatí I*. Bratislava : JUDr. Mikuláš Trstenský vlastným nákladom, 2019. 1010 s. ISBN 978-80-570-1194-1.

Autoritné údaje: * GND: 138693498
* PIM: PIM82431
* VIAF: 90955518
Južný portál
Súradnice: 60° 58′ 19″ s.š. 7° 22′ 06″ v.d.
**Lærdalský tunel** (nór. Lærdalstunnelen) je 24,51 km dlhý cestný tunel, ktorý spája Lærdal a Aurland v Sogn og Fjordane, Nórsku. Je to najdlhší cestný tunel na svete a jeho súčasťou sú dva pruhy Európskej cesty 16. hlavnej cesty medzi mestami Oslo a Bergen. V roku 1975 rozhodol nórsky parlament o trasovaní cesty z Osla do Bergenu cez Filefjell. V roku 1992 bola schválená výstavba tunela. Výstavba začala v roku 1995 a skončila v 2000 s nákladom 1,082 miliardy NOK. Jeho prejazd nie je spoplatnený.

Referencie
----------

1. ↑   *Norway opens world's longest road tunnel* [online]. cnn.com, 27.11.2000, [cit. 2011-05-01]. Dostupné online. Archivované 2013-06-05 z originálu. (anglicky)
2. ↑   *Laerdal Tunnel* [online]. 13.10.2006, [cit. 2011-05-01]. Dostupné online. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lærdalský tunel**
Legalov mat 1. e4 e5 2. Jf3 d6 3. Sc4 h6 4. Jc3 Sg4?? 5. Jxe5 Sxd1 6. Sxf7+ Ke7 7. Jd5# 
**Légalov mat** je 7-ťahový mat, ktorý vzniká po ťahoch *1. e4 e5 2. Jf3 d6 3. Sc4 h6 4. Jc3 Sg4 5. Jxe5? Sxd1? 6. Sxf7+ Ke7 7. Jd5#*, ale poradie prvých troch ťahov môže byť aj prehodené, napríklad *1. e4 e5 2. Sc4 d6 3. Jf3 Jc6*. Je pomenovaný po Sirovi de Légalovi, ktorý tento mat s obľubou skúšal proti svojim súperom v 18. storočí. Tento mat nie je korektný, pretože v piatom ťahu biely zahrá chybu *5. Jxe5?*, na čo správna odpoveď čierneho je *5. ... Jxe5!* a čierny za pešiaka jednoducho získal figúru, pokryl strelca na poli *g4* a zároveň napadol bieleho strelca na poli *c4* spolu s ohrozením dámy na poli *d1*. Biely má v tejto pozícii jediné dobré pokračovanie, a to *6. Se2*, no to aj tak vedie k prehratej pozícii. Pointa tohoto matu spočíva v tom, že biely dúfa, že čierny nepozná správne pokračovanie a že sa ulakomí na dámu na poli *d1*, čo mnoho začiatočníkov naozaj urobí. Ak čierny zahrá 5. ... Sxd1?, nasleduje dvojťahový mat 6. Sxf7+ Ke7 7. Jd5# Légalov mat správne demonštruje fakt, že cieľom šachovej partie nie je hnať sa za materiálnym ziskom, čo často šachisti v partiách robia, ale dať súperovi mat.

Referencie
----------

1. ↑   *Legalov mat* [online]. , [cit. 2019-07-30]. Dostupné online.
2. ↑   *Rýchle maty.* [online]. , [cit. 2019-07-30]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Najkratší mat
* Figúra (šach)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Šachový portál |
Poloha
"Terasový" panelák na Jasovskej ulici
**Lúky 7** (staršie: **Lúky VII**) sú lokalita miestnej časti Lúky v mestskej časti Bratislava-Petržalka.

Poloha
------

Západnú hranicu tvorí lúka medzi Jantárovou cestou a Jasovskou ulicou, severnú hranicu tvorí Chorvátske rameno, južnú hranicu tvorí Panónska cesta a východnú hranicu tvorí východný okraj Krasnohorskej ulice a západný okraj Humenského námestia.

Dejiny a ulice
--------------

Lúky 7 boli vystavané v rokoch 1984-1986 pri výstavbe veľkého panelového sídliska.

Ani jedna ulica Lúk 7 sa nevyhla premenovaniu v roku 1991:

* Lunačarského ulica → Jasovská ulica
* Námestie F. E. Dzeržinského → Humenské námestie
* Bebelova ulica → Turnianska ulica
* Botevova ulica → Krásnohorská ulica, Betliarska ulica

Školstvo
--------

Na Turnianskej 10 bola v roku 1984 otvorená základná škola Turnianska, ktorá sa v roku 2000 zlúčila so ZŠ Žehrianska a v roku 2004 so ZŠ Beňadická. Na Turnianskej ulici 6 sa nachádza v súčasnosti sedem-triedna materská škola, na Krásnohorskej ulici sa nachádzala v minulosti materská škola, v súčasnosti však chátra.

Občianska vybavenosť
--------------------

Na Betliarskej ulici sa nachádza Lidl a lekáreň. Na Lúkach 7 sa nachádzajú reštaurácie, na Jasovskej ulici sa nachádza pošta. 

Tesne za hranicami Lúk 7 sa nachádza Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica svätého Cyrila a Metoda na Antolskej ulici a jazero Veľký Draždiak.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2019-05-21]. Dostupné online. Archivované 2020-10-28 z originálu.
2. ↑   *Lúky VII-VIII - pasport* [online]. Bratislava mestská časť Petržalka. Dostupné online.

Zdroje a externé odkazy
-----------------------

* 
* 
* Archivované 2017-10-07 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
Časti mestskej časti Petržalka |
| --- |
| 
* **Petržalka-Sever**
	+ 1
	+ 2
* **Dvory**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ Stará Petržalka
	+ Matador
* **Háje**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ Ekonomická univerzita
* **Lúky**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ 7
	+ 8
	+ 9
	+ Stredné lúky
* **Petržalka-Západ**
	+ Zadné lúky
	+ Kapitulský dvor
	+ Kapitulské pole
	+ Kopčany
	+ Vojenský dvor
	+ Nové pole
* **Draždiak**
	+ Veľký
	+ Malý
	+ Antolská
	+ Štrkovňa
* **Petržalka-Juh**
	+ Zóna A
	+ Zóna B
	+ Zóna C
	+ Janíkovské pole
* **Pečniansky les**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
* **Petržalka-Východ**
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
* *Ovsište*
* *Starý háj*
* *Južné mesto*
* *Janíkov dvor*

 |  |
**Louis Renault** (\* 12. február 1877, Paríž, Francúzsko – † 24. október 1944, Fresnes) bol francúzsky priemyselník, zakladateľ automobilky Renault a priekopník automobilového priemyslu.

Život
-----

Narodil sa v parížskej meštiackej rodine. V roku 1898 založil automobilku Renault. Dal si patentovať priamy záber, prevodový mechanizmus, ktorý jeho prvému vozidlu, „neforemnej, ale živej vzorke", umožnil vyjsť na 13 % svah ulice Lepic. Neskôr ho začali používať všetci výrobcovia automobilov vrátane amerických. Následne si dal patentovať aj rad ďalších vynálezov a zlepšení, najmä turbokompresor.

Počas prvej svetovej vojny preorientoval výrobu závodu na vojenské potreby. Navrhol a vyrobil prvý masovo nasadený francúzsky tank Renault FT17, v ktorom zaviedol ako prvý dodnes používanú konfiguráciu s vodičom vpredu, motorom vzadu a vežou na vrchu korby. Továrne Renault ďalej vyrábali delostrelecké granáty, náradie, nosidlá, letecké motory neskôr celé lietadlá. Podnik sa zaoberal aj nákladnými vozidlami a úžitkovými vozidlami každého druhu, železničnými motorovými vozidlami a traktormi, ale tiež letectvom, ktoré v raste podniku zohrávalo svoju úlohu až do roku 1939.

Počas druhej svetovej vojny v období okupácie Francúzska Louis Renault udržal svoje priemyselné závody v činnosti a plnil objednávky Nemcov. Od roku 1942 začal trpieť ťažkými zdravotnými problémami. Po oslobodení Francúzska bol uväznený. Zomrel za nejasných okolností 24. októbra 1944 vo väzení, kým čakal na súdny proces v oslobodenom Francúzsku. Nikdy nebol súdený ani odsúdený. Na základe nariadenia generála de Gaulle bol Renaultov majetok zabavený a podnik znárodnený. V roku 1945 sa tak z neho stal „Régie Nationale des Usines Renault". Renaultov podnik bol jediný veľký podnik, ktorý zostal po vojne na stálo vo vlastníctve štátu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Louis Renault (priemyselník)**

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2012-06-18 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Louis Renault na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 11952325j
* GND: 119374471
* ISNI: 0000 0000 5538 0101
* LCCN: n82156867
* NK ČR: xx0011535
* VIAF: 35265056
* WorldCat: lccn-n82156867
Súradnice: 30°12′00″J 178°28′00″Z﻿ / ﻿30,20000°J 178,46667°Z﻿ / -30.20000; -178.46667

**Macauley Island** je menší ostrov vulkanického pôvodu ležiaci v južnej časti Tichého oceánu, asi v polovici cesty medzi novozélandským Severným ostrovom a súostrovím Tonga, patriaci do súostrovia Kermadecove ostrovy. Šírka ostrova je približne 3 km, najvyšší bod je 238 m nad hladinou mora. Na ostrove sa nachádza prírodná rezervácia.

Geologický vývoj
----------------

Ostrov predstavuje okraj kaldery, ktorej centrum leží asi 8 km severozápadne od pobrežia. V horninovom zložení prevládajú ryolitové pemzy uložené na bazaltových lávových prúdoch. V predkalderovom štádiu vulkanizmu existovala v mieste dnešnej kaldery generácia dvoch štítových vulkánov, ktoré zanikli počas vzniku kaldery.

Kaldera sa sformovala počas jednej z najsilnejších erupcií v južnom Pacifiku približne pred 6 300 rokmi. Pozostatkom tejto erupcie je mohutné tufové súvrstvie s objemom vyvrhnutého vulkanického materiálu cez 5×104 km³, nazývané *Sandy Bay Tuff*. V postkalderovom štádiu prevládali podmorské erupcie s centrom vzdialeným asi 2 km od severného pobrežia ostrova, ktoré vyprodukovali bazaltové škvary a lávové prúdy. V súčasnosti nie je v okolí ostrova pozorovaná žiadna vulkanická aktivita.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2009-05-19 na Wayback Machine - ostrov Macauley Island na Global Volcanism Program (po anglicky)
Súradnice: 49°24′14″S 18°21′40″V﻿ / ﻿49,404°S 18,3611°V﻿ / 49.404; 18.3611

**Vysoká** (1 024,2 m n. m.) je najvyšší vrch Hostýnsko-vsetínskej hornatiny v Česku. Leží nad obcou Horní Bečva, približne 15 km východne od Rožnova pod Radhoštěm. Na vrchole sa nachádza turistický prístrešok a na severných svahoch vo výške 940 m n. m. pramení Rožnovská Bečva.

Poloha
------

Nachádza sa vo východnej časti Hostýnsko-vsetínskej hornatiny, v geomorfologickom podcelku Vsetínske vrchy a časti Východosoláňský hřbet. Vrch leží na území Zlínskeho kraja, v okrese Vsetín a zasahuje na katastrálne územie obcí Horní Bečva a Velké Karlovice. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná Horní Bečva a juhozápadne ležiace Velké Karlovice, severovýchodne sa nachádza Bílá a juhovýchodne Makov. Oblasť je súčasťou CHKO Beskydy.

Opis
----

Vysoká leží v blízkosti česko-slovenskej hranice, v hrebeni, ktorý vedie z Bumbálky západným smerom na Polanu (937 m n. m.). Severne sa nachádza Kněhyně (1 257 m n. m.), Smrk (1 276 m n. m.) a Lysá hora (1 328 m n. m.), východne Konečná (865 m n. m.), Čarták (953 m n. m.), Polianky (881 m n. m.), Beskydok (953 m n. m.) a Kykula (926 m n. m.), južne Hričovec (1 060 m n. m.), Lemešná (950 m n. m.), Veľký Javorník (1 072 m n. m.), Stratenec (1 055 m n. m.) a Miloňová (845 m n. m.) a západne Boráčina (762 m n. m.), Polana (937 m n. m.), Jezerné (836 m n. m.) a Radhošť (1 129 m n. m.). Južné svahy odvodňujú prítoky Vsetínskej Bečvy, severné sú prameniskom Rožnovskej Bečvy (povodie Moravy) a voda zo severovýchodných odteká do rieky Ostravice v povodí Odry. Vrcholom prechádza značená turistická trasa.

### Výhľady

Súvislý lesný porast vrcholu neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať najmä okolité Vsetínské vrchy, Moravsko-sliezske Beskydy, Javorníky, Biele Karpaty a Vizovickú vrchovinu, nezriedka však tiež Malú Fatru a Kysucké Beskydy.

Prístup
-------

* po  červenej turistickej značke:
	+ od západu z rázc. Čarták cez Polanu
	+ od východu z Bumbálky cez rázc. Třeštík
* po  žltej značke cez rázc. Polana:
	+ od severu z obce Horní Bečva
	+ od juhu z obce Velké Karlovice

Referencie
----------

1. ↑   *Podrobný autoatlas – Slovenská republika 1 : 100 000*. Harmanec : VKÚ, a. s. 2008. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 11.
2. 1 2 3 4 5   *mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-04-25]. Dostupné online.
3. ↑  Zeměměřický úřad. *Geoprohlížeč* [online]. ags.cuzk.cz, [cit. 2023-04-25]. Dostupné online.
4. 1 2   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-25]. Dostupné online.
5. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-04-25]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Hostýnsko-vsetínská hornatina
* Vsetínske vrchy

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape
**Lucas Cranach starší** (\* 4. október 1472, Kronach, Nemecko – † 16. október 1553, Weimar) bol nemecký renesančný maliar, tlačiar, obchodník a priateľ Martina Luthera.

Životopis
---------

Narodil sa v početnej rodine ako Lucas Sunder a vyučil sa zrejme u svojho otca, meno Cranach prijal neskôr podľa svojho rodiska (Lucas z Cronachu).

V roku 1504 si jeho nadanie všimol saský kurfirst Fridrich Múdry a priviedol ho do Wittenbergu, kde potom bol až do roku 1550 dvorným maliarom. Tam sa zrejme spriatelil s Martinom Lutherom, ktorého mnohokrát portrétoval, bol svedkom na jeho svadbe a kmotrom jeho syna. Vedľa maliarskej dielne mal tiež tlačiareň, kde tlačili Lutherove diela, lekáreň a vínny šenk.

V roku 1512 sa oženil a s manželkou Barbarou mal päť detí. Syn Hans, nadaný maliar, zomrel už roku 1537, a tak sa jeho nástupcom stal druhý syn Lucas. Veľa rokov bol členom mestskej rady a trikrát mešťanostom mesta. Okrem kurfirstov a M. Luthera pracoval tiež pre cisára Karola V. i Maximiliána II. pre kniežatá a biskupov. V rokoch 1550 až 1552 žil u kurfirsta Johanna Friedricha vo vyhnanstve v Innsbrucku. Po návrate svoju dielňu a obchod odovzdal synovi a odsťahoval sa k dcére do Weimaru, kde vo veku 81 rokov zomrel. Jeho potomkovia prevádzkovali maliarsku dielňu po štyri generácie a lekáreň fungovala až do roku 1880.

Lucas Cranach bol neobyčajne pracovitý a plodný umelec, maľoval, robil drevorez, viedol tlačiareň a obchodoval s farbami aj s vínom. V jeho dielni vzniklo odhadom asi 5 000 obrazov, z ktorých sa asi 1 000 zachovalo. Popri neobyčajne výrazných portrétoch (napríklad portrét Rudolfa Agricolu), ktoré ho najviac preslávili, maľoval obrazy loveckých scén, biblické i mytologické výjavy, akty, a to v rôznom štýle, zrejme podľa priania zákazníkov.

Galéria obrazov
---------------

* Rudolf AgricolaRudolf Agricola
* Ukrižovanie (okolo 1500)Ukrižovanie (okolo 1500)
* Portrét mladého muža (okolo 1500)Portrét mladého muža (okolo 1500)
* Johannes Cuspinian (1503)Johannes Cuspinian (1503)
* Martin Luther (1529)Martin Luther (1529)

Referencie
----------

1. ↑

Literatúra
----------

* *Lucas Cranach a českej krajiny*. (Katalóg) Praha 2005
* J. Loris, *Cranach*. Praha 1942

Pozri aj
--------

* Lucas Cranach mladší
* Martin Luther

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lucas Cranach starší**

Externé odkazy
--------------

* Cranach Digital Archive (cda)
* Životopis

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lucas Cranach starší na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 16853
* BnF: 12176451h
* GND: 118522582
* ISNI: 0000 0001 2131 9721
* LCCN: n50020861
* NK ČR: jn20000700335
* ULAN: 500115364
* VIAF: 49268177
* Web umenia: 1685
* WorldCat: lccn-n50020861
Generálmajor Ing.  **Marián Horský**  (\* 28. august 1945, Pribeník – † 11. december 2020, Prešov) bol slovenský generál, bývalý zástupca veliteľa Východného vojenského okruhu.

Život
-----

Roku 1966 ukončil Vyššie vojenské učilište vo Vyškove na Morave. Po jeho absolvovaní sa stal vojakom z povolania, pričom získal hodnosť poručíka. Následne do roku 1976 vykonával vojenské veliteľské funkcie na úrovni čata, rota, prápor a pluk. V roku 1974 bol premiestnený z Česka na Slovensko.

Od roku 1976 až do roku 1978 študoval postgraduálne interné štúdium na Vojenskej akadémii Antonína Zápotockého v Brne. Po jeho skončení bol v roku 1978 ustanovený do funkcie náčelníka štábu a od roku 1980 velil 63. motostreleckému pluku v Michalovciach. V roku 1982 bol ustanovený do funkcie zástupcu veliteľa 14. tankovej divízie v Prešove.

Od roku 1984 až do roku 1986 absolvoval štúdium na Vojenskej akadémii Generálneho štábu v Moskve. Po ukončení štúdia postupne vykonával funkcie veliteľa 14. tankovej divízie, zástupcu veliteľa Východného vojenského okruhu, náčelníka organizačnej správy hlavného štábu Veliteľstva Armády SR a svoju vojenskú kariéru ukončil roku 2002 vo Varšave kde pôsobil na veľvyslanectve SR ako vojenský diplomat.

Roku 1990 dosiahol prvú generálsku hodnosť.

Ovládal ruský, poľský a maďarský jazyk. Bol ženatý, otec dvoch detí.

Miesta vojenského pôsobenia
---------------------------

Uherské Hradiště, Vyškov,  Stříbro, Trebišov, Brno, Michalovce , Prešov, Moskva, Trenčín, Bratislava, Varšava .

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2020-12-13]. Dostupné online. Archivované 2021-06-15 z originálu.

Externé odkazy
--------------

Fotografia Archivované 2015-11-19 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* Štaigl, J. a kolektív: Generáli - slovenská vojenská generalita 1918 – 2009, Magnet Press, Slovakia 2009, str. 68
***Love Yourself 轉 'Tear'*** (štylizované ako aj ***LOVE YOURSELF 轉 'Tear'***) je nasledujúcim tretím kórejským študiovým albumom chlapčenskej skupiny BTS. Album bude vydaný 18. mája 2018.

Vydanie albumu
--------------

*Love Yourself: Tear* bol oznámený 14. apríla 2018 aj spolu so zverejnením 9 minútového krátkeho videa nazvaného "Euphoria: Theme of Love Yourself 起 Wonder". Video obsahovalo aj novú skladbu s názvom "Euphoria", ktorú naspieval člen skupiny - Jungkook. Pieseň bola zložená kanadským DJmi Swiwel, Candace Nicole Sosa, Melanie Fontana, Bang Si-hyuk, Supreme Boi, Adora a lídrom skupiny, RM. Skladba získala pochvaly za synth pop štýl s elementami tropického house. Album by mal opisovať témy spojené s utrpením a žiaľom či odlúčením sa.

Komečné vystúpenia
------------------

Medzi 18. až 25. aprílom, IRIVER oznámil, že predobjednávky albumov dosiahli 1,44 miliónov kópií len v Kórei. Čím zlomil rekord svojho predchádzajúceho albumu a BTS sa tak stalo jedinou K-pop skupinou, ktorá mala viac než milión pred objednávok na viacerých albumoch.

Dejiny
------

| Štát | Dátum | Format | Vydavateľstvo |
| --- | --- | --- | --- |
| Južná Kórea | 18. mája 2018 | CDDigitálne sťahovanie | Big Hit EntertainmentIRIVER |
| Globálne | Digitálne sťahovanie |
**Lucas Digne** (\* 20. júl 1993) je francúzsky profesionálny futbalista, hrajúci za anglický klub Everton. Jeho pozíciou je post krajného obrancu.

Klubová kariéra
---------------

Lucas Digne s tímom Francúzska do 19 rokov v roku 2012.
### Lille OSC

Dňa 27. júla 2010 podpísal svoju prvú profesionálnu zmluvu s tímom Lille OSC na tri roky takže do júna 2013. Za tím odohral 49 zápasov a dal 2 góly.

### Paris Saint-Germain

Dňa 17. júla 2013 podpísal päťročnú zmluvu s tímom Paris Saint-Germain FC. Z Lille do PSG prestúpil za 15 miliónov €.

### AS Rím (hosťovanie)

V auguste 2015 odišiel na ročné hosťovanie s opciou na prípadnou kúpou do talianskeho prvoligového klubu AS Rím.

### FC Barcelona

V júli 2016 po EURE prestúpil z PSG do FC Barcelona, kde podpísal päťročný kontrakt.

### Everton

V prestupovom období 2018/2019 prestúpil Digne do Evertonu za čiastku okolo 20 miliónov eur + bonusy.

Reprezentačná kariéra
---------------------

Digne hral za francúzske mládežnícke reprezentácie od kategórie U16.

V A-mužstvo Francúzska debutoval 5. 3. 2014 v priateľskom zápase v Saint-Denis proti reprezentanti Holandska (výhra 2:0).
Tréner Didier Deschamps ho vzal na Majstrovstvá sveta 2014 v Brazílii. Francúzi vypadli na šampionáte vo štvrťfinále s Nemecku po porážka 0:1.

Úspechy
-------

### Klubové

Paris Saint-Germain
* 2× víťaz Ligue 1 (2013/14, 2014/15)
* 3× víťaz Trophée des champions (2013, 2014 2015)
* 2× víťaz Coupe de la Ligue (2013/14, 2014/15)
* 1× víťaz Coupe de France (2014/15)

### Reprezentačné

Francúzsko U20
* 1× víťaz Majstrovstvá sveta vo futbale hráčov do 20 rokov (2013)

Referencie
----------

1. ↑  2014 FIFA World Cup Brazil ™ - List of Players Archivované 2014-06-25 na Wayback Machine, FIFA.com, citováno 28. 6. 2014 (po anglicky)
**Lucia Hablovičová** (\* 16. február 1979, Bratislava, Česko-Slovensko) je slovenská modelka, moderátorka a bývalá riaditeľka Miss Slovensko.

Životopis
---------

Narodila sa v Bratislave. Jej matka je zdravotná sestra a má brata Michala. Vyštudovala pedagogickú školu, od strednej školy sa však venuje modelingu.

Kariéru modelky zahájila ako 16-ročná. O 5 rokov neskôr sa zúčastnila súťaže Miss Slovensko. V roku 2005 sa stala riaditeľkou tejto súťaže a túto pozíciu zastávala až do roku 2010. Pracovala tiež ako dramaturg v TV Markíza, kde do roku 2005 moderovala program *Smotánka*.

V minulosti žila so spevákom Ivanom Táslerom. Do roku 2010 bol jej partnerom moderátor Rastislav Žitný. 

24. februára 2013 sa jej narodil syn Theo.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lucia Hablovičová**

Externé odkazy
--------------

* Lucia Hablovičová - soubiznis.sk
* Lucia Hablovičová trávi väčšinu času so svojim synom Theom

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lucia Hablovičová na českej Wikipédii.*
Lucija
**Lucija** (tal. *Lucia*) je sídlo v Slovinsku na pobreží Jadranského mora. S počtom obyvateľov blízkym číslu 5800 je najväčším slovinským sídlom, ktoré nie je samostatnou obcou - je administratívne súčasťou Občiny Piran.

História
--------

V minulosti stál na tomto mieste len kostol sv. Lucie a niekoľko domov. Osadu postavili ľudia pracujúci v niekdajších miestnych solinách. Väčší rozvoj zaznamenala Lucija až v druhej polovici 20. storočia v súvislosti s rozvojom turistiky v susednej Portoroži.

Súčasnosť
---------

V Lucii nikdy nebol vo väčšej miere priemysel, hlavným zdrojom príjmov je cestovný ruch a s ním súvisiace služby a obchod. Ďalším zdrojom obživy je poľnohospodárstvo. Miesto je oficiálne dvojjazyčné - slovinsko-talianske.

Externé odkazy
--------------

* Lucija na oficiálnych stránkach obce Piran (slovinsky) Archivované 2011-09-28 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lucija na českej Wikipédii.*
**Lukavický termálny prameň** je zdroj termálnej vody v blízkosti Lukavice, mestskej časti Žarnovice. Nachádza sa asi 250 m východne od osady Lukavica, v bočnom údolí a využívajú ho miestni obyvatelia.. Zdrojom termálnej vody prameňa je hydrogeologický vrt LKC-4 Lukavica. Termálny prameň s teplotou vody 35°C bol navŕtaný v hĺbke 792 – 851 metrov počas hydrogeologického prieskumu, vykonávaného v tejto oblasti Štiavnického stratovulkánu v roku 1980. Výdatnosť prameňa je 9,9 l/s. Jedná sa o vodu Ca-Mg-HCO3-SO4 typu, ktorej mineralizácia dosahuje 0,37 g/l, nejedná sa teda o minerálnu vodu. 

Z geologického hľadiska je na povrchu situovaný v studenskej formácii tvorenej pyroxenicko-amfibolickým andezitovým porfýrom.

Referencie
----------

1. 1 2   *Žarnovica - Lukavica ŽR - 32 Vrt LKC-4* [online]. Slovenská agentúra životného prostredia, 2000, [cit. 2014-07-27]. Dostupné online.
2. ↑  Remšík, A. Helma, J. Marcin D. 2000, Niektoré poznatky o geotermálnych a minerálnych vodách v regióne Banský Štiavnica. Podzemná voda, 6, 2, s. 93-101
3. ↑   *Región Banská Štiavnica – prognózy minerálnych a termálnych vôd* [online]. Banská Štiavnica: ESPRIT spol. s r.o. 1998, [cit. 2014-07-27]. Dostupné online.
4. ↑  Konečný, V. (Editor), J. Lexa, R. Halouzka, L. Dublan, L. Šimon, M. Stolár, A. Nagy, M. Polák, J. Vozár, M. Havrila a J. Pristaš, 1998, *Geologická mapa Štiavnických vrchov a Pohronského Inovca (Štiavnický stratovulkán)*. GSSR, Bratislava.

Súradnice: 48°28′53″S 18°45′34″V﻿ / ﻿48,4813°S 18,7594°V﻿ / 48.4813; 18.7594


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Lucia Eggenhofferová**, umelecké meno **Lucia Eggen** (\* 1977, Veľký Krtíš) je slovenská poetka.

Životopis
---------

Vyštudovala English-Slovak Grammar School v Sučanoch a Filozofickú fakultu (PU), odbor Amrikanistika-Anglistika.Diplomová práca: umelecký preklad Pustatiny od T.S. Eliota.
Pracovala ako externý redaktor v magazíne pre mladú literatúru Dotyky. 
V súčasnej dobe žije v Prahe a okrem písania poézie pracuje ako nezávislý creative director, copywriter, idea maker, visualizor, fotografka a ilustrátorka.

Tvorba
------

Publikovala v Novom slove, Dotykoch, Smene na nedeľu, Literárnej revue, Hospodárskych novinách, Dotykoch, Raku, Romboide, Aspekte, Literárnom týždenníku, Slovenských pohľadoch, jej básne čítali v Slovenskom rozhlase, Českom rozhlase a rádiu Devín. V zahraničí to bol Host, Sedmá generace, Weles, Psí víno, Apokalipsa (Slovinsko), Ploughshares Literary Magazine (Boston, US).

Poézia
------

* 1999: *Dni na dlani*
* 2005: *Medziriadky*

Ocenenia
--------

* 1996: Honorable Mention 1996 (Poezie, Emerson College, Boston, USA)
* 1998: Rubato (prémia v súťaži); Wolkrova Polianka (ocenenie v súťaži)
* 1999: Literárna Senica (hlavná cena v súťaži)
* 1999: Prémia za debut roku
* 2004: Young Lions – Striebro
* 2005: Louskáček – Striebro
* 2005: The Mobius Awards 2005, LA, USA – Zlato a Certificate for Outstanding Creativity
* 2005: Screenvision – Zlato
* 2005: Golden Drum – Finalista v Golden Watch
* 2005: Eurobest 2005 – Finalista
* 2006: Moscow International Advertising Festival – Striebro
* 2006: Duhová kulička – Striebro
* 2006: Effie – Stříbro
* 2006: Czech direct – Bronz
* 2008: Effie – Zlato

(publikovala v Shots a Luerzer's Archive)

Externé odkazy
--------------

 (zobrazenie plného profilu vyžaduje registráciu)

Autoritné údaje: * GND: 1191382451
* LCCN: no2010087804
* NK ČR: js20020617011
* SNK: 161128
* VIAF: 84213520
* WorldCat: lccn-no2010087804
Súradnice: 48°08′39″S 17°06′34″V﻿ / ﻿48,144244°S 17,109393°V﻿ / 48.144244; 17.109393

Sídlo magistrátu
**Magistrát hlavného mesta SR Bratislavy** je výkonným orgánom mestského zastupiteľstva a primátora mesta Bratislavy. Sídlom Magistrátu je budova Novej radnice oproti Primaciálnemu palácu v Bratislave. 

Vznik Magistrátu upravuje *§ 14 zákona č. 377/1990 Zb. o hlavnom meste SR Bratislave*, ktorého dva odseky znejú: 

(1) Odborné, administratívne a organizačné práce súvisiace s plnením úloh orgánov Bratislavy plní magistrát Bratislavy. Magistrát sa vnútorne člení na oddelenia a referáty. Organizáciu magistrátu Bratislavy, náplne činností útvarov magistrátu Bratislavy a počet zamestnancov magistrátu Bratislavy ustanovuje organizačný poriadok magistrátu Bratislavy, ktorý vydá primátor. 

(2) Na čele magistrátu Bratislavy je riaditeľ, ktorého na dobu neurčitú vymenúva a odvoláva primátor. Riaditeľ magistrátu sa zúčastňuje zasadnutí mestskej rady a mestského zastupiteľstva s hlasom poradným. 

Jeho rámcovú náplň určuje *článok 15 Štatútu hlavného mesta SR Bratislavy*:

(1) Magistrát vykonáva odborné, administratívne a organizačné práce súvisiace s plnením 
úloh mestských orgánov, najmä 

* zabezpečuje písomnú agendu mestských orgánov a orgánov mestského zastupiteľstva; je podateľňou a výpravňou písomností Bratislavy,
* zabezpečuje odborné podklady a iné písomnosti na rokovanie mestského zastupiteľstva, mestskej rady a komisií mestského zastupiteľstva,
* vypracúva písomné vyhotovenia všetkých rozhodnutí primátora vydaných v správnom konaní,
* vykonáva nariadenia Bratislavy, uznesenia mestského zastupiteľstva a rozhodnutia primátora,
* usmerňuje po odbornej a metodickej stránke rozpočtové organizácie a príspevkové organizácie a zariadenia Bratislavy,
* zabezpečuje plnenie úloh samosprávy Bratislavy,
* zabezpečuje výkon prenesenej pôsobnosti.

(2) Na čele magistrátu je riaditeľ, ktorého na dobu neurčitú vymenúva a odvoláva primátor. 
Riaditeľ magistrátu najmä

* riadi magistrát a organizuje jeho prácu,
* sa zúčastňuje zasadnutí mestskej rady a mestského zastupiteľstva s hlasom poradným,
* podpisuje spolu s primátorom zápisnice zo zasadnutia mestskej rady a mestského zastupiteľstva,
* plní v rozsahu poverenia primátora úlohy v oblasti pracovnoprávnych vzťahov zamestnancov Bratislavy a vnútornej správy magistrátu,
* plní ďalšie úlohy podľa rozhodnutia mestského zastupiteľstva a primátora.

Riaditeľ Magistrátu je priamo podriadený primátorovi mesta. Súčasným riaditeľom je Mgr. Martin Maruška (2015).

Externé odkazy
--------------

* Stránka Magistrátu na oficiálnych stránkach mesta Archivované 2014-09-30 na Wayback Machine
* Oficiálna stránka Magistrátu na Facebooku

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Organizačná štruktúra Magistrátu[nefunkčný odkaz]
4. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2015-12-25]. Dostupné online. Archivované 2017-09-26 z originálu.
**MaheshaBSD** je operačný systém založený na BSD Unix, ktorý vytvoril a udržoval Juraj Šípoš. Tento produkt je čiastočne komerčný – platená je iba jeho serverová verzia. Pre osobné použitie je MaheshaBSD Server bezplatný.

Prvá verzia MaheshaBSD bola vydaná v roku 2010. MaheshaBSD-1.0 je distribúcia FreeBSD na Live CD založená na FreeBSD 8.0-RELEASE. MaheshaBSD-2.0 je modulárna súprava nástrojov na Live CD založená na FreeBSD 9.0 (i386) – dá sa jednoducho uložiť na pamäťový kľúč USB. Používatelia môžu anonymne prezerať webové stránky (Tor), prehrávať videá (včítane DivX), prehrávať súbory MP3 a Ogg, používať antivírus Clamav, nástroje a aplikácie TestDisk, PhotoRec. MaheshaBSD aj rozpráva (espeak). Jeho prostredie X je založené na IceWM. Funkcie MaheshaBSD Server zahŕňajú: Prenositeľnosť – servery FTP/WWW/WordPress (s PHP) spustiteľné z pamäťového kľúča USB umožňujú jednoducho prevádzkovať server kdekoľvek na svete.

Ciele projektu
* personálny konfigurovateľný server HTTP/FTP/WordPress na pamäťovom kľúči USB alebo Live DVD;
* anonymné prezeranie webových stránok a prenosy súborov;
* súprava nástrojov na obnovu pochádzajúcich zo sveta BSD; k dispozícii sú napríklad na nástroje na reset hesla Windows, alebo nástroje na spojenie na diaľku s priateľmi a posielanie súborov;
* vzdelávanie o BSD – viď. odkaz na článok v externých odkazoch ako vytvoriť vlastné Live USB s FreeBSD;
* MaheshaBSD je projekt podobný GhostBSD, ale jeho ciele sú odlišné.

Zoznam verzií MaheshaBSD
------------------------

V súčasnosti je k dispozícii päť verzií MaheshaBSD:

1) MaheshaBSD (FreeBSD) - distribúcia FreeBSD na Live CD na všeobecné použitie založená na FreeBSD 8.0 and 9.0-RELEASE.

2) MaheshaBSD Server (FreeBSD) – serverová verzia MaheshaBSD, ktorá obsahuje WordPress, MySQL, phpMyAdmin, atď. Toto vydanie je k dispozícii iba ako obraz USB (FreeBSD 9.0-RELEASE).

3) MaheshaNetBSD (NetBSD) – voľná distribúcia NetBSD 6.0 USB na všeobecné použitie.

4) MaheshaDragonFlyBSD (DragonFlyBSD) – voľná distribúcia DragonFlyBSD na všeobecné použitie na USB. Je založená na DragonFlyBSD 3.2.1.

5) MaheshaOpenBSD Server (OpenBSD) založený na OpenBSD 5.2.

Externé odkazy
--------------

* Domáca stránka projektu MaheshaBSD Archivované 2010-04-25 na Wayback Machine
* Článok o MaheshaBSD v BSD Mag, júl 2013 - MaheshaOpenBSD – OpenBSD In A Serpent World
* Článok o MaheshaBSD Server Second edition v BSD Mag - MaheshaBSD Server: MySQL and WordPress in FreeBSD
* MaheshaBSD na Distrowatch - MaheshaBSD on Distrowatch
* Článok o vytvorení bootable pamäťového kľúča USB s FreeBSD v BSD Mag How to quickly make a bootable USB stick with FreeBSD

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku MaheshaBSD na anglickej Wikipédii.*
**Radek John** (\* 6. december 1954, Praha ) je český novinár, publicista, spisovateľ, scenárista a politik. Jeho manželkou bola herečka Zlata Adamovská (\* 1959). Má dve deti, Barbaru (\* 1987) a Petra (\* 1995). Jeho otcom je významný imunológ Ctirad John, matkou redaktorka Božena Johnová.

Životopis
---------

Od roku 1974-1979 študoval dramaturgiu na FAMU a po skončení školy pracoval od 1980-1993 ako redaktor časopisu *Mladý svět*, kde publikoval cestopisné reportážne seriály napr. o Srí Lanke a Taiwane. V 80. rokoch pracoval vo Filmovom štúdiu Barrandov ako scenárista a spolupracoval s *TV NOVA*. 

V nej zodpovedal za 6 relácií:

* *Na vlastní oči*
* *Občanské judo*
* *Tabu*
* *Peříčko*
* *Kotel*
* *Áčko*

V roku 1989 bol na študijnom pobyte v USA. V roku 1995 bol ocenený ako víťaz ankety TÝTÝ o najpopulárnejšiu tvár obrazovky. Ako moderátor publicistickej relácie *Na vlastní oči* pracoval v *TV NOVA*, za čo sa stal v rokoch 1996, 1997 a 1998 víťazom v ankete TÝTÝ. Je spoluzakladateľom Dlouhého stolu přátel vína. Medzi jeho záujmy patria film a literatúra.

Scenáre
-------

* *Sněženky a machři*
* *Jen si tak trochu písknout*
* *Tankový prapor*
* *Proč?*
* *Ta naše písnička česká II*

Knihy
-----

Jeho literárna tvorba zahŕňala sociálne problémy a negatívne javy v živote mladých ľudí v dnešnom svete ako napríklad alkohol, drogy, tuláctvo, šikanovanie, násilie, prostitúcia, rozvodovosť.

* (1980) *Džínový svět* - román o mladých ľuďoch
* (1984) *Začátek letopočtu* - spoluautor Ivan Pelant
* (1986) *Memento* - zo súčasnosti a podľa skutočnej udalosti je preložená do 10 jazykov
* (1987) *Bony a klid* - z prostredia vekslákov (sfilmované)
* (1990) *Jak jsem videl Ameriku* - kniha reportáží
* (1995) *Drogy!* - spoluautor MuDr. Jiří Presl

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka

Autoritné údaje: * abART: 36185
* ISNI: 0000 0000 5531 0744
* LCCN: n81074158
* NK ČR: jk01052046
* SNK: 150493
* VIAF: 40017300
* WorldCat: lccn-n81074158
Súradnice: 48°08′34″S 17°06′23″V﻿ / ﻿48,142875°S 17,106507°V﻿ / 48.142875; 17.106507

**Ventúrska** (nem. Venturgasse, maď. Ventur-utca) je ulica v bratislavskom Starom Meste v predĺžení Michalskej ulice, siaha po Strakovu a Panskú ulicu pri Hviezdoslavovom námestí a Moste SNP.

Počas socializmu mala názov **Jiráskova** podľa českého spisovateľa Aloisa Jiráska (1851 – 1930), potom sa vrátila k svojmu pôvodnému názvu, pričom meno **Jiráskova** získala niekdajšia Mičurinova v Petržalke. Pôvodný názov *Ventúrska* pochádza podľa bohatej rodiny *Bonaventura di Salto*, ktorá zohrávala dôležitú úlohu v 15. storočí.

Významné objekty
----------------

Na Ventúrskej sa nachádza veľa významných historických budov, napríklad Erdődyho palác z konca 18. storočia, Pálffyho palác, Palác Leopolda de Pauli alebo Zičiho palác. V dome na Ventúrskej 5 sa kedysi tlačili noviny Preßburger Zeitung. V kúriovom dome na tejto ulici sa v roku 1833 narodil veľkovojvoda Jozef Karol Ľudovít Habsburský. V dome č. 7 sídlila v 15. storočí mestská mincovňa, keďže Bratislava získala v roku 1430 právo raziť mince. Počas vlády Mateja Korvína v budove sídlila Academia Istropolitana, založená v roku 1465 Jánom Vitézom, ktorá svoju činnosť začala v roku 1467 po schválení pápežom Pavlom II.

Blízke ulice a námestia
-----------------------

* Sedlárska
* Strakova
* Farská
* Panská
* Prepoštská ulica
* Zelená
* Hlavné námestie

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ventúrska ulica**

Externé odkazy
--------------

* Ventúrska na mape Bratislavy
Avomet
DU10
**Avomet** je historický prenosný ručičkový elektromechanický merací prístroj. Výrobcom bol podnik Metra Blansko v Česko-Slovensku. Prístroj združuje ampérmeter a voltmeter, meria jednosmerné a striedavé napätie a prúd. Presnosť je 1 % pre jednosmerné a 1,5 % pre striedavé veličiny. Avomet nemá vlastný zdroj, energiu odoberá z meraného obvodu. Meracia stupnica je lineárna.

Neskôr výrobca uviedol na trh modernizovaný prístroj s označením **DU10**, niekedy označovaný aj ako **Avomet II**. Prístroju pribudli dva rozsahy na meranie odporu. Z tohto dôvodu je potrebné napájanie ktoré zabezpečuje jeden článok (1,5 V) z batérie typu 2R10 (typ 220). Stupnica ne meranie odporu je nelineárna. Presnosť je 1,5 % pre jednosmerné a 2,5 % pre striedavé veličiny. DU10 má rovnako ako Avomet premenlivú vstupnú impedanciu avšak výrazne zvýšenú (na niektorom rozsahu až 50×), čo priaznivo ovplyvňuje zaťaženie meraného obvodu.

K Avometom boli dostupné priemyselne vyrábané doplnkové adaptéry – externý bočník pre meranie jednosmerného alebo striedavého prúdu v rozsahoch 30 a 120 A a dutinový merací transformátor pre bezdotykové meranie striedavého prúdu až do 300 A.

Avomety boli v Česko-Slovensku medzi elektrikármi, elektrotechnikmi a rádioamatérmi rozšírené niekoľko desaťročí, bolo publikovaných množstvo návodov na svojpomocnú výrobu doplnkov a adaptérov a slovo „Avomet" sa stalo de facto synonymom pre prenosný ručičkový merací prístroj.

Referencie
----------

1. 1 2 3  MIKEŠ, Jan. *Elektrotechnická měření pro montéry*. 2. vyd. Praha : SNTL, 1969. 247 s. Kapitola 13. Voltmetry a ampérmetry magnetoelektrické soustavy se stykovými usměrňovači, s. 82 – 89.
2. 1 2  VANÍČEK, Zdeněk. *Vyberte si multimetr* [online]. radiohistoria.sk, 2009-01, [cit. 2017-09-07]. Dostupné online.
3. ↑   *Avomet – analógový merací prístroj* [online]. Trenčín: Elso Philips Service, [cit. 2017-09-05]. Dostupné online.
4. ↑  STŘÍŽ, Vítězslav. Měŕení odporů a kapacit Avometem. *Amatérské radio* (Praha: Naše vojsko), 1955, roč. IV, čís. 9, s. 263 – 264.
5. ↑   Měření R a C Avometem. *Amatérské radio* (Praha: Vydavatelství časopisů Ministerstva národní obrany), 1957, roč. VI, čís. 2, s. 49.
6. ↑  ŘÍHA, Alois; TAUCHMANN, Josef. Voltohmmetr jako doplněk k Avometu. *Amatérské radio* (Praha: Vydavatelství časopisů Ministerstva národní obrany), 1967, roč. XVI, čís. 4, s. 110 – 111.
7. ↑   Vn sonda k Avometu. *Amatérské radio* (Praha: Magnet), 1971, roč. XX, čís. 7, s. 247.
8. ↑  HAIMAN, Hanuš. Zkoušeč polovodičů jako doplňek k Avometu. *Amatérské radio : Konstrukční příloha* (Praha: Magnet), 1974, s. 75 – 77.
9. ↑  BARHOŇ, Jiří. Avomet s MAA748C. *Amatérské radio* (Praha: Naše vojsko), 1983, roč. XXXII, čís. 1, s. 15 – 16.

Externé odkazy
--------------

* Avomet a DU10 na radiohistoria.sk
* Avomet a DU10 na elektrika.cz
* Schéma zapojenia DU10 na elektrotanya.com
Judáš bozkom zrádza Ježiša (Giotto di Bondone)
**Judáš Iškariotsky** (Judáš je pogréčtená forma hebrejského mena Jehuda (hebr. יהודה‎, slov. Júda); Iškariotský je z hebr. איש קריות‎ – muž z Kariotu) syn Šimona Iškariotského, bol jeden z dvanástich apoštolov a podľa Nového Zákona zradca Ježiša Krista.

Životopis
---------

Judáš Iškariotský mal na starosti financie apoštolov, ale bol zlodej (Evanjelium podľa Jána 12,6). Pri poslednej večeri Ježiš Kristus predpovedal, že ho Judáš zradí. Pred Veľkou nocou Judáš Iškariotsky zradil Ježiša Krista za tridsať strieborných židovskej veľrade. V Getsemanskej záhrade označil Ježiša Krista tým, že ho pobozkal. Keď si uvedomil, čo spôsobil, spáchal samovraždu obesením.

Prenesený význam
----------------

Slovom *judáš* sa v prenesenom význame označuje zradca, podvodník, nedôveryhodný človek. Spojenie *judášsky groš* sa spája s nekalou činnosťou, korupciou, úplatnosťou či zradou. To isté platí aj o spojení *judášsky bozk*.

Referencie
----------

1. ↑   *Evanjelium podľa Jána 12. kapitola - Ekumenický preklad* [online]. biblia.sk, [cit. 2023-09-24]. Dostupné online.
2. ↑  judáš. In:  *Slovníkový portál Jazykovedného ústavu Ľ. Štúra SAV* [online]. Bratislava: Jazykovedný ústav Ľ. Štúra SAV, [cit. 2023-09-24]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Evanjelium podľa Judáša
* judášovo ucho

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Judáš Iškariotský**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Judáš Iškariotský**

| * z
* d
* u
Dvanásť apoštolov Ježiša Krista |
| --- |
| 
* Peter
* Ondrej
* Jakub starší
* Ján
* Filip
* Bartolomej
* Tomáš
* Matúš
* Jakub mladší
* Šimon
* Júda Tadeáš
* Judáš

 |
**Ladislav Tomčáni** (prídomok *Tomcsányi de Tomcsány*; maď. *Tomcsányi László*; \* 1. jún 1844, Veľké Revištia – † 7. marec 1903, Budapešť) bol uhorský právnik a poslanec uhorského snemu.

Životopis
---------

Pochádzal z úradníckej zemianskej rodiny, keďže jeho otec a ďalší príbuzní zastávali župné úrady. Právne vzdelanie získal v Košiciach. Po advokátskych skúškach sa zamestnal v štátnych službách, v ktorých pôsobil do roku 1875, kedy bol zvolený v Sobraneckom volebnom okrsku za poslanca uhorského snemu za pravicovú opozíciu. Poslanecký mandát obhájil až do roku 1901. Bol aj spolupracovníkom periodika *Kelet Népe* a prezidentom akciovej vydavateľskej a tlačiarenskej spoločnosti Pallas.

Referencie
----------

1. ↑  TOMČÁNI, Ladislav. In:  *Slovenský biografický slovník : (od roku 833 do roku 1990)*. Zväzok VI. T – Ž. Martin : Matica Slovenská, 1994. Dostupné online. ISBN 80-7090-111-X. S. 95 – 96.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tomcsányi László (politikus) na maďarskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * PIM: PIM72938
**Mars 96** bola medzinárodná vesmírna misia pod vedením Federálnej vesmírnej agentúry Ruska na planétu Mars. Misia pozostávala s orbitera, dvoch pristávacích modulov a dvoch penetrátorov, ktoré mali vo veľkej rýchlosti naraziť do planéty a preniknúť do jej povrchu. Misia mala za úlohu skúmať historický vývoj povrchu, atmosféry aj vnútornej štruktúry Marsu. Celá zostava vážila viac ako 6 ton a bola jednou z najťažších medziplanetárnych sond vôbec. *Mars 96* bol ambiciózny medzinárodný projekt, na ktorom sa okrem Ruska zúčastnilo aj mnoho európskych a amerických inštitúcií, vrátane Ústavu experimentálnej fyziky Slovenskej akadémie vied. Misia sa avšak skončila neúspechom, keď sonda krátko po štarte z kozmodrómu Bajkonur kvôli poruche štvrtého stupňa rakety Proton-K vstúpila naspäť do atmosféry a rozpadla sa nad Tichým oceánom, Čile a Bolíviou,

Referencie
----------

1. ↑

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2009-07-24 na Wayback Machine
* 
* 

| * z
* d
* u
Kozmonautika na Slovensku |
| --- |
| Organizácie | 
* Slovenská vesmírna kancelária
* SOSA
* SSPA
* Oddelenie kozmickej fyziky ÚEF SAV

 |
| Kozmonauti | 
* Ivan Bella (EO-27/EP-17 na stanici Mir, 1999)

 |
| Družice | 
* skCUBE (2017)
* GRBAlpha (2021)

 |
| Spolupráce | 
* Interkozmos
* Prognoz
* Vertikal
* Magion
* Mars 96
* Rosetta
* Double Star
* Spektr-R
* BepiColombo
* JUICE

 |
**Martin Longa** (\* 16. október 1882, Kežmarok – † 23. december 1959) bol československý politik a mezivojnový člen Národného zhromaždenia pre Autonomistický blok.

Životopis
---------

Povolaním bol roľníkom. Podľa údajov z roku 1935 žil v Kežmarku.

V parlamentných voľbách v roku 1935 získal mandát v Národnom zhromaždení za Autonomistický blok, ktorý iniciovala Hlinkova slovenská ľudová strana. Poslanecké kreslo si oficiálne udržal až do zrušenia parlamentu v roku 1939.

Za tzv. slovenského štátu bol vládny komisár v Kežmarku. Jeho súčasníci zmieňovali, že pomáhal niektorým miestnym židovským rodinám. 14. novembra 1939, vydal povolenie pre Lazara Gerhardta z Tarnova, aby sa mohol prisťahovať za chorou matkou do Kežmarku. V roku 1941 pomohol zadlženému Hermanovi Bergmanovi tým, že si u neho mesto objednalo zákazky. Denník *Karpathen-Post*, jeho činy kritizoval v roku 1941, a verejne ho označoval ako priateľa Židov. Longa neskôr odvolali z funkcie. V apríli 1944 bol ešte vymenovaný za zástupcu mešťanostu Kežmarku.

Referencie
----------

1. ↑   *Martin Longa* [online]. Praha: Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, [cit. 2011-10-11]. Dostupné online.
2. ↑   *Seznam zvolených poslanců* [online]. Praha: Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, [cit. 2011-10-11]. Dostupné online.
3. ↑  BARÁTHOVÁ, Nora. *Z obdobia holocaustu v Kežmarku* [online]. holocaust.cz, rev. 2011-09-26, [cit. 2014-12-08]. Dostupné online. Archivované 2015-03-26 z originálu.
4. ↑   Prví mešťanostovia a starostovia na čele miest a obcí. *Slovák*, 1944-04-16, roč. XXVI, čís. 87, s. 4.

Externé odkazy
--------------

* Sľub Martin Longy v Národnom zhromaždení v roku 1935
* Záznam o narodení a krste v matrike

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Martin Longa na českej Wikipédii.*