recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ibn Rusta** (iné prepisy: **Ebn Rosta**, **Ibn Rustah**, **Ibn Rosteh**; celým menom: **Abú Alí Ahmad bin Umar ibn Rusta**/iné prepisy: **Abú Alí Ahmad b. Omar ebn Rosta**, **Abú Alí Ahmed ibn Omar Ibn Rosteh**; \* 9. stor. Isfahán – † po 913, možno 923) bol arabsko-perzský geograf, cestovateľ a encyklopedista.

O jeho živote sa vie okrem miesta narodenia málo. Okolo roku 903 cestoval po Arábii a Jemene.

Kniha vzácnych drahocenností
----------------------------

Je autorom encyklopedickej po arabsky písanej knihy *Kitáb al-a'lák an-nafísa* (iný prepis: *Ketáb al-a'aláq al-nafísa*, do slovenčiny prekladané ako: *Kniha vzácnych drahocenností* alebo *Kniha cenných drahokamov*). Písal ju pravdepodobne medzi rokmi 903 až 913. Pri zostavovaní textu autor pravdepodobne okrem vlastných cestovateľských skúseností využil aj Kitáb al-masálik wa l-mamálik od Ibn Hurdádbiha z roku 885, ako aj stratenú knihu rovnakého mena, ktorú pred rokom 900 zostavil sámánovský vezír Abú Abdalláh Muhammad al-Džajhání. Kniha vzácnych drahocenností je dôležitým prameňom poznania dejín raných Slovanov, najmä Rusov a Chorvátov. Zachoval sa z neho len 7. diel, ktorý sa zaoberá geografiou a obsahuje aj informácie o Bulharoch, Burtásoch, Slovanoch/Slovenoch, Maďaroch, Chazaroch a iných národoch. Spomína v ňom aj kráľa Svätopluka (870-894), uvádza, že je to panovník Slovanov (Slovenov), títo Slovania majú kráľovstvo, Svätopluk má hodnosť raís ar-ru'asá (teda vládca vládcov/knieža kniežat/vodca vodcov a pod.), je korunovaný a ďalej ho v texte označuje aj priamo ako kráľ (vo voľnejšom preklade vládca) a jeho zástupca je subandž - župan. Jeho sídlo je uprostred krajiny Slovanov a volá sa „Dž.rwáb" (dnes bližšie neidentifikovateľné).

Zdroje
------

1. 1 2  67. OMAR IBN RUSTA. In: KUZMÍK, Jozef. *Slovník starovekých a stredovekých autorov, prameňov a knižných skriptorov so slovenskými vzťahmi*. Vyd. 1. Martin : Matica slovenská, 1983. 608 s. (Dokumentácia.) S. 112 – 113.

* S. Maqbul Ahmad. IBN RUSTA. In:  *The Encyclopaedia of Islam*. Ed. B. Lewis, V.L. Ménage, Ch. Pellat, J. Schacht. New ed. Vol. III H – Iram. Leiden : Brill, 1986. 1270 s. ISBN 90-04-08118-6. S. 920 – 921.
* Encyclopaedia Iranica Archivované 2010-12-08 na Wayback Machine
* Ibn Rusta. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2010. 686 s. ISBN 978-80-970350-0-6. Zväzok 6. (His – Im), s. 616 – 617.
* PAULINY, Ján. *Arabské správy o Slovanoch : (9. – 12. storočie)*. Vyd. 1. Bratislava : Veda, Bernolákova spoločnosť, 1999. 214 s. ISBN 80-224-0593-0. S. 97 – 104.
* STEINHÜBEL, Ján. *Nitrianske kniežatstvo : počiatky stredovekého Slovenska : rozprávanie o dejinách nášho územia a okolitých krajín od sťahovania národov do začiatku 12. storočia*. 1. vyd. Bratislava; Rak : Veda, 2004. ISBN 80-224-0812-3.

Autoritné údaje: * BnF: 130100045
* GND: 102508070
* ISNI: 0000000079727640
* LCCN: nr92017757
* VIAF: 29396632
* WorldCat: lccn-nr92017757
**Surveyor 3** bola druhá americká kozmická sonda, ktorá úspešne pristála na povrchu Mesiaca.

Priebeh letu
------------

Sonda programu Surveyor vyštartovala 17. apríla 1967 o 07:05 UTC z Mysu Canaveral pomocou nosnej rakety Atlas Centaur D. 

Surveyor 3 sa po korekcii dráhy 18. apríla dostal do blízkosti Mesiaca a 20. apríla o 00:01 UTC spustil vo výške 84 km nad mesačným povrchom hlavný zostupový motor. Ten sa po 40 sekundách činnosti oddelil a sonda následne klesala pomocou troch zostupových trysiek. Sonda pristála o 04:53 v Oceáne búrok (*Oceanus Procellarum*) v oblasti Mora ostrovov, na svahu takmer 50-metrového krátera. Po dosadnutí však motory ostali pre poruchu súvisiacej s chybnou funkciou pristávacieho radaru zapnuté a sonda sa nakrátko vzniesla nad povrch do výšky 10,6 metra, po druhom dosadnutí to zopakovala aby následne na tretíkrát definitívne pristála, pričom sa presunula do vzdialenosti 10,2 metra od miesta prvotného dosadnutia. Táto chyba však každopádne umožnila sonde vzniknuté stopy fotograficky zdokumentovať, čo umožnilo detailne analyzovať vlastnosti mesačného regolitu. Surveyor 3 fungoval do 4. mája 1967, pričom dovtedy odoslala na Zem 6315 snímkov a pomocou mechanického ramena uskutočnil niekoľko analýz mesačnej pôdy.

Neďaleko sondy Surveyor 3 pristála 19. novembra 1969 pilotovaná misia Apollo 12. Kozmonauti nasledujúci deň sondu navštívili, odinštalovali z nej kameru a niekoľko ďalších súčiastok a dopravili ich späť na Zem. NASA neskôr oznámila, že v kamere bol nájdený pozemský mikroorganizmus *Streptococus mitis*, ktorý tam podľa všetkého niekoľko rokov prežil na povrchu Mesiaca (hoci nie je úplne isté, či nedošlo ku kontaminácii pri manipulácii so súčiastkami sondy po návrate na Zem).

Externé odkazy
--------------

* Surveyor 3 v encyklopédii Space40
**Lunar Orbiter 5** bola umelá družica Mesiaca, vyslaná agentúrou NASA v roku 1967. V katalógu COSPAR dostala označenie 1967-075A. Družica mala za úlohu uskutočniť podrobnú fotodokumentáciu povrchu Mesiaca a pokračovať v práci začatej predchádzajúcimi misiami Lunar Orbiter 1 až 4.

Základné údaje
--------------

Označenie Lunar Orbiter mala kvôli zvolenej orbite okolo Mesiaca. Jej váha bola 390 kg. Okrem iného bola vybavená brzdiacim motorom a fotografickým systémom. Dva objektívy umožňovali snímať detaily s veľkosťou 1 metra z výšky 80 km. Na 70 mm film sa zmestilo 200 dvojexpozícií, ktoré boli rádiovou cestou odosielané na Zem.

Priebeh misie
-------------

Štart rakety Atlas Agena D so sondou Lunar Orbiter 4
Sonda odštartovala 1. augusta 1967 pomocou nosnej rakety Atlas s urýchľovacím stupňom Agena D. Z parkovacej dráhy pri Zemi bola navedená na obežnú dráhu okolo Mesiaca. Prvá korekcia dráhy sa uskutočnila 3. augusta, tretia o dva dni neskôr. Dostala sa tak na dráhu vo výške 96 – 1 489 km s dobou obehu 191 minút a z nej začala s vyhotovovaním série 424 ks snímok. Množstvo z nich patrilo plochám určeným pre pripravované pristátie kozmonautov v rámci programu Apollo, ďalšie si vyžiadali selenológovia – boli tak vyhotovené detailné zábery kráterov Kopernik, Alphonsus a Aristarchos.

Po vyčerpaní pohonných látok potrebných pre zmeny polohy sondy bol zapálený brzdiaci motor a sonda skončila voľným pádom 31. januára 1968 rozbitá na povrchu Mesiaca.

Touto misiou bol dvojročný program Lunar Orbiter úspešne ukončený. Bolo zmapováných 99 % privrátenej a 95 % odvrátenej strany Mesiaca.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lunar Orbiter 5 na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

### Literatúra

* Petr Lála, Antonín Vítek. *Malá encyklopedie kosmonautiky*. Praha : Mladá fronta, 1982.

Externé odkazy
--------------

* 

| * z
* d
* u
Program Lunar Orbiter |
| --- |
| 
* Lunar Orbiter 1
* Lunar Orbiter 2
* Lunar Orbiter 3
* Lunar Orbiter 4
* Lunar Orbiter 5

 |  |
**Luna 14** (rus. Луна 14) bola automatická medziplanetárna sonda zo Sovietskeho programu Luna. V roku 1968 sa stala štvrtou sovietskou umelou družicou Mesiaca. V katalógu COSPAR bola neskôr označená ako 1968-027A. 

Pred týmto letom, po úspešnej misii Luny 13, Sovieti vypustili ďalšiu z družíc, ktorá sa po havárii nosnej rakety nedostala ani na orbitu Zeme, preto nezískala označenie. V čase letu Luny 14 nebol závod medzi ZSSR a USA o prvenstvo v dosiahnutí Mesiaca ľuďmi ešte rozhodnutý.

Popis sondy
-----------

Typ E-6LS bol vyrobený ako všetky Luny v konštrukčnom stredisku OKB-1, čo je dnešný RKK Energija v Koroljove. 

Hmotnosť sondy bola 1 700 kg, výrobné číslo 113.

Priebeh misie
-------------

Štart nosnej rakety Molnija-M so sondou prebehol dopoludnia 7. apríla 1968 z kozmodrómu Bajkonur. Najprv bola vynesená na nízku obežnú dráhu 189-242 km nad Zemou (tiež uvádzaná ako parkovacia). Večer toho istého dňa bola prevedená prvá úprava (korekcie) dráhy, ktorá sa zmenila na viac výstrednú 160-270 km a z nej pokračovala ďalej k Mesiacu rýchlosťou 2,1 km/sec.

K Mesiacu sa dostala po troch dňoch letu večer, brzdiaci motor sa zapol automaticky a sonda zmenšila svoju rýchlosť na 1,2 km za sekundu. Tým sa z nej stala obežnica Mesiaca a začala plniť svoje úlohy z výšky 160-870 km. Do 30. apríla previedla 176 obehov a na Zem odoslala 97 rádiových relácií obsahujúcich namerané hodnoty, ktoré sa týkali mi. gravitačných zmien dráhy, meranie prúdov slnečného a kozmického žiarenia. Po vyčerpaní batérií sonda prestala vysielať.

Pozri aj
--------

* Program Luna

Literatúra
----------

LÁLA, Petr; VÍTEK, Antonín. *Malá encyklopedie kosmonautiky*. Praha : Mladá fronta, 1982. S. 238.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Luna 14 na českej Wikipédii.*

1. ↑  astronautix.com

Externé odkazy
--------------

* Luny jednotlivo Archivované 2009-01-22 na Wayback Machine
* Luna na SPACE

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Predchádzajúca misia:**Luna 13** | **Program Luna** | Nasledujúca misia:**Luna 15** |

  


| * z
* d
* u
Program Luna |
| --- |
| 
* Luna 1
* Luna 2
* Luna 3
* Luna 4
* Luna 5
* Luna 6
* Luna 7
* Luna 8
* Luna 9
* Luna 10
* Luna 11
* Luna 12
* Luna 13
* Luna 14
* Luna 15
* Luna 16
* Luna 17
* Luna 18
* Luna 19
* Luna 20
* Luna 21
* Luna 22
* Luna 23
* Luna 24
* Luna 25

 |
**Pentán** (C5H12) alebo ***n*-pentán** je organická zlúčenina s piatimi atómami uhlíka. Je to acyklický, nasýtený uhľovodík, patriaci do skupiny alkánov. Za bežných podmienok je to bezfarebná kvapalina. Vlastnosťami je veľmi podobný butánu a hexánu. Býva súčasťou niektorých palív a používa sa ako rozpúšťadlo. 

Existuje v troch štrukturálnych izoméroch, ďalšie sa nazývajú izopentán a neopentán.

Vplyv na zdravie
----------------

Pentán je, podobne ako veľa organických rozpúšťadiel, zdraviu škodlivý. Dlhodobé vystavenie môže spôsobiť popraskanie či vysušenie kože, ospalosť a závrate, podráždenie kože a očí.

Izoméry
-------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Názov | Pentán | Izopentán | Neopentán |
| Názov podľa IUPAC | Pentán | 2-metylbután | 2,2-dimetylpropán |
| Štrukturálny vzorec |  |  |  |
| Uhlíkový diagram |  |  |  |

Využitie
--------

Pentán je jedným z hlavných činiteľov vyfukovania používaných pri výrobe polystyrénovej peny. Ďalej sa využíva v geotermálnych elektrárňach, kvôli nízkemu bodu varu, nízkej cene a pomernej bezpečnosti.

Reakcie
-------

Pentán reaguje s kyslíkom (horí) za vzniku oxidu uhličitého a vody:

C5H12 + 8 O2 → 5 CO2 + 6 H2O
Pentán, ako aj ďalšie uhľovodíky podlieha radikálovým halogenáciam:

C5H12 + CL2 → C5H11Cl + HCl

Referencie
----------

1. ↑  alkány. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk).
2. ↑  MACH Chemikálie; BEZPEČNOSTNÍ LIST; n-pentan; 25.11.2010

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pentane na anglickej Wikipédii.*
RNDr. **Jiří Mrázek**, CSc. (\* 17. apríl 1923, Praha – † 14. november 1978, Praha) bol český geofyzik, popularizátor prírodných vied a kozmonautiky, šachista a náboženský spisovateľ.

Vedecká a odborná činnosť
-------------------------

Vyštudoval fyziku a astronómiu na Karlovej univerzite, zároveň sa však venoval aj svojim početným koníčkom, a to na vysokej úrovni. Bol juniorským majstrom ČSR v šachu, československým rekordmanom v telegrafnom kľúčovaní a príjme a renomovaným amatérom vysielačom (značka OK1GM). Pracoval v Geofyzikálnom ústave ČSAV v Prahe a zaoberal sa geomagnetickými javmi, ionosférou a šírením elektromagnetických vĺn. V súvislosti s touto činnosťou sa v 60. rokoch podieľal na československých projektoch na družiciach Magion, zaoberal sa kozmonautikou a stal sa jej televíznym a rozhlasovým propagátorom, takže bol veľmi populárnou postavou. Ku koncu života ťažko ochorel a prekonal duchovnú konverziu, ktorú popísal v rozhovoroch s V. Holotom; knižka pôvodne vyšla ako samizdat, potom neskôr v Ríme a v roku 1994 v Prahe.

Pozri aj
--------

* Ionosféra
* Magion

Literatúra
----------

* J. Mrázek, *Kde začíná budoucnost*. Praha: Naše vojsko, 1980
* J. Mrázek, *Taje matematiky*. Praha: Práce, 1986
* J. Mrázek, *Hry s kalkulátory*. Praha: SPN, 1986
* J. Mrázek – V. Holota, *Hovory na nemocničním lůžku*. Praha: Zvon, 1994 - 177 s. ISBN 80-7113-112-1

Externé odkazy
--------------

* Rozloučení s dr. Jiřím Mrázkem ...

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jiří Mrázek na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 152865
* GND: 1037849345
* ISNI: 0000 0001 0993 2427
* NK ČR: jk01082263
* SNK: 169986
* VIAF: 83833010
Zond 5
**Zond 5** bola sovietska mesačná sonda programu Zond, ktorá ako prvá v histórii uskutočnila oblet Mesiaca a následne sa úspešne vrátila na Zem. Jej let znamenal aj viacero iných prvenstiev; sonda totiž niesla na svojej palube aj živočíchy a bola teda provou misiou, ktorá dopravila živé tvory do oblasti Mesiaca. Zároveň ako prvá poskytla kvalitné snímky Zeme z veľkej vzdialenosti a ako prvá sovietska kozmická loď pristála v oceáne. Celá misia bola súčasne aj technologickou skúškou novej kozmickej lode *Sojuz 7K-L1*, ktorá mala slúžiť sovietskemu pilotovanému mesačnému programu.

Priebeh letu
------------

Sonda vážila 5 735 kg a v podstate bola upravenou verziou kozmickej lode Sojuz, ktorá mala v rámci sovietskeho programu L1 uskutočniť pilotovaný oblet Mesiaca. Odštartovala z kozmodrómu Bajkonur pomocou nosnej rakety Proton-K 14. septembra 1968 o 21:42 UTC. Po navedení na parkovaciu obežnú dráhu Zeme bol Zond 5 navedený na dráhu k Mesiacu. Ten sonda obletela 18. septembra 1968 v minimálnej výške 1 950 km nad povrchom, pričom absolvovala podobnú dráhu, ako o necelé dva roky neskôr pilotovaná misia Apollo 13. Podobnú dráhu pred Zondom 5 absolvoval aj predchádzajúci Zond 4, bol však zničený pri neúspešnom pristátí. Pri spiatočnej ceste urobila sonda Zond 5 prvé vysokokvalitné snímky Zeme zo vzdialenosti vyše 90 000 km. Sonda mala pôvodne pristáť na území Sovietskeho zväzu, pre poruchu orientačného systému bol však plán zmenený a sonda musela pristáť po balistickej krivke (pri preťažení až 20 G) v Indickom oceáne. Návratový modul Zondu 5 tam úspešne pristál 21. septembra 1968 o 16:08 UTC necelých 2 000 km juhovýchodne od pobrežia Madagaskaru. Tri minúty po pristátí bol návratový modul lokalizovaný jednou z hliadkovacích lodí a o pár hodín na to bol vyzdvihnutý na palubu. Následne bol prepravený do prístavu v Bombaji, odkiaľ bol 4. októbra letecky prepravený do Moskvy. Išlo o vôbec prvý prípad, keď sovietska kozmická loď alebo sonda úspešne pristála mimo územia ZSSR a tiež prvý sovietsky prípad pristátia do oceánu. 

 Obletová trajektória letu Apollo 13 – podobná trajektórii misie Zond 5
Na palube sondy Zond 5 sa v rámci biologických experimentov súvisiacich s prípravou letu človeka na Mesiac nachádzali aj dve suchozemské korytnačky (išlo o druh *korytnačka stepná*), vínne mušky, chrobáky, červy, rastliny a ich semená, či baktérie. Let Zondu 5 bol teda aj prvým letom, pri ktorom boli k Mesiacu vyslané živé tvory, ktoré sa následne vrátili na Zem. Všetky živočíchy let aj napriek neplánovane vysokému preťaženiu pri návrate prežili. Po tomto lete sa Američania začali obávať, že ďalší sovietsky let by mohol byť pilotovaný, preto urýchlili prípravu svojej misie Apollo 8.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústavaKozmonautický portál |

Lunar L1

| * z
* d
* u
Program Zond |
| --- |
| misie k planétam | Zond 1 • Zond 1964A • Zond 2 • Zond 3 |
| misie k Mesiaci | Zond 1967A • Zond 1967B • Zond 4 • Zond 1968A • Zond 5 • Zond 6 • Zond 1969A • Zond L1S-1 • Zond L1S-2 • Zond 7 • Zond 8 |
| zrušené misie | **Zond 9** • **Zond 10** |
**Henry Hudson** (12. september 1570 – † 1611) bol anglický moreplavec a objaviteľ.

Životopis
---------

Presné miesto narodenia, ani jeho mladosti nie je známe. Predpokladá sa však, že sa narodil v Londýne a už v mladosti sa začal plaviť na lodiach. Miesto a čas smrti možno tiež len približne odhadnúť, podľa roku a miesta, kde bol vysadený na čln vzbúrenou posádkou svojej lode.

V roku 1607 bol vyslaný anglickou *Moskovskou obchodnou spoločnosťou* na výpravu severným smerom, aby sa pokúsil objaviť severnú morskú cestu do Ázie. Pri tejto ceste sa pravdepodobne dostal len 1 000 km od severného pólu a objavil aj ostrov Jan Mayen.

Obraz, vykresľujúci Hudsona, jeho syna a niekoľko členov posádky, vysadených na čln po vzbure. Skutočná Hudsonova podoba ale nie je známa.
V roku 1609 sa vydal na ďalšiu výpravu v službách holandskej Východoindickej spoločnosti. Opäť sa pokúsil plávať pozdĺž severného pobrežia Ruska, ale zastavil ho ľad. Preto preplával Atlantik a pokúsil sa nájsť cestu okolo severnej Ameriky. Pretože ani táto cesta sa nevidela priechodná, zabočil k juhu a pri dnešnej rieke Hudson založil základy Nového Amsterdamu.

V roku 1610 vyplával na ďalšiu výpravu, tentoraz pod anglickou vlajkou. Pokúsil sa opäť hľadať cestu okolo severnej Ameriky. Na lodi *Discovery* objavil dnešný Hudsonov záliv a domnieval sa, že je už na Tichom oceáne. Po niekoľkých mesiacoch prieskumu tu bol nútený prezimovať. 

V júni 1611 vypukla na jeho lodi vzbura. Hudson bol spolu so svojim sedemnásťročným synom a siedmimi ďalšími členmi posádky vysadený na čln a ponechaný osudu. Nie sú o ňom známe žiadne ďalšie správy. Zvyšok posádky sa pokúsil vrátiť domov, čo sa podarilo po mnohých ďalších peripetiách len ôsmim námorníkom. Za vzburu však neboli potrestaní – stali sa cenným zdrojom informácií pre ďalšie výpravy.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Henry Hudson**

Externé odkazy
--------------

* Henry Hudson na US-History.com (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 12211109m
* GND: 12118255X
* ISNI: 0000000108147902
* LCCN: n80016971
* NK ČR: mzk2009510513
* VIAF: 61595078
* WorldCat: lccn-n80016971
**Čchang-e 3** (嫦娥三号) je čínska kozmická sonda, ktorá v decembri 2013 mäkko pristála na mesačnom povrchu a dopravila naň robotické vozidlo s názvom **Jü-tchu** (玉兔). Je prvou čínskou sondou, ktorá pristála na inom vesmírnom telese a tiež prvou, ktorá sa pokúsila o pristátie na Mesiaci po viac ako 37 rokoch (od pristátia sovietskej sondy Luna 24 v roku 1976).

Opis sondy
----------

Táto sonda je prvou v rámci tzv. 2. fázy čínskeho mesačného programu, ktorá po prvej fáze zahŕňajúcej výskum Mesiace z obežnej dráhy počíta aj s povrchovým prieskumom. Celková hmotnosť sondy aj s palivom má byť viac ako 3 700 kg (suchá hmotnosť je cca 1 200 kg), pričom základné teleso sondy má približne tvar kocky so stranou dĺžky 2,5 metra, celkové rozpätie sondy aj s roztvorenými pristávacími nohami je až 4,76 metra. Pristávacia časť je vybavená 7 vedeckými prístrojmi vrátane kamier pre štúdium mesačného povrchu a blízkeho okolia. Súčasťou je aj astronomický teleskop určený pre výskum oblohy v ďalekom UV pásme (pôjde o prvé takéto astronomické pozorovania z povrchu Mesiaca). Energiu bude sonde dodávať rádioizotopový elektrický generátor (RTG) a solárne panely. Sonda mala pracovať cca 1 rok. Na pristávacej časti bolo umiestnené robotické vozidlo *Jü-tchu*, ktoré je vysoké 1,5 metra a má hmotnosť 120 kg. Po zídení z pristávacej časti operovalo nezávisle od nej, pričom mohlo prenášať video v reálnom čase a pomocou robotickej ruky vykonávať jednoduché analýzy pôdnych vzoriek. Energiu mu budú dodávajú solárne panely. Najzaujímavejším prístrojom na vozidle je radar, ktorý umožní skúmať podpovrchové zloženie Mesiaca až do hĺbky 100 metrov. Jeho očakávaná životnosť bola minimálne 3 mesiace a maximálny dojazd asi 10 km. Názov vozidla sa viaže k čínskej mytológii a predstavuje nefritového králika, ktorý robil na Mesiaci spoločnosť princeznej Čchang-e.

Priebeh misie
-------------

Miesto pristátia sondy v Mori Dažďov
Štart sondy sa uskutočnil 1. decembra 2013 o 17:30 UTC z kozmodrómu Si-čchang pomocou v súčasnosti najvýkonnejšej čínskej rakety Čchang-čeng 3B. Na kruhovú selenocentrickú dráhu vo výške 100 km bola sonda úspešne navedená 6. decembra, 10. decembra bola periapsida tejto dráhy znížená na 15 km. K pristátiu na Mesiaci úspešne došlo 14. decembra o 13:11 UTC v severnej časti Mora Dažďov, asi 100 km východne od oblasti *Sinus Iridium*. Čína sa tak stala po Sovietskom zväze (Rusku) a USA len treťou krajinou, ktorá to dokázala. Vozidlo Jü-tchu ešte v ten istý deň zišlo z pristávacej časti a prešlo prvých niekoľko metrov po mesačnom povrchu.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál slnečná sústavaKozmonautický portál |

* Chang’e-3: China To Launch First Moon Rover In 2013
* The Chang'e 3 lunar lander and rover, expected to launch late this year
**Slovjaci** mali byť samostatný národ, ktorý mal žiť na území dnešného východného Slovenska a ktorý mal byť odlišný od Slovákov. 

Slovjacke hnutie sa sformovalo koncom 19. storočia. Vychádzalo z odlišnej teritoriálnej identity východných Slovákov a z nárečových rozdielov, ktoré sa snažilo absolutizovať a dokázať tak, že ide o samostatný národ. Významným teoretikom slovjackého hnutia bol Viktor Dvorčák, politik s výraznou prouhorskou orientáciou, neskôr predstaviteľ maďarskej iredenty. Podľa Dvorčáka sa jazyk Slovákov na východnom Slovensku odlišoval od jazyka západných Slovákov tak, ako poľština od ruštiny. Typickými znakmi Slovjakov mali byť nedostatok národného života, silná promaďarská orientácia a menšia náchylnosť k panslavistickým myšlienkam. Myšlienka bola podporovaná uhorskou vládou s cieľom oslabenia slovenského národného hnutia a jeho dezintegrácia podľa nárečových areálov. V roku 1918 na základe samourčovacieho práva Slovjakov na východe Slovenska vyhlásil Slovenskú ľudovú republiku, krátko existujúci politický útvar bez reálnej politickej moci, ktorý bol orientovaný jednoznačne na Maďarsko. 

Slovjacke hnutie sa opätovne aktivovalo v súvislosti s Mníchovskou dohodou a prvou viedenskou arbitrážou, pričom malo slúžiť na podporu revizionistických nárokov Maďarska. Členovia hnutia sa pokúsili dokázať existenciu samostatného slovjackeho jazyka aj vedecky, za pomoci významného maďarského slavistu Jánosa Melicha. Ten však takúto snahu odmietol ako vedecky neopodstatnenú a "slovjacky jazyk" (šarišské nárečie) označil za integrálnu súčasť slovenského jazyka. Počas okupácie južného Slovenska sa maďarská vláda snažila použiť slovjacke hnutie na obmedzenie vplyvu zakladateľov Strany slovenskej národnej jednoty. Medzi slovenským obyvateľstvom však hnutie nezískalo podporu.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Slovjak a Slovak choc jak bľizko stoji jedno slovo ku druhemu, v každodzenim živoce ňe je jeden, to sú dva reče, dva narodi. | "|
| – Viktor Dvorčák |

Referencie
----------

1. ↑  Hrnko 2009, s. 20
2. ↑  Hrnko 2009, s. 22
3. ↑  Hrnko 2009, s. 21
4. ↑  Deák 1991, s. 18
5. ↑  Fabián 1966, s. 111
6. ↑  Hrnko 2009, s. 20
7. ↑  Hrnko 2009, s. 24
8. ↑  Hrnko 2009, s. 25
9. 1 2  Mitáč 2010, s. 8
10. ↑  Jancura 2008

Zdroje
------

* Deák, Ladislav (1991), *Hra o Slovensko*, Bratislava: Veda, ISBN  80-224-0370-9
* Hrnko, Anton (2009), „Jazyk nie je len nástrojom komunikácie. Spochybňovanie slovenčiny – príčiny a dôsledky.", *Pohľad do problematiky slovensko-maďarských vzťahov*, Bratislava: Slavistický ústav Jána Stanislava SAV, ISBN  978-80-969992-6-2,
* Fabián, Juraj (1966), *Svätoštefanské tiene: Telekiho zahraničná politika a Slovensko 1939-1945*, Bratislava: Vydavateľstvo politickej literatúry
* Jancura, Vladimír (11. decembra 2008), „Keď východniari mali vlastnú republiku", *Pravda*,
* Mitáč, Ján (2010), „Strana Slovenskej národnej jednoty na okupovanom území južného Slovenska v rokoch 1941 - 1944", *Pamäť národa* (3), ISSN 1336-6297,
* Rychlík, Jan (2015), *Česi a Slováci ve 20. století: Spolupráce a konflikty 1914-1992*, Praha: Vyšehrad, ISBN  978-80-7429-631-4
Pioneer 0, prvá kozmická sonda sveta, ktorá však vesmír nedosiahla
**Pioneer 0** bol prvý pokus o vyslanie kozmickej sondy, prvá snaha dosiahnuť druhú únikovú rýchlosť a zblízka skúmať iné vesmíre teleso ako je Zem. Patrila do amerického programu Pioneer a mala skúmať Mesiac. Misia bola neúspešná vinou havárie jej nosnej rakety Thor-Able, ktorá zničila náklad pri pokuse o štart 17. augusta 1958.

Sonda mala byť vypustená iba pol roka potom, ako štartovalo do vesmíru vôbec prvé teleso vyrobené v Spojených štátoch, vedecká družica Explorer 1.

Nasledujúcim pokusom o dosiahnutie Mesiaca Spojenými štátmi bola takisto neúspešná, veľmi podobne skonštruovaná sonda Pioneer 1.

Opis
----

Pioneer 0 bola zhruba trištvrte metra vysoká aj široká. Jej hmotnosť bola 38,1 kg. Centrálna časť sondy mala tvar valca, ktorý bol po oboch stranách zakončený zrezaným kužeľom. Napájali ju chemické batérie a jej životnosť bola jeden týždeň. Disponovala centrálnym motorom na tuhé pohonné hmoty a ôsmimi malými motormi na kvapalné pohonné hmoty. Komunikácia so Zemou mala prebiehať prostredníctvom magnetickej dipólovej antény. Sonda mala skúmať mesačný povrch v infračervenom spektre, merať magnetické pole a zaznamenávať dopady mikometeoroidov na svoj povrch.

Pokus o štart a havária
-----------------------

Pioneer 0 bola so svojou nosnou raketou vypustená z kozmodrómu Cape Canaveral, rampy LC17A. Raketa Thor-Able so svojím nákladom dosiahla výšku asi 16 km, keď vtom explodoval prvý stupeň rakety. Stalo sa to v 77. sekunde letu. Príčinou sa stalo zrejme prerušenie potrubia v rakete. Sonda však chaoticky vysielala ešte približne 50 sekúnd po incidente. Spolu s vrchným stupňom rakety sa zrútila do mora.

Zdroj
-----

* *Pioneer (0)* [online]. spaceprobes.kosmo.cz, 2003-06-18, [cit. 2023-08-17]. Dostupné online.
**Pioneer 4** bola prvá úspešná americká mesačná sonda. Spoločne so svojím raketovým stupňom sa stala druhým človekom vyrobeným telesom vôbec, ktoré prekonalo druhú únikovú rýchlosť. Štartovala 3. marca 1959 s raketou Juno 2. Mala okolo Mesiaca iba preletieť a skúmať ho jediným vedeckým prístrojom. Ten mal merať kozmickú radiáciu. 

Jej konštrukcia bola identická s konštrukciou predchádzajúcej, neúspešnej sondy Pioneer 3. Obe sondy boli šesťkilogramové kužele s podstavou s priemerom štvrť metra a výškou niečo vyše pol metra. Ako rádiová anténa slúžila malá vystupujúca tyč a samotný vodivý plášť sond so zlatým pokovením. Mali len pasívnu tepelnú reguláciu v podobe pruhov na plášti. Energiu dodávali batérie s ortuťou.

Po iba jednodennom lete preletel Pioneer 4 okolo Mesiaca, avšak vo vzdialenosti až 58 983 km, bezmála desaťkrát väčšej, než preletela Luna 1. Išlo o dvakrát väčšiu vzdialenosť než je maximálna vzdialenosť, v ktorej mohla sonda zaregistrovať Mesiac svojím svetelným senzorom. Tento cieľ sa teda nevydaril, sonda však zistila aspoň to, že v okolí Mesiaca nie je žiadna radiácia. Pioneer 4 potom prešiel na obežnú dráhu okolo Slnka.

Galéria
-------

* Štart sondy Pioneer 4, prvej úspešnej americkej mesačnej sondyŠtart sondy Pioneer 4, prvej úspešnej americkej mesačnej sondy
* Inšpekcia sondy Pioneer 4 významnými osobnosťami: vľavo von Braun, v strede John Casani a vpravo James Van AllenInšpekcia sondy Pioneer 4 významnými osobnosťami: vľavo von Braun, v strede John Casani a vpravo James Van Allen

Zdroj
-----

* Pioneer 4 v Databázi kozmických sond
***Marimar*** je mexická telenovela, ktorá bola prvýkrát odvysielaná v roku 1994 na Televise. **Marimar** je remake telenovely *La venganza* (v preklade *Pomsta*), ktorá sa vysielala na Televise v roku 1977 a v hlavných úlohách sa predstavili Helena Rojo a Enrique Lizalde.

Je veľmi populárna v Latinskej Amerike, Brazílii, Spojených štátoch, v Afrike a je jedna z najsledovanejších telenoviel na Filipínach a Indonézii. Podľa *Ivoir 'Soir*, "Presne o 19.30, keď začína *Marimar* život v Pobreží Slonoviny sa zastaví." Hlavnou hviezdou telenovely je speváčka Thalía.

Obsadenie
---------

* Thalía ako Marimar Pérez/María del Mar Aldama Pérez alias "Bella Aldama"
* Eduardo Capetillo ako Sergio Santibáñez
* Miguel Palmer ako Gustavo Aldama
* Alfonso Iturralde ako Renato Santibáñez
* René Muñoz ako Padre Porres
* Chantal Andere ako Angélica de Santibáñez
* Ada Carrasco ako Mamá Cruz
* Tito Guízar ako Papá Pancho
* Pituka de Foronda ako Tía Esperanza
* Ricardo Blume ako Fernando Montenegro
* Guillermo García Cantú ako Bernando Duarte
* Frances Ondiviela ako Brenda Icaza
* Amairani ako Natalia Montenegro
* Patricia Navidad ako Isabel

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Marimar je chudobné mladé nevinné dievča, ktoré žije so svojimi starými rodičmi na pláži pri mori. Zaľúbi sa do Sergia, syna zámožného muža. Sergio sa potom ožení s Marimar, aby urobil napriek svojmu otcovi a macoche, ale postupne sa do Marimar vášnivo zamiluje. Sergiova macocha Angelica opovrhuje Marimar, kvôli jej nevinnosti a neznalosti sveta vyššej vrstvy. Angelica sústavne uvádza Marimar do pomykova, často ju ponižuje ako človeka. Sergio sa nahnevá a rozhodne sa odísť preč a zarobiť peniaze, aby mohol vziať Marimar preč z otcovho domu, a necháva Marimar nechránenú pred Angelicou.
Južný okraj ostrova **Île Saint-Louis**, pohľad z mosta Pont de la Tournelle.
**Île Saint-Louis** je jeden z dvoch prírodných ostrovov na rieke Seina, v meste Paríž, (ďalší prírodný ostrov je Île de la Cité, ostrov Île aux Cygnes je umelo vytvorený). Ostrov je pomenovaný po kráľovi Ľudovítovi IX.

Ostrov je spojený s mestom Paríž mostami na oboch stranách rieky a mostom Pont Saint Louis s ostrovom Île de la Cité. Ostrov sa v minulosti používal na pasenie dobytka a uskladňovanie dreva. Bol jedným z prvých príkladov francúzskeho mestského plánovania, v 17. storočí počas vlády Henricha IV. a Ľudovíta XIII. bol zmapovaný a osídlený. Stal sa tichou oázou v centre Paríža. Na ostrove nie je zastávka Parížskeho metra, sú tu len dve autobusové zastávky. Väčšina ostrova má charakter obytnej zástavby, ale nachádza sa tu aj niekoľko reštaurácií, obchodov, kaviarní. Významnou pamiatkou je kostol Saint-Louis-en-l'Île

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Île Saint-Louis**

Súradnice: 48° 51′ 06″ s.š. 2° 21′ 23″ v.d.
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Brisbane* pozri *Brisbane (rozlišovacia stránka)*.
Súradnice: 27°28′0″J 153°2′0″V﻿ / ﻿27,46667°J 153,03333°V﻿ / -27.46667; 153.03333

**Brisbane** je hlavné a najľudnatejšie mesto austrálskeho štátu Queensland a tretie najväčšie mesto v Austrálii. Má rozlohu 4 768 km² a vyše 2,2 milióna obyvateľov. Mesto sa nachádza v blízkosti Tichého oceánu na brehoch rieky Brisbane na planine medzi zátokou Moreton a Veľkých predelovým pohorím (niekedy nazývaným aj Austrálske Kordillery) v juhovýchodnom Queenslande.

Mesto je pomenované po sirovi Thomas Brisbaneovi, guvernérovi Nového Južného Walesu v rokoch 1821-1824. Mesto vzniklo z tvrdej trestaneckej kolónie v Redcliffe (dnes súčasť Brisbane) v roku 1824. Brisbane bolo vyhlásené hlavným mestom novovzniknuvšej osamostatnenej kolónie Queensland v roku 1859. Do skončenia druhej svetovej vojny sa mesto rozvíjalo pomaly. Najvýraznejší rozmach sa začal po úspešných Hrách Spoločenstva v roku 1982 a svetovej výstave v roku 1988. Dnes je Brisbane jedným z najrýchlejšie rastúcich austrálskych miest.

V súčasnosti sa rozkladá na pahorkoch a terasách lemujúcich dolný tok rieky Brisbane River dôležité priemyselné centrum. Vyskytuje sa tu priemysel strojársky, automobilový, textilný, chemický, stavebných látok, drevospracujúci, papierenský, potravinársky (mäsový, konzervárne, cukrovar) a petrochemický. Stredisko výnosnej poľnohospodárskej oblasti celoštátneho významu ako aj obchodu a peňažníctva. Dopravná križovatka, medzinárodné letisko, prístav s ročnou prekládkou viac ako 14 miliónov ton spojený s bankovým centrom Ipswich. 

Mesto je strediskom turistiky. Vyhľadávanými sú pláže Sunshine Coast a Gold Coast. Nachádzajú sa tu 2 univerzity (štátna založená r. 1910; Griffithova r.1971), štátne múzeum (1871), galéria, štátna knižnica, observatórium, početné parky, zoologická a botanická záhrada. Z dominánt mesta vyniká moderná budova parlamentu a v najstaršej časti mesta zachované dokumenty starej architektúry (Wolston House, Ormiston House a iné).

Partnerské mestá
----------------

* Japonsko  Kóbe, Japonsko (1985)
* Nový Zéland  Auckland, Nový Zéland (1988)
* Čína  Šen-čen, Čína (1992)
* Indonézia  Semarang, Indonézia (1993)
* Taiwan  Kao-siung, Taiwan (1997)
* Kórejská republika  Taejŏn, Kórejská republika (2002)
* Čína  Čunking, Čína (2005)
* India  Lucknow, India
* Spojené arabské emiráty  Abú Zabí, Spojené arabské emiráty (2009)

Referencie
----------

1. ↑   *List of Sister Cities* [online]. Brisbane City Council, 2009-11-06, [cit. 2010-01-06]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brisbane**

| * z
* d
* u
Hlavné mestá Austrálie |
| --- |
| Federálne | 
* Canberra

 | Austrálska vlajka |
| Štátne | 
* Adelaide (Južná Austrália)
* Sydney (Nový Južný Wales)
* Brisbane (Queensland)
* Hobart (Tasmánia)
* Melbourne (Viktória)
* Perth (Západná Austrália)

 |
| Teritóriálne | 
* Darwin (Severné teritórium)
* Canberra (Teritórium austrálskeho hlavného mesta)

 |
Súradnice: 48°18′57″S 18°05′28″V﻿ / ﻿48,315883°S 18,091206°V﻿ / 48.315883; 18.091206

Pohľad od Kmeťkovej ulice na križovatku s Mostnou ulicou v roku 2008
Areál bývalej "Ferrenitky" na Mostnej ulici
**Mostná ulica** je ulica v Nitre nachádzajúca sa v Starom meste. Je dvojprúdová s mimoúrovňovými chodníkmi pre peších na oboch stranách v celej dĺžke. Začína v križovatke ulíc Farská a Ďurková a končí v kruhovom objazde s ulicami Napervillská a Nábrežie mládeže. Ústia do nej ulice Kmeťkova, Podzámska, Wilsonovo nábrežie a Parkové nábrežie a taktiež Svätoplukovo námestie.

Doprava
-------

Ulica patrí medzi najvyťaženejšie v rámci mesta, a to najmä preto, že spája mestské časti Párovce a Zobor a je jednou z najvýznamnejších spojníc juhozápadnej a severovýchodnej časti mesta. Nachádza sa na nej jeden kruhový objazd s ulicami Wilsonovo nábrežie a Parkové nábrežie a jedna svetelná križovatka s ulicami Farská a Ďurková. Nachádza sa na nej taktiež Zoborský most prekonávajúci rieku Nitra.

Po ulici premávajú linky mestskej hromadnej dopravy č. 1, 6, 7, 9, 10, 17, 26, 27 a 30 a nachádzajú sa tu zastávky *Predmostie* a *Divadlo Andreja Bagara*. Je tu niekoľko stanovíšť taxislužieb.

Parkovanie na ulici je povolené pozdĺžne na vyhradených platených parkovacích miestach. Celá ulica je zaradená v 1. okruhu.

Výstavba
--------

Na ulici sa nachádzajú viaceré historické budovy. Najvýraznejším stavebným zásahom počas socialistickej éry bolo vybudovanie 4 a 5 poschodovej bytovej zástavby v blízkosti Podzámskej ulici. V posledných rokoch pribúda kontroverzná moderná zástavba v okolí Svätoplukovho námestia.

Najvýraznejšou stavbou je budova Divadla Andreja Bagara z roku 1992. Nachádza sa tu taktiež známy "Cheese house" nominovaný na cenu za architektúru CE∙ZA∙AR. V tesnej blízkosti Mostnej ulice sa nachádza aj rozostavaná stavba obchodného centra City Park.

Nočný život
-----------

Ulica je známa svojim čulým nočným životom. Na jednom mieste sa tu nachádza vyše 30 diskoték, krčiem, kaviarní, klubov, herní, fastfoodov či pubov, čo spôsobuje každodenné porušovanie verejného poriadku a často aj výtržnosti, ktoré už v minulosti ústili do niekoľkých úmrtí. V januári 2014 zomrel 22-ročný muž po bitke pred jedným z podnikov, v máji 2009 bol zas zabitý muž tureckého pôvodu taktiež pred jedným z podnikov. Na križovatke s Farskou ulicou došlo v rokoch 2012 a 2013 k niekoľkým incidentom medzi extrémistami združujúcimi sa v podniku Walhala a zákazníkmi a majiteľom podniku Mariatchi, kde sa oba podniky nachádzali. Toto vyústilo k bitke v októbri 2013, ktorá zarezonovala vo viacerých slovenských aj zahraničných médiach. Počas tzv. "silných dní" (utorok, streda, piatok a sobota) je tu po incidente z roku 2014 zabezpečený počas celej noci aj non-stop monitoring hliadkami policajného zboru a mestskej polície.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Styčná kancelária SR pre výskum a vývoj v Bruseli** - **SLORD** (angl. *Slovak Liaison Office for Research and Development*) bola vytvorená Ministerstvom školstva, vedy, výskumu a športu SR a Centrom vedecko-technických informácií SR v januári 2014. Kancelária sa zameriava na sledovanie a komunikáciu európskych politík a nástrojov na podporu výskumu, vývoja a inovácií s dôrazom na aktuálny rámcový program EÚ pre výskum a inovácie – Horizont Európa. Cieľom kancelárie je takisto zlepšovať a sprostredkovávať komunikáciu slovenskej výskumno-inovačnej komunity s európskymi a svetovými inštitúciami v oblasti výskumu, vývoja a inovácií a medzinárodnou výskumnou-inovačnou komunitou. Kancelária takisto koordinuje pilotný projekt vytvorenia neformálnej siete prorektorov a prorektoriek slovenských vysokých škôl s názvom ProEurópa.

Služby
------

Styčná kancelária poskytuje nasledovné bezplatné služby:

1. Monitoring a informovanie o vývoji politík EÚ
2. Podpora pri príprave výskumných a inovačných projektov
3. Propagácia slovenského výskumu, vývoja a inovácií v zahraničí
4. Bezplatné poskytnutie priestorov na kontaktné stretnutia v Bruseli pre slovenských výskumníkov a inovátorov

Spolupráca
----------

Kancelária je členom neformálneho združenia styčných kancelárií pre výskum, vývoj a inovácie so sídlom v Bruseli - **IGLO** (Informal Group of RTD Liason Offices). Sieť má v súčasnosti 28 členov a jej cieľom je uľahčiť a posilniť interakciu, výmenu informácií a spoluprácu medzi jej členmi, ich národnými výskumnými systémami a európskymi inštitúciami v otázkach týkajúcich sa výskumu, vývoja a inovácií EÚ, najmä rámcových programov. V rokoch 2021 a 2022 kancelária SLORD spolu predsedala pracovnej skupine IGLO pre implementáciu rámcových programov.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Prihlásiť sa k odberu informácií* [online]. [Cit. 2023-01-19]. Dostupné online.
3. ↑

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web
Oslavy Čínskeho nového roka v meste Meizhou v provincii Kuang-tung
Oslavy Čínskeho nového roka v Pekingu
Oslavy Čínskeho nového roka v Hongkongu
Čínsky Nový rok v Manchestri
**Čínsky nový rok** (čín. 农历新年 - nung-li si-nien, formálnou čín. 農曆新年, pchin-jin *Nónglì xīnnián*) alebo **Sviatky jari** (čín. 春节 - čchun-ťie, formálnou čín. 春節, pchin-jin *Chūnjié*) je najvýznamnejší z tradičných čínskych sviatkov. Niekedy je označovaný aj ako Lunárny nový rok, najmä ľuďmi žijúcimi mimo Číny. 

Je to dôležitý sviatok v juhovýchodnej Ázii. Jeho oslavy sa tradične začínajú od prvého dňa prvého lunárneho mesiaca (čín. 正月 - čeng jüe, pchin-jin *zhēng yuè*) čínskeho kalendára a končia sa 15. deň, ktorý je známy ako Sviatok lampiónov (čín. 元宵节 - jüan-siao-ťie, formálnou čín. 元宵節, pchin-jin *yuánxiāojié*).

Čínska novoročná večera je známa ako *čchu-si* (Chúxī, 除夕). *Čchu* v preklade znamená "prekonať" a *si* znamená "predvečer".

Čínsky nový rok sa oslavuje v oblastiach s veľkou čínskou populáciou, je to hlavný sviatok pre Číňanov a má veľký vplyv na oslavy nového roka u čínskych geografických susedov a v krajinách, v ktorých tvoria Číňania značnú časť populácie. Medzi tieto krajiny patrí Severná a Južná Kórea, Mongolsko, Nepál, Bhután, Vietnam a pred rokom 1873 aj Japonsko.

V krajinách ako Singapur, Indonézia, Malajzia, Filipíny, Thajsko a ďalších so značnou čínskou menšinou sa Čínsky nový rok oslavuje tiež, najmä miestnymi Číňanmi, no nie je súčasťou tradičnej kultúry v týchto krajinách. V Kanade, aj keď nie je oficiálnym sviatkom, ho oslavuje veľa etnických Číňanov a Canada Post vydáva pri tej príležitosti známky s tematikou Čínskeho nového roku.

Hoci čínsky kalendár pôvodne nepoužíval číslovanie rokov v poradí za sebou, jeho roky sa v súčasnosti rátajú od obdobia vlády Chuang-ti, tzv. Žltého cisára.

Dátumy
------

| Zviera | Znak | Dátum |
| --- | --- | --- |
| 鼠 Potkan | 子 C' | 19. február 1996 | 7. február 2008 | 25. január 2020 |
| 牛 Byvol | 丑 Čchou | 7. február 1997 | 26. január 2009 | 12. február 2021 |
| 虎 Tiger | 寅 Jin | 28. január 1998 | 14. február 2010 | 1. február 2022 |
| 兔 Zajac | 卯 Mao | 16. február 1999 | 3. február 2011 | 22. január 2023 |
| 龍 Drak | 辰 Čchen | 5. február 2000 | 23. január 2012 | 10. február 2024 |
| 蛇 Had | 巳 S' | 24. január 2001 | 10. február 2013 | 29. január 2025 |
| 馬 Kôň | 午 Wu | 12. február 2002 | 31. január 2014 | 17. február 2026 |
| 羊 Koza | 未 Wej | 1. február 2003 | 19. február 2015 | 6. február 2027 |
| 猴 Opica | 申 Šen | 22. január 2004 | 8. február 2016 | 26. január 2028 |
| 雞 Kohút | 酉 Jou | 9. február 2005 | 28. január 2017 | 13. február 2029 |
| 狗 Pes | 戌 Sü | 29. január 2006 | 16. február 2018 | 3. február 2030 |
| 豬 Prasa | 亥 Chaj | 18. február 2007 | 5. február 2019 | 23. január 2031 |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čínsky nový rok**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Chinese New Year na anglickej Wikipédii.*
**Chotinka** je potok na severovýchodnom Slovensku, na území okresu Snina. Je to pravostranný prítok Cirochy, meria 8,1 km a je tokom VII. rádu. Preteká v juhovýchodnej časti Laboreckej vrchoviny, na území národného parku Poloniny. Pramení na juhovýchodnom svahu Stavenca (518,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 430 m n. m. Od prameňa tečie na juhozápad, zľava priberá dva krátke prítoky, stáča sa a pokračuje severojužným smerom, pričom sprava priberá prítok (352,8 m n. m.) z juhovýchodného svahu vrchu Osoj (448,8 m n. m.) a zľava krátky prítok z juhozápadného svahu Magury (656,2 m n. m.). Následne vytvára oblúk prehnutý k východu, zľava priberá prítok spod kóty 509,1 m a tiež Hlboký potok. Nasledujú prítoky zľava zo severozápadného svahu Javorovca (494,7 m n. m.), sprava z východného svahu Troch kopcov (416,8 m n. m.) a prítok (292 m n. m.) zo severného svahu Mazúrovho vrchu (498,3 m n. m.). Potom sa Chotinka stáča na juhovýchod, priberá pravostranný prítok z východného svahu Mazúrovho vrchu a ľavostranné prítoky z juhovýchodného svahu Javorovca a z juhozápadného svahu Maňova (547,9 m n. m.). Napokon vstupuje do Beskydského predhoria, opäť sa stáča k juhu, preteká okrajom obce Stakčín a na jej území ústi v nadmorskej výške cca 249 m n. m. do Cirochy.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Cirochy |
| --- |
| *Cirocha* → *Laborec* → *Latorica* → *Bodrog* → *Tisa* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* **Barnov**
* Brestový potok
* Brezovec
* Brusný potok
* Bukový potok
* Bystrá
* **Cirocha**
* Černegov potok
* Dalkov
* Dara
* Dielnica
* Dlhý potok
* Dlžianka
* Drieňový potok
* Dúbravský potok
* Hlboký potok
* Hodkovec
* Hradiský potok
* Hrežňovský potok
* Hricov potok
* Chotinka
* Jalovský potok
* **Kamenica**
* Kuršina
* Kuzmovský potok
* Lukov
* Magurický potok
* Malá Bystrá
* Malý Trnovský potok
* Michalcov potok
* **Pčolinka**
* Prechodovec
* Prievlakový potok
* Rovný potok
* Saganovský potok
* Smolník
* Starinský potok
* **Stružnica**
* Tichá voda
* **Trnovec**
* Trsťový potok
* Veľkopoliansky potok
* Veľký Trnovský potok
* Voniarsky potok
* Záhradný potok
* Zajacov potok
* Zvoníkov potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Dlhé
* Sninské rybníky
* Vodná nádrž Starina

 |
Kódy **ISO 3166-2** pre Taliansko identifikujú 20 regiónov a 110 provincií. Prvá časť (IT) je medzinárodný kód pre Taliansko, (nasleduje spojovník), druhá časť pozostáva z dvoch čísiel pre región a 2 písmen pre provinciu.

Spravodaj
---------

* 2000-06-21

Zoznam kódov
------------

### Regióny

```
IT-65 Abruzzo 
IT-77 Basilicata 
IT-78 Calabria 
IT-72 Campania 
IT-45 Emilia-Romagna
IT-36 Friuli-Venezia Giulia
IT-62 Lazio
IT-42 Liguria
IT-25 Lombardia
IT-57 Marche
IT-67 Molise
IT-21 Piemonte
IT-75 Puglia
IT-88 Sardegna
IT-82 Sicilia
IT-52 Toscana
IT-32 Trentino-Alto Adige, Trentino-Südtirol (de) 
IT-55 Umbria 
IT-23 Valle d'Aosta, Vallée d’Aoste Val d'Aoste (fr) 
IT-34 Veneto
```

### Provincie

```
IT-AG Agrigento
IT-AL Alessandria
IT-AN Ancona
IT-AO Aosta
IT-AP Ascoli Piceno
IT-AQ L'Aquila
IT-AR Arezzo
IT-AT Asti
IT-AV Avellino
IT-BA Bari
IT-BG Bergamo
IT-BI Biella
IT-BL Belluno
IT-BN Benevento
IT-BO Bologna
IT-BR Brindisi
IT-BS Brescia
IT-BZ Bolzano
IT-CA Cagliari
IT-CB Campobasso
IT-CE Caserta
IT-CH Chieti
IT-CL Caltanissetta
IT-CN Cuneo
IT-CO Como
IT-CR Cremona
IT-CS Cosenza
IT-CT Catania
IT-CZ Catanzaro
IT-EN Enna
IT-FE Ferrara
IT-FG Foggia
IT-FI Firenze
IT-FO Forlì-Cesena
IT-FR Frosinone
IT-GE Genova
IT-GO Gorizia
IT-GR Grosseto
IT-IM Imperia
IT-IS Isernia
IT-KR Crotone
IT-LC Lecco
IT-LE Lecce
IT-LI Livorno
IT-LO Lodi
IT-LT Latina
IT-LU Lucca
IT-MC Macerata
IT-ME Messina
IT-MI Milano
IT-MN Mantova
IT-MO Modena
IT-MS Massa-Carrara
IT-MT Matera
IT-NA Napoli
IT-NO Novara
IT-NU Nuoro
IT-OR Oristano
IT-PA Palermo
IT-PC Piacenza
IT-PD Padova
IT-PE Pescara
IT-PG Perugia
IT-PI Pisa
IT-PN Pordenone
IT-PO Prato
IT-PR Parma
IT-PS Pesaro e Urbino
IT-PT Pistoia
IT-PV Pavia
IT-PZ Potenza
IT-RA Ravenna
IT-RC Reggio Calabria
IT-RE Reggio nell'Emilia
IT-RG Ragusa
IT-RI Rieti
IT-RM Roma
IT-RN Rimini
IT-RO Rovigo
IT-SA Salerno
IT-SI Siena
IT-SO Sondrio
IT-SP La Spezia
IT-SR Siracusa
IT-SS Sassari
IT-SV Savona
IT-TA Taranto
IT-TE Teramo
IT-TN Trento
IT-TO Torino
IT-TP Trapani
IT-TR Terni
IT-TS Trieste
IT-TV Treviso
IT-UD Udine
IT-VA Varese
IT-VB Verbano-Cusio-Ossola
IT-VC Vercelli
IT-VE Venezia
IT-VI Vicenza
IT-VR Verona
IT-VT Viterbo
IT-VV Vibo Valentia
```

Pozri aj
--------

* ISO 3166-2, zoznam kódov územno správnych celkov všetkých krajín.
* ISO 3166-1, zoznam kódov všetkých krajín, používaných súčasne ako ich doménové mená na internete.

Referencie
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Taliansky portál |

International Organization for Standardization. *ISO 3166-2 NEWSLETTER, No II-2* [online]. Ženeva: 2010-06-30. S. 36 – 39. Dostupné online.
**Florence Pughová** (\* 3. január 1996, Oxford, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka.

Životopis
---------

Poprvýkrát sa pred kamerami objavila v roku 2014 v mysterióznom filme *The Falling*. Jej prvý americký televízny debut prišiel v pilotnom diely *Studio City*, ktorý sa neodvysielal. Za výkon v nezávislej dráme *Lady Macbeth* (2016) získala prvé ocenenie Britskej akadémie filmového a televízneho umenia v kategorií objav roku. V roku 2018 stvárnila herečku Charmian „Charlie" Ross v špionážnej minisérií *The Little Drummer Girl*, podľa knihy *Malá bubeníčka* od Johna le Carrého. 

V roku 2019 nastal zlom v jej kariére, pretože získala tri hlavné úlohy v kritikmi oceňovaných filmoch. V prvom z nich, komediálnej dráme *Súboj s rodinou*, stvárnila profesionálnu wrestlerku Paige. V horore *Slnovrat* si zahrala študentku Dani, ktorá sa spolu so svojím priateľom dostane na švédsku okultnú slávnosť. V dráme *Malé ženy* zase stvárnila Amy March, umelecky založenú sestru z klanu Marchovcov. Za posledný zmienený film bola nominovaná na cenu BAFTA a Oscara. V roku 2019 získala na Filmovom festivale v Cannes cenu Trophée Chopard, v kategórií ženský herecký objav roku. 

V roku 2021 sa objavila vo filme *Black Widow* po boku Scarlett Johansson a v roku 2022 sa objavila v thrilleri *Don't Worry, Darling*, ktorý režírovala Olivia Wilde.

Súkromný život
--------------

Od roku 2019 chodí s americkým hercom a režisérom Zachom Braffom a žije s ním v Los Angeles.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Florence Pughová**

Externé odkazy
--------------

* Florence Pugh v Internet Movie Database (po anglicky)
* Florence Pugh v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Florence Pughová na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Cena filmového festivalu v Cannes – Trophée Chopard |
| --- |
| 2001 – 2009 | 
* Eduardo Noriega / Audrey Tautou (2001)
* Hayden Christensen / Paz Vega / Ludivine Sagnier (2002)
* Gael García Bernal / Diane Kruger (2003)
* Rodrigo Santoro / Marion Cotillardová (2004)
* Jonathan Rhys Meyers / Kelly Reillyová (2005)
* Kevin Zegers / Jasmine Trinca (2006)
* Nick Cannon / Archie Panjabiová (2007)
* Omar Metwally / Tang Wei (2008)
* David Kross / Léa Seydouxová (2009)

 |
| 2010 – 2019 | 
* Edward Hogg / Liya Kebede (2010)
* Niels Schneider  / Àstrid Bergès-Frisbey (2011)
* Ezra Miller / Shailene Woodleyová (2012)
* Jeremy Irvine / Blanca Suárez (2013)
* Logan Lerman / Adèle Exarchopoulos (2014)
* Jack O'Connell / Lola Kirke (2015)
* John Boyega / Bel Powley (2016)
* George MacKay / Anya Taylor-Joy (2017)
* Joe Alwyn / Elizabeth Debicki (2018)
* François Civil / Florence Pughová (2019)

 |
| 2020 – 2029 | 
* cena neudelená (2020)
* Kingsley Ben-Adir / Jessie Buckley (2021)
* Sheila Atim / Jack Lowden (2022)
* Naomi Ackie / Daryl McCormack (2023)

 |

Autoritné údaje: * BnF: 178166433
* GND: 115688246X
* ISNI: 0000000476506868
* LCCN: no2017137596
* NK ČR: xx0281779
* VIAF: 40150170709900012849
* WorldCat: lccn-no2017137596