recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Štrkáč texaský** (lat. Crotalus atrox) je najnebezpečnejší[chýba zdroj] severoamerický štrkáč, má najvyšší podiel na ľudskej úmrtnosti po uhryznutí. Tento veľký štrkáč patrí do čeľade vretenicovité (*Viperidae*).

Opis
----

Dospelé jedince merajú 120 – 180 cm. Samce sú väčšie než samice. Sfarbenie je zvyčajne šedo-hnedé, ale môže byť aj ružovo-hnedé, tehlovočervené, žlté, ružové alebo kriedovo-biele. Na tele má štrkáč 24 – 25 chrbtových škvŕn, ktoré sú tmavohnedej, hnedej a šedej farby. Najprv majú chrbtové škvrny obdĺžnikový tvar, neskôr tvar šesťuholníka a nakoniec výrazný tvar diamantu. Na chvoste je 2 – 8 čiernych pruhov oddelených medzerami. Štrkáč ma biele brucho, ktorého šupiny sú veľmi zložené a nemá žiadne chrbtové škvrny.

Rozšírenie
----------

Vyskytuje sa v USA (západný Arkansas, Oklahoma, Texas, Arizona, Nevada, juhovýchodná Kalifornia, Kansas a v kraji Ellsworth) a v Mexiku (Nuevo León, Coahuila, Chihuahua, Sonora, severovýchod Baja California, severná Sinaloa, severovýchodne Durango, Zatacetas, San Luis Potosí, severný Veracruz a Querétaro).

Habitat
-------

Žije na stepiach, v lesoch, bušiach a púštiach.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štrkáč texaský**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Štrkáč texaský**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Texas-Klapperschlange na nemeckej Wikipédii.*
Stretnutie Pána, ruská ikona, zač. 15. stor.
**Stretnutie Pána** je jeden z veľkých cirkevných sviatkov v byzantskom obrade. Slávi sa 2. februára. Obsahuje prvky sviatkov Pána ale aj sviatkov Bohorodičky.

Obsahom sviatku je stretnutie Ježiša so Simeonom a prorokyňou Annou v Jeruzalemskom chráme, ktoré je zachytené v Evanjeliu podľa svätého Lukáša (2, 22-38).

Tento sviatok má jeden deň "predsviatku" a sedem dní "posviatku" – zakončenie sviatku je 9. februára. Dĺžka "posviatku" sa však môže za istých okolností skrátiť. V predvečer sviatku sa koná celonočné bdenie. V nasledujúci deň sa koná božská liturgia, pri ktorej sa zvyknú posvätiť sviece.

Stretnutie Pána, Menologion cisára Bazila II. 11. stor.
Tropár sviatku: *Raduj sa, Milostiplná Bohorodička Panna, lebo z teba vzišlo Slnko spravodlivosti, Kristus, Boh náš. On osvecuje tých, čo prebývajú v temnotách. Veseľ sa aj ty, starec spravodlivý, lebo si mal v náručí Osloboditeľa našich duší, toho, čo nám daroval aj vzkriesenie.*

V deň nasledujúci po sviatku Stretnutia Pána je s ním súvisiaca spomienka na spravodlivého Simeona a prorokyňu Annu.

V rovnaký deň ako Stretnutie Pána sa pripomína aj divotvorná ikona *Obmäkčenie zlých sŕdc*.

Zdroje
------

* Manel Nin: Aby som oznámil Adamovi, že som videl Boha, ktorý sa stal dieťaťom

Pozri aj
--------

* Obetovanie Pána

  


| * z
* d
* u
Liturgický rok v byzantskom obrade |
| --- |
| Pohyblivé sviatky | Lazárova sobota  ·  Kvetná nedeľa  ·  Veľký týždeň  ·  Veľký štvrtok  ·  Veľký piatok  ·  Veľká sobota  ·  Pascha  ·  Nedeľa Paschy  ·  Svetlý týždeň  ·  Svetlý pondelok  ·  Tomášova nedeľa  ·  Nanebovstúpenie Pána  ·  Zostúpenie Svätého Ducha (Päťdesiatnica) |
| Nepohyblivé sviatky | Narodenie Bohorodičky  ·  Pokrov (Ochrana) Bohorodičky  ·  Vstup Bohorodičky do chrámu  ·  Narodenie Ježiša Krista  ·  Obrezanie Pána  ·  Bohozjavenie  ·  Stretnutie Pána  ·  Zvestovanie presvätej Bohorodičke  ·  Premenenie Pána  ·  Zosnutie Bohorodičky |
| Pôstne obdobia | Filipovka  ·  Veľký pôst  ·  Apoštolský (petro-pavlovský) pôst  ·  Uspenský pôst |
**Peter Aksamit z Lidéřovic a Košova** (\* okolo 1400 – † 21. máj 1458, Blatný Potok po maďarsky *Sárospatak*) bol český zeman a slávny vodca Bratríkov, bojovných skupín českých husitov na Slovensku.

Pochádzal z juhočeskej zemianskej rodiny a patril k tým bývalým husitským bojovníkom, ktorí sa po bitke pri Lipanoch nechali najímať do cudzích služieb. Zo začiatku bojoval ako kapitán vo vojsku Jána Jiskru z Brandýsa, ktorého si po smrti Žigmunda Luxemburského najala jeho dcéra Alžbeta, aby chránil nástupnícke práva jej syna Ladislava Pohrobka v Uhorsku.

V roku 1448 založil vojenský spolok Bratríkov. Pod jeho vedením vyplienili bratríci kartuziánske kláštory v Červenom Kláštore, pri Lechnici a Letanovciach, premonštrátsky kláštor v Jasove, augustiniánsku prepozitúru v Novom Meste nad Váhom a veľa feudálnych sídel. Medzi inými aj hrad Plaveč, odkiaľ potom Aksamit organizoval šarišských poddaných a prepadával s nimi obchodnícke karavány bardejovského a prešovského patriciátu na poľsko-slovenských hraniciach, najmä v Pieninách a na Dunajci.

Veľký rozmach Bratríckeho hnutia nastal po odchode Jiskru do zahraničia. Roku 1458 velil už Aksamit 36 poľným táborom a hradným pevnostiam s 15 až 20 000 bojovníkmi, proti pôvodným 5 000. Od mešťanov i poddaných na Slovensku vyberal poplatok a preto ho najmä patriciát slobodných kráľovských miest prenasledoval.

Na jeseň roku 1453 zorganizoval uhorský kráľovský dvor proti Aksamitovým Bratríkom vojenskú výpravu. Žoldnierskemu vojsku velil starší syn Jána Huňadyho Ladislav. Táto výprava však nebola úspešná. V Sečanoch musel Ladislav s Aksamitom vyjednávať. Po smrti kráľa Ladislava Pohrobka zasadol na uhorský trón Matej Korvín. Tento sa na jar roku 1458 vybral s početným žoldnierskym vojskom na výpravu proti Bratríkom a v bitke pri Blatnom Potoku ich porazil. V bitke padol aj Peter Aksamit.

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0208479
* VIAF: 8903148122914195200006
VAL 208, Toulouse metro
VAL 206, Orlyval
VAL 256, Taipei Muzha Line
**VAL** je druh automatického ľahkého metra bez vodiča s kolesami s gumenými pneumatikami. Technológia je založená na objave profesora Robert Gabillard (Université Lille Nord de France). Tento druh bol navrhnutý začiatkom 80. rokov 20. storočia vo firme Matra pre nové metro v meste Lille.

Názov znamená *Villeneuve d'Ascq à Lille*, dnes znamená ***Véhicule Automatique Léger***, teda automatické ľahké vozidlo.

Na rozdiel od ostatných automatických systémov na báze metra ako napríklad Docklands Light Railway alebo SkyTrain vo Vancouveri, VAL používa platformy, ktoré sú oddelené sklom kvôli prevencii pred pádom cestujúcich na dráhu. Dvere sa otvárajú synchrónne s dverami vozidla, keď vlak zastaví na stanici.

Systém VAL sa zvažoval aj v Bratislave, pozri Nosný systém mestskej hromadnej dopravy v Bratislave.

Zoznam systémov VAL
-------------------

Francúzsko
* Lille metro, 25. apríl 1983
* Paríž:
	+ linka Orlyval, 1991
	+ linka na letisko Charlesa de Gaulla (CDGVAL), 2006
* Toulouse metro, 1993
* Rennes metro, 2002

Ostatné krajiny
* Chicago, O’Hare International Airport
* Taipei, Muzha Line, 1996
* Turín, Metrotorino, 4. február 2006
* Vancouver , Skytrain, 1986
**Han Solo** je fiktívna postava zo Star Wars. Pašerák pre gang Jabba Hutta neskôr povstalecký generál. Rasou bol koreliánec.

Život pred Star Wars
--------------------

Han Solo pôvodne študoval za dôstojníka na imperiálnej akadémii. Patril k desiatim najlepším študentom. Ale hnusil sa mu rasizmus, ktorý tu vládol a preto pomohol Chewbaccovi. Za to bol ale z akadémie s hanbou prepustený a musel sa pretĺkať ako vedel. Chewbacca mu bol vďačný, a preto ho neopustil. Hanovi sa to spočiatku nepáčilo a chcel sa Chewieho zbaviť, ale potom si na neho zvykol a už nevedeli byť jeden bez druhého. 

Do vojny proti Impériu sa zaplietol tak, že potreboval súrne vysokú finančnú sumu, aby vyplatil dlh Jabbovi Huttovi. Preto zobral Luka a Obi-Wana na Alderaan. Tu bol ale malý problém: Alderaan už nebol. Tak ich odviezol ďalej na Yavin IV, kde mali rebeli základňu. Tam zobral peniaze za ich prevoz a pobral sa svojou cestou. Potom sa však vrátil a zachránil Lukovi život a pomohol mu zničiť Hviezdu smrti.

Star Wars
---------

Takto sa pridal k rebelom. Potom si spolu s nimi užil mnoho trampôt aj s jeho hviezdnou loďou Milenium falcon (raz ho aj zamrazili do karbonitu) až do zničenia druhej hviezdy smrti. Ožení sa s Princeznou Leiou a neskôr majú spolu syna Bena Sola (Kylo Ren). V epizóde VII je zabitý svojím vlastným synom Benom, ktorý sa pridal na temnú stranu sily.

Život po Star Wars
------------------

Po obnovení Republiky sa oženil s princeznou Leiou. Mali jedno dieťa:

* Ben Solo, (Kylo Ren)
Súradnice: 48°08′32″S 17°06′00″V﻿ / ﻿48,142222°S 17,1°V﻿ / 48.142222; 17.1

Interiér paláca
**Palatul Parlamentului** (doslova *Palác parlamentu*, nazývaný aj *Palác ľudu*) je budova v Bukurešti v Rumunsku. Je sídlom oboch komôr Rumunského parlamentu a je druhou najväčšou budovou sveta, po americkom Pentagóne a najväčšou budovou euroázijského kontinentu.

Bol navrhnutý vtedy len 28-ročnou architektkou Ancou Petrescovou a takmer úplne dokončený ešte počas Ceaușescovho režimu. Budova stála kvôli istým komplikáciám počas stavby takmer dnešných 3 miliardy €, ktoré prezident Nicolae Ceaușescu získaval z úverov zo západu [chýba zdroj] (na západe ho po roku 1968 považovali za protirusky orientovaného a tak sa ho snažili získať na svoju stranu). Pre výstavbu paláca ľahlo niekoľko obytných blokov a časť historického centra Bukurešti, len kvôli ulici Boulevardul Unirii, bulváru zabezpečujúcemu ničím nerušený pohľad na palác. Nicolae Ceaușescu ho pôvodne pomenoval „*Casa poporului*", preto je známy i ako „Palác ľudu". Od roku 1996 je sídlom parlamentu. Od roku 2004 sa tu nachádza *Múzeum totality a socialistického realizmu*. Existovali návrhy na vytvorenie nákupného centra, zaberajúceho asi 30% budovy (čo by bola úctyhodná veľkosť). Pre Rumunsko je táto budova symbolom totalitného režimu v krajine.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Palatul Parlamentului**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Palatul Parlamentului na rumunskej Wikipédii.*
Doc. PhDr. **Dana Dvořáčková**, Ph.D. rod. *Malá*, známa tiež ako *Dana Dvořáčková-Malá* (\* 1972)  je česká medievalistka a poetka.

Životopis
---------

Vyštudovala na Ústave českých dejín Filozofickej fakulty Univerzity Karlovej, kde v roku 2002 absolvovala magisterské štúdium, 2003 obhájila rigoróznu prácu *Skladba pražského dvora za vlády Václava II.* a 2010 potom dizertačnú prácu *Splendor curiae regis. Život a kultura na dvoře posledních Přemyslovců*. V súčasnej dobe pôsobí v oddelení dejín stredoveku Historického ústavu Akadémie vied Českej republiky, kde je tiež vedúci výskumného centra Dvory a rezidence ve středověku. Okrem toho externe spolupracuje s Filozofickou a Pedagogickou fakultou Univerzity Karlovej a s Filozofickou fakultou Univerzity Hradec Králové. V roku 2021 sa na Filozofickej fakulte Univerzity Jána Evanjelistu Purkyňa habilitovala v odbore české dejiny.

Odborne sa zameriava na dvorskú kultúru a prostredie doby stredoveku, najmä na pražský dvor posledných Přemyslovcov.

Okrem toho sa venuje aj poézii, ktorú publikuje pod svojim rodným menom Dana Malá.

Referencie
----------

1. ↑  Profil v databázi Národních autorit ČR. [cit. 12. 3. 2021]
2. ↑  Životopis v Databázi knih. [cit. 12. 3. 2021]
3. 1 2  doc. PhDr. Dana Dvořáčková-Malá, Ph.D. – Historický ústav AV ČR [cit. 3. 8. 2021]
4. ↑  Databáze knih – Kroje (básnická sbírka)

Externé odkazy
--------------

* Zoznam prác v Bibliografii dějin českých zemí (Historický ústav AV ČR)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dana Dvořáčková na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 110207
* GND: 139306374
* ISNI: 0000 0001 0884 5081
* LCCN: no2007111021
* NK ČR: mzk2007390321
* VIAF: 31784450
* WorldCat: lccn-no2007111021
Olympijské zlatoOlympijské zlato

**Simona Păucová** (rum. Simona Păucă; \* 19. september 1969, Azuga, Rumunsko) je rumunská reprezentantka v gymnastike. Na Letných olympijských hrách 1984 v Los Angeles získala dve zlaté a jednu bronzovú medailu.

Športová činnosť
----------------

S gymnastikou začala v roku 1974, jej trénerkou bola Iulia Rotarascová. Od roku 1982 bola v klube Sportiv Dinamo Bucuresti, jej trénermi boli Emilia Litová a Florin Stefanescu. Neskôr sa sama stala trénerkou.

### Olympijské hry

Na Letných olympijských hrách 1984 v Los Angeles získala zlatú medailu v tímovej súťaži a na kladine, v individuálnom viacboji získala bronz.

V tímovej súťaži vyhral rumunský tím v zložení Simona Păucová, Lavinia Agachová, Laura Cutinová, Cristina Elena Grigoraşová, Ecaterina Szabová a Mihaela Stănuleţová spočtom bodov 392,20. Na druhom mieste sa umiestnil americký tím, tretie miesto získala Čína. V individuálnom viacboji prvé miesto získala Mary Lou Rettonová (USA) s 79,175 bodmi, druhá bola Ecaterina Szabová (ROM) s 79,125 bodmi a Simona Păucová získala 78,675 bodov. Na kladine získala zlato, rovnaký počet bodov získala Ecaterina Szabová (ROM).

Referencie
----------

1. 1 2 3  Comitetul Olimpic si Sportiv Roman. *Simona Pauca - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman* [online]. cosr.ro, [cit. 2022-04-18]. Dostupné online.
2. ↑  GALFORD, Ellen. *XXIII Olympiad*. [s.l.] : eBook Partnership, 2015. 643 s. ISBN 978-1-987944-20-4.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Simona Păucová**

Externé odkazy
--------------

* Simona Păucă na stránke Rumunského olympijského výboru
**Juraj Wernher** alebo **Juraj Werner**, niekedy tiež **Georg Wernher**, **Georgius Wernherus** (\* 1497, Pacov – † 1567, Prešov) bol uhorský lekár, učenec, radca kráľovskej rodiny a humanista poľského pôvodu. Patrí medzi významných humanistických vzdelancov, pôsobiacich v 16. storočí v stredoeurópskom priestore. Pôsobil ako kapitán Šarišského hradu. Je považovaný za zakladateľa uhorskej a slovenskej hydrografie a balneológie.

Životopis
---------

Wernher, pochádzajúci zo Sliezska, vyštudoval v roku 1519 bakalára na Jagelovskej univerzite v Krakove.

Wernherovo najvýznamnejšie dielo je kniha *De admirandis Hungariae aquis hypomnemation* (O podivuhodných vodách Uhorska). Kniha vyšla v Bazileji v roku 1549 a obsahuje prvý systematický opis minerálnych vôd a liečivých kúpeľov v Uhorsku. V knihe popísal 22 prameňov a pramenných ciest v Uhorsku, z ktorých väčšina sa nachádzala na Slovensku. Wernher ako prvý urobil aj rozbor fyzikálnych a chemických vlastností liečivých prameňov a indikačné návody na použitie. Odvoláva sa naňho Tomáš Jordán z Kluža v diele *O vodách hojitedlných neb teplicech moravských*, ktoré vyšlo v roku 1580 v Olomouci, kde opisuje liečivé pramene v Piešťanoch a Trenčianskych Tepliciach. Kniha De admirandis... sa stala základom na uplatňovanie vedeckého prístupu pri poznávaní liečivých účinkov minerálnych vôd a ich využití v rozvoji kúpeľníctva všeobecne. Odozvou na priekopnícke dielo bolo budovanie kamenných kúpeľných bazénov a kúpeľných zariadení, a to v sídlach Piešťany, Bojnice, Vyhne, Trenčianske Teplice, Turčianske Teplice a Bardejovské Kúpele.

Okrem liečebných využití minerálnych prameňov bol aj priekopníkom v návrhoch ich využívania na technické účely, napr. cementačné vody v Španej Doline a vody v Smolníku na výrobu kvalitnej medi.

Väčšinu svojho profesionálneho života prežil na východnom Slovensku. Zomrel v roku 1569 v Prešove.

Dielo
-----

* *De admirandis Hungariae aquis hypomnemation* (Bazilej, 1549)
* *Hypomnemation de aquis in Scepusio admirandis*
* *O podivuhodných vodách Uhorska* (Osveta; Martin, 1974)
* *Podivuhodné vody na Spiši* (Osveta; Martin, 1980, preklad Augustín Rebro)

Referencie
----------

1. ↑  BOKEŠOVÁ-UHEROVÁ, Mária. JURAJ WERNER. In: TIBENSKÝ, Ján, a kol. *Priekopníci vedy a techniky na Slovensku*. 1. vyd. Zväzok 1. Bratislava : Obzor, 1986. 428 s. S. 46 – 49.
2. ↑   *Veda* [online]. po-kraj.sk, [cit. 2020-06-14]. Dostupné online.
3. 1 2  Online Solutions, s.r.o.. *Za otca slovenskej balneológie sa označuje Juraj Wernher* [online]. zzz.sk, 2007-11-05, [cit. 2020-06-15]. Dostupné online.
4. 1 2 3  REBRO, Augustín. Z dejín slovenskej balneohydrogeológie. *Mineralia Slovaca*, 1989, roč. 23, čís. I. s. 93-95. Dostupné online [cit. 2021-01-07]. ISSN 1338-3523.

Ďalšia literatúra
-----------------

* WERNHER, Juraj. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok VI. T – Ž. Martin : Matica slovenská, 1994. 660 s. ISBN 80-7090-111-X. S. 361.
JUDr. **Julián Šimko** (\* 30. november 1886, Beckov † 16. marec 1956, Piešťany) bol slovenský právnik, úradník, diplomat a posledný prezident Slovenskej krajiny. 

Pochádzal z katolíckej rodiny beckovského notára a richtára Karola Šimka a Márie, rod. Jakubéczy. Absolvoval gymnázium v Trenčíne a právnické vzdelanie dosiahol na budapeštianskej univerzite. Po ukončení štúdií začal pracovať v štátnej službe. Počas I. svetovej vojny slúžil v rakúsko-uhorskej armáde, ako aj na pozícii vojenského prokurátora v Albánsku. Po vzniku Česko-Slovenska pokračoval v štátnej službe. Od roku 1919 do roku 1922 pracoval na župnom úrade v Košiciach, pričom od roku 1921 bol hlavným župným notárom. V rokoch 1923 - 1928 bol okresným náčelníkom v Liptovskom Svätom Mikuláši. Po zavedení krajinského zriadenia v roku 1928 bol preložený do Bratislavy a začala pracovať na krajinskom úrade. Tam začínal ako radový úradník, aby sa neskôr stal hlavným radcom politickej správy a následne prednostom oddelenia. Ako osvedčený úradník s dlhoročnou praxou a prívrženec politiky HSĽS sa po vyhlásení autonómie Slovenska a odvolaní dovtedajšieho prezidenta Jozefa Országha stal 11. októbra 1938 prezidentom Slovenskej krajiny. V tom čase však už značnú časť kompetencií prevzala autonómna vláda. Súčasne pôsobil ako zástupca ministra vnútra Slovenskej krajiny. Najvýznamnejšou úlohou krátkeho mandátu Juliána Šimka ako tretieho slovenského krajinského prezidenta bolo uskutočnenie hladkého prechodu kompetencií bývalých krajinských orgánov na ministerstvo vnútra. Krajinský úrad a teda aj funkcia krajinského prezidenta formálne zanikli k 31. decembru 1939. Následne pôsobil ako prezidiálny šéf predsedníctva vlády. V období od 2. mája do júla 1941 zastupoval Slovenský štát ako veľvyslanec v ZSSR. Po prerušení diplomatických stykov a strastiplnej ceste do vlasti sa vrátil do štátnej správy a do roku 1945 pracoval na ministerstve zahraničných vecí ako prednosta oddelenia. okrem toho pôsobil v správnych radách viacerých podnikov.

Po skončení vojny podobne ako väčšina verejných činiteľov spojených s HSĽS sa musel zodpovedať za svoje angažovanie v rokoch 1938 - 1945. Nakoniec ho súd v roku 1948 uznal vinným iba za pôsobenie na pozícii veľvyslanca v Moskve, kde svojou činnosťou mal podporovať vojenské a politické záujmy nacistického Nemecka a domácich zradcov. Od potrestania však súd upustil. S manželkou dožil v Piešťanoch, kde v roku 1956 zomrel.

Referencie
----------

1. ↑   Dr. Julian Šimko - zabudnutý v rodisku?. *[noviny]* (beckov), roč. XXV, čís. 4, s. 12.
2. ↑   Tisov vyslanec v Moskve pred ĽS. *Pravda*, 1948-06-13, roč. V, čís. 136, s. 3.
**Giovanni Giorgio Moroder** (\* 26. apríl 1940, Ortisea, Taliansko) je taliansky producent, hudobný skladateľ, spevák, hráč na klávesové nástroje a gitarista. 

V roku 1964 so svojou skupinou doprevádzal Johnnyho Hallydaya. O rok neskôr začal nahrávať pre spoločnosť Hansa. V r. 1968 mal hit Looky Looky a zároveň sa presadzuje aj ako skladateľ a producent. 

V 70. rokoch sa venuje práci so syntetizátorami a orientuje sa na komerčný pop. Stáva sa úspešným tvorcom tzv. "mníchovského" disco soundu. Pracuje napr. s Donnou Summer a skupinou Silver Convention. Stáva sa vyhľadávaným producentom a skladateľom (napr. Blondie, David Bowie, Cher, Falcom pri duete s Brigitte Nielsen atď. 

Jeho stálym spolupracovníkom je textár Pete Belloto. Moroder je veľmi úspešný aj v oblasti filmovej hudby (napr. Top Gun, American Gigolo, Midnight Express, Cat People, Metropolis i Nekonečný príbeh). Pre svetový futbalový šampionát v Taliansku v roku 1990 zložil hymnu.

Dôležité spolupráce Morodera
----------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Edoardo Bennato
* Blondie
* David Bowie
* Irene Cara
* Cher
* Falco
* Elizabeth Daily
* Paul Engemann
* France Gall
* Nina Hagen
 | * Elton John
* Janet Jackson
* Japan
* Madleen Kane
* Kenny Loggins
* Amanda Lear
* Limahl
* Melissa Manchester
* Miami Sound Machine
* Freddie Mercury
 | * Gianna Nannini
* Graham Nash
* Olivia Newton-Johnová
* Philip Oakey
* Psychotica
* Barbra Streisand
* The Sylvers
* Donna Summer
* Bonnie Tyler
* Daft Punk
 |

Základná diskografia
--------------------

* 1976: *Knights in White Satin*
* 1977: *From Here to Eternity*
* 1978: *Midnight Express*
* 1980: *E=MC2*
* 1982: *Cat People*
* 1983: *Solitary Men*
* 1990: *To Be Number One*
* 1992: *Forever Dancing*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Giorgia Morodera
* 
* 
* 

Autoritné údaje: * BnF: 13897725s
* GND: 134466640
* ISNI: 0000 0001 0920 8834
* LCCN: n78067243
* NK ČR: ola2002150626
* VIAF: 84962213
* WorldCat: lccn-n78067243
Hovädzí Stroganov podávaný v Moskve
Hovädzí Stroganov s ryžou
**Hovädzí Stroganov** (rus. бефстро́ганов, angl. *Beef Stroganoff*) je mäsité jedlo pochádzajúce z ruskej kuchyne, ktoré sa rozšírilo po celom svete. Býva tiež označované ako minútkový guláš. Pripravuje sa z hovädzej sviečkovice, ktorá sa nakrája na rezančeky a sprudka orestuje na oleji, kúsky mäsa sa potom prehrejú spolu s cibuľou, šampiňónmi, nakladanými uhorkami, paradajkovým pretlakom. Podáva sa horúce, ako príloha sú v Rusku tradičné opekané zemiaky alebo vyprážané hranolky, ale aj ryža alebo cestoviny. Podľa starodávneho spôsobu podávania sa hotový Stroganov poleje vodkou alebo koňak a zapáli.

Jedlo je pomenované podľa šľachtického rodu Stroganovcov. Názov sa zrejme prvýkrát objavuje v kuchárskej knihe *Podarok molodym chozjajkam* z roku 1861, hoci recept mal trochu jednoduchšiu podobu, ako hovädzie s mäsovým vývarom, horčicou a smotanou. Špecialita sa stala medzi ruskými majetnými vrstvami veľmi obľúbenou a po boľševickej revolúcii sa s emigrantmi dostala do celého sveta. Časom sa vytvoril rad krajových verzií, ako je napr. vo Švédsku obľúbený Stroganov z miestnej údeniny falukorv. V lacnejších reštauráciách sa Stroganov často pripravuje z bravčového alebo kuracieho mäsa.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hovězí Stroganov na českej Wikipédii.*
**Trebichavský potok** je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, meria 6,4 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Tečie v Strážovských vrchoch, pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na severoseverozápadnom svahu Plešivca (722,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 500 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie sprvu juhojuhozápadným smerom, potom viac juhozápadným smerom, pričom sprava priberá prítok z juhovýchodného svahu Javorníka (689,5 m n. m.) a následne druhý prítok z juhojuhovýchodného svahu Javorníka. Ďalej preteká intravilánom obce Trebichava, zľava priberá prítok z juhojuhozápadného svahu Závlaky (629,8 m n. m.) a stáča sa severozápadným smerom. Následne vytvára hranicu medzi podcelkami Nitrické vrchy (časť Suchý) na pravom brehu a Zliechovská hornatina (časť Kňaží stôl) na ľavom brehu. Pod Trebichavou priberá najprv zľava krátky prítok z východného svahu Udriny (652,4 m n. m.), potom sprava prítok z juhojuhozápadného svahu Javorníka a vstupuje do Slatinskej brázdy, kde vytvára oblúk prehnutý na juhozápad. Na východnom okraji intravilánu obce Slatina nad Bebravou ústi v nadmorskej výške cca 290,5 m n. m. do Bebravy.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Bebravy |
| --- |
| *Bebrava* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* **Bebrava**
* Bradliansky potok
* Bratinovský potok
* Brekovský potok
* Cebovský kanál
* Dendeš
* Dubnička
* Haláčovka
* **Hydina**
* **Inovec**
* Jelešnica
* Jelšie
* Kopanička
* **Livina**
* **Machnáč**
* Miezgovský potok
* Pravotický potok
* **Radiša**
* Rajčiansky potok
* Rybiansky kanál
* Sítenský potok
* Slamený potok
* Slatinka
* Solčiansky potok
* **Svinica**
* Timoradzský potok
* Trebichavský potok
* Vrbovský potok
* Zlobina

 |
| Vodné plochy | 
* vodná nádrž Prusy

 |
**AFC Wimbledon** (celým názvom: **Association Football Club Wimbledon**) je anglický futbalový klub, ktorý sídli v juhozápadnom Londýne. Založený bol v roku 2002. Od sezóny 2021/22 pôsobí v EFL League Two (4. najvyššia súťaž).

Pôvodný klub Wimbledon FC sa rozpadol v roku 2002, keď sa majitelia rozhodli z dôvodu klesajúcej návštevnosti presťahovať klub do mesta Milton Keynes, prudko sa rozvíjajúceho satelitu Londýna. Tu tiež vznikol v roku 2004 tím Milton Keynes Dons. Väčšina fanúšikov Wimbledonu premiestnenie klubu odmietla a založila združenie *The Dons Trust*, ktoré vytvorilo vlastné mužstvo AFC Wimbledon. Kontinuitu s Wimbledon FC posilnilo o prevzatí klubového znaku (dvojhlavý orol) a farieb dresov (modrá a žltá). V športovej terminológii sa tak jedná o tzv. phoenix club.

Svoje domáce zápasy odohráva na štadióne Plough Lane s kapacitou 9 215 divákov.

Úspechy
-------

* **Surrey Senior Cup (1×)**
	+ 2004/05
* **London Senior Cup (1×)**
	+ 2013/14

Úspechy v domácich pohároch
---------------------------

Zdroj: 

* **FA Cup**
	+ **3. kolo:** 2014/15, 2016/17, 2017/18
* **EFL Cup**
	+ **1. kolo:** 2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16
* **FA Trophy**
	+ **3. kolo:** 2007/08, 2009/10
* **EFL Trophy**
	+ **Štvrťfinále (Juh):** 2011/12, 2014/15
* **FA Vase**
	+ **4. kolo:** 2003/04

Referencie
----------

1. ↑   *"A F C WIMBLEDON"* [online].. Dostupné online. (po anglicky)
**Čausiansky potok** je potok na Hornej Nitre, vo východnej časti okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Handlovky, má dĺžku 7,4 km a je tokom V. rádu.

Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Horeňovo, na juhovýchodnom svahu Mačacieho zámku (Misárskeho; 789,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 730 m n. m. V pramennej oblasti priberá dva prítoky, ktoré sa vidlicovito zbiehajú (566,6 m n. m.). Najprv tečie juhozápadným smerom, sprava priberá tri prítoky spod Mačacieho zámku, dva z oblasti Čausianskych lazov a zľava ďalšie dva prítoky spod Chrenovských lazov. Po vstupe do Hornonitrianskej kotliny (podcelok Handlovská kotlina) sa najprv stáča na juhojuhozápad, preteká obcou Malá Čausa a stáča sa na juh. Zľava priberá prítok spod kóty 608,7 m a napokon tečie k ústiu na juhozápad. Do Handlovky sa vlieva pri obci Veľká Čausa v nadmorskej výške okolo 305 m n. m.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-09-06]. Dostupné online.

Súradnice: 48°46′51″S 18°41′28″V﻿ / ﻿48,780901°S 18,691016°V﻿ / 48.780901; 18.691016

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Handlovky** |
| --- |
| *Handlovka* → *Nitra* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | Barina · Ciglianka · Čausiansky potok · Čierny potok · Čižmár · Dubnica · **Handlovka** · Hlinky · Hradecký potok · Hraničný potok · Jalovský potok · Jelení potok · Kolárová · Lipníček · Mlynský potok · Morovniansky potok · Moštenica · Mraznica · Račí potok · Strhanec · Struhár · Studený potok · Veľký potok · Vlčí kanál |
| Vodná plocha | Handlovský rybník |
**Catholic Encyclopedia** je anglická encyklopédia, ktorú v roku 1913 vydalo americké vydavateľstvo Encyclopedia Press. Jej cieľom bolo poskytnúť čitateľom spoľahlivé informácie o katolíckej teórii, vierouke, praxi a o dejinách katolíckej cirkvi.

Práca na encyklopédii začala 11. januára 1905 a bola ukončená 19. apríla 1913. Zodpovednými redaktormi boli: Charles G. Herbermann (profesor latinčiny a knihovník *College of the City* v New Yorku), Edward A. Pace (profesor filozofie na Catholic University), Condé Benoist Pallen (redaktor), reverend Thomas Joseph Shahan (profesor cirkevných dejín na Catholic University) a John J. Wynne (jezuita, redaktor časopisu „The Messenger").

Encyklopédia mala slúžiť hlavne potrebám katolíckej cirkvi, preto sú v nej vynechané také informácie, ktoré nesúvisia s cirkvou a jej dejinami. Fakty prezentuje z pohľadu oficiálnej katolíckej doktríny z doby pápeža Pia X. a to hlavne pri rozbore sporných záležitostí (napr. cirkevných schiziem). Keďže pochádza ešte z doby pred Druhým vatikánskym koncilom, ktorý zaviedol v cirkvi podstatné zmeny, sú niektoré jej heslá (hlavne z oblasti náboženskej praxe) pomerne zastarané. Jej historické heslá sa však dodnes používajú ako sekundárne zdroje pri vedeckej práci, pretože obsahujú množstvo informácií z cirkevných prameňov.

V encyklopédii sú tiež uvedené významné katolícke osobnosti, vrátane vychovávateľov, umelcov, básnikov a vedcov. 

Catholic University of America vydala v rokoch 1967 a 2002 aktualizovanú verziu encyklopédie pod názvom New Catholic Encyclopedia.
Biely má dvojpešiaka na stĺpcoch b a e.
**Dvojpešiak** je šachové označenie pre prípad, keď sa v jednom stĺpci nachádzajú dvaja pešiaci rovnakej farby (teda toho istého hráča). Situácia, keď sa v rovnakom stĺpci nachádazajú traja pešiaci rovnakej farby sa označuje ako **trojpešiak**. Teoreticky môže v tom istom stĺpci byť i viac pešiakov toho istého hráča.

Dvojpešiak je v zásade nevýhodná pozícia, pretože pešiak vpredu nemôže byť krytý vežou ani oboma pešiakmi zo susedných stĺpcov. Z taktického hľadiska je pešiak skôr obranným usporiadaním, ktoré má obmedzený pohyb – pohyb pešiakov ich potenciálne vystavuje ohrozeniu. Dvojpešiak teda často vedie k ďalšej výmene figúr. Naopak, jednou z výhod dvojpešiaka je to, že vzniká otvorený stĺpec, čo môže hráčovi poskytnúť výhodu (napr. priestor pre vežu). Dvojpešiak môže takisto poskytnúť „obranný štít" kráľovi po rošáde.

Referencie
----------

1. ↑   Zo šachovej terminológie. *Slovenské odborné názvoslovie*, 1958, roč. 6, čís. 9, s. 265. ISSN 0560-3048.
2. ↑   Zo šachovej terminológie. *Slovenské odborné názvoslovie*, 1961, roč. 9, čís. 6, s. 178. ISSN 0560-3048.
3. 1 2  MARKOŠ, Ján. *Strategie střední hry* [online]. NSS: šachové zpravodajství, [cit. 2023-07-01]. Dostupné online.
4. ↑  IVANČO, Imrich. *Vežové koncovky (šachová príručka)*. Bratislava : Práca, 1955. S. 19.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Šachový portál |
**Monster Energy** je energetický nápoj, ktorý začala vyrábať spoločnosť Hansen Natural v roku 2002.

Zloženie
--------

Obsah kofeínu väčšiny nápojov Monster Energy je asi 33,81 mg/100 ml. Takisto ako aj u väčšiny ostatných energetických nápojov je na obale varovanie, ktoré hovorí o maximálnom počte spotrebovaných plechoviek za deň (do troch s objemom 500 ml). Takisto sa neodporúča konzumácia deťom, tehotným ženám a ľuďom citlivým na kofeín.

Zloženie: sýtená voda, sacharóza, glukóza, taurín, citran sodný, farbivo, extrakt z koreňa ženšenu, L-karnitín, kofeín, kyselina sorbová, kyselina benzoová, nikotínamid, chlorid sodný, glukurónolaktón, inozitol, guarana, hydrochlorid pyridoxínu, sukralóza, riboflavín, maltodextrín, kyanokobalamín.

Varianty
--------

### Základné

* Monster Energy original (zelený)
* Monster Energy LO-CARB (modrý)
* Monster ASSAULT (červený)
* Monster Absolutly Zero (čierný)
* Monster Punch energi (bèžovy)

### Juice

* Ripper [(žltý) v USA M-80]
* Khaos (oranžový)
* MIXXD (fialový)
* Rehab
* THE Doctor

Logo
----

Podľa hoaxu kolujúceho internetom je logo zostavené z čísla 666 (tzv. číslo šelmy) v hebrejčine. Vedúci spoločnosti McLean Design, ktorá vytvorila branding, túto fámu poprel. Vyjadril sa, že bolo inšpirované tvorbou Alfreda Hitchcocka – ikonické M naznačuje pazúry príšery (angl. *monster*) ako sa predierajú cez plechovku, lebo *„príšera, ktorú nevidíte je strašidelnejšia."*

Referencie
----------

1. ↑  Hansen Natural: Charging at Red Bull with a brawny energy brew
2. ↑  The Caffeine Database
3. ↑   *Caffeine Content* [online]. Center for Science in the Public Interest, [cit. 2011-04-27]. Dostupné online.
4. ↑  Pozri balenie
5. ↑  *Monster Energy Drinks are Satanic-Fiction!*, Truth or Fiction, 2014 (vyd. 2014-11-17), dost. 2015-02-01

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka Monster Energy
**Lomnický potok** je potok na hornom Spiši, pretekajúci územím okresov Kežmarok a Stará Ľubovňa. Je to pravostranný prítok Popradu, meria 7,2 km a je tokom IV. rádu.

Priebeh toku
------------

Pramení v Levočských vrchoch, v podcelku Levočská vrchovina, v časti Kolačkovský chrbát, v lokalite Tichá voda v nadmorskej výške okolo 1 010 m n. m. V pramennej oblasti tečie na severozápad, zľava priberá krátky prítok a stáča sa na sever. Sprava priberá prítok z južného svahu Čolgoša (926,2 m n. m.), zľava Mačací potok, potom opäť z pravej strany Poľný potok (662,4 m n. m.). Ďalej priberá pravostranný prítok zo severozápadného svahu Sedla (941,6 m n. m.) a preteká obcou Lomnička, pričom sa stáča viac na severoseverozápad. V obci postupne priberá ľavostranný prítok z oblasti Timelca, pravostranný spod Tehelného kopca a ďalší pravostranný z oblasti Kolpštika. Za obcou pokračuje severozápadným smerom a neďaleko mesta Podolínec ústi v severovýchodnom výbežku Popradskej kotliny v nadmorskej výške 561,3 m n. m. do Popradu.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-12-24]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2022-12-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-12-24]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Popradu (od Bielej po Jakubianku) |
| --- |
| 
* Čertov potok
* Dlhý potok
* Grajnica
* Heja
* Hladký potok
* Hlučiaci potok
* **Holumnický potok**
* **Jakubianka**
* Jarabinský potok
* **Kamienka**
* Komrovský potok
* Košútka
* Krížny potok
* Lackovský potok
* Lomnický potok
* Mačací potok
* Malý Lipník
* Pasterník
* Poľný potok
* **Rieka**
* Rozdiel
* Tichý potok
* Topoľový potok
* **Toporský potok**
* Vápenný potok
* **Veľký Lipník**
* Vojniansky potok
* Zálažný potok

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Holumnického potoka
Vodné toky v povodí Jakubianky
Vodné toky v povodí Kamienky
Vodné toky v povodí Popradu (1. časť) a (3. časť)
Vodné toky v povodí Toporského potoka
 |
Neologická synagóga v Prešove
**Neológia** je reformný smer v judaizme, ktorý vznikol v 19. storočí, na území Uhorska.

Všeobecne
---------

V roku 1840 uhorská vláda zákonom č. 29/1840, známym ako Deákov zákon, povolila Židom na celom území Uhorského kráľovstva usadiť sa v mestách, vykonávať živnosť a vlastniť továrenské podniky. Z pohľadu Židov to tiež znamenalo, že mohli začať aj ich zápas za emancipáciu. Pritom plná občianska rovnoprávnosť Židov bola formálne deklarovaná v roku 1867, po rakúsko-uhorskom vyrovnaní. 19. storočie tak v dejinách židovskej spoločnosti predstavuje obdobie ich zápasu o vnútornú, náboženskú reformu, ktorá vychádzala z myšlienkových prúdov osvietenstva.

Rozdielnosť
-----------

Reformné kruhy do polovice 19. storočia bojovali za zavedenie nových prvkov do bohoslužieb, alebo rozmiestnenia sakrálnych predmetov v synagógach. Neológovia sa snažili o zrušenie partikularizmu a separatizmu. Podľa ich predstáv sa mali Židia zmeniť na Maďarov mojžišskej konfesie. Neológia judaizmus ponímala v zmysle , že Žid je veriacim z dôvodu, že takým chce byť. V druhej polovici 19. storočia v Uhorsku pôsobili tri druhy židovských náboženských obcí: ortodoxné, neologické a status quo ante. V roku 1865 sa stretlo 21 ortodoxných rabínov v Michalovciach, kde padlo rozhodnutie postaviť sa voči reformám neológov.

Uzákonenie rozluky
------------------

Na kongrese, ktorý sa konal v Pešti od 14. decembra 1868 do 24. februára 1869 boli prijaté základné organizačné smernice pre náboženské obce a školstvo, ktoré boli predzvesťou rozluky židovských náboženských obcí v Uhorsku. Oficiálne uhorská vláda povolila rozluku židovských náboženských obcí až v roku 1872.

V roku 1895 zrovnoprávnil uhorský parlament judaizmus s ostatnými uznávanými náboženstvami Uhorska. Ortodoxia zamietala sionizmus z teologických príčin a neológia z národnostných dôvodov. Sionisti predstavovali Židov nacionalistov, a neológovia sa považovali za „Maďarov mojžišského vyznania". Z tohto dôvodu sa od sionistov odkláňali. Treba poznamenať, že myšlienky neologického smeru boli zhodné so záujmami uhorskej vlády.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Neológia (judaizmus)**

Použitá literatúra
------------------

* BÁRKÁNY , E. –DOJČ, Ľ.: *Židovské náboženské obce na Slovensku.* Vesna, Bratislava 1991, s. 438.
* JELÍNEK, J.: *Židia na Slovensku v 19. a 20. storočí. Zborník statí*, časť I. Bratislava 1999.
**Metylová oranžová** alebo **metyloranž** alebo **metylová oranž** je acidobázický indikátor často používaný pri titráciách. Metyloranž je bežne používaný indikátor konca titrácií kvôli jej jasne rozlíšiteľnej farebnej zmene. Bežne sa používa pri titrácii kyselín, pretože zmena farby nastáva pri pH stredne silných kyselín. Na rozdiel od univerzálneho indikátora, metylová oranžová nemá plné spektrum farebnej zmeny, ale má ostrejší koncový bod. 

Metylová oranžová má mutagénne a karcinogénne vlastnosti.[chýba zdroj]

Farby indikátora
----------------

|  |
| --- |
| **Metylová oranžová** (indikátor) |
| *pod pH 3.1* |  | *nad pH 4.4* |
| **3.1** | ↔ | **4.4** |

Ako sa roztok stáva menej kyslý, metylová oranžová mení farbu z červenej na oranžovú a následne na žltú. Postup farieb je opačný ako sa stáva roztok kyslejším, ale celá farebná zmena sa deje v kyslých podmienkach.

Metylová oranžová má pKa 3,47 v 25 °C vode.

Farebný preechod metylovej oranžová

Iné indikátory
--------------

|  |
| --- |
| **Metylová oranžová v roztoku xylénu** (indikátor) |
| *pod pH 3.2* |  | *nad pH 4.2* |
| **3.2** | ↔ | **4.2** |

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Acidobázické indikátory*
Modifikovaná (označovaná i ako tienená) metylová oranžová, teda metyloranž ako roztok v xyléne, mení farbu z fialovej na zelenú so zvyšujúcim sa pH. I tento prechod sa deje v kyslých podmienkach.

Referencie
----------

1. ↑  MSDS Archivované 2014-05-12 na Wayback Machine from ScienceLab.com, Inc. Retrieved 2011-09-24
2. ↑   Kinetics of acid dissociation-ion recombination of aqueous methyl orange. *The Journal of Physical Chemistry*, 1972, s. 4023–4025. DOI: 10.1021/j100670a024.

Pozri aj
--------

* Acidobázický indikátor
* Lakmus
* Fenolftaleín
* Tymolftaleín
* Metylénová modrá
* Fuksín
* Indigokarmín

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Metylová oranžová**

Externé odkazy
--------------

* Informative page on different titration indicators, including Methyl Orange (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Methyl orange na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 41° 11′ 35.52″ s.š. 140° 09′ 09″ v.d.

Priebeh tunela na mape
Vjazd do tunelu na ostrove Honšu
**Seikan tonneru** (jap. 青函トンネル, dosl. *Tunel Seikan*) je 53,85 km dlhý železničný tunel v Japonsku, ktorý prechádza pod morským dnom v dĺžke 23,3 km. Nachádza sa pod Cugarským prielivom a spája prefektúru Aomori na japonskom ostrove Honšu s ostrovom Hokkaido ako časť linky Kaikjó železničnej spoločnosti Hokkaidó rjokaku tecudó. Hoci je to najdlhší cestovný tunel na svete, kvôli rýchlejšej a lacnejšej leteckej doprave ostal pomerne nevyužitý. 

V septembri 1971 sa začali počiatočné práce na tuneli. Pri zložitej práci v ťažkých geologických podmienkach zahynulo 34 ľudí. 27. januára 1983 japonský minister odpálil nálož, ktorá dokončila prieskumný tunel. Hlavný tunel dokončili 10. marca 1985. Tunel bol otvorený 13. marca 1988, celkové náklady dosiahli 538,4 miliárd jenov (3,6 miliardy dolárov).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Seikan tonneru**
Erb Ukrajiny
**Erb Ukrajiny**, taktiež zvaný ako ***Tryzub*** (ukr. *Тризуб*, teda slovensky *Trojzubec*) bol prijatý za štátny znak 19. februára 1992.

Opis štátneho znaku
-------------------

Štátny znak Ukrajiny tvorí žltý trojzubec (tryzub), ktorý obklopuje modré pozadie. Modrá a žltá farba sú špecifickými ukrajinskými farbami, ktoré zároveň tvoria aj ukrajinskú vlajku.

Dejiny Trojzubca
----------------

Trojzubec (*Tryzub*) je jeden z najstarších (štátnych) symbolov na svete.

Jeho pôvod dodnes nie je celkom jasný, no podľa historikov má normanský, teda vikingský pôvod. Trojzubec sa spája najmä s oblasťami obklopené morom od Francúzska až po Nórsko. 

Erb Haličsko-volynského kniežanstva v 13. storočí
Trojzubec sa taktiež objavil vo viacerých mytológiách. *Tryzubec* je známy najmä vďaka 

* Poseidónovi (grécky boh vodstva),
* bohyni Inanny (sumerská bohyňa plodnosti, lásky a vojny)
* Iškurovi (akkadiansko-sumerský boh hromov, búrok a bleskov)
* Varuny (hinduistický, budhistický a džinizmustický boh vodstva)
* Šiva (najvyšší boh hinduizmu)
* Durga (hinduistická bohyňa, manželka Šivu)
* Agni (indický boh ohňa)

Trojzubec je jedným z hlavných symbolov budhizmu, zobrazuje totižto tri šperky Budhu.  Trojzubec bol vraj aj znakom Rurikovcov. 

Trojzubec je ukrajinským symbolom, ktorý bol používaný už aj za Vladimíra I. v rokoch 980 až 1015. 

V roku 1992, keď sa v parlamente hlasovalo o schválení znaku, viacerí poslanci boli proti. Dôvodom bolo používanie znaku za druhej svetovej vojny v Ukrajinskej povstaleckej armáde.

Veľký štátny znak
-----------------

### Opis Veľkého štátneho znaku

Veľký štátny znak (prvý návrh)
Uprostred *Veľkého štátneho znaku* sa nachádza znak Ukrajiny s trojzubcom. Erb obklopujú zeleň, pšeničné uši a kalina, nad ktorými sa nachádza korunka. Vedľa (naľavo) sa nachádza zlatý lev, napravo zas kozák. 

* Zlatý lev je symbolom galícijsko-volynského kniežaťa *Daniela z Galície* - jediného kráľa v starovekých ruských dejinách,
* kozák s mušketou na pleci je znakom Záporožskej armády, ktorá existovala od 16. do 18. storočia,
* koruna nad štítom s tridentom symbolizuje silu Kyjevskej Rusi,
* kalina a pšeničné uši v dolnej časti erbu sú tradičnými symbolmi Ukrajiny, znamenajú bohatstvo a veľkorysosť ukrajinskej krajiny

Veľký štátny znak (druhý návrh)
*Veľký štátny znak* však vo všeobecnosti znázorňuje moc a jednotu Ukrajiny. 

### Dejiny Veľkého štátneho znaku

*Veľký štátny znak* nie je úradne uznaným štátnym symbolom Ukrajiny. Jestvuje aj viac verzií, ani jeden však od roku 1996 nebol parlamentom uznaný.

Referencie
----------

1. 1 2   vexilologie.cz, [cit. 2020-07-03]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4   *UKRAJINSKý ERB, STRUČNá HISTóRIA STVORENIA A VZHĽADU, ČO ZNAMENá TRIDENT, VEĽKé A MALé SYMBOLY VARIANTY - SYMBOLIZMUS* [online]. UKRAJINSKý ERB, STRUČNá HISTóRIA STVORENIA A VZHĽADU, ČO ZNAMENá TRIDENT, VEĽKé A MALé SYMBOLY VARIANTY - SYMBOLIZMUS, [cit. 2020-07-03]. Dostupné online.
3. 1 2   *Trident* [online]. www.encyclopediaofukraine.com, [cit. 2020-07-04]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* Štátne znaky Ukrajiny (ukrajinsky)

Pozri aj
--------

* Dejiny Ukrajiny
* Vlajka Ukrajiny
* Trojzubec
**Gin** je alkoholický nápoj, vyrábaný destiláciou obilného kvasu ochutený borievkami.

História
--------

Gin pochádza z Holandska, kde bol objavený v roku 1650. Vynašiel ho Franz de le Boë známy skôr pod menom Franciscus Sylvius, profesor medicíny na univerzite v Leidene. Dr. Sylvius chcel pôvodne nájsť lacné diuretikum, ktoré by použil ako liek na obličkové problémy. Zmiešal teda dve močopudné suroviny – olej z borievkových bobúľ a obilný destilát. Takto vzniknutú zmes nazval genever (fr. genévrier = borievka). Anglickí vojaci nazvali tento nápoj „holandská guráž" a priviezli ho do Anglicka, kde natoľko zachutil, že sa považoval za národný nápoj. Druhý typ ginu, ktorý vyvinuli v Londýne sa nazýva dry gin, niekedy tiež London dry gin, čo naznačuje mesto, kde bol prvýkrát vyrobený. Tento typ, ktorý sa od holandského odlišuje nielen výrobou ale i chuťou, vznikol v roku 1831. Vyrába sa destiláciou obilia a pridaním všemožných bylín a ďalších prísad, ktoré sú vlastným tajným receptom každej pálenice. Gin sa pridáva do rôznych koktejlov napr. Martini. Tento nápoj má i svoje múzeum a to v Hasselte v severovýchodnom Belgicku.

Najznámejší typ ginu, obvykle používaný v miešaných nápojoch, je London dry gin. London dry gin sa vyrába tým, že neutrálny obilný destilát sa po pridaní rastlinných látok redestiluje. Okrem borievky sa zvyčajne pridáva citrusová aróma, či už citrónová alebo pomarančová. Medzi ďalšie rastlinné látky, ktoré môžu byť použité patrí aníz, koreň angelika, koreň sladkého drievka, škorica, limetková kôra, grapefruitová kôra, šafran, baobab, koriander, muškátový oriešok a veľa iných.[chýba zdroj]

Známe značky
------------

* Bombay Sapphire
* Beefeater Gin
* Tanqueray

Použitá literatúra
------------------

* *Encyklopedie koktejlů* ISBN 80-7234-217-7

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gin**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gin na českej Wikipédii.*
Monarchie vo svete
**Monarchia** alebo **mocnárstvo** je štátne zriadenie resp. štát, na čele ktorého stojí panovník – monarcha (cisár, kráľ, knieža, pápež,...). Pôvodná forma monarchie mala znaky absolútnej monarchie. Opakom monarchie je republika.

Výraz monarchia pochádza z gréckeho slova μοναρχία (*monarchía*) a je zložené zo slov μονος (*monos* = „jeden") a αρχειν (*archein* = „vládnuť"), znamená doslova jedinovládu, formu vlády jedinej osoby.

Monarchie sa delia na tri typy podľa spektra právomocí monarchu:

* parlamentná monarchia - takmer žiadne právomoci monarchu, jeho úloha je skôr reprezentatívna
* konštitučná monarchia - moc panovníka je obmedzená ústavou
* absolútna monarchia - panovník má neobmedzenú moc

Referencie
----------

1. ↑  monarchie. In:  *Velký sociologický slovník*. Vyd. 1. Praha : Karolinum, 1996. 1627 s. ISBN 80-7184-311-3. S. 646 – 647.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Monarchia**

Zdroj
-----

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
*Pterois volitans*
**Krídlovec ohnivý** alebo **pterois ohnivý** alebo (nesprávne – vplyvom češtiny) **perutýn/perutín ohnivý** (lat. *Pterois volitans*) je druh ryby z čeľade skorpénovité.

Je to veľmi známa, obľúbená, ale taktiež obávaná morská ryba. Svoju popularitu si získala najmä kvôli atraktívnemu zovňajšku. Disponuje aj jedom, ktorý má identické zloženie ako jed kobry. V prírode táto dravá ryba obýva 50 metrové hĺbky, ale aj pobrežné lokality. 

Dospelý dorastá do dĺžky 35 cm. Jeho telo je pomerne zavalité, uspôsobené pomalému a rozvážnemu pohybu. Všetky jeho plutvy sú výrazne predĺžené a majú charakteristické usporiadanie. Dravému spôsobu života zodpovedá veľká tlama, ktorou krídlovce lapajú živé ryby a mäkkýše. Klenba hlavy vytvára v oblasti očí nadočnicové výrastky v tvare typických rožkov. Nemenej nápadné je samostatné zafarbenie, pri ktorom pretínajú biele základné sfarbenie nepravidelné červenohnedé zvislé prúžky.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Krídlovec ohnivý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Krídlovec ohnivý**