recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Strieda ({\displaystyle D}) je definovaná ako pomer doby trvania impulzu ({\displaystyle \tau }) voči perióde signálu ({\displaystyle \mathrm {T} })
Animácia šírkovej modulácie pravouhlého signálu (PWM). Signál má konštantnú periódu a premenlivú striedu (0 - 100 %).
**Strieda** (alebo tiež **činiteľ plnenia**) periodicky sa opakujúceho dvoj-stavového javu, signálu, alebo funkcie je definovaná ako pomer doby trvania *aktívneho stavu* („zapnutý", log.1, prúd tečie, zariadenie pracuje, hodnota je nenulová, …) voči perióde (dobe opakovania sa) javu. Vyjadruje sa zvyčajne v percentách.

Symbolické vyjadrenie:

strieda {\displaystyle D={\frac {\tau }{T}}\ }
kde

*D* je *strieda* (z angl. *duty cycle* – pracovný interval);
{\displaystyle \tau } je doba, kedy je funkcia nenulová;
{\displaystyle \mathrm {T} } je *perióda* funkcie.
Alternatívne k percentuálnemu vyjadreniu sa strieda niekedy udáva aj vo forme pomeru dĺžky trvania stavov „zapnutý" a „vypnutý" – napr. 1:1 vyjadruje striedu 50 %, 1:3 25 % a pod.

Príklad: ak je vykurovacie teleso zapnuté vždy 1 sekundu a potom vypnuté 99 s, pracuje so striedou 1/100 = 1 % (alebo 1:99 pri vyjadrení v tvare „zapnutý":„vypnutý").

Pozri aj
--------

* Perióda (fyzika)
* Impulzová šírková modulácia (PWM) – modulácia periodického signálu zmenou striedy
Súradnice: 48°36′03″S 21°59′40″V﻿ / ﻿48,6007772°S 21,9944122°V﻿ / 48.6007772; 21.9944122

**Stretavka** je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Latorica.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Stretavka v okrese Michalovce v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2009 na rozlohe 17,71 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.

Predmetom ochrany je: *Účelom vyhlásenia chráneného areálu je ochrana biotopu európskeho významu: Nížinné až horské vodné toky s vegetáciou zväzu Ranunculion fluitantis a Callitricho-Batrachion (3260) a druhov európskeho významu: vydra riečna (Lutra lutra), pĺž zlatistý (Sabanejewia aurata), lopatka dúhová (Rhodeus sericeus amarus), hrúz Kesslerov (Gobio kessleri) a hrúz bieloplutvý (Gobio albipinnatus).*

Referencie
----------

1. ↑  Stretavka. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Stretavka v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stretavka (chráněný areál) na českej Wikipédii.*
**Streľba v Bratislave** (*Krvavá streda*) bola vyústením zrážok medzi nemeckým a maďarským obyvateľstvom Bratislavy a česko-slovenskými legionármi v ranej etape formovania česko-slovenského štátu. 

V tom čase boli Slováci v meste menšinou a k ČSR bolo pripojené, aby boli zabezpečené jeho hospodárske záujmy. 3. februára 1919, deň pred príchodom vlády Vavra Šrobára, vypukol v Bratislave rozsiahly štrajk poštárov a železničiarov, ku ktorému sa neskôr pripojili aj zamestnanci elektrární aj iných závodov. Štrajk začal kvôli sociálnym požiadavkám, bol však rýchlo spolitizovaný a spojený s požiadavkami národnostného charakteru. 12. februára sa štrajk rozšíril do Nitry, Nových Zámkov, Komárna, Lučenca a Zvolena. Ochromenie zásobovania a infraštruktúry malo podnietiť nepokoje proti formujúcemu sa štátu a zlikvidovať ho už v jeho zárodku. Protesty vyvrcholili 12. februára 1919, keď sa maďarskí nacionalisti pokúsili ovládnuť zhromaždenie zvolané Robotníckou radou. Okrem národnostných prejavov - vyvesovanie maďarských zástav a vyhlásenia o skorom znovuobsadení mesta maďarskou armádou, sprevádzala protesty streľba z oblokov a dav aktívne napadol legionárov kameňmi. Napadol aj talianskeho veliteľa posádky Riccardo Bareccu načo vypukol chaos a legionári rozohnali dav streľbou. Po streľbe zostalo na mieste 6 mŕtvych a 13 ťažko ranených, z ktorých traja na zranenia neskôr podľahli. Tragédiu pripomína hrob na cintoríne v Slávičom údolí.

Zoznam obetí
------------

* Karol Albrecht (†21)
* František Heringes (†37)
* Karol Hubert (†14)
* Juraj Kováts (†28)
* Viliam Kubesch (†17)
* Gustáv Luntzer (†19)
* Angela Soósová (†37)
* Jozef Skoda
* Július Záborszký (†37)

Referencie
----------

1. ↑  Krajčovičová 2009, s. 33
2. ↑  Vrábel 2012

Zdroje
------

* Krajčovičová, Natália (2009), *Slovensko na ceste k demokracii*, Bratislava: Historický ústav SAV, ISBN  978-80-89396-01-6,
* Luther, Daniel (2015), „Cesta z Prešporka do Bratislavy", *Historická revue* (3)
* Vrábel, Ferdinand (12 december 2012), *János Esterházy – prehľad problematiky a základnej literatúry*, Druhá svetová, ISSN 1336-8222,

Súradnice: 48°08′38″S 17°06′35″V﻿ / ﻿48,143919°S 17,109661°V﻿ / 48.143919; 17.109661
Súradnice: 40°29′30″S 121°30′30″Z﻿ / ﻿40,49167°S 121,50833°Z﻿ / 40.49167; -121.50833

**Lassen Peak** je v súčasnosti neaktívna sopka, nachádzajúca sa v Kalifornii, USA v pohorí Kaskádové vrchy. Je to najjužnejšia sopka Kaskádových vrchov a zároveň jedna z dvoch (druhá je Saint Helens), ktoré eruptovali v 20. storočí. Je súčasťou národného parku Lassen Volcanic National Park.

Je pomenovaný po dánskom kováčovi a prospektorovi Petrovi Lassenovi, ktorý sprevádzal výpravy do Kalifornie v časoch *„zlatej horúčky"*. Lassen Peak je známy aj tým že má najvyššie priemerné ročné úhrny zrážok v južnej časti pohoria. Snehová pokrývka dosahuje až 16 m (niektoré roky až 25 m).

Geológia
--------

Sopečná aktivita v oblasti Lassen Peaku sa datuje na 600 000 rokov vytvorením vulkánu Brokenoff. Počas 400 000 ročnej aktivity sa erupčné centrá presúvali na severnú stenu vulkánu, kde sa vytvorilo niekoľko lávových dómov (Bumpass Mountain, Ski Heil Peak, Reading Peak), medzi nimi aj samotný Lassen Peak pred 28 000 rokmi. Posledné erupcie v oblasti Lassen Peak sa odohrali v rokoch 800, 880, 980, 1650 a úplne posledná bola freatická erupcia, ktorá sa začala 30. mája 1914 a skončila sa v júni roku 1917. Odvtedy sopka nejaví žiadne známky aktivity.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - komplex Lassen Peak na Global Volcanism Program (po anglicky)
Canon EOS RP s adaptérom EF-EOS R a objektívom EF 50 mm F1,8
**Canon EOS RP** je bezzrkadlový systémový fotoaparát od japonského výrobcu Canon. Bol uvedený vo februári 2019 a išlo o druhý fotoaparát v systéme R plnoformátových bezzrkadloviek.

Technické parametre
-------------------

Model EOS RP je vybavený bajonetom Canon RF a je kompatibilný s objektívmi Canon RF. Objektívy EF a EF-S je možné pripojiť pomocou adaptéra.

Full-frame CMOS snímač (36 × 24 mm) má efektívne rozlíšenie cca 26,2 megapixelov. EOS RP je vybavený elektronickým hľadáčikom cez obrazový snímač s približne 100 % pokrytím snímky (horizontálne aj vertikálne) a režimom živého náhľadu.

Režim EOS Movie umožňuje nahrávanie v rozlíšení 4K, Full HD a HD.

Puzdro je vyrobené z horčíkovej zliatiny zapuzdrené v plaste a utesnené proti prachu a striekajúcej vode.

Referencie
----------

1. ↑  SLOVAKIA, Canon. *Technické údaje a funkcie – EOS RP* [online]. Canon Slovakia, [cit. 2022-03-20]. Dostupné online.
2. ↑  MEDIANORD. *Canon EOS RP Datenblatt* [online]. www.digitalkamera.de, [cit. 2022-03-20]. Dostupné online. (po nemecky)
3. ↑   *Im Test: Canon EOS RP* [online]. fotomagazin.de, 2020-03-18, [cit. 2022-03-20]. Dostupné online. (po nemecky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Canon EOS RP**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Canon EOS RP na nemeckej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Milan „Ferda" Peroutka** (\* 19. január 1964 – † 4. máj 2013) bol český bubeník, známy predovšetkým ako člen skupiny Olympic.

Hral so skupinami Kvintet FM, S.L.S. Leška Semelky alebo OK Band. Od roku 1986, po odchode Petra Hejduka, sa stal členom skupiny Olympic. V 90. rokoch 20. storočia ešte hral v kapelách sprevádzajúcich spevákmi Jana Kalouska, Janka Ledeckého, Marcelu Březinovú. Od roku 1995 bol tiež členom A.S.P.M. Jana Spáleného.

Zomrel náhle v noci z 3. na 4. mája 2013. Ešte 3. mája hral na koncerte skupiny Olympic v Karlových Varoch.

Referencie
----------

1. 1 2  HNÁTEK, Václav; VEDRAL, Honza. *Zemřel bubeník Olympiku Milan Peroutka. Kapela ruší nejbližší koncerty* [online]. iDNES.cz, 4.5.2013, [cit. 2013-06-22]. Dostupné online. (česky)
2. ↑   *Zemřel bubeník Olympiku Peroutka, kapela zrušila koncerty* [online]. Lidovky.cz, 4.5.2013, [cit. 2013-06-22]. Dostupné online. (česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Milan Peroutka na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5723 4263
* NK ČR: ola2002109804
* VIAF: 84946962
**Patrick Jane** je fiktívna postava seriálu *Mentalista* od Bruna Hellera, ktorú stvárňuje austrálsky herec Simon Baker. Spočiatku pôsobil ako nezávislý policajný konzultant pre CBI (California Bureau of Investigation), a neskôr pre FBI (Federal Bureau of Investigation).

Životopis
---------

Vyrastal v cirkuse ako atrakcia. Neskôr pôsobil ako falošné médium a od roku 2003 ako nezávislý konzultant pre CBI.

Jane je vdovcom. Prišiel o manželku a dcéru, ktoré zavraždil sériový vrah Red John. Po tejto udalosti sa nervovo zrútil. Jeho cieľom je dolapiť Reda Johna a pomstiť smrť manželky a dcéry.

V roku 2015 začal pôsobiť ako nezávislý konzultant pre FBI. Neskôr sa ožení s Teresou Lisbonovou.

Je známy svojím ohromujúcim odôvodnením, ale aj pohodlnosťou a tvrdohlavosťou. Pri riešení trestných činov využíva vysoko rozvinuté zručnosti v oblasti pozorovania, uvažovania a manipulácie s mysľou, ktoré získal pomocou fiktívneho jasnovidectva.

Externé odkazy
--------------

* Patrick Jane na postavy.cz
*Článok o knihe El Perú Antonia Raimondiho pozri pod El Perú (kniha); článok o štáte pozri pod Peru*.
Kamenný oltár v *El Perú* v Guatemale
**El Perú** alebo **El Peru**, pôvodný mayský názov **Waka'** (pôvod názvu El Perú, čo po španiesky znamená Peru, je neznámy) sú ruiny mayského mesta v dnešnej severnej Guatemale v Peténe asi 20 km na severozápad of Laguna Perdida (Stratená lagúna) a 60 km na západ od Tikalu.

Predpokladá sa, že mesto bolo obývané od roku 500 pred Kr. aspoň do roku 800 po Kr. V 60. a 70. rokoch 20. storočia sa stalo obeťou zlodejov, ktorí odrezali a odniesli početné stély a podobne. Až Ianovi Grahamovi sa dlhoročnou detektívnou prácou podarilo časť z nich znova nájsť a umiestniť, kam patria. Azda aj preto bola prv minulosť El Peru známa len úlomkovito, známe bolo len to, že mesto bojovalo s Tikalom. Dnes vieme, že bolo kľúčovou figúrkou v bojoch medzi mestami Calakmul a Tikal.

Externé odkazy (po anglicky)
----------------------------

* Archaeology Magazine's Interactive Waka'
* Nedávne oznámenie od Southern Methodist University Researchers
*
**Patrick Henry Pearse**, (ír. *Pádraig Anraí Mac Piarais*; \* 10. november 1879 – † 3. máj 1916) bol írsky politik, spisovateľ a revolucionár.

Bol kľúčovou osobnosťou tzv. Veľkonočného povstania v roku 1916, v ktorom írski republikáni povstali proti britskej správe v boji za nezávislosť Írska. Pearse viedol počas povstania najaktívnejší zložku - Írske republikánske bratstvo. Keď revolucionári vyhlásili Írsku republiku, bol Pearse vyhlásený jej prezidentom. Povstanie však bolo potlačené a Pearse bol v roku 1916 popravený. Pre Írov je národným hrdinom a v ankete Najväčší Ír z roku 2010 obsadil 6.-10. miesto.

Literatúra
----------

* Ruth Dudley Edwards: *Patrick Pearse: the Triumph of Failure.* London: Gollancz, 1977.
* Sean Farrell Moran: *Patrick Pearse and the Politics of Redemption: The Mind of the Easter Rising 1916.* Washington, Catholic University Press, 1994.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Patrick Pearse na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12380890m
* GND: 11954654X
* ISNI: 0000 0001 0914 7816
* LCCN: n50000694
* NK ČR: uk2012723760
* VIAF: 72206367
* WorldCat: lccn-n50000694
**Patrick Süskind** (\* 26. marec 1949, Ambach, Nemecko) je nemecký spisovateľ a scenárista. Je najstarším synom novinára Wilhelma Emanuela Süskinda, ktorý sa v Nemecku stal známym ako autor esejí o jazyku pod názvom *Aus dem Wörterbuch des Unmenschen* (*Zo slovníka barbara*).

Životopis
---------

Absolvoval konzervatórium (hra na klavír) a v rokoch 1968-1974 študoval stredovekú a súčasnú históriu a literatúru v Mníchove a v Aix-en-Provence. Už počas štúdií písal krátke prózy a divadelné hry. Vo svojich dielach sa vyhýbal otvorenosti tak, ako to len bolo možné. Neskôr pracoval ako televízny scenárista.

Napísal divadelnú hru *Kontrabas*, ktorá mala premiéru v Mníchove v roku 1981. 
Román *Parfum. Príbeh vraha* (Das Parfum, Die Geschichte eines Mörders) vyšiel v roku 1985 v Zurichu. Süskind v tomto románe vytvoril postavu Jeana-Baptistu Grenouilla, ktorý dostal do vienka výnimočný talent, prostredníctvom ktorého mu je umožnené obzvlášť jemne pociťovať a rozoznávať až do jemných detailov pachy a vône. Vďaka tomuto talentu sa stáva posadnutý svojím diabolským plánom vyrobiť nezvyčajný parfum, kvôli ktorému sa stáva vrahom.
Dielo je sugestívnym opisom rôznych pachov a vôní – počnúc pachmi parížskych ulíc v 18. storočí, cez pachy a vône jedla, ľudí, končiac arómou parfumov.

Výber z diela
-------------

* *Kontrabas* (originálny názov: *Der Kontrabass*), divadelná monodráma 1981, ISBN 3-257-23000-1
* *Parfum. Príbeh vraha* (anglická verzia) (originálny názov: *Das Parfum, die Geschichte eines Mörders*) 1985, ISBN 3-257-22800-7
* *Holub*, surrealistická próza (anglická verzia) (originálny názov: *Die Taube*) 1987, ISBN 3-257-21846-X
* *Die Geschichte von Herrn Sommer*, 1991, ISBN 3-257-22664-0
* *Drei Geschichten*, 1995, ISBN 3-257-70008-3 (ďalšie vydanie 2005: ISBN 3-257-23468-6)
* *Über Liebe und Tod*, 2006, ISBN 3-257-23589-5

### V slovenčine

* 2002 – *Parfum - Príbeh vraha* (Columbus, ISBN 80-7136-064-3)
* 2006 – *Parfum - Príbeh vraha* (Columbus, ISBN 80-7136-131-3)
* 2007 – *Príbeh pána Letka* (Belimex, ISBN 978-80-89272-25-9)

Autoritné údaje: * BnF: 12037851v
* GND: 118885006
* ISNI: 0000 0001 2144 8443
* LCCN: n85377310
* NK ČR: jn20000605223
* SNK: 151782
* VIAF: 98249600
* WorldCat: lccn-n85377310
**George Avakian** (\* 15. marec 1919, Armavir, Rusko – † 22. november 2017, Manhattan, New York, New York, USA) bol americký hudobný producent. Narodil sa na území dnešného Ruska arménskym rodičom.

Životopis
---------

V roku 1937 začal dochádzať na univerzitu v Yale. Neskôr bol dlhoročným zamestnancom vydavateľstva Columbia Records, kde pracoval ako producent a produkoval albumy hudobníkov, ako boli napríklad Miles Davis, Dave Brubeck alebo Louis Armstrong. V roku 1959 začal spolupracovať s novo vzniknutým vydavateľstvom Warner Bros. Records a tu produkoval napríklad nahrávky rock'n'rollovej skupiny Bill Haley & His Comets. V prvej polovici sedemdesiatych rokov robil manažéra Keithovi Jarrettovi.

Jeho mladším bratom bol režisér Aram Avakian. V roku 2010 získal ocenenie NEA Jazz Masters.

Referencie
----------

1. ↑  
 *George Avakian, Record Producer and Talent Scout, Dies at 98* [online]. The New York Times, 2017-11-22, [cit. 2017-11-23]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  NEA Jazz Masters

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku George Avakian na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13482025r
* GND: 142132098
* ISNI: 0000 0000 3673 121X
* LCCN: n93014645
* VIAF: 69080905
* WorldCat: lccn-n93014645
Súradnice: 48°11′00″S 11°32′01″V﻿ / ﻿48,1833°S 11,5336°V﻿ / 48.1833; 11.5336

Budova obchodného domu.
**Streľba v Mníchove 22. júla 2016** bol útok, ku ktorému došlo v bavorskom meste Mníchov, zomrelo pri ňom minimálne desať ľudí. Útok spáchal 18-ročný Ali David Sonboly. Prvé výstrely v obchodnom centre Olympia-Einkaufszentrum v mestskej časti Moosach sa ozvali krátko pred siedmou hodinou večer. Bezpečnostné zložky obchodný dom obkľúčili a po streľbe okamžite evakuovali.

Krátko po streľbe, z ktorej páchateľ unikol vydali bezpečnostné zložky v Mníchove upozornenie, aby sa ľudia vyhýbali miestam s vyššou koncentráciou osôb; bola prerušená prevádzka metra a niektorých električkových liniek. Evakuovaná bola hlavná mníchovská stanica a prevádzka nemeckých železníc do mesta a z mesta sa úplne zastavila. Následne bola stanica úplne uzatvorená.

Do streľby bolo zapojených viac osôb. Nemecké ministerstvo vnútra potvrdilo niekoľko hodín po útoku troch útočníkov, napokon vyšlo najavo, že páchateľ bol len jeden, 18-ročný občan Nemecka iránskeho pôvodu Ali David Sonboly (bez záznamov v trestnom registri), ktorý po útoku spáchal samovraždu. Zbraň kúpil na internete, mala certifikačnú značku Slovenska. Počas incidentu sa rozšírila správa, že došlo k útoku tiež na Karlovom námestí (centrálnom námestí v bavorskej metropole), ale polícia túto správu veľmi rýchlo vyvrátila.

Referencie
----------

1. ↑   *ŽIVĚ: Po střelbě v Mnichově je osm mrtvých, policie hledá tři útočníky* [online]. idnes.cz, 2016-7-22, [cit. 2016-07-22]. Dostupné online.
2. ↑   *Policie: V Mnichově střílel osmnáctiletý Němec íránského původu* [online]. idnes.cz, 2016-7-23, [cit. 2016-07-23]. Dostupné online.
3. ↑   *Mnichovský vrah útok plánoval rok, zbraň ze Slovenska koupil na internetu* [online]. 2016-7-24, [cit. 2016-07-25]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Přestřelka v Mnichově (2016) na českej Wikipédii.*
*Marpéssu a Ida oddelil Zeus od Apolóna*, červenofigúrový psyktér, cca 480 pred Kr.
**Marpéssa** (starogr. Μάρπησσα – Marpéssa, lat. Marpessa) bola v gréckej mytológii dcéra aitolského kráľa Euéna a jeho manželky Euény.

Vydala sa za siláka Ida, syna messénského kráľa Afarea. Idas však ešte skôr musel o ňu zviesť súboj s jej otcom v pretekoch konských záprahov. Ak by bol v pretekoch prehral, prišiel by o hlavu. To sa ale nestalo, lebo Idov otec boh morí Poseidón mu daroval okrídlený voz a s ním súťaž vyhral. Kráľ Euénos nezniesol to pokorenie, zabil svoje kone a potom aj sám seba.

Druhý súboj o manželku zviedol Idas s bohom Apollónom, ktorý o Marpéssu tiež usiloval. Boj to bol ťažký a keď sa už zdalo, že Apollón nevydrží so silami, vstúpil do toho Zeus, súboj zastavil a rozhodol, že nech si Marpéssa sama vyberie manžela. Marpéssa dala prednosť Idovi, lebo sa ako smrteľný človek nebál o ňu zviesť boj ani s bohom.

Jej manželstvo však nemalo dlhé trvanie. Idas zahynul pri spore o ukradnutý dobytok s bratrancami Kastorom a Polydeukom. Keď Idas zabil Kastora a chystal sa zabiť aj Polydeuka syna boha Dia, Zeus zasiahol a zabil Ida bleskom. 

V manželstve Ida a Marpéssy sa narodila dcéra Kleopatra, ktorá sa neskôr stala ženou kalydónského hrdinu Meleagra. Ten však z vôle bohýň osudu Moir zomrel tiež mladý a mýty hovoria, že potom vlastnou rukou zomrela aj jeho manželka a matka.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Marpéssa na českej Wikipédii.*
**Bingo** je lotéria s výhrami v hotovosti.

Bingo – česká televízna lotéria
-------------------------------

Bingo bol český televízny program vysielaný v rokoch 1994 – 1996 v televízii Nova. Išlo o lotériu formou „zábavnej súťažnej hry". Na jeseň 1995 zverejnili *Lidové noviny* podozrenie, že je hra zmanipulovaná. Súťaž bola na jar 1996 ukončená a po svojom obnovení pod názvom *Nové Bingo* už nedosiahla pôvodnej popularity a následne bola definitívne ukončená.

V roku 2005 bol za ovplyvnenie súťaže v období máj až september 1995 v neprítomnosti odsúdený nepodmienečne na 5 rokov zmluvný pracovník a programátor Pavel Fantyš. Niekoľko ďalších komplicov bolo odsúdených podmienečne. V roku 2017 sa Fantyš po dolapení v USA k činu priznal (uviedol však, že nebol hlavným organizátorom).

Referencie
----------

1. ↑  FILIT

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bingo (pořad) na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Streľba v Šuranoch** bol incident, ktorý sa odohral cez vianočné sviatky 1938 počas okupácie južného Slovenska. Incidentu prechádzalo obmedzovaniu národnostných práv zo strany maďarskej vlády a séria miestnych vzájomných slovensko-maďarských provokácií. Napätie nakoniec vyústilo do zákroku maďarských žandárov, počas ktorého bola zastrelená 18-ročná Mária Kokošová.

Priebeh tragédie
----------------

Šurany boli v novembri 1938 na základe Viedenskej arbitráže pričlenené k Maďarsku. Maďarská vláda na južnom Slovensku likvidovala občianske a sociálne práva a obnovila hrubú odnárodňovaciu politiku, čo vyvolávalo odpor medzi miestnymi Slovákmi. Pred Vianocami vyústila nespokojnosť do otvorených protestov, na ktoré maďarské orgány reagovali represáliami, zatýkaním a následným fyzickým týraním.

Tragédii predchádzalo viacero udalostí, ktoré prispeli k nárastu napätia - rozohnanie slovenskej demonštrácie v Komjaticiach, kde Slováci požadovali znovupripojenie ku Slovensku, delegácia miestnych Maďarov k regentovi Horthymu, kde v mene všetkých obyvateľov vyjadrili spokojnosť s pričlenením k Maďarsku, vylepovanie protimaďarských plagátov slovenskými študentmi a séria vzájomných provokácií v miestnom kostole. Na Vianoce Slováci pri polnočnej omši odignorovali spev maďarskej hymny, ale zaspievali pieseň Hej, Slováci, ku ktorej sa pripojil celý kostol. Na to údajne zareagovali miestni maďaróni privolaním žandárskej hliadky, ktorá rozohnala dav streľbou do vzduchu. Nasledovala séria nočných zatýkaní a výsluchov spojených s bitím a týraním. 

Na Druhý sviatok vianočný slovenskí veriaci odmietli kázeň v maďarčine a demonštratívnym kašľom prinútili kňaza prerušiť malú omšu. Pri veľkej omši sa potom zopakoval problém s hymnou. Pred kostolom následne došlo k zásahu maďarských žandárov, ktorí zastrelili mladé dievča a rozohnali dav pažbami. Presný popis udalosti očitými svedkami sa líši (nesprávna manipulácia so zbraňou po jej zlyhaní pri streľbe do vzduchu, streľba po tom, čo sa niekto z davu snažil vytrhnúť žandárovi zbraň, streľba v ohrození davom a pod). Ešte tej istej noci maďarské orgány zatkli približne 50 osôb a obvinili ich z prípravy vzbury, ktorá mala byť organizovaná zo Slovenska.

Incident vyvolal na Slovensku veľký rozruch a mal aj politickú dohru. Nebol ani v záujme maďarskej vlády, ktorá ho chápala ako chybu, pretože prehlboval priepasť medzi Slovákmi a Maďarmi a znižoval šancu, že sa Slovensko po rozbití Česko-Slovenska pripojí k Maďarsku.

Referencie
----------

1. ↑  Mitáč 2011, s. 143
2. ↑  Mitáč 2011, s. 148

Zdroje
------

* Mitáč, Ján (2011), „Krvavý incident v Šuranoch na Vianoce 1938 v spomienkach obyvateľov mesta Šurany", in Mitáč, Ján, *Juh Slovenska po Viedeňskej arbitráži 1938 - 1945*, Bratislava: Ústav pamäti národa, ISBN  978-80-89335-45-9

Iné projekty
------------

Wikizdroje
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Streľba v Šuranoch**

Externé odkazy
--------------

* Krvavý incident v Šuranoch na Vianoce 1938 v spomienkach obyvateľov mesta Šurany

Súradnice: 48°05′19″S 18°10′57″V﻿ / ﻿48,088712°S 18,182631°V﻿ / 48.088712; 18.182631
**Elatos** (starogr. *Ἔλατος*) je v gréckej mytológii syn lykosúrskeho kráľa Arkada.

Elatos, syn lykosúrskeho kráľa Arkada, bol v starovekom Grécku považovaný za arkádskeho hrdinu. Jeho matkou bola podľa rôznych verzií buď Laodameia, dcéra spartského kráľa Amykla alebo Meganeira, dcéra eleusínskeho kráľa Krokóna, alebo nymfa Chrysopeleia.

Grécky cestovateľ Pausanias, ktorý v 2. storočí navštívil Arkádiu sa od miestnych obyvateľov okrem iných informácií dozvedel, že matkou Elata bola dryáda Erato: „*Túto vílu nazývajú Erató a tvrdia o nej, že Arkadovi sa s ňou narodil Azan, Afeidas a Elatos; ešte predtým sa mu narodil ľavoboček Autolaos. Arkas rozdelil synom, ktorí dospeli, zem na tri diely, jedna časť bola pomenovaná po Azanovi Azánia. Z tejto časti sa vraj odsťahovali tí, ktorí bývajú okolo jaskyne vo Frýgii zvanej Steunos a okolo rieky Penkaly. Afeidas dostal Tegeu s príslušným územím, preto tiež básnici nazývajú Tegeu územím Afeida. Elatos získal pohorie Kyllénu, vtedy ešte bezmennú. Neskôr sa Elatos odsťahoval do dnešnej Fókydy, pomáhal Fókom zaťažených vojnou obyvateľmi Flegyai a stal sa zakladateľom mesta Elateie. Azan mal syna Kleitora, Afeidas Alea, Elatos mal vraj päť detí: Aipyta, Perea, Kylléna, Ischya a Stymféla.*" Podľa gréckeho historika Apollodora z Atén bol Elatos otcom dvoch synov, Stymfala a Perea.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,9,1.
2. 1 2 3  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 84-85.
Schematický nákres.  

**1** – objektív  
**2, 3** – hranoly  
**4** – okulár
'*Binokulárny ďalekohľad **(iné názvy:** binokulár**,** dvojitý ďalekohľad**,** triéder*) je ďalekohľad upravený na pozorovanie súčasne obidvoma očami, pričom obidva obrazy splývajú a vytvárajú stereoskopický dojem. Jeho konštrukcia vychádza z prác optika  Antonína Máriu Šírka z Rejty v 17. storočí.

V princípe ide o Keplerov ďalekohľad s dvoma spojnými šošovkami. Medzi ne je navyše vložená sústava dvoch optických hranolov, ktoré obraz štyrikrát odrazia (nastáva tu totálny odraz). Hranoly sú vzájomne pootočené o 90°. Tým je pôvodne prevrátený obraz narovnaný a navyše sa tak skráti konštrukčná dĺžka ďalekohľadu, takže možno použiť objektív s dlhšou ohniskovou vzdialenosťou a tým aj zväčšením triédera.

Triéder sa vyrába obvykle v binokulárnom prevedení a charakterizuje dvojicou čísel, ktoré udávajú zväčšenie a priemer objektívu. Triéder 8×50 má osemnásobné zväčšenie a objektív s priemerom 50 mm.

Používa sa v turistike, poľovníctve, námorníctve, vojenstve atď.

Na účely vyžadujúce väčšie zväčšenie (napr. pre športovú streľbu) sa používajú aj triédre monokulárneho prevedenia (zvyčajne na statíve).

Referencie
----------

1. ↑  ďalekohľad. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2003. 702 s. ISBN 80-224-0761-5. Zväzok 3. (Č – Eg), s. 174-175.

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Triedr na českej Wikipédii.*
**Semémová analýza frazém** je osobitná metóda výkladu frazémy a frazeológie spracovaná M. M. Kopylenkom. Frazéma sa v nej chápe ako výsledok kombinácie denotačných a konotačných semém. Metóda rozlišuje prvotnú a druhotnú denotačnú semému (D1 a D2), ďalej konotačnú semému motivovanú (K1), konotačnú semému nemotivovanú (K2) a konotačnú semému izolovanú (K3). Dvojčlennými a trojčlennými kombináciami určuje typológiu frazém podľa sémantickej povahy ich zložiek. Táto kombinatorika však zreteľne neurčuje, od ktorého typu spojenia sa začína frazeológia (je evidentné, že prvé typy spojení, napr. D1D1, D1D2 a pod. ešte nepatria do frazeológie. Neproduktívnosť tejto metódy spočíva v mylnej východiskovej hypotéze o možnosti určovať význam frazémy pomocou priraďovania významov jej zložkám.

Literatúra
----------

* M. M. Kopylenko – Z. D. Popova, 1978.

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**Mária Malátková** (\* 17. september 1944, Viedeň - † 26. jún 1983, Košice) bola operná speváčka.

Životopis
---------

Študovala spev na Konzervatóriu v Košiciach, na Hudobnej fak. Vysokej školy múzických umení v Bratislave. Po ukončení členka opernej skupinu Vojenského umeleckého súboru v Bratislave, sólistka spevohry Divadla J. Záborského v Prešove, opery Divadla J.G. Tajovského v Banskej Bystrici (1970-1973), odborná pracovníčka Osvetovej besedy, Obvodného kultúrneho a spoločenského strediska v Košiciach. Svoj spevácky talent rozvíjala v hudobne založenej rodine. Už počas pôsobenia v banskobystrickom divadle pod vedením režiséra K Jermeka z Prahy inklinovala k talianskemu opernému štýlu, jej dramatický soprán umožňoval prechod cez výrazne dramatické stredy až do mezzosopránu. Vytvorila tu pestrý rad umelecky náročných postáv.

Literatúra
----------

* MALÁTKOVÁ, Mária. In:  *Lexikón slovenských žien*. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2003. 288 s. ISBN 80-89023-30-4. S. 154.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 147693
**Patrick Nasmyth** (\* 7. január 1787, Edinburgh – † 17. august 1831, Londýn) bol škótsky maliar. Bol najstarším synom slávneho umelca Alexandra Nasmytha. Jeho mladší brat, James bol inžinier, ktorý získal slávu ako vynálezca parného kladiva.

Životopis
---------

Nasmyth sa narodil v Edinburghu a bol pomenovaný po patrónovi jeho otca, Patrickovi Millerovi. Blízky vzťah k umeniu si vyvinul už v ranom veku a jeho otec mal veľký záujem na rozvoji talentu svojho syna. Ako teenager Nasmyth po úraze stratil možnosť použitia pravej ruky a to ho nútilo naučiť sa maľovať ľavou rukou. Väčšiu časť zo svojho bol ťažko chorý.

Veľa z Nasmythovej práce, ktorá nie je presne datovaná, sa týka jeho rodného Škótska. V maľovaní pokračoval aj po presťahovaní do Londýna v roku 1810. Rovnako ako otca aj jeho ovplyvnili práce holandských majstrov zo 17. storočia, najmä Meindert Hobbema a Jacob van Ruysdael (veľké množstvo diel oboch majstrov bolo vystavených v galériách v Londýne počas celého Nasmythovho života). Nasmyth zomrel na chorobu, ktorá mala symptómy ako zápal pľúc.

Externé odkazy
--------------

* Obrazy Patricka Naysmitha (Artcyclopedia.com)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Patrick Nasmyth na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 103798966X
* ISNI: 0000 0001 0999 9867
* LCCN: no2009186364
* NK ČR: xx0132214
* ULAN: 500005417
* VIAF: 95713945
* WorldCat: lccn-no2009186364
**Timagoras** (starogr. *Τιμαγόρας*) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.

Sochár Timagoras, syn Aristónida z Rodosu, tvoril v 1. polovici 3. storočia pred Kr. Svedectvom tvorby tohto umelca, pochádzajúceho z viacčlennej rodiny sochárskych majstrov, sú jeho menom signované mramorové podstavce (z nezachovaných sôch), nájdené na ostrove Rodos.

Nápis na podstavci objavenom v meste Kameiros hlása, že na ňom kedysi stála bronzová socha *Filokrata, syna Sósitima*, víťaza pýtických a isthmických hier v zápasení dorastencov (mladík sa neskôr stal sudcom) a že ju zhotovili Timagoras a Eukles z maloázijskej Mylasy:

|  |  |
| --- | --- |
| *Τιμαγόρας Ἀριστωνίδα ἐποίησε, Εὐκλῆς Μυλασεὺς ἐχαλκούργησε*  | preklad: *Timagoras syn Aristónida ju zhotovil, Euklés z Mylasy ju do bronzu spracoval.* |

- text v starogréčtine
Ďalšia epigrafická pamiatka z mesta Kameiros, datovaná do rokov 295 až 285 pred Kr. uvádza jeho meno v zozname dozorcov zodpovedných za chod náboženských obradov (*hieropoioi*).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *4 Timagoras*
2. ↑  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 938. (po nemecky)
3. ↑  Salvatore Settis, Sonia Maffei, Donzelli Editore, 1999, Laocoonte, fama e stile, *Diagramma F. La famiglia di Mnasitimos* str. 39
4. ↑  Inscriptiones Graecae, *Clara Rhodos 2 (1932) 200,32*
5. ↑  Inscriptiones Graecae, *Tit. Cam. 30*
6. ↑  Inscriptiones Graecae, *Tit. Cam. 92*
7. ↑  Inscriptiones Graecae, *Tit. Cam. 12*
**Cigán, rapsódia pre husle a orchester (*Tzigane*)** je dielo francúzskeho skladateľa Maurica Ravela. 

Ravelovi bol folklór ako podnetný zdroj pre jeho tvorbu vždy blízky. Hudobné nápady čerpal hlavne z obľúbeného Španielska, no inšpiráciu pre dielo Cigán našiel v maďarsko-cigánskej ľudovej hudbe. Zosobnením tejto inšpirácie bola maďarská huslistka Jelly d'Aranyi, ktorá v roku 1922 excelovala v jeho *Sonáte pre husle a violončelo*. Ravel, prítomný na koncerte bol fascinovaný huslistkiným temperamentom a vynikajúcou technikou. Ešte v tomto roku začal pracovať na Cigánovi, rapsódií pre husle a klavír. Dielo však kvôli intenzívnej práci na opere Dieťa a čary dokončil až o dva roky neskôr. V apríli 1924 sa uskutočnia premiéra tejto skladby v podaní Jelly d'Aranyi a klaviristu Henriho Gil-Marchexa. Skladba s virtuóznym husľovým partom však v sebe niesla koncertnú ambíciu, preto skladateľ dielo zorchestroval. 

Forma diela je už podľa názvu rapsodická, voľná a využíva predovšetkým variačnú techniku. Skladba je súvislý celok, bez členenia na časti. Celé dielo ja akýmsi umelecky štylizovaným čardášom. Skladba sa začína dlhým vášnivým husľovým sólom, ktoré má charakter kadencie. Až po tomto sóle vstupuje orchester, konkrétne harfa s partom, ktorý evokuje cimbal v cigánskej kapele. Nasleduje ďalší rytmický motív v husľovom podaní, využívajúci zväčšenú sekundu, interval charakteristický pre cigánsku hudbu. Melódie sa ujme orchester, po ktorej nasleduje husľová kadencia, ktorá uzatvára túto časť a plynule prechádza do Meno vivo grandiozo. Orchester nadobúda významnejšie postavenie a postupne vytvára s husľami prepojený celok. Tempo skladby striedavo zrýchľuje a zasa klesá, čím sa vytvára napätie. Skladba graduje, v závere orchester doprevádzajú husle bravúrnym behom, po ktorom orchester troma krátkymi akordami rapsódiu ukončí. 

Ravelov Cigán skvele ilustruje folklórne inšpirácie v klasickej hudbe. V klavírnej i orchestrálnej verzii je to obľúbená skladba technicky vyspelých huslistov.
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Bingo
**Provincia Bingo** (jap. 備後国 – Bingo no kuni) bola stará japonská provincia nachádzajúca sa na pobreží Vnútorného mora v regióne Čúgoku na západe ostrova Honšú. Susedila s provinciami Biččú, Hóki, Izumo, Iwami a Aki. Na jej území sa dnes rozkladá východná časť prefektúry Hirošima.

Jej staré hlavné mesto zrejme ležalo v blízkosti dnešného Fučú. V období Sengoku bola provincia Bingo ovládaná klanom Móri, ale po bitke pri Sekigahare ju Iejasu Tokugawa pridelil jednému zo svojich spojencov.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Provincie Bingo na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
Senegambijská konfederáciaSenegambia
**Senegambia** alebo **Senegambijská konfederácia** bola konfederácia štátov Senegal a Gambia v západnej Afrike, vznikla 1. februára 1982. Únia koordinovala zahraničnú, ekonomickú a vojenskú politiku. Konfederácia zanikla v roku 1989.

Prvé pokusy o zjednotenie Senegalu a Gambie sa uskutočnili už okolo roku 1700. Oblasti týchto dvoch štátov boli kolóniami Francúzska a Veľkej Británie (bolo to významné obchodné centrum medzi Európou a Severnou Amerikou a samozrejme miesto obchodu s otrokmi). V roku 1758 Veľká Británia obsadila všetky hlavné francúzske základne a vytvorila korunnú kolóniu – Senegambiu. V roku 1783 sa vďaka Versaillskej zmluve oblasť rozdelila na časť Gambie, ktorá bola pridelená Veľkej Británii a časť Senegalu Francúzsku. V roku 1960 získal Senegal od Francúzska nezávislosť a o päť rokov neskôr sa osamostanila aj Gambia. Od roku 1970 bol gambijským prezidentom Dawda Jawara. Jawara viedol štát pomerne stabilne, v čele štátu stál vyše 20 rokov.

V roku 1981 sa Kukoi Samba Sanyang pokúsil o prevrat (dvakrát neúspešne kandidoval na prezidenta). Keďže samotná Gambia armádu nemala, Jawara požiadal senegalské vojská o pomoc. Senegalská armáda rebela porazila. Následne Senegal a Gambia podpísali zmluvu o vzniku konfederácie, v čele ktorej stál senegalský prezident. Gambijský prezident bol viceprezidentom konfederácie. Každý štát mal vlastný parlament. Okrem senegalského a gambijského parlamentu existoval aj parlament konfederácie. V spoločnom zákonodarnom zbore mal Senegal dvojtretinovú väčšinu. Obe krajiny spojili ozbrojené sily, vytvorili menovú a hospodársku úniu. Po čase sa Gambíjci začali obávať, že by ich Senegal úplne pohltil, báli sa straty identity. Konfederácia vznikla na udržanie stability a bezpečnosti v regióne, neskôr strácala svoj primárny význam a rozpadla sa v roku 1989.[1] [2]

Referencie
----------

1. ↑  Senegambie, online 2014-18-7.
2. ↑  , online 2014-18-7.
**Binárne vyhľadávanie** je vyhľadávací algormitmus na nájdenie zadanej hodnoty v usporiadanom zozname pomocou skracovania zoznamu o polovicu v každom kroku. Binárne vyhľadávanie nájde medián, urobí porovnanie a na základe tohoto sa rozhodne o pokračovaní v hornej alebo dolnej časti zoznamu a rekurzívne sa pokračuje od začiatku.

Binárne vyhľadávanie je algoritmus s logaritmickou zložitosťou O(log n). Presnejšie, {\displaystyle 1+\log \_{2}N} iterácií je potrebných na získanie výsledku. Je značne rýchlejšie ako lineárne vyhľadávanie, ktoré má zložitosť O(n). Dá sa vyjadriť rekurzívne aj iteratívne, avšak vo veľa programovacích jazykoch je rekurzívny zápis oveľa elegantnejší.

Binárne vyhľadávanie je príkladom algoritmu typu rozdeľ a panuj.

Implementácie
-------------

Rekurzívna implementácia binárneho vyhľadávania v jazyku Python 3:

```
def binarySearch(zoznam, hodnota, vlavo, vpravo):
    if vlavo > vpravo:
        return -1     # hodnota nenajdena
    stred = vlavo + int((vpravo - vlavo) / 2)
    
    if   hodnota < zoznam[stred]:
        return binarySearch(zoznam, hodnota, vlavo, stred - 1)
    elif hodnota > zoznam[stred]:
        return binarySearch(zoznam, hodnota, stred + 1, vpravo)
    else:
        # zoznam[stred] == hodnota:
        return stred

```

Vďaka tomu, že rekurzívne volania sú na konci funkcie (koncová rekurzia), je možné túto implementáciu prepísať len pomocou cyklu

```
def binarySearch(zoznam, hodnota, vlavo, vpravo):
    while vlavo <= vpravo:
        stred = vlavo + int((vpravo - vlavo) / 2)

        if   hodnota < zoznam[stred]:
            vpravo = stred - 1
        elif hodnota > zoznam[stred]:
            vlavo  = stred + 1
        else:
            # zoznam[stred] == hodnota
            return stred

    return -1      # hodnota nenajdena

```

### Implementačné komplikácie

Keď Jon Bentley priradil binárne vyhľadávanie ako problém pre kurz profesionálnych programátorov, zistil, že 90% z nich nedokáže poskytnúť správne riešenie. Ďalšia štúdia publikovaná v roku 1988 ukazuje, že správny kód pre binárne vyhľadávanie sa dá nájsť len v 5 z 20 učebniciach.

Bentley-ho vlastná implementácia binárneho vyhľadávania, publikovaná v roku 1986 v knihe *Programming Pearls*, obsahovala chybu ktorá pri vysokých číslach zbytočne spôsobovala prekročenie maximálnej veľkosti premennej typu integer. Chyba nebola odhalená viac ako 20 rokov. V oficiálnej knižnici jazyka Java sa vyskytovala rovnaká chyba po dobu viac než 9 rokov.
Ukážkový kód algoritmu, ktorý bol na tejto stránke, pred úpravou túto chybu obsahoval tiež.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
Súradnice: Hviezdna mapa 09h 55m 54s; 69° 40′ 59″

**Cigara** (iné názvy: **Messier 82, M 82, NGC 3034**) je nepravidelná galaxia typu (Ir II) v súhvezdí Veľká medvedica s výraznými stopami výbuchu jadra. Jej zdanlivá jasnosť je 9,2m, absolútna jasnosť -20,2m, celková hmotnosť 10 miliárd hmotností Slnka, priemer 32 000 ly. 

Vo vodíkovej čiare Hα má vláknitú štruktúru, expandujúcu smerom od centra rýchlosťou asi 1 000 km.s-1 pri vzdialenosti 5 000 ly od jadra. Kinetická energia expandujúcich plynov sa odhaduje na 1048-1059 J. Expanzia sa vysvetľuje výbuchom, ktorý nastal v jadre galaxie pred 1 000 000 rokmi. Niektorí autori vysvetľujú pozorovanú šírku spektrálnych čiar ich zložitým, multipletovým charakterom bez predpokladaného výbuchu. Fotograficky sa dosiaľ nepodarilo rozlíšiť v galaxii jednotlivé hviezdy. Televíznou technikou sa potvrdila prítomnosť hviezd v jej centrálnych oblastiach (horúce B hviezdy) i v okrajových oblastiach (hviezdy spektrálnych typov A, F). Fotografie v infračervenom svetle dokázali, že v centrálnej časti galaxie je niekoľko zhustení B hviezd; celý tento komplex sa nazýva superkopa B hviezd. M82 je zdrojom rádiového a röntgenového žiarenia. Najjasnejší kompaktný zdroj rádiového žiarenia v jadre galaxie má priemer iba 25 svetelných dní. Rádiové pozorovania dokázali, že galaxia je vo veľkom komplexe mrakov neutrálneho vodíka, ktorý je spoločný aj pre galaxiu M81. Vzdialenosť od Zeme 10 miliónov ly.

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*

Pozri aj
--------

* Zoznam Messierových objektov
* Zoznam NGC objektov
* Zoznam IC objektov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cigara (galaxia)**

| * z
* d
* u
Objekty Messierovho katalógu |
| --- |
| Zoznam | 
* M1
* M2
* M3
* M4
* M5
* M6
* M7
* M8
* M9
* M10
* M11
* M12
* M13
* M14
* M15
* M16
* M17
* M18
* M19
* M20
* M21
* M22
* M23
* M24
* M25
* M26
* M27
* M28
* M29
* M30
* M31
* M32
* M33
* M34
* M35
* M36
* M37
* M38
* M39
* M40
* M41
* M42
* M43
* M44
* M45
* M46
* M47
* M48
* M49
* M50
* M51
* M52
* M53
* M54
* M55
* M56
* M57
* M58
* M59
* M60
* M61
* M62
* M63
* M64
* M65
* M66
* M67
* M68
* M69
* M70
* M71
* M72
* M73
* M74
* M75
* M76
* M77
* M78
* M79
* M80
* M81
* M82
* M83
* M84
* M85
* M86
* M87
* M88
* M89
* M90
* M91
* M92
* M93
* M94
* M95
* M96
* M97
* M98
* M99
* M100
* M101
* M102
* M103
* M104
* M105
* M106
* M107
* M108
* M109
* M110

 |
| 
* Messierov katalóg
* Galaxia
* Hmlovina
* Hviezdokopa
* Súhvezdie

 |
**Timanthes** (starogr. *Τιμάνϑης* – *Timanthes,* iný prepis: *Timanthés*) bol v roku 456 pred Kr. olympijským víťazom v pankratiu.

Timanthes z Kleón zvíťazil v pankratiu na 81. olympijských hrách v roku 456 pred Kr. Pankration sa v Olympii zaviedol na 33. hrách v roku 648 pred Kr. a jeho prvým víťazom bol Lygdamis zo Syrakúz. Pankration bol pästiarský zápas, pri ktorom boli dovolené všetky zápasnícke chmaty, údery päsťou, kopanie a vykrúcanie údov.

V druhom storočí navštívil Olympiu grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že sochu Timanthea videl v posvätnom okrsku olympijskej *Altidy*. Podľa nápisu na podstavci, tvorcom tejto sochy bol sochársky majster Myrón z Atén. O Timantheovi sa hovorilo, že zomrel za týchto okolností: prestal už s tréningom, ale ešte stále skúšal svoju silu každodenným napínaním veľkého luku. Potom sa odsťahoval a o cvičenie s lukom sa nestaral. Keď sa vrátil, nevedel už luk napnúť, preto zapálil drevenú hranicu a vrhol sa do jej plameňov. Pausanias poznamenal, že kedykoľvek ľudia niečo podobné vykonali či v budúcnosti vykonajú, takýto čin sa vždy bude pokladať skôr za záchvat šialenstva ako za odvahu či hrdinstvo.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Antonio Corso, *The Art of Praxiteles* str. 11.
2. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,8,8.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 114.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 250.
5. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 446.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Vila doktora Mokrého** v Topoľčanoch patrí medzi prvé realizované návrhy z tvorby architekta Eugena Rosenberga, ktorú si v roku 1934 objednal okresný lekár Viktor Mokrý. Mala stáť na novovzniknutej parcele na okraji mesta, na nárožnom pozemku v krížení vtedajšej Komenského a Benešovej ulice.

Návrh
-----

Prvotné skice ktoré architekt nakreslil vznikli v marci v roku 1934, čo bolo ešte počas jeho pobytu v Prahe, a teda odrážajú funkcionalistický názor pražskej avantgardy. Známe sú dve pôvodné verzie návrhov, pričom v oboch ide o dvojpodlažnú stavbu s ordináciou a bytom na prvom nadzemnom podlaží. Výsledný návrh, nesúci sa v duchu emotívneho funkcionalizmu, spočívajúcom v účelnosti a kráse komponovania jednoduchých hmôt, pochádza z apríla roku 1934.

Zdroje
------

* Dulla, M. Moravčíková, H.: *Architektúra Slovenska v 20. storočí*, Bratislava: Slovart, 2002.
* Kramáriková, J.: Eugen Rosenberg, internet.
* Šlachta,Š.: *Známi neznámi*, Bratislava: SAS, 2004.

Externé odkazy
--------------

* Česko-slovenský Červený kríž a vila doktora Mokrého v Topoľčanoch
Ford Fiesta
Škoda Fabia
**Malý automobil**, označovaný aj ako segment **B** alebo *nižšia trieda* alebo *supermini* je kategória automobilov, ktorá patrí v európskych krajinách k najpredávanejším. Typickou karosériou vozidiel nižšej strednej triedy je hatchback, niektoré automobilky ponúkajú v tejto veľkosti aj MPV a SUV alebo odvodené modely s otvorenou karosériou (roadster alebo kabriolet).

Príklady automobilov nižšej triedy
----------------------------------

* Chevrolet Aveo
* Citroën C2
* Fiat Punto
* Ford Fiesta
* Kia Rio
* Hyundai i20
* Mazda 2
* Mitsubishi Colt
* Škoda Fabia
* Renault Clio
* Volkswagen Polo
* Opel Corsa
* Honda Jazz
* Seat Ibiza
* Nissan Micra
* Suzuki Swift
* Suzuki Baleno
* Peugeot 208

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Malé automobily na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Triedy automobilov |
| --- |
| 
* Miniautomobil (A)
* Malý automobil (B)
* Nižšia stredná trieda (C)
* Stredná trieda (D)
* Vyššia stredná trieda (E)
* Luxusný automobil (F)
* Športový automobil (G)
* Superšportový automobil (G+)
* Kabriolet (H)
* Off-road (I)
* Van trieda (K)

 |
O kozmonautovi pozri *Timothy Kopra.*
Sušenie kopry vo Francúzskej Polynézii.
**Kopra** je biela mäsitá dužina kokosových orechov, sušená na slnku. Získava sa z nej kokosový olej a jeho tuhnutím kokosové maslo. Názov pochádza z malajálamčiny (z oblasti južnej Indie), kde slovo kopra (കൊപ്ര) označuje sušený kokosový orech.

Kopra priemerne obsahuje 5,8% vody, 67% tuku, 16,5% uhľovodíkov, 8,9% bielkovín. Z jedného orecha možno získať 80 až 500 g kopry. Bežne sa tiež používa ako krmivo pre dobytok.

Kokosový olej, ktorý je jedným z artiklov získavaných z kopry, bol pôvodne v 19. storočí vyrábaný obchodníkmi v oblasti južných morí a v Južnej Ázii, varením rozomletej kopry vo vode. V súčasnosti sa olej získava lisovaním za tepla (20 – 27 °C).

Výroba kopry, teda predovšetkým odstránenie škrupiny, rozdrvenie a sušenie obyčajne prebieha priamo na mieste kde sa pestujú kokosové palmy. Dnes sa pestovaním kokosových orechov venujú rozsiahle plantáže, s pridruženou výrobou. Viac než 2/3 kopry sa produkujú v Juhovýchodnej Ázii, asi 10% v Oceánii a 3-4% v Afrike. V minulosti sa kopra vykupovala na menších ostrovoch Tichomoria.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Kopra, Boľšaja sovietskaja enciklopedia* [online]. bse.sci-lib.com, [cit. 2011-01-18]. Dostupné online. (po rusky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kopra**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kopra na českej Wikipédii.*
**Binárny vyhľadávací strom** je dátová štruktúra založená na binárnom strome, v ktorom sú jednotlivé prvky (uzly, vrcholy) usporiadané tak, aby v tomto strome bolo možné rýchlo vyhľadávať danú hodnotu.

Vyhľadávanie v strome
---------------------

Hodnoty v uzloch sú usporiadané tak, že pre každý uzol stromu *u* platí:

* hodnota uložená v *u* je väčšia alebo rovná ako hodnota uložená v ľavom podstrome *u*
* hodnota uložená v *u* je menšia alebo rovná ako hodnota uložená v pravom podstrome *u*

Potom je možné v tomto strome jednoduchým spôsobom vyhľadať danú hodnotu *h*:

1. nastav koreň ako aktuálny uzol (*u*)
2. pokiaľ je v *u* uložená hodnota *h*, algoritmus končí (a vráti *u*)
3. ak je *u* list, algoritmus končí (hodnota *h* nebola v strome nájdená)
4. hodnota *h* sa porovná s hodnotou v *u* (nech je táto hodnota *h'*)
	1. ak je {\displaystyle h\leq h'}, do *u* sa uloží ľavý potomok *u*
	2. inak sa do *u* uloží pravý potomok *u*
5. pokračuj bodom 2

Rýchlosť vyhľadávania
---------------------

Rýchlosť vyhľadávania závisí od toho, ako je strom vyvážený.
Pre vyhľadanie danej hodnoty v strome ním stačí prejsť raz vyššie uvedeným spôsobom. Časová zložitosť tohto algoritmu je úmerná výške stromu. Ak má binárny strom *n* listov, je jeho výška (a teda aj rýchlosť vyhľadávania) rovná minimálne log2 *n* a maximálne n. Otázka správneho vyváženia je z tohoto pohľadu kritická a rieši ju napríklad AVL strom.

Pozri aj
--------

* Cyklický graf
* AVL strom
* B-strom
* Binárne delenie

Externé odkazy
--------------

* Vizualizácia rôznych vyhľadávacích stromov