recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Konferencia v Seneca Falls** bola prvá konferencia o právach žien, ktorá sa konala v roku 1848 v štáte New York.

Prípravy
--------

Jedna z prvých feministiek Elizabeth Cady Stantonová sa v roku 1840 stretla so zapálenou abolicionistkou Lucretiou Mottovou na protiotrokárskej konferencii v Londýne. Od samého začiatku konferencie bolo jasné, že ženské delegátky nie sú vítané. Na protest proti tomu, že im v rámci konferencie zabránili prehovoriť a vystúpit spolu s ďalšími delegátkami opustili zasadaciu sieň. Vtedy Cady Stantonová navrhla Mottovej, aby zvolali zjazd za ženské práva, ktorý by sa zaoberal sociálnymi, občianskymi a náboženskými právami žien. V roku 1848 tak obe zorganizovali prvý zjazd o právach žien v Seneca Falls v štáte New York.

Priebeh
-------

Na konferenciií Cady Stantonová predložila "Deklaráciu citov", ktorá parafrázovala Deklaráciu nezávislosti, a ktorá vymenúvala 18 sťažností na utláčanie mužmi. Medzi nimi sa napríklad uvádzalo, že vydaté ženy, ktoré opustili manžela alebo podali žiadosť o rozvod, stratili všetky práva na svoje deti. Po rozvode si žena mohla zarábať na živobytie iba písaním alebo vyučovaním. Žena nemohla svedčiť proti svojmu manželovi na súde. Vydaté ženy, ktoré pracovali v továrňach, si nemohli ponechať svoj zárobok, ale museli ho odovzdávať manželovi. Po sobáši všetok majetok, ktorý patril žene za slobodna, automaticky prechádzal na manžela. Majetné slobodné ženy platili dane, ale nemali právo voliť tvorcov zákonov vyrubujúcich dane; teda v podstate rovnaký dôvod, prečo sa americké kolónie odtrhli od Velkej Británie.

Účastníčky zjazdu jednohlasne schválili všetky rezolúcie s výnimkou rezolúcie o volebnom práve žien. Tú odhlasovali až po zápalistom prejave černošského abolicionistu Fredericka Douglassa. Napriek tomu väčšina účastníčok s myšlienkou volebného práva žien nesúhlasila.

Výsledky
--------

Cady Stantonová si v Seneca Falls získala meno skvelej obhajkyne ženských práv. O veľa rokov neskôr uviedla, že si čoskoro uvedomila, že bez volebného práva ženy nikdy nedosiahnu svoj cieľ - rovnoprávnosť s mužmi. Vzala si za vzor abolicionistického reformátora Williama Lloyda Garrisona a pochopila, že kľúčom k úspechu v každom úsilí je zmena verejnej mienky, a nie jednotlivé akcie.

Tým, že zjazd v Seneca Falls pomohol ženám uvedomiť si ich nespravodlivé postavenie, stal sa katalyzátorom budúcich zmien.

Referencie
----------

* An Outline of American History, Cincotta, Howard (ed.), United States Information Agency, 1994
**Konstal 105N2k/2000** je novostavba poľskej električky vychádzajúci z typu Konstal 105Na a vyrábaná v rokoch 2000 – 2001 a v roku 2007 (vlečné vozne pre Štetín).

Konštrukcia
-----------

Konstal 105N2k/2000 je jednosmerný štvornápravový motorový električkový vozeň. Podlaha vozidla sa nachádza vo výške 915 mm nad temenom koľajnice. Interiér vozidla je prístupný tromi dverami v pravej bočnici. Ide o dvojkrídlové výklopné dvere s otváraním cestujúcimi. V salóne pre cestujúcich sa nachádzajú čalúnené sedadlá rozmiestnené systémom 1+1, kúrenie je zapustené v bočniciach, podlaha je pokrytá protišmykovou krytinou, vozidlá sú štandardne vybavené elektronickým informačným systémom s digitálnymi panelmi. Okná vozidla sú s výklopnou hornou časťou. Kabína vodiča je uzavretá a je vybavená ručným radičom. Električky typu 105N2k/2000 sú vybavené štyrmi trakčnými motormi (pre každú nápravu jeden motor) typu Ltd–220. Do vozňov 105N2k/2000 bola nainštalovaná elektrická výzbroj, ktorá využíva GTO tyristorov a umožňuje rekuperáciu brzdovej energie. Oproti klasickým vozňom 105Na majú električky 105N2k/2000 miesto motorgenerátora statický menič. Elektrický prúd je z trolejového vedenia odoberaný polopantografom.

Dodávky električiek
-------------------

Na prelome rokov 2000 a 2001 a v roku 2007 bolo vyrobených 82 vozidiel 105N2k/2000. Električky sú v prevádzke v Štetíne a vo Varšave.

| Súčasný štát | Mesto | Typ | Roky dodávok | Počet vozidiel | Evidenčné čísla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Poľsko  Poľsko | Štetín | 105N2k/S/2000 | 2001 | 14 | 782 – 795, 1053 – 1056, 1058, 1063, 1064 |
| 105N2k/D/2000 | 2007 | 6 |
| Varšava | 105N2k/A/2000 | 2001 | 31 | 2074 – 2135 |
| 105N2k/B/2000 | 2001 | 31 |

Referencie
----------

1. ↑   *WAGONY TYPU 105N2k/2000* [online]. tramwar.republika.pl, [cit. 2018-02-12]. Dostupné online. Archivované 2018-01-29 z originálu. (po poľsky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Konstal 116N na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Konstal 105N2k/2000**

| * z
* d
* u
Električky vyrábané spoločnosťou Konstal |
| --- |
| Štandardné | 
* N
* ND
* 2N
* 2ND
* 4N
* 4ND
* 5N
* 5ND
* 13N
* 14N
* 105N
* 105NW
* 805N
* 105Na
* 105NaW
* 805Na
* 105N2k/2000
* 106N
* 106Na
* 111N

 |
| Kĺbové | 
* WPK
* PN
* 2PN
* 15N
* 102N
* 102NW
* 802N
* 102Na
* 102NaW
* 803N

 |
| Kĺbové nízkopodlažné | 
* 112N
* 114Na
* 116N
* 116Na
* 100
* X-04

 |
**Kamisado** je abstraktná dosková hra pre dvoch hráčov, ktorú v roku 2008 vymyslel belgičan Peter Burley

Dračie veže hry Kamisado (verzia vydavateľa HUCH! & friends)

Pravidlá
--------

Hracia doska má tvar štvorca a obsahuje 8x8 rôznofarebných polí. Každý z hráčov má k dispozícii osem rôznofarebných hracích kameňov v tvare dračích veží. Jeden hráč má veže s bielym (alebo zlatým) vrcholom, druhý s čiernym vrcholom (edícia Burley Games). V niektorích edíciach hry môže byť farebné rozlíšenie odlišné. (napr. edícia HUCH! & friends obsahuje čierne a biele veže s farebnými znakmi draka na vrchole každej veže). Na začiatku hry sa kamene hráčov nachádzajú na radách, ktoré sú ku nim najbližšie, pričom každá dračia veža sa nachádza na hracom poli rovnakej farby ako je farba veže. 

### Presúvanie hracích kameňov

Hráči striedavo vykonávajú jednotlivé ťahy, pričom v každom ťahu môže hráč presunúť jeden zo svojich hracích kameňov o ľubovolný počet hracích polí vpred alebo diagonálne vpred. Kameň pri presúvaní nesmie prejsť cez hracie pole obsadené iným kameňom. Ako prvý je na ťahu čierny hráč, ktorý v prvom ťahu presunie ľubovolný hrací kameň. Potom musia hráči v každom ďalšom ťahu presunúť práve ten hrací kameň, ktorého farba je zhodná s hracím poľom, na ktorom skončil kameň v predošlom ťahu. 

### Cieľ hry

Cieľom hry je presunúť jeden zo svojich kameňov na jedno z hracích polí v rade, ktorá je k súperovi najbližšie. Prvý hráč, ktorému sa to podarí, sa stáva víťazom.

Pozri aj
--------

* Abstraktná dosková hra

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kamisado**

Externé odkazy
--------------

* Kamisado na boardgamegeek.com (po anglicky)
* Domovská stránka hry Kamisado Archivované 2013-01-27 na Archive.today (po anglicky)
Kontaktné rohovce, ktoré sú najčastejšími kontaktne metamorfovanými horninami sú pomerne nevzdhľadné. Kremitý rohovec na obrázku zo Szklarskej Poreby v Poľsku.
**Kontaktná metamorfóza** (tiež **termická** alebo **kaustická metamorfóza**) je typ metamorfózy, kde je dominantným faktorom teplota a tlak je nízky. Metamorfný účinok klesá smerom od kontaktu a vytvárajú sa metamorfné zóny označované ako kontaktné aureoly (alebo kontaktné dvory). Ku kontaktnej metamorfóze bežne dochádza na miestach styku intrúzie s okolitými horninami. Veľkosť kontaktnej aureoly závisí od chemického zloženia, teploty intrúzie, veľkosti intrúzie a jej tvaru a od viskozity a obsahu fluíd.

Výsledkom kontaktnej metamorfózy sú pomerne jemnozrnné horniny označované ako kontaktné rohovce. V prípade že obsahovali prímes karbonátov označujú sa ako erlány. Okrem bežných minerálov ako kremeň, živce či epidot obsahujú aj charakteristické minerály ako napr. cordierit.

Činitele kontaktnej metamorfózy
-------------------------------

Podstatná nie je samotná teplota intrudujceho materiálu ale rozdiel teplôt medzi ním a okolitými horninami. I preto je najväčší účinok kontaktnej metamorfózy možno pozorovať v najplytších, pripovrchových častiach intrúzií, kde je najväčší rozdiel medzi teplotou intrúzie a okolitých hornín. Gabroidné magmy pri svojej intrúzii majú teploty okolo 1000-1200°C a na kontakte vyvinú teplotu okolo 700-800°C. Dioritové magmy dosahujú asi 900°C a majú účinok okolo 600-650°C. Tonalitové magmy majú oproti dioritovým asi o 100°C nižšiu teplotu i účinok. Granitoidné (granitové až granodioritové) magmy majú teploty asi 700°C a spôsobujú na kontakte nárast teplôt na 500-550°C. Metamorfóza tohto typu väčšinou postihuje najplytšie časti zemskej kôry, kde je tlak maximálne do 4 kb. Pri takýchto nízkych tlakoch je napätie v kôre pomerne nízke a preto kontaktne metamorfované horniny väčšinou nemajú výraznú metamorfnú bridličnatosť.

Vplyv fluíd počas kontaktnej metamorfózy môže byť značný. Fluidá sú dobrými vodičmi tepla, ovplyvňujú chemické zloženie hornín, toto je najčastejšie pri karbonátoch.

Fácie kontaktnej metamorfózy
----------------------------

V kontaktne metamorfovaných horninách boli pozorované diagnostické minerály, ktoré naznačujú vznik pri teplotách od 400-1000°C a tlakoch od 0 do 200, miestami až do 400 MPa. Bežne sa vyčleňujú tieto metamorfné fácie:

* fácia albit-epidotových rohovcov (vonkajšia časť kontaktného dvora)
* fácia amfibolických rohovcov (vnútorná alebo stredná časť kontaktného dvora)
* fácia ortoklas-cordieritových (pyroxenických) rohovcov (vnútorná časť kontaktného dvora)
* fácia ortoklas-sanidínových a sanidínových rohovcov (najvyššie teplotné, asociované s bázickými horninami)

Referencie
----------

1. 1 2  Putiš, M. 2004: *Petrografia metamorfovanýh hornín.* Univerzita Komenského, Bratislava, 131 s.
2. ↑  JESSEY, D. TARMAN, D. *Contact Metamorphism* [online]. csupomona.edu, [cit. 2010-01-12]. Dostupné online. (anglicky)

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
*Tento článok sa týka bridžu a používa špecifickú bridžovú terminológiu. Pozri článok Bridžová terminológia pre vysvetlenie neznámych slov a fráz. Pokiaľ tam nejaký termín nenájdete, upozornite na to prosím v diskusii.*
**Konvenčná karta** je skrátený normalizovaný opis licitačného systému konkrétneho páru. 

Okrem opisu otvorení a odpovedí na ne, sú na nej opísané aj výnosové konvencie a markovanie. Počas turnaja by pár mal poskytnúť svoju konvenčnú kartu súperom. Ak pár konvenčnú kartu nemá vyplnenú a pri licitácii dôjde k nesprávnemu vysvetleniu hlášky súperom (vysvetlenie môže byť aj správne, ale partner sa pomýlil alebo blufoval) rozhodca väčšinou pridelí upravený výsledok v prospech poškodenej strany. Ak bolo vysvetlenie v súlade s konvenčnou kartou, väčšinou ponechá skutočne dosiahnutý výsledok.
Napriek tomu, že dva páry používajú rovnaký licitačný systém, môže sa ich licitačná karta výrazne líšiť. Používajú inú sadu konvencií, iné markovanie, iné výnosy. Každá bridžová federácia má svoj vlastný formulár na vyplnenie konvenčnej karty.

Externé odkazy
--------------

Editor konvenčnej karty WBF Archivované 2005-12-18 na Wayback Machine
Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie
**Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie** je klasicistická stavba situovaná na staršom z dvoch sninských cintorínov. Dal ju postaviť Štefan Rholl v roku 1842. Je to jedna z historických národných kultúrnych pamiatok regiónu.

Keďže jeho rodina mala v Snine zapustené korene preto sa pre zosnulých najbližších príbuzných postaviť hrobku s kaplnkou. Pre tento účel lokalita vtedajšieho cintorína, ktorá vznikla na svahu vytvorenom ustupovaním riečky Pčolinky, nevyhovovala a občas rozvodnená riečka Pčolinka predstavovala nebezpečenstvo aj pre samotný cintorín. Ako najvhodnejšie riešenie bolo obetovať svoj majetok = vinicu, z ktorej už gróf aj tak nemal priamy majetkový osoh.

Render modelu Kaplnky Sedembolestnej Panny Márie
Štefan Rholl dal v Snine vybudovať aj kaplnku sv. Jána Nepomuckého v roku 1832 medzi dvoma mostami cez rieku Cirochu. Táto kaplnka však už v súčasnosti neexistuje, bola zbúraná v roku 1935, keď cez rieku Cirochu namiesto dvoch drevených postavili jeden betónový most.

Korene Rhollovcov v Snine siahajú od roku 1799 kedy podnikaťeľ Jozef Rholl kúpil veľkostatok v Snine od synov grófky van Dernáthovej. Pre Sninskú históriu je práve táto udalosť medzníkom. Jozef Rholl pochádzal z rodiny podnikajúcej v baníctve a hutníctve na Gemeri a na Spiši. V roku 1809 dal postaviť železiarne a s nimi súvisiace murované domčeky pre robotníkov.

Pod kaplnkou sa nachádzala rodinná hrobka Rhollovcov, ktorú počas 2. svetovej vojny vyrabovali. Vo vnútri tejto kaplnky na stene je zachovaná tabuľa s náhrobným nápisom v maďarskom jazyku.

„Tu odpočíva Katarína, manželka váženého a udatného národovca Jozefa Rholla, rodená Uszfalvai. Navždy usnula 24. v deň sv. Michala roku 1803 v 55. roku života. S pocitom vďaky a s hlbokou úctou dal vystaviť syn Štefan v roku 1842".

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie (Snina)**

Zdroje
------

1. ↑  SNINA. In:  *Súpis pamiatok na Slovensku*. 1. vyd. Zväzok III. R – Ž. Bratislava : Obzor, 1969. 568 s. S. 136.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2019-09-19]. Dostupné online. Archivované 2017-04-02 z originálu.

Pozri aj
--------

* Zoznam kultúrnych pamiatok v Snine

Súradnice: 48°59′30″S 22°08′18″V﻿ / ﻿48,991734°S 22,138286°V﻿ / 48.991734; 22.138286
**Karel Sabina** (\* 29. december 1813, Praha – † 9. november 1877, Praha) bol český spisovateľ, novinár, libretista, literárny kritik a divadelný kritik a politik. Najviac sa preslávil ako autor libreta opery Bedřicha Smetanu *Prodaná nevěsta* (1870).

Ako kritik a vydavateľ bol veľkým propagátorom diela Karla Hynka Máchu a napísal aj Máchov portrét. V roku 1948 sa pripojil k revolúcii ako jeden z vodcov pražských radikálnych demokratov, ktorí spustili júnové povstanie a bol preto v rokoch 1849 – 1857 väznený. Po prepustení sa zapojil do literárneho života (v skupine Májovci). Stal sa však tiež informátorom rakúskej tajnej polície, pod krycím menom Roman (v rokoch 1859 – 1865), s úlohou monitorovať české národne hnutie. Táto jeho činnosť vyšla najavo v roku 1872 a bola aj zverejnená v *Národných listoch*. Potom bol exkomunikovaný ako zradca z českej národnej spoločnosti. Až do svojej smrti žil v utajení, publikoval len nemecky pod pseudonymami a zomrel v biede.

Referencie
----------

1. ↑   *Karel Sabina* [online]. www.phil.muni.cz, [cit. 2017-02-14]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karel Sabina**

Externé odkazy
--------------

* Portrét v časopise *Host*

Autoritné údaje: * abART: 16189
* BnF: 135411610
* GND: 118750542
* ISNI: 0000 0001 2129 8975
* LCCN: n83142021
* NK ČR: jk01110239
* VIAF: 42003196
* WorldCat: lccn-n83142021
Súradnice: 43°16′10″S 20°49′29″V﻿ / ﻿43,26944°S 20,82472°V﻿ / 43.26944; 20.82472

**Kopaonik** (srb. Копаоник, albán. Kopaoniku) je pohorie na rozhraní centrálneho Srbska. Je orientované v severo-južnom smere, jeho dĺžka je 75 km. Severnú hranicu Kopaoniku predstavuje rieka Zapadna Morava, na južnej strane potom prechádza v rovinu kosovského poľa v blízkosti miest Vučitrn a Priština.

Najvyšším vrcholom pohoria je Pančićev vrh, ktorého nadmorská výška činí 2 017 m. Ostatné vrcholy pohoria majú nadmorskú výšku do dvoch tisíc metrov. Medzi ne patria napr. Karaman (1 934 m), Gobelja (1 834 m), Čardak (1 590 m), Šatorica (1 750 m) a Oštro koplje (1 789 m).

Pohorie Kopaonik je miestom, kde sa nachádzajú mnohé zariadenia na zimné športy a rozvinutá je i letná, pešia turistika. V zime je jedným z najnavštevovanejších pohorí; má 25 vlekov. V roku 1981 bol na území o rozlohe 118 km² v centrálnej časti pohoria zriadený národný park.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kopaonik**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky Národného parku Kopaonik (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kopaonik na českej Wikipédii.*
Nezrelé plody
**Karambola** alebo zriedkavo **čínska hviezdica**  je ovocie stromu egrešovec oblý (Averrhoa carambola). Najčastejšie sa konzumuje čerstvá v exotických ovocných šalátoch alebo ako ozdoba pohárov a nápojov. Pred jedením sa odstránia hnede rebrá a plod sa nakrája na plátky. Vzniknú tak veľmi dekoratívne hviezdy. (Preto sa v angličtine a nemčine toto ovocie nazýva doslova „hviezdne ovocie".)

Listy
-----

Listy karamboly sú dvadsať centimetrov dlhé a natiahnuté do krátkej špičky. V prípade dlhého obdobia sucha ich rastlina zhadzuje.

Plody
-----

Plody obsahujú veľké množstvo kyseliny šťaveľovej a mali by sa jesť len v malom množstve. Pri nadmernej konzumácii môžu spôsobiť otravu, prejavujúce sa najmä toxickou encefalopatií, ale aj poškodením obličiek. Tomu sa dá zabrániť i súčasným podaním vápnika v rozpustnej forme. Pri pacientoch so zlyhávaním obličiek je karambola mimoriadne nebezpečná, lebo nielenže sa šťaveľan horšie vylučuje, ale jeho vysoká koncentrácia spätne poškodzuje už aj tak narušenú funkciu obličiek .

Plody sa vyvinú len z malého počtu kvetov. Rozrezaná na plátky vytvorí charakteristickú päťcípu hviezdu. Tenká, priesvitná vonkajšia šupka je hladká a lesklá ako vosk. Dužina plodu je veľmi šťavnatá, chuťou pripomínajúce egreše, sklovito žltá a okolo stredu má malé semená. Stromy dávajú dve až tri úrody za rok. Plody obsahujú nízky obsah cukru, vitamínu C, minerálnych látok, vápnika, horčíka, železa a fosforu.

Galéria
-------

* Kvety karambolyKvety karamboly
* Listy karambolyListy karamboly
* Nezrelé plodyNezrelé plody
* Rez zrelým plodomRez zrelým plodom

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karambola**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Karambola**

  


| * z
* d
* u
Ovocie |
| --- |
| 
* ananás
* arónia
* ásimina (paw-paw)
* avokádo
* banán
* broskyňa
* brusnica
* citrón
* curuba
* čerešňa
* čerimoja
* čučoriedka
* datľa
* dula
* durian
* egreš
* etrog
* figa
* granátové jablko
* grapefruit
* graviola
* guave
* hrozno
* hruška
* hurma
* jablko
* jackfruit
* jahoda
* karambola
* kivi
* kiwano
* kumkvat
* liči
* limetka
* malina
* mandarínka
* mango
* marakuja
* marhuľa
* mišpuľa
* mineola
* moravská jarabina
* moruša
* muchovník
* nashi
* oliva
* oskoruša
* ostružina
* papája
* pitahaya
* pomaranč
* pumelo
* paradajka
* rakytník
* ríbezľa (biela, červená, čierna)
* ringlota
* slivka
* salaka
* tamarillo
* trnka
* višňa

 |
Lavaš na trhu v Jerevane
**Lavaš** (armén. Լավաշ), niekedy tiež **arménsky lavaš**, je nekysnutý chlieb. Ide o tradičný pokrm arménskej kuchyne, základ mnohých jedál. Je populárny aj vo východnom Stredomorí, v Iráne a na Kaukaze.

V Arménsku už mnoho storočí po jesennom zbere obilia pečú lavaš na stenách rozpálenej hlinenej pece, ktorá sa nazýva tandúr (arménsky *tonir*), a ktorá je zapustená do zeme. Placky upečené vo veľkom množstve potom udržujú v suchu a pred konzumáciou zvlhčia vodou.

Lavaš sa vyrába z pšeničnej múky a vody, niekedy sa pridáva soľ či olej. Je podobný indickému chlebu čapátí, lavaš je však väčší a tenší. Vďaka svojej pružnosti umožňuje zabaliť mäso, maslo, zemiaky, vajcia, strúhaný syr s čerstvú zeleninu, alebo aj sladké potraviny.

Komisia UNESCO roku 2014 zapísala lavaš na zoznam majstrovských diel ústneho a nehmotného dedičstva ľudstva. Nominovaný bol arménskymi etnografmi, podľa ktorých je bytostne spätý s arménskou kultúrou a históriou. To však vyvolalo protesty (najmä v Azerbajdžane), ktoré spochybňovali "autorské práva" Arménska na tento typ chleba (podobné spory vznikli v minulosti napríklad u dolmy (závitkov v listoch hlávkovej kapusty alebo vínnej révy).

Referencie
----------

1. ↑  Lavaš - Khoubz Markouk nebo Lavash Mountain Bread
2. ↑  Lavash, the preparation, meaning and appearance of traditional bread as an expression of culture in Armenia - UNESCO
3. ↑  Bitva o lavaš

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lavaš na českej Wikipédii.*
Koptská katedrála sv. Marka v Alexandrii
**Koptská ortodoxná cirkev** alebo **Koptská pravoslávna cirkev** je jedna z autokefálnych orientálnych pravoslávnych cirkví. Je to väčšinová časť egyptskej cirkvi, ktorá neprijala Chalcedónsky koncil. Koptská cirkev sa teda oddelila od byzantskej cirkvi a zakladá sa na odkaze Cyrila Alexandrijského. Označuje sa za miafyzitskú cirkev (označovanie za monofyzitov kopti dôrazne odmietajú). Jej najvyšším predstaviteľom je titulovaný ako alexandrijský pápež a patriarcha celej Afriky.

Cirkev pôsobí na území Egypta a v zahraničí. Má okolo 20 miliónov členov.

Šírenie kresťanskej cirkvi na území Egypta sa spája s pôsobením evanjelistu Marka v Alexandrii. Alexandria sa stala jedným z centier kresťanstva a vznikla tam aj významná katechetická škola, kde pôsobil aj Origenes. Egypt sa stal aj centrom mníšstva. Alexandria bola jedným z prvých piatich patriarchátov kresťanstva.

Nezhody okolo Chalcedónskeho koncilu spôsobili, že koptská cirkev v Egypte sa osamostatnila. Po dobytí Egypta moslimami sa egyptské obyvateľstvo postupne islamizovalo a kresťania sa stali menšinou.

Dominancia alexandrijského biskupa nad ostatnými biskupstvami v Egypte bola pre organizáciu koptskej cirkvi charakteristická (aspoň pred nástupom stredoveku), keďže biskupi boli na rozdiel od iných cirkví svätení iba alexandrijským pápežom, keďže iné arcibiskupské stolce v krajine neboli.

Referencie
----------

1. 1 2  KOPTSKÁ PRAVOSLAVNÁ CÍRKEV. In: FARRUGIA, Edward G.; AMBROS, Pavel, ed. *Encyklopedický slovník křesťanského Východu*. Preklad Adam Mackerle. Vyd. 1. Olomouc : Refugium Velehrad-Roma, 2010. 1039 s. (Prameny spirituality; zv. 15.) ISBN 978-80-7412-019-0. S. 508 – 509.
2. ↑  Pozri informácie ohľadom toho, keď gréckopravoslávny pápež chybne označil koptov za monofyzitov: An Explanatory letter from H. H. the Greek Pontiff concerning the faith of the Coptic Orthodox Church Archivované 2012-10-24 na Wayback Machine, list z 9. marca 2006 Archivované 2011-12-28 na Wayback Machine, list z 8. mája 2005 Archivované 2011-12-28 na Wayback Machine

Pozri aj
--------

* Koptská katolícka cirkev

Externé odkazy
--------------

* – stránka pápeža
* Coptic Orthodox Church Network
* – koptská stránka
**Karol Galba** (\* 2. február 1921 – † 15. november 2009) bol slovenský futbalový rozhodca a funkcionár.

Kariéra
-------

Pôvodne funkcionár ŠK Slovan Bratislava sa stal rozhodcom na základe rozhodnutia futbalového zväzu, podľa ktorého každý ligový klub musel nahlásiť jedného funkcionára na rozhodcovské skúšky. V československej futbalovej lige odpískal v rokoch 1952 až 1969 spolu 104 zápasov. Od roku 1952 bol medzinárodným rozhodcom FIFA, ako hlavný rozhodca viedol deväť medzištátnych stretnutí , prvý medzištátny zápas rozhodoval 14. septembra 1958 v Chorzówe medzi Poľskom a Maďarskom. Zúčastnil sa majstrovstiev sveta 1962 v Čile a 1966 v Anglicku, rozhodoval tiež na olympijskom turnaji 1968. Na svetových šampionátoch rozhodoval deväť stretnutí, dve ako hlavný arbiter, v siedmich asistoval na čiare. Stal sa prvým slovenským rozhodcom, ktorý mal česť predstaviť sa vo finálovom zápase MS vo futbale, 30. júla 1966 bol čiarovým rozhodcom v pamätnom stretnutí Anglicka s Nemeckou spolkovou republikou (4:2 po predĺžení). V európskych pohároch viedol desať zápasov, okrem iných štvrťfinále Európskeho pohára majstrov v roku 1966 Manchester United – Benfica Lisabon.

Po ukončení rozhodcovskej kariéry pôsobil v Komisii rozhodcov UEFA. Pre svoje politické postoje však bol vylúčený z Komunistickej strany Československa, stal sa nežiaducou osobou a jeho meno sa vytratilo z encyklopédií. V rokoch 1968 až 1989 pracoval ako podnikový právnik, rehabilitovaný bol až po novembri 1989. Pracoval vo Výkonnom výbore Česko-slovenskej futbalovej asociácii vo funkcii podpredsedu.

Ocenenia
--------

* Zlatá píšťalka FIFA
* Zlatá medaila SFZ
* Rubínový rad UEFA
* člen Siene slávy slovenského futbalu

Referencie
----------

1. ↑   Český a československý fotbal. *Lexikon osobností a klubů*.
2. ↑
3. ↑

Externé odkazy
--------------

* referee.sk


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Futbalový portál |
**Karol Hološko** (\* 25. marec 1912, Lednické Rovne – † 20. marec 1978, Lednické Rovne) bol slovenský sklársky dizajnér, grafik, maliar a zakladateľ moderného sklárskeho dizajnu na Slovensku).

Životopis
---------

Karol Hološko sa narodil sa v sklárskej obci Lednické Rovne. V rokoch 1934 – 1946 žil v Južnej Amerike. Študoval na Escuela de Bellas Artes v Buenos Aires a pôsobil v argentínskej sklárni Cristalerias Rigolleau. Po návrate domov sa v krátkom čase stal významnou návrhárskou osobnosťou sklárni v Lednických Rovniach (v súčasnosti RONA).

Založil výtvarno-technické stredisko v Lednických Rovniach, ktoré významnou mierou zasiahlo do vývoja výtvarnej kultúry výroby úžitkového skla v sklárňach. Spolu s Jaroslavom Tarabom patrili k prvým dizajnérom sklárskeho priemyslu na Slovensku. Spoločne s Tarabom a technikom Ing. Vojtechom Chmelíkom sa im podarilo uskutočniť prevratný krok vo výrobe ručne fúkaného skla. Technológia tzv. ťahanej nôžky, ktorá umožňovala výrobu kalicha a stopky pohára z jedného kusa skloviny bola patentovaná v roku 1956. Jeho práce sa vystavovali na medzinárodných súťažiach (Paríž, Moskva, Miláno, Rio de Janeiro, Helsinki,...)

Ocenenia (výber)
----------------

* Uhorská výstava, Zlatá medaila, 1908 Londýn
* 3. celoslovenská výstava umeleckého priemyslu, 1. cena, 1958 Bratislava
* Corning Glassmuseum, Diplom de Honor, 1959 New York
* Exempla, Strieborná medaila, 1972 Mníchov
* Medzinárodná výstava skla, 2 medaily, 1973 Jablonec nad Nisou

Zastúpenie v zbierkach (výber)
------------------------------

* Umeleckopriemyslové múzeum, Praha
* Moravská galeria, Brno
* Slovenská národná galéria, Bratislava
* Corning Museum of Glass, USA
* Slovenské sklárske múzeum, Lednické Rovne

Referencie
----------

1. ↑   lab.SNG. [cit. 2019-05-01]. Dostupné online.
2. ↑   *Karol Hološko* [online]. scd.sk, 2017-12-07, [cit. 2019-05-01]. Dostupné online.
3. 1 2   *Sklárne v Rovniach zamestnávali dizajnérov dávno predtým, ako to bolo bežné* [online]. dennikn.sk, [cit. 2019-05-01]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Karol Hološko na sdc.sk Archivované 2013-12-11 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 41047
* Web umenia: 4030
**Karol Menschy** (\* 18. apríl 1931, Bratislava – † 28. máj 2010) bol všestranný cyklista, priekopník dráhovej cyklistiky na Slovensku, tréner a organizátor cyklistických podujatí na Slovensku. Pôsobil v cyklistických oddieloch TJ Rapid Bratislava a Inter Slovnaft Bratislava (sekcia dráhovej cyklistiky).

Športová kariéra
----------------

Karol Menschy začínal svoju športovú kariéru ako pretekár na ceste. V roku 1954 sa zúčastnil historicky prvého ročníka etapových pretekov Okolo Slovenska. Dokonca vyhral ich úvodnú etapu. Neskôr presedlal na dráhu, na ktorej jazdil bodovacie preteky, stíhacie preteky a dokonca si sadol aj do tandemu spoločne s účastníkom olympijských hier 1960 Dušanom Škvareninom. No najviac úspešný bol v disciplíne jazda za motorovým vodičom. Vodiča mu robil Ján Sulanský.

Tréner a organizátor
--------------------

V roku 1961 Karol Menschy spoločne s Kamilom Haťapkom spoluzakladal cyklistický oddiel Inter Slovnaft Bratislava. Menschy v rámci oddielu založil sekciu dráhovej cyklistiky, ktorú okrem neho tvorili aj olympionici Dušan Škvarenina a Juraj Miklušica. V rokoch 1962 – 1964 sa tento oddiel podieľal na rekonštrukcii Národného velodrómu Vlastimila Ružičku na Ulici odbojárov.

Po skončení aktívnej športovej kariéry sa z neho stal tréner, ale aj nadšený organizátor športových podujatí. Dokonca robil asistenta Kamilovi Haťapkovi pri česko-slovenskej reprezentácii cestných cyklistov. Spoluorganizoval napríklad medzinárodné dráharské preteky Zlatá stuha Slovnaftu, neskôr už ako funkcionár Rapidu Bratislava Veľkú cenu Slovenska v šprinte, Memoriál Dušana Škvareninu, či majstrovstvá Slovenska.

Úspechy
-------

* 2 x majster Česko-Slovenska v disciplíne *Jazda za motorovým vodičom*
* strieborná medaila z MS 1970 v Leicesteri v cestnej cyklistike z *pretekov (časovka) družstiev na 100 km* - asistent trénera Kamila Haťapku

Na Karola Menschyho počesť sa každoročne poriada memoriál.

Zaujímavosť
-----------

Karol Menschy pôsobil aj ako masér, dokonca aj pri štátnej reprezentácii. Ako masér bol pri cyklistickej reprezentácii aj počas Pretekov mieru v roku 1986, ktoré začínali v Kyjeve krátko po tragickej havárii v jadrovej elektrárni v Černobyli.

Externé odkazy
--------------

* Karol Menschy
* Ašk inter Bratislava
* Celý život na pedáloch
* Postskriptum k radioaktivnímu Černobylu (po česky)
Kordillery
Skalnaté hory
**Kordillery** [kordyljery], zo španielskeho výrazu *cordillera* označujúceho „pohoria", v Južnej Amerike nazývané aj **Andy**, je treťohorné pásmové pohorie na západe Severnej a Južnej Ameriky. Svojou dĺžkou zo severu na juh 15 500 km predstavujú najdlhšie pásmové pohorie na Zemi. 

V Severnej Amerike siahajú z Aljašky až k Tehuantepeckej šiji v južnom Mexiku. Delia sa na dve pásma, uzatvárajúce medzi sebou rozľahlé náhorné plošiny a kotliny.

Reťaz pohoria pri tichomorskom pobreží prebieha čiastočne na Aljaške a priľahlých ostrovoch a na pevnine (Prímorské hory, pohorie sv. Eliáša s Mount Loganom, 6 050 m n. m.). K juhu prechádza v Pobrežné pásmo, sprevádzané Kaskádovými pohorím (Mount Rainier, 4 391 m n. m.) a Sierra Nevada (Mount Whitney, 4 418 m n. m.), v Mexiku ako Sierra Madre Occidental.

Východné pásmo dosahuje najväčších výšok na Aljaške (najvyššia hora Severnej Ameriky Denali, 6 194 m n. m.), odkiaľ pokračuje ako Skalnaté hory (Mount Elbert, 4 399 m n. m.) a ďalej v Mexiku ako Sierra Madre Oriental. Z náhorných plošín, uzavretých oboma pásmami Kordillier, je najvyššia Kolumbijská plošina, Veľká panva s Veľkým soľným jazerom a plošiny Koloradská a Mexická. V južnom Mexiku sú horské pásma Kordillier prerušené pruhom sopiek dlhým 1 000 kilometrov (Citlaltépetl, 5 700 m n. m.; Popocatépetl, 5 452 m n. m.). Ďalej k juhu prebiehajú Kordillery svojou západno vetvou stredoamerickými republikami a východnou vetvou cez Veľké a Malé Antily. Len zriedka presahujú 3 000 m n. m.

Na juhoamerickej pevnine sa Kordillery nazývajú aj Andy. Tvoria na severe tri pásma: Kordillery Západné, Centrálne a Východné o výške 4 000 až 5 000 m n. m. V Ekvádore dosahuje Chimborazo 6 267 m n. m. a Cotopaxi 5 897 m n. m. Tam už majú len dve pásma, uzatvárajúce medzi sebou v Peru a Bolívii náhornú rovinu zvanú *puna*. Západné Kordillery tu dosahujú Huascaránom 6 768 m n. m. a Východné Kordillery Ancohumou 6 550 m. Na hraniciach Čile a Argentíny sa obe pásma spájajú. Tu je tiež najvyššia hora Ameriky Aconcagua (6 959 m n. m.). Ďalej k juhu sa Kordillery znižujú na 2 000 až 3 000 m n. m. (Patagónske Andy) a cez Ohňovú zem pokračujú do Antarktídy.

Referencie
----------

1. ↑  "Western Cordillera." Archivované 2011-10-01 na Wayback Machine Long Island University, C.W. Post Campus faculty website Archivované 2016-03-04 na Wayback Machine. Accessed June 2011.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kordillery na českej Wikipédii.*
**Ladislav Hučko** starší (\* 13. február 1912, Kojšov, okres Gelnica – † 2. február 1975, Prešov) bol gréckokatolícky kňaz, stredoškolský učiteľ a prvý šéfredaktor Slova, oficiálneho časopisu Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku.

Životopis
---------

Pôsobil ako stredoškolský profesor na dievčenskom gymnáziu ústavu Sancta Mária v Prešove a od roku 1943 na prvom štátnom gymnáziu v Prešove až do 1. septembra 1950. V roku 1950 odmietol akciu "P", a tak do roku 1968 pracoval na rôznych miestach po celom Slovensku. V roku 1968 pôsobil vo farnosti Svidník a v roku 1969 vypomáhal vo farnosti Slovinky. V rokoch 1969 až 1970 bol šéfredaktorom časopisu Slovo. Pochovaný je na verejnom cintoríne v Prešove.

Spolu s manželkou Šarlotou mali troch synov: Jozef, Ladislav a Mikuláš. Syn Ladislav Hučko sa v roku 2003 stal pražským apoštolským exarchom.

Ocenenia
--------

2012 - Cena Emila Korbu

Referencie
----------

1. ↑   *Ladislav Hučko* [online]. Časopis Slovo. Dostupné online.

Zdroj
-----

* Slovo (2009), č.4/5, s. 13
* Babjak Ján: Zostali verní I. 2009, Petra, ISBN 978-80-8099-034-3

Autoritné údaje: * SNK: 202954
Reliéf na Kollárovom námestí v Bratislave.
Monumentálny trojfigurálny reliéf na budove Okresnej sociálnej poisťovne a robotníckej poisťovne na Bezručovej ulici v Bratislave.
**Ladislav Róbert Ján Majerský** (\* 11. marec 1900, Hliník nad Hronom – † 22. marec 1965, Bratislava) bol slovenský sochár, medailér a pedagóg.

 Rodina
-------

* otec: Andrej Majerský
* matka: Anna rod. Surdyová

Životopis
---------

V roku 1911 – 1915 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1915 – 1918 na učiteľskom ústave v Turčianskych Tepliciach, 1920 absolvoval kurz pre učiteľov kreslenia v Bratislave, v roku 1922 – 1926 študoval na umeleckopriemyselnej škole a na AVU v Prahe. V roku 1926 sa oženil v Banskej Bystrici a po štúdiu sa usadil v Bratislave. Roku 1930 – 1937 absolvoval študijné cesty do Rakúska, Poľska, Juhoslávie a Talianska. 

Patrí ku generácii umelcov, ktorí budovali základy súčasného slovenského sochárstva. Výtvarne sa realizoval predovšetkým v portréte. Spolu s Fraňom Štefunkom bol jedným z prvých, ktorí sa cielene venovali medaile a plakete. Zhotovoval pomníky a reliéfy pre architektúru (reliéf Tlačiari na budove Slovenskej grafie, reliéf Práca I na budove Okresnej sociálnej poisťovne a robotníckej poisťovne. Majerského diela ovplyvnil český sociálny civilizmus, voľné hnutie inšpirované prácami sochára Otta Gutfreunda.. Viaceré jeho diela sa nachádzajú v múzeách na Slovensku, najmä v Slovenskej národnej galérii v Bratislave.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Referencie
----------

1. ↑  Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Hliník nad Hronom
2. ↑   ABELOVSKÝ, Ján; BAJCUROVÁ, Katarína. *Výtvarná moderna slovenska*. 1. vyd. Bratislava : Vydavateľstvo Slovart, 1997. 670 s. Kapitola 3, s. 337.

Externé odkazy
--------------

* Diela autora v katalógu Web umenia Slovenskej národnej galérie
* Hrob na cintoríne Slávičie údolie[nefunkčný odkaz]
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 26 - farnosť Hliník nad Hronom; pokrstený ako Ladislaus Robertus Joannes Majerszky

Zdroj
-----

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 6471
* GND: 1259941086
* SNK: 150711
* VIAF: 1702156565687823500008
* Web umenia: 6153
**Kornel Brtko** (\* 22. máj 1915, Likavka – † 14. máj 2003, Likavka) bol rímskokatolícky kňaz, rodák z obce Likavka. Pôsobil vo farnostiach Tvrdošín (1946 – 47), Oravské Veselé (1947 – 58) a Lúčky (1958 – 1988).

Zo života
---------

V roku 1939 bol vysvätený za kňaza. Po nástupe komunistov k moci bol sledovaný štátnou bezpečnosťou. Počas svojej pastoračnej činnosti bol aktívny aj ako divadelný režisér a športový nadšenec. Založil mnohé športové krúžky a oddiely, v ktorých aj aktívne pôsobil - volejbal, futbal, stolný tenis, kolky, lyžovanie, šach. Bol zakladateľom telovýchovnej jednoty v obci Oravské Veselé. Režíroval viaceré divadelné hry v obciach Oravské Veselé, Lúčky a Likavka.

Venoval sa tiež včelárstvu, rybárstvu a poľovníctvu. V obci Oravské Veselé bola počas jeho pôsobenia postavená nová farská budova. Je zakladateľom cirkevného spevokolu v Lúčkach. Snažil sa aj o výstavbu nového kostola vo filiálke Kalameny, štátnou mocou to nebolo umožnené. Počas pôsobenia v tejto obci bol viackrát predstavenými navrhnutý za dekana liptovského dekanátu, ale vždy odmietol. Obcou Lúčky bolo vdp. Kornelovi Brtkovi 13. 10. 2002 udelené čestné občianstvo. V obci Oravské Veselé bol 14. augusta 2009 ocenený in memoriam za dlhoročné pedagogické a telovýchovné pôsobenie.

Zomrel dňa 14. mája 2003 v rodnej obci, kde je aj pochovaný. Pohrebnú omšu slúžil spišský biskup Mons. Prof. ThDr. František Tondra.

Knihy
-----

* Brtko, Kornel: *Úlomky zo života*, 1994

Referencie
----------

1. ↑   *Oravské Veselé - ocenení občania* [online]. Obec Oravské Veselé. Dostupné online. Archivované 2010-06-07 z originálu.
2. ↑   *Brtko, Kornel* [online]. Dominikánsky knižný inštitút, Rehoľa Dominikánov na Slovensku. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Kornel Brtko, Oravskevesele.sk
* Kňazi vo farnosti Lúčky Archivované 2011-04-19 na Wayback Machine
* Farnosť Tvrdošín
* Obec Likavka - dejiny farnosti Archivované 2022-05-19 na Wayback Machine
**Korunka Božieho milosrdenstva** alebo **Korunka k Božiemu milosrdenstvu** alebo **Ruženec Božieho milosrdenstva** je rímskokatolícka modlitba, ktorá sa modlí na ruženci.

Svätá Faustína Kowalská píše vo svojom denníku, že túto modlitbu jej zjavil Ježiš v roku 1935. Znie nasledovne:

Na začiatku sa modlí Otče náš, Zdravas Mária a Verím v Boha.

Na zrnkách Otčenáša sa potom modlí: *Večný Otče, obetujem Ti telo a krv, dušu i božstvo Tvojho najmilšieho Syna a nášho Pána Ježiša Krista na odčinenie našich hriechov i hriechov celého sveta.* Na zrnkách Zdravasov sa modlí: *Pre jeho bolestné umučenie maj milosrdenstvo s nami i s celým svetom.*

Na konci je modlitba: *Svätý Bože, Svätý Mocný, Svätý Nesmrteľný, zmiluj sa nad nami i nad celým svetom.* opakuje sa 3x

Zdroje
------

* Kowalská, Svätá sestra M. Faustína: *Denníček : Božie milosrdenstvo v mojej duši.* II. opravené vydanie. Smižany : Spoločnosť katolíckeho apoštolátu (SAC) - PALLOTTI, 2003, s. 218-219. ISBN 80-968841-0-7

Pozri aj
--------

* Nedeľa Božieho milosrdenstva

Externé odkazy
--------------

* Bozie milosrdenstvo a sv.Faustina Kowalska
Rozšírenie katalánčiny
Katalánske dialekty
**Katalánčina** *(català)* je románsky jazyk. Vyvinula sa približne v 10. storočí z ľudovej latinčiny katalánskych Pyrenejí. Jazykovo je najbližšia juhofrancúzskej okcitánčine, má však silné väzby aj na španielčinu a portugalčinu, preto býva často označovaná za jazyk premosťujúci galsko-románske a iberorománske jazyky. Používa sa hlavne v Katalánsku, na Baleárskych ostrovoch (Mallorca, Menorca, Ibiza, Formentera), vo Valencii, v časti Aragónska v Španielsku, je úradným jazykom v Andorre a používa sa aj v regióne Roussillon vo Francúzsku a v okolí Alghera na Sardínii.

Ukážka: Otčenáš po katalánsky
-----------------------------

> 
> *Pare nostre que esteu en el cel.*  
> 
> *Sigui santificat el vostre nom,*  
> 
> *vingui a nosaltres el vostre regne,*  
> 
> *faci's la vostra voluntat,*  
> 
> *així a la terra com es fa en el cel.*  
> 
> *El nostre pa de cada dia,*  
> 
> *doneu-nos senyor el dia d'avui,*  
> 
> *i perdoneu les nostres culpes,*  
> 
> *així com nosaltres perdonem als nostres deutors.*  
> 
> *I no permeteu que caiguem a la temptació*  
> 
> *ans deslliureu-nos de qualsevol mal.*  
> 
> 
> 
>

Pozri aj
--------

* Stránka Wikipédie v katalánčine
* Katalánsky Wikislovník

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katalánčina**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Katalánčina****

Externé odkazy
--------------

* Katalánsky výkladový slovník

| Románske jazyky |
| --- |
| **Iberorománske jazyky**: aragónčina • astúrčina • galícijčina • katalánčina • portugalčina • španielčina |
| **Galsko-románske jazyky**: francúzština • frankoprovensalčina • okcitánčina |
| **Rétorománske jazyky**: romanši • friulčina • ladinčina |
| **Balkánske románske jazyky**: rumunčina • moldavčina • arumunčina • meglenorumunčina • istrorumunčina • istrijčina |
| **taliančina** • **korzičtina** • **sardínčina** |
Katedrála svätého Olafa (Oslo)
Interiér katedrály
**Katedrála svätého Olafa** v hlavnom meste Nórska Oslo je hlavná rímskokatolícka katedrála v tejto prevažne protestantskej krajine.

Dejiny
------

Nórske kráľovstvo bolo od čias reformácie v 16. storočí prevažne protestantskou (evanjelickou) krajinou. Katolícke náboženstvo začalo byť tolerované až v 19. storočí, keď sa opäť mohli začať stavať rímskokatolícke kostoly a slobodne vyznávať rímskokatolícke náboženstvo. Katedrála svätého Olafa bola postavená v roku 1856 (posvätená 24. augusta 1856). Pomenovaná bola po svätom Olafovi, nórskemu kráľovi z 11. storočia, ktorý mal veľký podiel na upevnení katolíckej viery v Nórsku. V roku 1953 sa stal katedrálnym chrámom nórskej rímskokatolíckej cirkvi. V roku 1989 ho navštívil pápež Ján Pavol II. počas svojej návštevy škandinávskych štátov.

Architektúra
------------

Katedrála je vybudovaná v novogotickom architektonickom štýle podľa projektu Heinricha Schirmera. Kráľovná Jozefína darovala chrámu kópiu obrazu Sixtínska Madona od Raffaela. V rokoch 1975 až 1976 prebehla veľká rekonštrukcia chrámu a pribudli v ňom niektoré neobarokové prvky.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katedrála svätého Olafa (Oslo)**

Externé odkazy
--------------

* Domkirche St. Olav (St Olav Domkirke) Archivované 2020-06-22 na Wayback Machine
* Helligdomsarmen – Om Olavsrelikvien i St. Olav Domkirke

Súradnice: 59°55′5.3″S 10°44′38.8″V﻿ / ﻿59,918139°S 10,744111°V﻿ / 59.918139; 10.744111
Latinská katedrála vo Ľvove
Interiér katedrály
Súradnice: 49°50′26″S 24°1′50″V﻿ / ﻿49,84056°S 24,03056°V﻿ / 49.84056; 24.03056
**Katedrála Nanebovzatia Najsvätejšej Panny Márie** (ukr. Aрхікафедра́льна бази́ліка Небовзяття Пресвято́ї Ді́ви Марі́ї) alebo **Latinská katedrála** (ukr. Лати́нський кафедра́льний собо́р) je rímskokatolíckou katedrálou v ukrajinskom meste Ľvov. Nachádza sa v Starom meste na Katedrálnom námestí.

História
--------

Rímskokatolícka katedrála je ukážkou gotickej architektúry na území Ukrajiny. Okrem gotiky v nej môžeme nájsť aj prvky neskorších architektonických štýlov (renesancia, barok, ...). Začala sa stavať v 14. storočí v období vlády Kazimíra III. Veľkého okolo roku 1493 bola dokončená. Stala sa symbolom rímskeho katolicizmu v ukrajinskej Haliči. Počas nepokojných rokov útokov Turkov, kozákov či Švédov bola poškodená a následne opravovaná. Najväčšia rekonštrukcia sa uskutočnila v rokoch 1761 až 1776 v barokovom štýle. Po roku 1945 nebola katolíkom zobratá a ani odovzdaná pravoslávnej cirkvi.

Súčasnosť
---------

Katedrála je aj v súčasnosti symbolom ukrajinského katolicizmu. Konajú sa v nej bohoslužby v ukrajinskom a poľskom jazyku. 1. júna 2001 ju navštívil rímsky pápež Ján Pavol II. počas svojej návštevy Ukrajiny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katedrála Nanebovzatia Najsvätejšej Panny Márie (Ľvov)**

Externé odkazy
--------------

* Churches and chapels of the Roman Catholic Church in Ukraine Archivované 2007-10-12 na Wayback Machine
* prysjan.ucoz.ua/lviv/
Účastník olympijských hierÚčastník olympijských hier

**Kateřina Coufalová** (\* 1983) je česká plavkyňa.

Súťaží v kategóriách S9/SB9/SM9, ktoré sú určené pre súťažiaci s amputáciou ruky.

Vo svojich 13 rokoch sa prvýkrát zúčastnila letných paralympijských hier 1996 v Atlante, kde v pretekoch na 100 m prsia získala vo svetovom rekorde (držala ho do roku 1998) zlatä medailu a stala sa najmladšou paralympijskou víťazkou v histórii.

V rokoch 1997 (Badajoz) a 1999 (Braunschweig) sa stala majsterkou Európy, roku 1998 na majstrovstvách sveta v Christchurchi získala striebornú medailu.

Na letných paralympijských hrách 2000 v Sydney bola na trati 100 m prsia diskvalifikovaná kvôli pohybu na štarte, v polohových pretekoch na 200 m doplávala na treťom mieste.

V roku 2001 ukončila kvôli zdravotným problémom športovú kariéru, po dvoch rokoch sa však k súťaženiu vrátila a na letných paralympijských hrách 2004 v Aténach vybojovala zlatú medailu v prsiarskej stovke. V roku 2004 bola vyhlásená za Paralympionika roku v juniorskej kategórii.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Věnujte Kateřině co si zaslouží!* [online]. Kontaktbb.cz, [cit. 2011-09-05]. Dostupné online. Archivované 2009-05-09 z originálu.
2. 1 2  ČTK. Čeští paralypionici mají sedmé zlato. *iDNES.cz* (Praha: MAFRA), 2004-09-22. Dostupné online [cit. 2011-09-05].
3. 1 2  TEJKALOVÁ, Alice. *Po osmi letech další triumf plavkyně Coufalové* [online]. sport.cz, 2004-09-22, [cit. 2011-09-05]. Dostupné online.
4. 1 2   *Historie sdružení* [online]. Eurowaves.cz, [cit. 2011-09-05]. Dostupné online. Archivované 2010-08-22 z originálu.
5. ↑   *IPC Historical Results Archive - Web* [online]. paralympic.org, [cit. 2011-09-05]. Dostupné online.
6. ↑  ČTK. *Kovář českým paralympionikem roku* [online]. sport.cz, [cit. 2011-09-05]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kateřina Coufalová na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°18′45″S 18°05′29″V﻿ / ﻿48,312624°S 18,091331°V﻿ / 48.312624; 18.091331

**Kostol Svätého Ducha** je evanjelický kostol v Nitre. Základný kameň bol posvätený na Vianoce roku 1995. Kostol bol posvätený 11. júna 2000 (svätodušná neďeľa). Autormi projektu sú Ing. arch. Ľubomír Závodný a Ing. arch. Juraj Polyák.

Komplex kostola pozostáva z troch funkčne samostatných, ale stavebne prepojených celkov. Strednú časť tvorí elipsovitá chrámová loď s chórom, plná svetla a s príjemným dreveným stropom, evokujúcim trup lode. Priestoru dominuje šesť metrov vysoký bronzový kríž s otlačkom tela ukrižovaného Pána a v strede lode je umiestnená krstiteľnica, obe od akad. sochára Milana Lukáča. Chrámová loď je z veľkej časti zasklená smerom do ulice. Z ľavého boku sa na chrámovú loď pripája spoločenská miestnosť, kuchyňa a skladové priestory. Ale predovšetkým je tu trakt, na ktorého prízemí bude v budúcnosti predajňa literatúry a na poschodí ktorého sú dve zborové siene s kabinetmi a miestnosť pre matky s deťmi. Nad týmto traktom čnie charakteristická štíhla veža. Z pravého boku sa na chrámovú loď pripája trakt, na ktorého prízemí sú kancelárie farského úradu, byt farára, kaplana, garáže.

Kostol vďaka svojmu charakteristickému architektonickému riešeniu, bol v roku 2001 nominovaný na prestížnu cenu Dušana Jurkoviča, ktorá sa udeľuje v oblasti architektúry.

Externé odkazy
--------------

* *ECAV Nitra - História zboru* [online]. ecavnr.sk, [cit. 2016-07-06]. Dostupné online.
* *Architekt Ľubomír Závodný - Evanjelický kostol, Nitra* [online]. zavodny.sk, [cit. 2016-07-06]. Dostupné online.
* *Evanjelický kostol* [online]. nitra.sk, 6.9.2011, rev. 2016-03-31, [cit. 2016-07-06]. Dostupné online.
Katedrála svätého Štefana v Skadari
**Katedrála svätého Štefana v Skadari** je rímskokatolícka katedrála v severoalbánskom meste Shkodër (slov. Skadar). Je duchovným centrom rímskokatolíckych veriacich v Albánsku. Albánska rímskokatolícka komunita predstavuje viac ako 10% obyvateľov krajiny a je sústredená práve v severnej časti Albánska.

História
--------

Albánski katolíci sa snažili o vybudovanie dôstojného chrámu už v časoch osmanskej okupácie. V roku 1851 dal osmanský sultán Abdülmecid I. súhlas na vybudovanie katolíckej katedrály a sám prispel finančným darom na jej výstavbu. Peniaze poslal aj rímsky pápež Pius IX. a mnohí mecenáši zo zahraničia (najmä z Talianska a Rakúsko-Uhorska). Aj miestni katolíci zorganizovali finančnú zbierku. Peňazí však bolo málo, a tak sa stavba predlžovala. Na jej stavbe sa podieľali najmä rakúski architekti. Dokončená bola až v roku 1898 a v tomto čase bola najväčšou katedrálou na Balkánskom polostrove. Počas balkánskych vojen bola poškodená pri obliehaní čiernohorskými vojskami. Vtedy utrpela rozsiahle škody. Počas besnenia ateistického režimu bola v oku 1967 katolíkom odňatá a zmenená na športovú halu. Katolíckym veriacim sa vrátila až po páde komunistického režimu v roku 1990. V roku 1993 katedrálu navštívil aj pápež Ján Pavol II. ktorý tu konsekroval štyroch katolíckych biskupov Albánska.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katedrála svätého Štefana (Skadar)**

Externé odkazy
--------------

* 'Shkoder.net
* Faqe rrjetore. *Kisha katolike Shkodër*. Archivované 2011-07-13 na Wayback Machine
* Forimi katolik Archivované 2009-10-13 na Wayback Machine