Vatikánske záhrady
**Vatikánske záhrady** (tal. *Giardini Vaticani*) je záhradný komplex, park, ktorý zaberá viac ako polovicu územia Mestského štátu Vatikán. Rozprestiera sa na ploche približne 23 hektárov. Najvyšší bod sa nachádza vo výške 60 metrov nad morom a je najvyšším bodom Vatikánu.

Záhrady sú zo severu, juhu a západu ohraničené vatikánskymi múrmi. Na východe ich ohraničuje Bazilika svätého Petra a Vatikánske múzeá. Nájdete tu parkový les v štýle anglickej záhrady, ako aj starostlivo upravené, geometricky usporiadané záhony. Je to jedinečná oáza zelene v centre Ríma. O celý komplex sa stará približne tridsať zamestnancov.

História
--------

Vatikánske záhrady sú od 13. storočia miestom pokoja a rozjímania pápežov. V roku 1279 Mikuláš III. (1277-1280) presťahoval svoju rezidenciu do Vatikánu a okolo svojej rezidencie dal vybudovať malý park, približne v oblasti dnešného Belvederu. Mikuláš V. (1447-1455) pred Apoštolským palácom, na mieste nádvoria svätého Damasa, založil novú záhradu so živými plotmi a fontánami.

Hlavná etapa výstavby Vatikánskych záhrad sa datuje do obdobia renesancie a baroka v 16. až 17. storočí, keď tu pracovali napríklad Pirro Ligorio (1510-1583), Antonio Tempesta (1555-1630), Giovanni Maggi (1566-1618) a Giambattista Falda (1648-1678). Začiatkom 16. storočia bol nerovný terén rozdelený na terasy, ktoré boli spojené schodmi, podľa návrhu Donata Bramanteho (1444-1514). Okrem rôzne usporiadaných zelených plôch bol priestor postupne oživený rôznymi stavbami, fontánami či obrazmi a sochami.

Lev XIII. (1810-1903) záhradu oživil danielmi, gazelami a jeleňmi dovezenými z Afriky. Pius XI. (1857-1939), ktorý sa po parku pohyboval autom, dal vydláždiť všetky chodníky. V čase jeho pontifikátu, presnejšie po roku 1929, sa v záhradách nachádzali aj rôzne budovy potrebné pre fungovanie novo uznaného mestského štátu Vatikán - sídlo vlády, železničná stanica atď. V roku 1930 vybudoval inžinier Franco Ratti v blízkosti dnešného heliportu obrovskú podzemnú nádrž s objemom 8 miliónov litrov, ktorá zásobuje záhrady vodou. Používa sa na zavlažovanie, napájanie fontán a hasenie požiarov. Voda sa privádza z neďalekého jazera Bracciano.

Pamätihodnosti
--------------

V záhradách sa nachádza približne 6500 exemplárov rastlín, ktoré predstavujú približne 300 druhov. Rastliny nie sú vždy typicky talianske, je tu množstvo exotických druhov z celého sveta - severoamerické javory, libanonské cédre, japonské cykasy, tasmánsky eukalyptus, čínsky jazmín a iné. Často sú to rôzne dary pre pápeža. V záhradách žijú bežné aj vzácnejšie druhy vtákov, žiab a slimákov. Typická je kolónia zelených papagájov - papagájov mníchov (Myopsitta monachus). Nájdete tu aj veveričky, kuny a ježkov. Žiadne zvieratá sa tu však nechovajú cielene.

Medzi bohatou vegetáciou sa nachádzajú rôzne budovy a menšie umelecké diela z 9. storočia až po súčasnosť. V záhradách sa nachádza aj niekoľko dôležitých štátnych budov, ako napríklad Vatikánsky rozhlas, železničná stanica a sídlo vlády. Okrem väčších budov sa v záhradách nachádza množstvo fontán, sôch, fragmentov antických stĺpov a sarkofágov. Kamenné alebo drevené lavičky umožňujú odpočinok počas stúpania v strmom teréne. Cesty sú označené jednoduchými kamennými tabuľami a osvetlené starobylými liatinovými lampami.

Literatúra
----------

* Collins, P. Michael 2009: Vatikán.
* Denzler, Georg – Jöckle, Clemens 2007: Vatikán – význam, dějiny, umění.
* Sopouch, Jaromír – Sopouchová, Hana 1991: Za památkami Říma a Vatikánu.
* Pecold, Lumír 1992: Vatikán.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vatikánske záhrady**

### Externé odkazy

* Vatikánské zahrady – oficiálne stránky *(anglicky)*
* Najvyšší bod Vatikánu na HoryEvropy.cz Archivované 2011-12-31 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vatikánské zahrady na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Vatikánsky portál |