recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kostol Santa Maria di Loreto v Ríme
**Antonio da Sangallo mladší**, vlastným menom Antonio Cordiani, (\* 12. apríl 1484, Florencia, Taliansko – † 3. august 1546, Terni) bol taliansky renesančný architekt, synovec architektov Giuliana da Sangallu a Antonia da Sangallu staršieho, ktorí tak ako on pôsobili v období talianskej renesancie. Bol predstaviteľom vrcholnej renesancie s ranými barokovými formami.

Životopis
---------

Palác Farnensiovcov v Ríme
Narodil sa vo Florencii v rodine s umeleckými tradíciami. Jeho starý otec Francesco Giamberti bol rezbár a strýkovia známi florentskí architekti.  

Ešte ako mladík odišiel do Ríma, kde sa stal žiakom a nasledovníkom Donata Bramanteho. Po väčšinu života pracoval prevažne v Ríme v službách niekoľkých pápežov. K jeho najkrajším stavbám patrí kostol Santa Maria di Loreto postavený z tehál a travertínu. Dokončil tiež kostol San Giovanni dei Fiorentini, začatý Jacopom Sansovinom, stojaci nad Tiberom neďaleko mosta Sant'Angelo. 

Po Raffaelovej smrti v roku 1520 bol vymenovaný za hlavného architekta baziliky sv. Petra. Okrem toho sa v Ríme aj v samotnom Vatikáne podieľal na stavbe celej rady cirkevných i svetských budov (napr. palác rodu Farnese, ktorý napokon dokončil Michelangelo Buonarroti. 

Po vyplienení Ríma nemeckými vojakmi cisára Karola V. v roku 1527 (tzv. sacco di Roma) pracoval Antonio da Sangallo prevažne v iných talianskych mestách, hlavne ako vojenský architekt. Navrhol okrem iného opevnenie mesta Ancona a na žiadosť pápeža Klementa VII. vybudoval 62m hlbokú, v skale vytesanú studňu v meste Orvieto.

Z diela
-------

* Palazzo Baldassini v Ríme
* Kostoly Santa Maria di Loreto a San Giovanni dei Fiorentini v Ríme
* Villa Madama v Ríme (začatá 1518)
* Bazilika sv. Petra v Ríme (hlavný architekt od r 1520)
* Palazzo Farnese v Ríme (1534 – 46), navrhnutý pre kardinála Alessandra Farneseho, neskoršieho pápeža Pavla III.
* Náhrobky Leva X. a Klementa VII. v kostole Santa Maria sopra Minerva

Referencie
----------

1. ↑  *Malá československá encyklopedie. V. svazek Pom - S.* 1. vyd. Praha: Encyklopedický institut ČSAV 1987. str. 998. bez ISBN

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Antonio da Sangallo mladší**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Antonio da Sangallo mladší na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 172584
* BnF: 12162457d
* GND: 118794426
* ISNI: 0000 0001 1605 7026
* LCCN: nr91042679
* NK ČR: js20050403001
* ULAN: 500017734
* VIAF: 22181137
* WorldCat: lccn-nr91042679
Logo
Vlak Londýnskeho Overground v zastávke South Acton
**London Overground** (niekedy len **Overground**, po slovensky: londýnska *„nadzemka"*) je systém prímestskej železnice (podobný systému vlakom liniek S). So svojimi 112 stanicami obsluhuje veľkú časť okolia Londýna (Greater London) a časť grófstva Hertfordshire. London Overground bolo zriadené v roku 2007 ako súčasť siete National Rail pod kontrolou Transport for London (TfL), v súčasnej dobe je obsluhované spoločnosťou London Overground Rail Operations (LOROL). Systém je súčasťou máp londýnskeho metra, kde je vyznačený oranžovou farbou.

Pozri aj
--------

* Londýnske metro (London Underground)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku London Overground na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Doprava v Londýne |
| --- |
| Mestská hromadná doprava | 
* London Underground
* Docklands Light Railway
* Autobusy
* Tramlink
* Železnica
* Riečna doprava
* Taxi
* Dial-a-Ride
* Londýnska správa ciest

 |
| Tarifa | 
* Travelcard
* Oyster Card
* London Congestion Charge

 |
| Londýnske železničné terminály | 
* Blackfriars
* Cannon Street
* Charing Cross
* Euston
* Fenchurch Street
* King's Cross
* Liverpool Street
* London Bridge
* Marylebone
* Moorgate
* Paddington
* St Pancras
* Victoria
* Waterloo

 |
| Londýnske letiská | 
* Heathrow
* Gatwick
* Stansted
* Luton
* Londýn City
* Southend
* Biggin Hill

 |
| Spoločnosti | 
* Transport for London
* National Rail

 |
| **Kategórie**: Londýnska doprava · Londýn |
**Leonardo Boff** (nar. ako **Genézio Darci Boff**, \* 14. december 1938, Concórdia, Santa Catarina, Brazília) je brazílsky teológ a spisovateľ. Je jedným z najznámejších predstaviteľov teológie oslobodenia a taktiež kritikom cirkevnej hierarchie. 

V súčasnosti je emeritným profesorom etiky, filozofie náboženstva a ekológie na univerzite v Riu de Janeiru.

Životopis
---------

Do františkánskeho rádu vstúpil v roku 1959, vysvätený na kňaza bol o päť rokov neskôr. Nasledujúce roky študoval teológiu a filozofiu na univerzite v Mníchove, doktorát získal roku 1970. 

V roku 1985, kedy bol prefektom Kongregácie pre náuku viery Joseph Ratzinger, neskorší pápež Benedikt XVI. dostal Boff kvôli svojmu dielu *Church: Charism and Power* zákaz sa verejne vyjadrovať. O rok neskôr bol zákaz zmiernený. 

V roku 1992 za pontifikátu Jána Pavla II. Vatikán Boffovi zakázal vyučovať po tom, čo kritizoval vedenie katolíckej cirkvi. Po týchto rozporoch sa Boff nakoniec rozhodol opustiť františkánsky rád i kňazstvo.

Po väčšinu života pôsobil ako profesor na poli teológie, etiky, filozofie, a to na brazílskych, aj európskych univerzitách, napr. v Lisabone, Barcelone, Oslu.

Verí, že pápež František je mužom, ktorý zreformuje pápežstvo a zmení katolícku cirkev.

Dielo
-----

* *Cry of the Earth, Cry of the Poor*
* *Francis of Assisi: A Model for Human Liberation*
* *Way of the Cross - Way of Justice*
* *Jesus Christ Liberator: A Critical Christology for Our Time*
* *Ecology and Liberation: A New Paradigm*
* *Ecclesiogenesis: The Base Communities Reinvent the Church*

Referencie
----------

1. 1 2  Leonardo Boff: 'This pope will change the church', Deutsche Welle, 2013-07-23

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Leonardo Boff na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Leonardo Boff**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Autoritné údaje: * BnF: 11892534q
* GND: 118810731
* ISNI: 0000 0001 2138 5884
* LCCN: n79043691
* NK ČR: skuk0000136
* VIAF: 71387654
* WorldCat: lccn-n79043691
**Embankment** je jednou zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa v londýnskej mestskej časti City of Westminster. Východy zo stanice sa nachádzajú na ulici Victoria Embankment a na Villiers Street. Obsluhujú ju štyri rôzne linky. Nachádza sa v tarifnej zóne 1.

História
--------

Stanicu Embankment otvorili v roku 1870 ako súčasť Metropolitan District Railway (dnešná Circle a District Line) pod názvom „Charing Cross". 10. marca 1906 bola otvorená Baker Street & Waterloo Railway (dnešná Bakerloo Line), jej nástupištia však niesli na tejto stanici meno „Embankment". 

V roku 1914 bola zo svojej konečnej stanice Charing Cross predĺžená trasa Charing Cross, Euston & Hampstead Railway (dnešná Northern Line) do stanice Embankment v snahe zlepšiť možnosti prestupu medzi jednotlivými trasami. Vznikol tu prestupný bod medzi Charing Cross, Euston & Hampstead Railway, Baker Street & Waterloo Railway a District Railway. S týmito úpravami došlo aj k zmene mien jednotlivých častí stanice. Nástupištia Baker Street & Waterloo Railways a Charing Cross, Euston and Hamptead Railway boli premenované na „Charing Cross (Embankment)", aby boli odlíšené od stanice „Charing Cross (Strand)", zatiaľ čo časť stanice obsluhovaná District Railway si zachovala svoje pôvodné meno „Charing Cross". V roku 1915 v snahe zamedziť zmätkom boli stanice opäť premenované. Stanica bola premenovaná na „Charing Cross" a „Charing Cross (Strand)" sa zmenila na „Strand". 

V roku 1974 bola celá stanica opäť premenovaná na „Charing Cross Embankment". A 12. septembra 1976 sa vrátila k svojmu prapôvodnému názvu „Embankment" a stanice Trafalgar Square a Strand boli zjednotené pod názvom „Charing Cross".

Zaujímavosti
------------

Stanica sa objavila vo filme *Sliding Doors*, v hlavnej úlohe s herečkou Gwyneth Palthrow. Avšak natáčanie na nástupištiach a podzemných pasážach sa uskutočnilo na Waterloo & City Line.

Linky
-----

Stanicu v súčasnosti obsluhujú štyri linky:

* Na Circle a District Line sa nachádza medzi stanicami Westminster a Temple.
* Na vetve Charing Cross linky Northern Line sa nachádza medzi stanicami Charing Cross a Waterloo.
* Na Bakerloo Line sa nachádza medzi stanicami Charing Cross a Waterloo.

Miesta záujmu
-------------

Nad stanicou sa nachádza železničný most Hungerford Bridge a taktiež most pre peších Golden Jubilee Bridge, ktorý poskytuje spojenie s centrom na South Bank, kde sa okrem iného nachádza aj Kráľovské národné divadlo alebo Royal Festival Hall. V blízkosti stanice sa ďalej nachádzajú:

* Cleopatra’s Needle
* Trafalgarské námestie
* ulice Victoria Embankment, Strand a Whitehall

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Embankment (stanica metra)**

Externé odkazy
--------------

* The Charing Cross-Embankment-Strand conundrum explains the various names of the tube stations in this area.
* London's Transport Museum Photographic Archive
	+ Vchod do stanice z Victoria Embankment, rok 1902
	+ Vchod do stanice z Villers Street, rok 1916
Rôzne prevedenia náboja .22 LR
**.22 Long Rifle** alebo skrátene **.22 LR** je už dlhšiu dobu veľmi používaný náboj. Čo sa týka počtu predaných kusov, tak ide o najpoužívanejší náboj na svete vôbec. Pre tento náboj bolo a je komorované veľké množstvo zbraní, ako pištolí, tak revolverov a pušiek. Viacerí výrobcovia zbraní majú vo svojom výrobnom programe nejakú zbraň komorovanú na tento náboj.

Nízka cena, minimálny spätný ráz a nízky hluk sú to, čo robí tento náboj ideálnym nábojom pre rekreačnú streľbu. Tento náboj sa často kupuje vo veľkých baleniach.

Náboj .22 LR je k dispozícii v širokej škále variant a vo veľmi širokom cenovom rozpätí. Váha guľky sa pohybuje od 30 do 60 grainov (1,9 – 3,9g) a úsťová rýchlosť strely od 110 do 530 m/s.

Výkon
-----

Náboj .22 LR má efektívny dostrel 150 m. Na vzdialenosť viac ako 150 m dochádza z hľadiska vonkajšej balistiky k veľkému prepadu strely, ktorý sa pri mierení len ťažko kompenzuje. Presnosť je dobrá, ale nie výnimočná.

Čo sa týka trajektórie strely, v 50 yardoch dochádza k stúpaniu 2,7" a k prepadu 10,8" v 150 yardoch. V 100 yardoch je to 0"

Ako lovecký náboj sa používa pri likvidácii škodnej ako sú napr. krysy.

Varianty
--------

.22 Long Rifle
Existuje veľké množstvo variant tohto náboja. Väčšinou sa delia do 4 skupín:

* subsonické (podzvukové) – s rýchlosťou menšou ako je rýchlosť zvuku.
* štandardné – cca 350 m/s
* vysokorýchlostné – majú väčšiu úsťovú rýchlosť a tým pádom aj väčšiu energiu a pôsobí väčší spätný ráz. Ich strela je často o trochu ľahšia ako u štandardného typu. Je vhodné tento variant používať len u zbraní, ktoré sú k tomu určené, inak sa znižuje ich životnosť. Často sa tento variant používa pre nosenie zbrane k účelom sebaobrany, ale k cvičným streľbám sa používa štandardná munícia.
* hyper-velocity (alebo tiež ultra-velocity) – pozri predchádzajúcu, ale viac – 425 – 550 m/s.

Úsťové rýchlosti sú veľmi závislé na mnohých faktoroch. Hlavne to je dĺžka hlavne. Vyššie uvedené rýchlosti sú „typické" rýchlosti.

Špecifikácia
------------

Štandardné rozmery sú:

* dĺžka nábojnice: 15 mm (0.595 in)
* priemer nábojnice: 5,71 mm (.225 in)
* priemer projektilu: 5,68 mm (.224 in)
* Celková dĺžka náboja: 25 mm (.985 in)

Pozri aj
--------

* Zoznam nábojov do ručných zbraní
* Zoznam nábojov do pušiek
* Typy striel
* Palná zbraň

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **.22 Long Rifle**

Referencie
----------

1. ↑  Hornady's New .17 Mach 2 by Chuck Hawks
**Leonard Tikl** (\* 11. máj 1902, Dúbravka – † 14. november 1973, Dúbravka) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, trpiteľ za vieru – disident.

Životopis
---------

Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (1922 – 1923). Teológiu študoval v Ríme (Taliansko) a v Ľubľane (Slovinsko). Za kňaza bol vysvätený 8. decembra 1932 v Trnave. Pôsobil v Bratislave a vo Svätom Benediku.

Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný do kláštora v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). V roku 1951 sa mu podarilo utiecť z internácie a kvôli prenasledovaniu pre vieru sa rozhodol utiecť i z Československa. V apríli 1951 vo výprave, ktorú organizoval salezián, dnes už blahoslavený Titus Zeman, sa pokúsil ujsť za hranice, avšak neúspešne. Odsúdili ho na 15. rokov väzenia. Sedel vo väzniciach: v Bratislave, Ilave, Mírove a Leopoldove. V roku 1960 bol amnestovaný. Po prepustený žil v Bratislave.

Literatúra
----------

* KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava : Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 282 - 283.
* TIKL, Leonard, SDB. In:  *Lexikón katolíckych kňazských osobností Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : Lúč, 2000. 852 s. ISBN 80-7114-300-6. S. 1380 – 1381.
**Embryonálna kolonizácia vesmíru** je koncept medzihviezdnej kolonizácie vesmíru predpokladajúci vyslanie robotickej misie na terestrickú planétu (majúcu biosféru), ktorá bude prevážať zmrazené embryá v ranom štádiu vývoja. 

Koncept sa snaží vysporiadať s problémom hibernácie ľudí (ktorý dnes nie je technicky uskutočniteľný a podľa mnohých vedcov ani uskutočniteľný nebude; pozri kryonika) na čas stoviek či tisícov rokov potrebných pre medzihviezdny let. Zmrazovanie embryí je už dnes dostupná a používaná technológia.

Po príchode na cieľovú planétu, úplne automatizované roboty vytvoria prvé osady a začnú pestovať plodiny. Potom rozmrazia prvé embryá a nechajú ich vyvinúť sa v umelých materniciach. V protiklade ku viacgeneračným medzihviezdnym lodiam môžu mať takéto vesmírne lode malé rozmery.

Hlavnou prekážkou je vytvorenie úplne autonómnych robotov, umelých materníc a počítačového hardvéru schopného fungovať dlhý čas.

Popri technických problémoch su významné aj etické problémy, zahŕňajúce riziká pre osadníkov v obalsti kvality života. Nie je vôbec isté, či sa takto zrodené deti dopracujú k normálnej ľudskej kultúre v rukách robotov, a to aj napriek informáciam o pozemskej kultúre. Osadníci môžu vytvoriť odlišnú kultúru a spoločnosť s úplne odlišnými normami. 

Tento koncept možno využiť aj čiastočne. Vo versmírnej lodi menších rozmerov s dospelou posádkou by cestovala aj sada zmrazených embryí či vajíčok a spermií, aby sa zabezpečila genetická rozmanitosť, ako aj rýchly rozvoj počtu osadníkov v prípade priaznivých podmienok na cieľovej planéte.
**Volajú ma Earl** (v origináli *My Name Is Earl)* je americký televízny sitkom, ktorý vysielala americká televízia NBC od 20. septembra 2005 do 14. mája 2009. Seriál ma 4 série a 96 častí.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Earl je zlodej, ktorý jedného dňa vyhrá v lotérii 100 000 dolárov. Vzápätí ho zrazí auto a o výherný tiket príde. Skončí v nemocnici a uvidí program, kde sa dozvie o karme a rozhodne sa zmeniť svoj život. Urobí si zoznam všetkých zlých vecí, ktorých sa v živote dopustil a rozhodne sa ich odčiniť. Verí, že je to jediný spôsob, ako získať dobrú karmu. Potom, čo urobí prvý dobrý skutok, jeho výherný tiket sa k nemu vráti. Earl to chápe ako znamenie a za pomoci svojich novo nadobudnutých peňazí a hlúpeho brata Randyho sa rozhodne postupne škrtať veci zo svojho zoznamu.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Obsadenie
---------

| **Postava** | **Herec** | **Slovenský dabing** |
| --- | --- | --- |
| Earl Hickey | Jason Lee | Dušan Szabó |
| Randy Hickey | Ethan Suplee | Marián Miezga |
| Catalina Aruca | Nadine Velazquez | Zuzana Porubjaková |
| Joy Turnerová | Jaime Pressly | Judita Bilá |
| Darnell „Krabmen" Turner | Eddie Steeples | Martin Kaprálik |
Tréning prvého tímu v Lezama
**Športové centrum Athletic Club**, situované v baskickom mestečku Lezama približne 10 km od Bilbaa, bolo slávnostne otvorené v roku 1971. Slúži nielen ako tréningové centrum prvého tímu Athletica, ale aj ako futbalová akadémia, kde sú vychovaní hráči rezervného tímu Bilbao Athletic a mládežníckych kategórii a je zároveň domovom pre Athletic EFT (ženský tím).

Toto športové centrum umožňuje klubu, v súlade s jeho osobitou filozofiou, vychovávať vlastných odchovancov v mládežníckych kategóriách a tak si zachovávať jedinečnú charakteristiku. V tomto centre má svoj domov prvý tím Athletic Club a Athletic EFT (ženský tím), ako aj desať nižších kategórii, vrátane Bilbao Athletic, ženský B-tím, dva juniorské tímy (19 a 18-ročných), dva tímy starších žiakov (16 a 15-ročných), dva tímy mladších žiakov (14 a 13-ročných) a dva tímy najmladších (12 a 11-ročných).

Centrum má rozlohu 14 760 m², sú v ňom umiestnené štyri ihriská štandardnej veľkosti, jedno z nich s tribúnou pre 1 500 divákov a dva s umelým trávnikom tiež štandardnej veľkosti. Okrem toho sa tu nachádza krytý pavilón s umelou trávou, telocvičňa, kurt, lekárske centrum, služobné budovy a rezidencia pre hráčov. Pre návštevníkov a členov klubu je tu dostatočný počet parkovacích miest. 

Personál centra okrem podporných pracovníkov tvoria hlavní a kondiční tréneri, lekári s ďalším lekárskym personálom, maséri, pedagógovia a psychológovia

Samozrejme toto športové centrum nie je jediným, ktoré klub vlastní. Athletic Club dohliada na prácu trinástich menších športových klubov po celom Baskicku a ktoré spolu tvoria celú štruktúru klubu.

Externé odkazy
--------------

* www.athletic-club.net

| * z
* d
* u
Athletic Club |
| --- |
| 
* História
* Hráči
* Tréneri
* Prezidenti
* Ocenenia
* Štatistiky
* Sezóny

 |
| Ďalšie tímy | 
* Bilbao Athletic
* CD Baskonia
* Club Bizcaya

 |
| Štadión | 
* San Mamés
* San Mamés Barria

 |
| Tréningové centrum | 
* Lezama

 |
**Volebná komisia** je orgán, ktorý je na Slovensku zodpovedný za priebeh volieb.

Rozdelenie volebných komisií
----------------------------

### Voľba prezidenta SR

Pre voľbu prezidenta SR sa zriaďujú tieto volebné orgány:

* Ústredná volebná komisia pre voľbu prezidenta Slovenskej republiky
* obvodné volebné komisie pre voľbu prezidenta Slovenskej republiky
* okrskové volebné komisie pre voľbu prezidenta Slovenskej republiky

### Voľby do Národnej rady SR

Pre voľby do Národnej rady SR sa zriaďujú tieto volebné orgány:

* Ústredná volebná komisia - celoštátna úroveň
* obvodné volebné komisie - na úrovni volebných obvodov
* okrskové volebné komisie - na úrovni volebných okrskov

### Voľby do Európskeho parlamentu

Pre voľby do Európskeho parlamentu sa zriaďujú tieto volebné orgány:

* Ústredná volebná komisia
* obvodné volebné komisie
* okrskové volebné komisie

### Voľby do orgánov samosprávnych krajov

Pre voľby do orgánov samosprávnych krajov sa zriaďujú tieto volebné orgány:

* Ústredná volebná komisia
* volebné komisie samosprávnych krajov
* obvodné volebné komisie
* okrskové volebné komisie

### Voľby do samosprávy obcí

Pre voľby do samosprávy obcí sa zriaďujú tieto volebné orgány:

* Ústredná volebná komisia
* obvodné volebné komisie
* mestské volebné komisie (v mestách)
* miestne volebné komisie (v obciach)
* okrskové volebné komisie

Členstvo vo volebnej komisii
----------------------------

Volebné komisie sa utvoria z rovnakého počtu zástupcov politických subjektov ktoré podávajú kandidačnú listinu. Členom volebnej komisie môže byť len občan, ktorý má právo voliť a nenastala uňho prekážka vo výkone volebného práva. Môže byť členom len jednej volebnej komisie. Kandidát na poslanca nemôže byť členom žiadnej volebnej komisie.

Vedenie komisie
---------------

Volebná komisia si na svojom prvom zasadaní určí svojho predsedu a podpredsedu žrebom zo všetkých členov. Žrebovanie riadi zapisovateľ volebnej komisie. Zapisovateľ volebnej komisie plní funkciu odborného poradcu volebnej komisie. Zároveň zabezpečuje organizačné a administratívne záležitosti súvisiace s prípravou a priebehom rokovania volebnej komisie. Pri rokovaní volebnej komisie má zapisovateľ iba poradný hlas. Zapisovateľ je do komisie nominovaný štátom, alebo obcou.

Zdroj
-----

* Zákon 333/2004 Z.z. o voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky
* Zákon 46/1999 Z.z. o spôsobe voľby prezidenta Slovenskej republiky, o ľudovom hlasovaní, o jeho odvolaní a o doplnení niektorých ďalších zákonov
* Zákon 346/1990 Zb. o voľbách do samosprávy obcí
* Zákon 303/2001 Z.z. o voľbách do orgánov samosprávnych krajov a o doplnení Občianskeho súdneho poriadku
* Zákon 331/2003 Z.z. o voľbách do Európskeho parlamentu
**Volebná kampaň** je v zmysle zákona akákoľvek činnosť politickej strany, politického hnutia, koalície politických strán a politických hnutí a kandidátov, za ktorú sa obvykle platí úhrada, smerujúca k propagácii ich činnosti, cieľov a programu za účelom získania volenej funkcie.

Volebná kampaň začína dňom uverejnenia rozhodnutia o vyhlásení volieb v Zbierke zákonov Slovenskej republiky a končí 48 hodín predo dňom konania volieb (pozri volebné moratórium). Zákon ďalej v samostatných paragrafoch definuje podmienky financovania kampaní a záverečnú správu (o nákladoch na volebnú kampaň), ktorá sa zasiela Ministerstvu vnútra. Zákon platí pre viaceré druhy volieb: do orgánov územnej samosprávy voľby, do Národnej rady Slovenskej republiky, do Európskeho parlamentu a voľby prezidenta. Napríklad pri voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2020 môžu politické subjekty na kampaň minúť najviac tri milióny € vrátane DPH, pričom musia mať transparentný účet. Na kampani sa môžu zúčastniť aj tretie strany, tie sa musia registrovať na ministerstve vnútra. Strana môže počas jedného volebného obdobia prijať najviac 3,5 milióna eur z darov, pôžičiek a úverov. Limit sa však netýka príspevkov od štátu. Ďalšie paragrafy zákona určujú pravidlá Kontroly volebnej kampane a transparentnosti. Viaceré časti zákona stanovujú podmienky vysielania. Tieto rozlišujú medzi rozhlasovým, televíznym vysielaním, vysielaním v rámci audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, v periodických publikáciách, neperiodických publikáciách, v agentúrnom spravodajstve, vysielanie prostredníctvom internetu, zverejnená platená inzercia, zverejnené volebné plagáty a všetky ďalšie spôsoby. Pre politické subjekty je dôležité, že na vysielanie politickej reklamy aj diskusií vo vysielaní verejnoprávneho RTVS majú kandidujúce strany a hnutia právny nárok. Zákon, novelizovaný s účinnosťou 1. júla 2015, končí časťami popisujúcimi správne delikty, pokuty a priestupky. Tieto pravidlá pre volebnú kampaň teda platia od parlamentných volieb v marci 2016, pred ktorými bol zákon dvakrát novelizovaný najmä v oblasti financovania kampane a moratória na volebné prieskumy.

Samotné témy alebo formy kampane určujú jednotlivé politické subjekty a preberajú za ne aj zodpovednosť. Pozri napr. Témy v kampani vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2020.

Referencie
----------

1. 1 2 3  S-EPI s.r.o. AION CS s.r.o.. *Zákon č. 181/2014 Z. z.Zákon o volebnej kampani a o zmene a doplnení zákona č. 85/2005 Z. z. o politických stranách a politických hnutiach v znení neskorších predpisov* [online]. epi.sk, [cit. 2020-02-24]. Dostupné online.
2. ↑   *Volebná kampaň pre voľby do Národnej rady Slovenskej republiky* [online]. Bratislava: Ministerstvo vnútra SR, [cit. 2020-02-24]. Dostupné online.
3. 1 2 3   Začala sa predvolebná kampaň k budúcoročným parlamentným voľbám. *WebNoviny.sk* (Bratislava: iSITA), 2019-11-05. Dostupné online [cit. 2020-02-24].
Mathmos lávová lampa
**Lávová lampa** alebo **magma lampa** je druh svietidla, ktorý sa väčšinou používa ako dekorácia. Lampa sa vyrába v rôznych tvaroch a s rôzne zafarbenou vodou a voskom. Podstavec môže byť vyrobený z materiálov ako napríklad drevo, plast, hliník…

Princíp fungovania
------------------

V podstavci lampy je umiestnená žiarovka. Na podstavci je sklená nádoba naplnená vodou (niekedy olejom) a zmesou priesvitného vosku s chloridom uhličitým (tetrachlórmetánom). Medzi nádobou a žiarovkou je zvinutý kovový drôtik kvôli lepšiemu vedeniu tepla.

Po zapnutí lampy začne žiarovka zahrievať kovovú špirálu a dno nádoby s vodou a voskom. Vosk sa rozpustí a začne stúpať v nádobe smerom hore. Tam sa zasa ochladí a začne klesať nadol. Rozdiel teplôt medzi dnom a hornou časťou nádoby je len niekoľko stupňov. Vosk v lampe vytvára zaujímavé väčšie či menšie bubliny.

Prevádzková teplota v rôznych lávových lampách sa líši, ale väčšinou sa pohybuje okolo 60 °C. Pokiaľ je v lampe príliš silná žiarovka, zostáva vosk hore, pokiaľ príliš slabá, zostáva dole.

Dejiny
------

Lávovú lampu vynašiel Angličan Edward Craven Walker v roku 1963. Pomenoval ju *Astrolight* a predstavil v Hamburgu v roku 1965.

Referencie
----------

1. ↑   *The Lava Lamp* [online]. thegoldenageofrock.com, 2014-08-30, [cit. 2016-11-01]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

Plazmová lampa

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lávová lampa**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lávová lampa na českej Wikipédii.*
Mšenské pokrievky
**Mšenské pokličky** sú skalný útvar nad Kokořínskou baňou pri vyústení rokliny zvanej Močidlá, v katastrálnom území Mšeno, medzi osadou Vojtěchov a samotou Hlučov.

Vrchné dosky - pokrievky - sú tvorené železitými hrubozrnnými pieskovcami až zlepencami. Miestami sú cez meter hrubé a kryjú nepravidelné zrezaný kužeľ z mäkších pieskovcov spojovaných kaolínovým tmelom. Najmohutnejšia pokrievka má rozmery približne 6×5×1,5 m, výška tohto útvaru je cca 12 m. V okolí sa nachádzajú aj útvary, ktoré dnes ešte pokrievky príliš nepripomínajú, ale predstavujú tzv. zárodočné tvary z ktorých sa časom pokrievky vyvinú, zatiaľ čo tie dnešné už úplne podľahnú erózii a ich vrchné dosky sa zrútia. Mšenské pokličky sú prístupné po modrej turistickej trati vedúcej z Mšena do Jestřebic.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mšenské pokličky**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mšenské pokličky na českej Wikipédii.*
**Železničná trať Žabokliky – Březno u Chomutova** bola jednokoľajová hlavná trať, vybudovaná spoločnosťou *Plzeňsko-březenskej dráhy* ako koncový úsek trate Plzeň – Březno u Chomutova (Pilsen - Priesen).

Koncesia na stavbu trati bola udelená 21. apríla 1870, jej súčasťou bola aj stavba odbočky z Žaboklik (Schaboglück) do Žatca (Saaz). Prevádzka na trati sa začala 8. augusta 1873, po necelých šiestich rokoch však bola zastavená a trať bola v roku 1882 znesená. Vlaky medzi Plzňou a Chomutovom sú odvtedy vedené cez Žatec.

Súčasný stav
------------

Za stanicou Žabokliky je dodnes v teréne patrný vľavo sa stáčajúci násyp, v ďalšom úseku bolo teleso trate rozorané. Pred bývalou zastávkou Sobiesak (Soběsuky) sa zachoval kamenný mostík. Zachovali sa tiež piliere bývalého priehradového mosta cez Ohře. Nasledujúca časť trate sa nachádza pod hladinou vodnej nádrže Nechranice, vybudovanej v šesťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia. Záverečný úsek traťového telesa bol neskôr využitý pri stavbe vlečky do tepelných elektrární Tušimice a Prunéřov.

Referencie
----------

1. ↑  text koncese (po nemecky)
2. ↑  JELEN, Miroslav. *Zrušené železniční tratě v Čechách, na Moravě a ve Slezsku*. [s.l.] : Dokořán, 2009. ISBN 978-80-7363-129-1. S. 34.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železniční trať Žabokliky – Březno u Chomutova na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Fotoreportáž
**Slovenská entomologická spoločnosť** - je dobrovoľné združenie vedeckých a odborných pracovníkov v oblasti entomológie a iných príbuzných disciplín (napr. arachnológia). Samostatne táto spoločnosť pôsobí od roku 1968, kedy sa odčlenila od Československej entomologickej spoločnosti pri ČSAV. SES vznikla v roku 1957 (10. mája 1957 o 10. hodine), ale pôvodný vznik tejto spoločnosti je v roku 1941, kedy bola založená v Žiline počas Slovenského štátu, ako Prvá Slovenská entomologická spoločnosť v Žiline.

Štruktúra spoločnosti
---------------------

Členskú základňu spoločnosti tvoria odborníci, ktorí pracujú na univerzitách, vo výskumných ústavoch a na ďalších špecializovaných pracoviskách z odboru zoológie a entomológie, ako aj veľké množstvo nadšencov a "neprofesionálov", ktorí patria k amatérskym entomológom, ktorých koníčkom je tento odbor. Ich práca a pomerne veľmi dobré a podrobné znalosti sú významným prínosom k štúdiu a výskumu hmyzu na Slovensku, ale i v iných oblastiach celého sveta. Spoločnosť zahŕňa aj odborníkov zo zahraničia a má i kolektívnych členov (z niektorých múzeí a odborných škôl).

Poslanie spoločnosti
--------------------

Náplňou spoločnosti je rozširovať poznatky o hmyze a tým prispievať k rozvoju entomológie na Slovensku. K aktivitám spoločnosti patrí aj organizovanie rôznych vedeckých konferencií a prednášok. Veľmi atraktívne pre všetkých členov sú tzv. "Entomologické dni", ktoré sa každoročne organizuje v niektorej entomologicky atraktívnej oblasti slovenskej prírody. SES umožňuje aj publikačnú činnosť. Vydáva svoj vlastný časopis: Entomofauna Carpatica a zborníkov z konferencií a sympózií. Spolupracuje s vedeckými spoločnosťami podobného zamerania aj v zahraničí, s univerzitami a hlavne so Slovenskou akadémiou vied. SES má bohatú históriu výskumnej činnosti. Jej členovia sú zapojení do mnohých národných a medzinárodných výskumných projektov a spolupracuje aj s inštitúciami životného prostredia a Štátnej ochrany prírody SR (ŠOP SR) pri skúmaní druhového bohatstva hmyzu, jeho rozmanitosti, rozšírenia a stavu prírody na Slovensku.

Externé odkazy a zdroj
----------------------

* www.entomospol.sk - nové oficiálne stránky SES
* www.ses.sav.sk - oficiálna stránka SES
**Prechodová oblasť** je tenká a nepravidelná vrstva slnečnej atmosféry, ktorá oddeľuje horúcu korónu od chladnejšej fotosféry. Teplota sa tu náhle mení z 20 000 K (na hranici s chromosférou) na 1 milión K (na hranici s korónou). Táto vrstva sa skúma hlavne v ďalekej ultrafialovej časti spektra. 

Z pozorovaní vyplýva, že prechodová vrstva je skôr obálkou okolo nehomogenít ako sú napr. spikuly, ako súvislou vrstvou. Nad slnečnými škvrnami má nižšiu hustotu. Jej priemerná výška nad pokojnými oblasťami Slnka je okolo 1 700 km plus mínus 800 km. Jej hrúbku nemožno ľahko určiť, pretože závisí od priemernej rozlišovacej schopnosti. Pri pozorovaní v teplotách 3x104 až 3x105 dostávame hrúbku okolo 30 km, pre teploty 2x105 až 106 je to okolo 2 500 km. 

Prechodovú oblasť formuje teplo, ktoré "preteká" z koróny do chladnejšej chromosféry ležiacej pod ňou. Odpoveď na otázku, prečo je chromosféra, ktorá sa nachádza bližšie k stredu Slnka chladnejšia ako koróna nachádzajúca sa ďalej od stredu Slnka doteraz nepoznáme.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálHviezdny portálPortál slnečná sústava |

| * z
* d
* u
Slnko |
| --- |
| Vnútorná stavba | 
Jadro Slnka · 
Oblasť žiarivej rovnováhy · 
Styčná vrstva · 
Konvektívna zóna
 |
| Slnečná atmosféra | 
Fotosféra · 
Chromosféra · 
Prechodová oblasť · 
Koróna
 |
| Vonkajšie štruktúry | 
Slnečná konštanta · 
Slnečný vietor · 
Heliosféra · 
Heliopauza · 
Rázová vlna
 |
| Útvary na povrchu Slnka a v slnečnej atmosfére | 
Slnečné škvrny · 
Fakuly · 
Flokuly · 
Fibrily · 
Granulácia · 
Obrie cely · 
Spikuly · 
Protuberancie · 
Slnečné erupcie · 
Koronálne diery · 
Aktívne oblasti · 
Oblasť M · 
Koronálna kondenzácia
 |
| Javy súvisiace so slnečným diskom | 
Zatmenie Slnka · 
Astronomický prechod · 
Bishopov prstenec
 |
| Ostatné | 
Slnečná sústava · 
Pohyb Slnka · 
Slnečné dynamo · 
Slnečné spektrum · 
Slnečná aktivita · 
Slnečná radiácia · 
Rádiová búrka · 
Magnetická búrka
 |
Súradnice: 36° 00′ 56″ s.š. 114° 44′ 16″ z.d.

V roku 2005
**Hoover Dam** (doslova *Hooverova priehrada*) je betónová klenbová priehrada na rieke Colorado v USA ležiaca na hraniciach štátov Arizona a Nevada. Je vysoká 220 m, dlhá 379 m a vytvára priehradné jazero dlhé 185 km a hlboké až 180 m. Vodné dielo je pomenované po prezidentovi Hooverovi, ktorý ju dal v 30. rokoch 20. storočia vybudovať.

Výstavba priehrady
------------------

Hooverova priehrada
Rast miest a rozvoj poľnohospodárstva v okolí rieky Colorado si vyžadovali stále väčšie nároky na spotrebu vody. Preto bola v roku 1922 vytvorená komisia so zámerom spravodlivého rozdeľovania vody a ostatných výdobytkov plánovanej priehrady. Federálnu vládu tam zastupoval Herbert Hoover, v tom čase minister obchodu, neskorší prezident USA.

Pre vybudovanie priehrady sa rozhodlo z dôvodu opakujúcich sa jarných záplav, ohrozujúcich rozsiahle obývané územia na dolnom toku a z dôvodu významného energetického potenciálu rieky. V roku 1928 schválil Kongres projekt spolu s rozpočtom a v roku 1931 sa začalo s výstavbou. Projekt obsahoval aj plán postaviť vedľa priehrady mesto Boulder City, do ktorého sa na jar 1932 nasťahovali stavební robotníci. Priehrada sa budovala v úzkom kaňone medzi Nevadou a Arizonou a na odvedenie vody z riečiska (z dôvodu založenia základov priehrady) boli vybudované dva páry tunelov s priemerom 17,1 m a s celkovou dĺžkou 4,9 km.

Všetok použitý piesok bol dovážaný konskými záprahmi zo 400 km vzdialeného pobrežia a od 6. júna 1933 sa začali samotné betonárske práce. Keďže podľa výpočtov by jednoliaty blok priehrady chladol neuveriteľných 125 rokov, pristúpilo sa k technológii betónových, vzájomne prepojených blokov, spájaných betónovou zmesou. Betón pri tuhnutí produkuje veľké množstvo tepla. Aby ochladili jednotlivé bloky, bolo do nich zabudované chladiace potrubie, ktorým prúdila voda z rieky. Použilo sa 3,5 milióna m³ betónu, ďalších 8 miliónov ton skál bolo potrebné odstrániť. Priehrada bola dokončená už v roku 1936 a prvá elektrická energia bola vyrobená 26. 10. 1936. Pri modernizácii v roku 1961 boli pridané ďalšie generátory, čím sa zvýšil ich počet na 17 a inštalovaný výkon na 2 074 MW.

Štatistika
----------

* Dĺžka výstavby: od 20. 4. 1931 do 1. 5. 1936
* Náklady na výstavbu: 49 mil. dolárov
* Počet obetí: 96 mužov
* Výška priehrady: 221,4 m (druhá najvyššia v USA)
* Dĺžka priehrady: 379,2 m
* Šírka priehrady: 200 m pri základoch, 15 m v hornej časti
* Plocha hladiny: 639 km², objem vody je 35,2 km³.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hoover Dam**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hooverova přehrada na českej Wikipédii.*

Súradnice: 36° 0′ 56″ s.š. 114° 44′ 16″ z.d.
MUDr. **Vojtech Fürst** (\* 3. október 1902, Chtelnica – † asi 1944) bol slovenský lekár gynekológ a pôrodník zrejme židovského pôvodu.

Život
-----

Štúdium všeobecného lekárstva absolvoval na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (LF UK), kde spromoval v roku 1930. V rokoch 1932 – 1934 pracoval ako gynekológ a pôrodník v Bratislave, pričom počas letnej sezóny ordinoval v Kúpeľoch Sliač. Z roku 1935 je zachovaná zmienka o tom, že pôsobil ako nehonorovaný sekundár na Klinike pôrodníckej a nemocí ženských LF UK na Zochovej ulici 5. V roku 1941 mu bola v dôsledku protižidovských perzekučných opatrení realizovaných režimom Slovenskej republiky zakázaná lekárska prax. V marci 1941 až auguste 1942 pôsobil ako lekár v Židovskej nemocnici v Seredi a od marca 1943 ako externý lekár v Štátnej nemocnici v Nitre. V auguste 1944 bol zaistený a padol za obeť holokaustu.

Referencie
----------

1. 1 2  Falisová, Anna (2010), „FÜRST, Vojtech", *Lekári na Slovensku do roku 2000* (1. vyd.), Bratislava: VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, str. 172, ISBN  978-80-224-1166-0
2. ↑  *Soznam osôb a ústavov taktiež štátnych skušobných komisií podľa stavu na začiatku štud. roku 1935–36 : Soznam prednášok, ktoré sa budú konať v zimnom semestre štud. roku 1935–36*, Bratislava: Nákladom Akademického senátu univerzity Komenského v Bratislave, [1935], str. 49, dost. 2022-08-28
**Vojtech Kováč**, pôvodne *Kohn* (\* 1. február 1905, Trenčianska Turná – † 24. november 1963, Nitra) bol vysokoškolský pedagóg, profesor, poľnohospodársky odborník - zootechnik.

Jeho otec bol Bernard Kohn a matka Johanna rod. Schlesingerová.

Životopis
---------

Študoval na Vysokej škole zemědelskej v Brne. Absolvoval Štátny pedagogický seminár pre učiteľov poľnohospodárskych škôl v Prahe. Hospodársky pracovník, neskôr učiteľ na odborných hospodárskych školách. Počas SNP pracovník Povereníctva SNR pre veci hospodárske a zásobovacie v Banskej Bystrici. Vysokoškolský profesor, vedúci Ústavu a Katedry špeciálnej zootechniky Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre. Prednášal špeciálnu zootechniku a biotechnológiu, zaoberal sa šľachtením ošípaných a oviec. Autor monografií, vedeckých prác, štúdií a odborných článkov.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5806 3582
* NK ČR: jn20000603513
* SNK: 172646
* VIAF: 84027577
**Dohoda o pracovnej činnosti** je typ dohody o práci vykonávanej mimo pracovného pomeru. Upravená je v § 223 - 225 a §228a Zákonníka práce.

Príslušné ustanovenia Zákonníka práce
-------------------------------------

§223 - 225: - pozri v článku dohoda o práci vykonávanej mimo pracovného pomeru

*§ 228a (1) Na základe dohody o pracovnej činnosti možno vykonávať pracovnú činnosť v rozsahu najviac 10 hodín týždenne.*

*(2) Dohodu o pracovnej činnosti je zamestnávateľ povinný uzatvoriť písomne, inak je neplatná. V dohode o pracovnej činnosti musí byť uvedená dohodnutá práca, dohodnutá odmena za vykonávanú prácu, dohodnutý rozsah pracovného času a doba, na ktorú sa dohoda uzatvára. Jedno vyhotovenie dohody o pracovnej činnosti je zamestnávateľ povinný vydať zamestnancovi.*

*(3) Dohoda o pracovnej činnosti sa uzatvára na určitú dobu alebo na neurčitý čas. V dohode možno dohodnúť spôsob jej skončenia. Okamžité skončenie dohody možno dohodnúť len na prípady, v ktorých možno okamžite skončiť pracovný pomer. Ak spôsob skončenia nevyplýva priamo z uzatvorenej dohody, možno ju skončiť dohodou účastníkov k dohodnutému dňu a jednostranne len výpoveďou bez uvedenia dôvodu s 15 - dennou výpovednou dobou, ktorá sa začína dňom, v ktorom sa písomná výpoveď doručila.*

Zdroj
-----

* Zákonník práce 311/2001 Z.z. v znení účinnom od 1.1.2013
**Vojtech Kondrót** (\* 27. november 1940, Bratislava – † 19. január 2003, Bratislava) bol slovenský básnik a prekladateľ.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine colníka a vzdelanie získaval v Bernolákove, Senci a na prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pôsobil ako profesor matematiky a fyziky (Tvrdošovce, Šurany), neskôr učil v Ivanke pri Dunaji. Od roku 1980 bol redaktorom vydavateľstva Slovenský spisovateľ, neskôr sa stal šéfredaktorom vydavateľstva Mladé letá. V 90. rokoch 20. storočia sa na čas vrátil k svojmu učiteľskému povolaniu, neskôr pracoval v Národnom literárnom centre.

Tvorba
------

Začiatky jeho literárnej tvorby siahajú do obdobia jeho stredoškolských štúdií. Debutoval v roku 1963 v antológii mladej slovenskej poézie „Dúfam, že nevyrušujem, Eva", prvá samostatná kniha mu vyšla v roku 1965. Vo svojich dielach vyjadroval veľmi jednoduché nálady a pocity, spojené väčšinou so životom na dedine a najmä s prírodou podunajskej roviny. Vracal sa k spomienkam na detstvo, používal rodinné motívy, zaoberal sa prehlbujúcimi sa problémami rodín, medziľudskými vzťahmi. Písal ako poéziu pre dospelých, tak i pre deti a mládež. Po Vojtechovi Mihálikovi prebral vedenie kútika poézie v Novom slove mladých, kde začínali uverejňovať svoje básne mnohí mladí slovenskí básnici. Prekladal z českej, no v drvivej väčšine z maďarskej poézie.

Dielo
-----

### Poézia pre dospelých

* 1965 – *Prázdniny šestnásťročného*
* 1969 – *Stromy s nami tromi*
* 1972 – *Spokornatenie*
* 1975 – *Krajina*
* 1976 – *Podobnosť krajín*
* 1979 – *Rovina stola*
* 1983 – *Návrat tou istou cestou*
* 1987 – *Správy z domova*
* 1990 – *Zbierka riešených úloh*
* 1992 – *Zimopis*
* 1995 – *Letopis*
* 1997 – *Definície*
* 1999 – *Mám bosé srdce*
* 2001 - Súkromná modlitba

### Tvorba pre deti a mládež

* 1978 – *Aký vláčik sa ti páči*, leporelo
* 1993 – *Bobík Ondrík*

### Ostatné diela

* 1974 – *Pocta*, kniha venovaná pamiatke Mirka Nešpora (spoluautori P. Štilich a E. Holečka)
* 1989 – *Poézia Tatier* (len spoluautor)

### Preklady

* 1968 – *Most cez Dunaj*
* 1971 – Lajos Kassák: *Kôň zomrie, vtáky sa rozletia*
* 1975 – M. Babits: *Ostrov a more*
* 1977 – Gyula Illyés: *Ťažká zem*
* 1980 – *Mužný vek*
* 1985 – Karel Sýs: *Jesenné kúpanie*
* 1987 – Karel Sýs: *Být při tom*

Autoritné údaje: * BnF: 12023625k
* ISNI: 0000 0001 1023 380X
* LCCN: n91023946
* NK ČR: jn19990009638
* SNK: 174469
* VIAF: 29547170
* WorldCat: lccn-n91023946
**Pivná podložka** alebo **pivná tácka** alebo **podpivník** je plochý predmet slúžiaci najmä na ochranu stola alebo obrusu pred zmáčaním od nádoby s pivom, ale stal sa aj jedným z hlavných zberateľských odborov u zberateľov zameraných na pivnú tematiku. 

Začiatok môžeme hľadať v Nemecku 19. storočia, keď bohatší ľudia pili pivo z krígľov, ktoré mali poklop z cínu, alebo striebra. Chudobní pili pivo z krígľov bez poklopu. Nakoľko sa pivo pilo hlavne vonku, tak aby im do piva nesadali muchy a iný hmyz a nepadali listy zo stromov, začali sa používať na krígle poklopy z filcu. Z ich funkcie vznikli názvy Bierdeckel, resp. Bierfilz. Pivo, po nemecky Bier. Poklop, po nemecky Deckel. Filc, po nemecky Filz. Tieto však boli veľmi nehygienické. Vyriešil to Robert Sputh z Drážďan, ktorý v roku 1880 vyrobil prvú tácku a v roku 1893 si ju dal patentovať. Bola kruhová a jej priemer bol 107 milimetrov a hrúbka 5 milimetrov. 

Dnes podpivníky slúžia hlavne na ochranu stola a obrusu pred vodou stekajúcou z pohára, či krígľa. Potom ako podložka pod kývajúci sa stôl, či poznámkový lístok, ďalej ako reklamný nosič, či predmet krčmových hier. Vyrábajú sa v rôznych tvaroch – okrúhle, štvorcové, obdĺžnikové, v tvare pohára, či mapy a z rôznych materiálov. Vďaka tomu sa stali vďačným objektom zberateľov na celom svete. Najväčšiu zbierku vlastnil Leo Pisker z Rakúska, ktorý svoj rekord viac ako 150 tisíc podpivníkov z vyše 192 krajín má zaznamenaný aj v Guinnessovej knihe rekordov. Na Slovensku je zbieranie pivných podložiek druhým najrozšírenejším odborom, hneď po pivných etiketách.
Súradnice: 42°08′40″S 24°45′09″V﻿ / ﻿42,144444°S 24,7525°V﻿ / 42.144444; 24.7525

**Katedrála svätého Ľudovíta** (bulh. Катедрала „Свети Лудвиг" – *Katedrala „Sveti Ludvig"*) je rímskokatolícka katedrála nachádzajúca sa na ulici „bulevár kňažnej Márie-Lujzy" v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Patrónom katedrály je svätý Ľudovít IX. – kráľ Francúzska v rokoch 1226 – 1270.

Charakteristika
---------------

Katedrála je jedným z najvýznamnejších katolíckych svätostánkov v Bulharsku. Je konkatedrálou (spolu so sofijskou katedrálou svätého Jozefa) Sofijsko-Plovdivského biskupstva. V areáli sa nachádza samotná budova kostola, zvonica a budova biskupstva. Chrámový sviatok sa slávi 25. augusta.

Dejiny
------

Skupina rímskokatolíckych veriacich existovala v Plovdive preukázateľne už v roku 1768, ale v tom období na území mesta a okolia neexistoval rímskokatolícky svätostánok a misionári slúžili liturgie po domoch, často aj tajne. V roku 1836 biskup Ivan Ptaček z rádu redemptionistov získal oficiálne povolenie na výstavbu malého katolíckeho kostola a tento bol postavený v roku 1839. Neskôr Vatikán odvolal z Plovdivu a okolia Rád redemptionistov a nahradil ich kapucínmi. Jednému z nich, talianskemu biskupovi Andreovi Canovovi sa podarilo docieliť výstavbu mnohých rímskokatolíckych svätostánkov v Plovdive a všade v okolí, kde žili katolícke menšiny. Výstavba súčasnej budovy katedrály, vedená bracigovským majstrom Ivanom Bajaninom, začala v roku 1858 a bola ukončená roku 1861. Katedrála bola vysvätená biskupom Andreom Canovom 25. marca 1861. Zvonica bola postavená v roku 1898 vo florentínskom štýle podľa projektu architekta Mariana Pernigoniho. Budova katedrály bola poškodená zemetrasením v roku 1928 a následným požiarom v roku 1931. Bola však opravená a opätovne vysvätená 8. mája 1932. V roku 2002 katedrálu navštívil v rámci svojej návštevy Bulharska pápež Ján Pavol II.

Galéria
-------

* Katedrála svätého Ľudovíta - pohľad z pahorku Džambaz tepeKatedrála svätého Ľudovíta - pohľad z pahorku Džambaz tepe
* Katedrála svätého Ľudovíta - katedrála, zvonica a biskupstvo z ulice Cára ZjednotiteľaKatedrála svätého Ľudovíta - katedrála, zvonica a biskupstvo z ulice Cára Zjednotiteľa
* Katedrála svätého Ľudovíta - katedrála, zvonica a biskupstvo z ulice kňažnej Márie-LujzyKatedrála svätého Ľudovíta - katedrála, zvonica a biskupstvo z ulice kňažnej Márie-Lujzy
* Katedrála svätého Ľudovíta - zvonicaKatedrála svätého Ľudovíta - zvonica
* Katedrála svätého Ľudovíta - katedrála a biskupstvo spreduKatedrála svätého Ľudovíta - katedrála a biskupstvo spredu
* Katedrála svätého Ľudovíta - katedrála a biskupstvoKatedrála svätého Ľudovíta - katedrála a biskupstvo
* Katedrála svätého Ľudovíta - zvonica a katedrálaKatedrála svätého Ľudovíta - zvonica a katedrála

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Свети Лудвиг (Пловдив) na bulharskej Wikipédii.*
Súradnice: 25°37′00″J 54°20′00″Z﻿ / ﻿25,61667°J 54,33333°Z﻿ / -25.61667; -54.33333

**Národný park Iguazú** je argentínsky národný park v okrese Iguazú v provincii Misiones. Národný park má plochu 550 km².

Dejiny
------

Oblasť národného parku bola osídlená pred 10 000 rokmi zberačmi a lovcami kultúry *Eldoradense*. Národný park bol založený v roku 1934 a nachádza sa v ňom jedna z najväčších prírodných krás Argentíny, vodopády Iguaçu, ktoré sú obklopené subtropickou džungľou. Na druhej strane rieky Iguaçu leží jeho náprotivok (Národný park Iguaçu). Oba národné parky boli vyhlásené za Svetové dedičstvo UNESCO v rokoch 1984 a 1986.

Flóra a fauna
-------------

V parku sa nachádza ekoregión Alto Paraná Atlantic forests.

Fauna parku obsahuje niekoľko ohrozených druhov: jaguár, jaguarundi, tapír juhoamerický, ocelot veľký, tirika zelená, mravčiar, harpia pralesná a kajman žakaré. V parku takisto možno vidieť vtáky ako dážďovníky a veľké tukany, cicavce ako nosáľ červený a rozmanité motýle.

Rieka Iguazú sa vlieva do rieky Paraná 23 kilometrov za vodopádmi po 1 230 km toku. V parku je miestami široká až 1 500 metrov a obracia sa najprv na juh a potom na sever, čím tvorí tvar písmena U. Brehy sú husto zarastené stromami, vrátane stromov *Ceibo*, ktorého kvet je argentínskym národným kvetom. Vo flóre parku sú zastúpené stromy lapacho negro a lapacho amarillo (čeľaď bignóniovité) rovnako ako 40-metrové stromy palo rosa (čeľaď zimozeleňovité).

Pozri aj
--------

* Národný park Iguaçu
* Vodopády Iguaçu

Referencie
----------

1. ↑   *Parque nacional Iguazú* [online]. Sistema de Información de Biosdiversidad, [cit. 2010-09-07]. Dostupné online.
2. ↑  Olson, D. M, E. Dinerstein, *et al*. Terrestrial Ecoregions of the World: A New Map of Life on Earth. *BioScience*, 2001, roč. 51, s. 933–938. Dostupné online. DOI: 10.1641/0006-3568(2001)051[0933:TEOTWA2.0.CO;2].

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Národný park Iguazú**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
* Administración de Parques Nacionales – National Parks Administration of Argentina (v španielčine a angličtine)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Iguazú National Park na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Argentínske pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Los Glaciares
* Jezuitské misie u kmeňa Guaraníov
* Národný park Iguazú
* Cueva de las Manos
* Península Valdés
* Národné parky Ischigualasto a Talampaya
* Jezuitský komplex a misie v Córdobe
* Údolie Quebrada de Humahuaca
* Qhapaq Ñan
* Práce Le Corbusiera
* Národný park Los Alerces

 | Argentína |