Keramické kernoi s lineárnou dekoráciou, pravdepodobne z Mélu, cca 2300 – 2100 pred Kr. Ashmolean Museum
**Kernos** (starogr. κέρνος – kernos) je typ starogréckej keramickej nádoby.

Kernos (mn. č. *kernoi*), malé misky alebo poháre (*kotyliskoi* s rôznym počtom, zvyčajne 8 a viac) pripojené k okraju jednej veľkej misy na podstavci, bola zložená váza rôznych tvarov (na Cypre sa našla aj figurálne zdobená), do ktorej sa dávali obetné dary bohom. Kernos sa v Grécku a tiež i v okolitých oblastiach (Itálie, Cypru, Blízkeho východu a inde) poprvýkrát objavuje v ranokykladskom období (3300 – 2000 pred Kr.) Najviac výnimočných nálezov a i najlepšie zachovaných pochádza z Kyklád. Boli už väčšinou vyrobené na hrnčiarskom kruhu a zdobili ich geometrické vzory, ktoré mali hrubú štruktúru. Do týchto nádob sa pravdepodobne vkladali rôzne druhy potravín a možno aj kvetov.

Starogrécky spisovateľ Athénaios cituje Polemónov opis a funkciu nádoby kernos: „*Po tom ako (pravdepodobne kňaz) vykoná obrad, vezme veci z komory a rozdá ich všetkým tým, ktorí prišli s kernami. Je to hlinená nádoba s mnohými malými pohárikmi, ktoré sú k nej pripojené. V nich sú biely mak, pšenica, jačmeň, hrach, strukoviny, okra, šošovica, bôb, ovos, drvený ovocný koláč, med, olej, víno, mlieko, nemytá ovčia vlna a iné. Ten, kto ho potom nesie a ochutnáva jeho obsah je liknoforos (člen sprievodného procesu, ktorý niesol túto nádobu).*„

V klasickom svete sa kernos používal hlavne pri slávnostných rituáloch súvisiacich s kultom bohýň Rheie, Démétry, Persefony a Kybely, počas ktorých ho prenášali veriaci v sprievode zvanom *kernoforia*. Niektorými znalcami sú tiež spájané s rituálmi prevádzanými na slávnostiach eleusínskych mystérií, ktoré sa konali v mesiaci Boédromión.

Referencie
----------

1. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 380.
2. ↑  Mohamed Tahar Barira. *Recherches sur les rapports entre Carthage et le monde grec (Ve-IIe siècle av. J.-C.)*. Lille : Atelier national de reproduction des thèses, 2002. ISBN 978-22-8404-624-0. S. 105.
3. ↑  Institute for Advanced Study (Princeton, N.J.), American School of Classical Studies at Athens. *Hesperia*. Michigan : Institute for Advanced Study, 1979. S. 228.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 382.
5. ↑  Joan R. Mertens. *How to Read Greek Vases*. New York : Metropolitan Museum of Ar, 2010. ISBN 978-15-8839-404-0. S. 32.
6. ↑   *Terracotta kernos (vase for multiple offerings),ca. 2300–2200 B.C.*
7. ↑  Clarisse Prêtre. *Le donateur, l’offrande et la déesse*. Liège : Presses universitaires de Liège, 2013. ISBN 978-28-2182-911-4. S. 255.
8. ↑  Athénaios z Naukratidy, *Deipnosofistai*, 11,478d.
9. ↑   *Rivista dell'Istituto nazionale d'archeologia e storia dell'arte*. Roma : Istituto poligrafico dello Stato, Libreria, 2001. S. 16.
10. ↑  Sfameni Gasparro. *Soteriology and Mystic Aspects in the Cult of Cybele and Attis*. Leiden : BRILL, 1985. ISBN 978-90-0429-655-8. S. 81.
11. ↑  Jacquelyn Collins Clinton. *A Late Antique Schrine of Liber Pater at Coca*. Leiden : Brill Archive, 1977. ISBN 978-90-0405-232-1. S. 30.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kernos**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky