Olympijské striebroOlympijské striebro

**Vladimír Dzurilla** (\* 2. august 1942, Bratislava – † 27. júl 1995, Düsseldorf, Nemecko) bol česko-slovenský hokejový brankár a tréner. Bol vyhlásený najlepším hokejistom Slovenska 20. storočia a je členom Siene slávy IIHF. 

V 70. rokoch získal obdiv v Európe aj v Kanade, jeho prednosťou bola rýchla reakcia a práca s hokejkou. Jeho nekonvenčný štýl a robustná postava vyžarovali pre mužstvá v ktorých hrával pohodu a pokoj.

V drese česko-slovenskej reprezentácie štartoval na troch olympijských hrách a desiatich majstrovstvách sveta, pričom na každom z týchto podujatí získal medailu. Je jediným slovenským hokejistom, ktorý získal vo svojej kariére tri tituly Majstra sveta. Bol prvým česko-slovenským brankárom, ktorý chytal v maske.

Hráčska kariéra
---------------

Vladimír Dzurilla sa narodil ako prostredný z troch detí a vyrastal na sídlisku Nová doba v Bratislave.:9 V rokoch 1948 až 1953 navštevoal Základnú školu na Českej ul. v Bratislave. Mal záujem hrať za HC Slovan Bratislava, svoju kariéru začal v klube pozemného a ľadového hokeja TJ Spartak Kovosmalt Petržalka.:13 V jeho drese mal prvý úspech - v roku 1957 sa stal dorasteneckým majstrom Česko-Slovenska v pozemnom hokeji. Dzurilla zároveň hrával volejbal v drese Červenej hviezdy a zvažoval aj kariéru volejbalistu. Na základe jeho výkonov ho oslovili z hokejového Slovana Bratislava na hosťovanie.:19 V Slovane mal ťažkú konkurenciu v podobe bratov Jendekovcov.

Slovan mal záujem ponechať si Dzurillu a tak v roku 1959 zrealizoval prestup z Kovosmaltu Petržalka. Hodnota prestupu bola 20 hokejok a 20 pukov, ktorých mali v Kovosmalte nedostatok.:23 V tomto roku sa konali v Bratislave Majstrovstvá sveta v hokeji, Dzurilla sa na ňom zúčastnil ako mladý vlajkonosič výpravy Česko-Slovenska.:23 V Slovane hrával za dorast a B-mužstvo (druhú hokejovú ligu). V roku 1959 sa v zápase s Plzňou zranil brankár Slovana Ján Jendek a tak mužstvo povolalo na zápas do Chomutova práve Dzurillu. Premiéru tak odohral za prvé mužstvo 29. novembra 1959 a hoci v úvode dostal 2 góly nakoniec s mužstvom vyhral 4:3. V tejto sezóne sa stal súčasťou prvého mužstva, ktoré skončilo na konci sezóny na druhom mieste, dostal príležitosť hrať aj vo víťaznom zápase proti švédskemu klubu Djurgårdens. V nasledujúcej sezóne 1960/61 sa v bránke striedal s Jánom Jendekom a dostal prvýkrát pozvánku do národnej reprezentácie. Svoj debut za Česko-Slovensko odohral 20. novembra 1960 proti Švédsku, ktorý Česko-Slovensko prehralo 1:3.

V nasledujúcich sezónach sa pod vedením trénerov Ladislava Horského a Rastislava Jančušku stal jednotkou v bráne Slovana. Viackrát sa stal so Slovan vice-majstrom ligy, avšak ligový titul nikdy nezískal. V roku 1973 už ako skúsený 34-ročný reprezentant prestúpil do Zetoru Brno, kde pôsobil do roku 1978. Následne hral v nemeckej lige - jednu sezónu za Augsburger EV a v SC Riessersee. V sezóne 1980/81 sa v drese Riessersee stal Majstrom nemeckej ligy. Mužstvo vtedy trénoval jeho bývalý spoluhráč Ján Starší a Dzurilla vo veku 39 rokov získal svoj prvý ligový titul. V roku 1982 ukončil svoju hráčsku kariéru.

V najvyššej hokejovej súťaži v Česko-Slovensku odchytal celkovo počas 19 sezón 571 zápasov.

### Úspechy v reprezentácií

Prvýkrát bol nominovaný na Majstrovstvá sveta 1962:58, avšak tu Česko-Slovensko nakoniec odvolalo svoju účasť. Na majstrovstvách sveta 1963 odohral štyri zápasy, vrátane posledného dôležitého víťazného zápasu so Švédskom a získal svoju prvú, bronzovú medailu. V nasledujúcej sezóne odohral svoju premiéru na olympijských hrách, ktoré sa konali v roku 1964 v Innsbrucku. Spolu s mužstvom odohral prípravu v Kanade a v USA, na samotnej olympiáde odohral dva zápasy: proti Nemecku uspel, avšak proti Sovietskemu zväzu odohral len 11 minút, v ktorých dostal tri góly. S národným mužstvom získal bronzovú medailu.

V roku 1965 sa majstrovstvá sveta a Európy konali vo fínskom Tampere. Na základe výborných výkonov bol nominovaný do All-Star mužstva turnaja a najlepším brankárom majstrovstiev. S mužstvom Česko-Slovenska získal striebornú medailu, mužstvo podľahlo len suverénnemu Sovietskemu zväzu. V zápase s ním Dzurilla len striedal Vladimíra Nadrchala a hoci neinkasoval žiaden gól, mužstvo prehralo 1-3. O rok neskôr sa konali majstrovstvá sveta 1965 v Ľubľane. Dzurilla odohral 6 zo 7 reprezentačných zápasov a s mužstvom získal po roku opäť striebornú medailu. Nasledujúce majstrovstvá sveta, na ktorých Česko-Slovensko skončilo štvrté Dzurilla vynechal pre zranenie kolena.:169

V roku 1968 sa zúčastnil zimnej olympiády, kde bol pôvodne pre veľkú konkurenciu nominovaný ako brankárska dvojka, nakoniec však odchytal šesť zo siedmych zápasov.:174 Následkom jedinej prehry s Kanadou chýbal Česko-Slovensku jeden bod nevyhnutný pre zisk zlatej medaile. Dzurilla tak s Česko-Slovensko získal strieborné medaile a tento výsledok bol vnímaný verejnosťou ako úspech.:182

V marci 1969 sa konali majstrovstvá sveta vo švédskom Štokholme, Dzurilla bol jednotkou Česko-Slovenska, odohral všetkých deväť zápasov, získal bronzovú medailu a stal sa členom výberu hviezd turnaja. Na turnaji vtedy spolu s Janom Havlom a Jaroslavom Holíkom prelepili v zápase proti Sovietskom zväze hviezdu na svojom drese ako protest proti vpádu vojsk do Česko-Slovenska. Bronzovú medailu získal aj o rok neskôr na MS 1970. V nasledujúcom roku sa majstrovstiev nezúčastnil, prednosť dostal jeho mladší klubový spoluhráč Marcel Sakáč.

V roku 1972 dostal príležitosť na olympiáde v japonskom Sappore, svojej treťej olympiáde v rade. Odohral päť zo šiestich zápasov a s mužstvom získal bronzovú medailu. V tom istom roku sa konali majstrovstvá sveta v Prahe, tu odohral štyri zápasy a získal zlatú medailu. Výborný turnaj odohral jeho reprezentačný kolega Jiří Holeček, ktorý bol aj vo výbere hviezd turnaja. Na nasledujúce tri majstrovstvá sveta nebol nominovaný, predosť dostala brankárska dvojica Holeček a Crha. 

Celkovo v reprezentácii ČSSR nastúpil v 139 zápasoch, štartoval na jedenástich majstrovstvách sveta. Po celú dobu súperil o miesto brankárskej jednotky s Vladimírom Nadrchalom a Jiřím Holečkom. Bol majstrom sveta z rokov 1972 a 1976 – 77. Držiteľ striebornej medaily zo ZOH 1968 a bronzových medailí zo ZOH 1964 a 1972. Najlepší brankár MS v roku 1965. Nezabudnuteľnými sú jeho výkony na Kanadskom pohári 1976, ako aj na Majstrovstvách sveta 1977.

Trénerská činnosť
-----------------

Hrob Vladimíra Dzurillu na Slávičom údolí
Po skončení hráčskej kariéry sa venoval trénovaniu. V sezóne 1982/1983 trénoval spolu s Jaroslavom Walterom mužstvo Slovana Bratislava. a následné dve sezóny trénoval mládež Slovana. 1. novembra 1985 nastúpil na post hlavného trénera Brna, kde trénoval s asistentom Ľubomírom Hrstkom. Doviedol klub k záchrane v najvyššej federálnej súťaži. V sezóne 1986/87 trénoval nováčika švajčiarskej ligy EHC Olten,v decembri 1986 však z tohto postu odstúpil. Počas tejto sezóny v januári nasledujúceho roku ho angažoval nemecký klub SC Riessersee ako hlavného trénera klubu, ktorý býval posledné sezóny na konci tabuľky. S klubom však zostúpil do druhej ligy. V sezóne 1988-89 trénoval nemecký klub Eintracht Frankfurt, s ktorým sa prebojoval do štvrťfinále DEL. O rok neskôr nahradil vo funkcií trénera Gerharda Brunnera v klube EHC Klostersee. Následne dve sezóny trénoval klub EHC Straubing a Neusser EC. Jeho posledným pôsobiskom bol klub Düsseldorfer EG, kde v roku 1995 pôsobil ako tréner brankárov a juniorov.

Osobný život, pocty a vyznamenania
----------------------------------

Vladimír Dzurilla sa oženil v roku 1968 s manželkou Zlaticou,:179 narodili sa im dve dcéry Natália a Vladimíra. Vyučil sa za opravára chladiarenských zariadení. V roku 1995 odohral počas majstrovstiev sveta svoj posledný zápas, ktorým bol exhibičný zápas legiend svetového hokeja. Zomrel 27. júla 1995 v hoteli v Düsseldorfe na zlyhanie (embóliu) srdca.

V roku 1998 sa stal členom Siene slávy IIHF a v roku 2002 členom Siene slávy slovenského hokeja. Je po ňom pomenovaný Zimný štadión v bratislavskom Ružinove. Na jeho počesť je pomenovaný februárový turnaj reprezentačných nádejí do 18 rokov a trofej pre víťazný klub slovenskej hokejovej extraligy.

* Zaslúžilý majster športu (1965)
* vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu (1972, 1976)
* Za zásluhy o rozvoj čs. telovýchovy a športu I.stupňa, 1976
* Rad republiky, 1976
* Pribinov kríž I. triedy „za mimoriadne zásluhy o rozvoj Slovenskej republiky v oblasti športu" (2008)
* Sieň slávy českého hokeja (2010)
* Tretie miesto v ankete Slovenský športovec storočia
* Slovenská pošta vydala 31. marca 2015 známku s nominálnou hodnotou 0,80 Eur venovanú Dzurillovi

Poznámky
--------

1. ↑  Majstrovstvá sveta v rokoch 1964 a 1968 sa konali v rámci turnaja na Zimných olympijských hrách. Spolu teda získal 11 medailí.

Referencie
----------

1. 1 2  Sportnet. *Hokejista storočia by mal zajtra 65* [online]. Bratislava: Petit Press, [cit. 2021-08-10]. Dostupné online.
2. ↑  DIAMOND, Dan; DINGER, Ralph. *Total Hockey (The Official Encyclopedia of the National Hockey League)*. [s.l.] : Total Sports, 1998. 1878 s. ISBN 978-0-8362-7114-0.
3. 1 2  GUT, Karel; PACINA, Václav. *Malá encyklopedie ledního hokeje*. [s.l.] : Olympia, 1986. 495 s.
4. ↑  FOSTY, Darril; FOSTY, George Robert. *Tribes: An International Hockey History*. [s.l.] : Stryker-Indigo Publishing Company, Inc. New York, 2020. 296 s. ISBN 978-0-9651168-5-5.
5. 1 2   *Milovník hokeja a života, slovenský Hokejista 20. storočia už 25 rokov nie je medzi nami* [online]. hockeyslovakia.sk, [cit. 2021-08-11]. Dostupné online.
6. 1 2  LUKŠŮ, David; PALÁN, Aleš. *Souška (Příběh hokejisty Jana Suchého)*. [s.l.] : Epocha, 2008. 304 s. ISBN 978-80-87027-50-9. S. 274. (česky)
7. 1 2 3  BIELIKOVÁ, Monika. Vladimír Dzurilla - brankár, ktorého nám závidel celý svet. *Aktuality.sk* (Bratislava: Ringier Axel Springer Slovakia), 2015-08-02. Dostupné online [cit. 2022-01-21].
8. 1 2 3 4  SOŠV. *Vladimír Dzurilla* [online]. olympic.sk, [cit. 2021-09-14]. Dostupné online.
9. 1 2   Pod maskou dobrácka duša. Pred 25 rokmi zomrel Vladimír Dzurilla. *Aktuality.sk* (Bratislava: Ringier Axel Springer Slovakia), 2020-07-27. Dostupné online [cit. 2022-02-10].
10. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  DZURILLOVÁ, Zlata; CÍLEK, Roman; DZURILLA, Vladimír. *Svet pred maskou*. Druhé, revidované. vyd. Bratislava : Šport, 1996. 317 s. ISBN 978-80-7096-225-1.
11. ↑  Uvedené na pamätnej tabuly v priestoroch školy
12. 1 2  SOŠV. *Vlado Dzurilla by mal dnes 75 rokov* [online]. olympic.sk, [cit. 2021-08-10]. Dostupné online.
13. 1 2   *DZURILLA VLADIMÍR* [online]. reprehokej.cz, [cit. 2021-08-10]. Dostupné online.
14. 1 2   Prvé hokejové striebro prichádza s Dzurillom. *Bratislavské noviny* (Bratislava: NIVEL PLUS). Dostupné online [cit. 2021-08-11]. ISSN 1336-362X.
15. ↑  LEIKERT, Jozef. *Osobnosti Slovenska*. [s.l.] : Priroda, 2010. 347 s. ISBN 978-80-07-01849-5.
16. 1 2   *VLADIMÍR DZURILLA* [online]. sinslavycslh.cz, [cit. 2021-08-11]. Dostupné online.
17. 1 2  CIFRA, Štefan. Vladimír Dzurilla (\* 2. 8. 1942 Bratislava – † 27. 7. 1995 Düsseldorf, Nemecko, pochovaný v Bratislave). *Literárny týždenník* (Bratislava: Spolok slovenských spisovateľov). Dostupné online [cit. 2021-08-11].
18. ↑   *VladimÃ­r Dzurilla* [online]. sports-reference.com, [cit. 2021-09-14]. Dostupné online. Archivované 2012-11-12 z originálu.
19. 1 2   *Vladimír Dzurilla: Správy* [online]. hcslovan.sk, [cit. 2021-09-22]. Dostupné online.
20. ↑   *MS Tampere 1965 – časť 7.* [online]. hokejportal.net, [cit. 2021-09-22]. Dostupné online.
21. ↑   *Mistrovství světa v ledním hokeji 1966* [online]. reprehokej.cz, [cit. 2022-01-13]. Dostupné online.
22. ↑  TÓDOVÁ, Monika. Prokurátorka Klimentová: Problémom sú ľudia, ktorí rozhodujú, nie paragrafy. *dennikn.sk* (Bratislava: N Press), 2021-11-02. Dostupné online [cit. 2023-06-19]. ISSN 1339-844X.
23. ↑  RTVS, TASR. *Bol povestný svojím pokojom, ktorý prenášal aj na spoluhráčov. Vladimír Dzurilla sa narodil pred 80 rokmi* [online]. Bratislava: Rozhlas a televízia Slovenska, 2022-08-02, [cit. 2023-06-19]. Dostupné online.
24. ↑  PRAVDA - Jaroslav Hinšt. Celú kariéru bojoval s Dzurillom. *pravda.sk* (Bratislava: OUR MEDIA SR), 2007-09-25. Dostupné online [cit. 2023-06-19]. ISSN 1336-197X.
25. ↑  STRÁNSKÝ, Jiří; ONDROUŠEK, Kamil. *Historie československého a českého hokeje 1908-1999*. [s.l.] : Vyšehrad, 1999. 182 s. ISBN 978-80-7021-308-7. S. 89.
26. ↑  TASR. Keď Československo zdolalo aj ZSSR. Pred 50 rokmi dosiahli hokejisti slávny titul. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2022-04-06. Dostupné online [cit. 2023-06-19]. ISSN 1335-4418.
27. ↑  KOLÁŘ, František, a kol. *Encyklopedie olympioniků : čeští a českoslovenští sportovci na olympijských hrách*. první. vyd. Praha : Euromedia Group, 2021. 439 s. ISBN 978-80-242-7474-4. S. 106.
28. ↑   *The World Cup of Hockey - The History of the Canada Cup and World Cup of Hockey* [online]. bc.sympatico.ca, [cit. 2021-08-11]. Dostupné online. Archivované 2011-06-11 z originálu.
29. ↑   *Historie: HC Kometa Brno* [online]. hokej.cz, [cit. 2021-11-02]. Dostupné online. (česky)
30. ↑  Eishockey Club Olten. *Geschichte* [online]. ehco.ch, [cit. 2021-11-02]. Dostupné online. (nemecky)
31. ↑   *SC Riessersee history* [online]. eliteprospects.com, [cit. 2021-11-02]. Dostupné online.
32. ↑   *Eintracht Frankfurt team history* [online]. eliteprospects.com, [cit. 2021-11-02]. Dostupné online.
33. ↑  BÄSSLER, Florian. *EHC Klostersee* [online]. eishockey-statistiken.de, [cit. 2021-11-02]. Dostupné online.
34. ↑   *Vladimir Dzurilla - RODI-DB - Die deutsche Eishockey-Datenbank* [online]. rodi-db.de, [cit. 2021-11-02]. Dostupné online.
35. ↑  KOMÁR, Pavol. Dzurillovi, slovenskému hokejistovi storočia, sa poklonila aj Kanada. *pravda.sk* (Bratislava: Perex), 2011-02-16. Dostupné online [cit. 2022-02-10]. ISSN 1336-197X.
36. ↑   *Odišli priskoro...* [online]. zenskyweb.sk, 2011-10-31, [cit. 2022-02-10]. Dostupné online. Archivované 2022-02-10 z originálu.
37. ↑  LEIKERT, Jozef. *Osobnosti Slovenska*. [s.l.] : Priroda, 2010. 347 s. ISBN 978-80-07-01849-5. S. 88.
38. ↑  GAJDOŠ, Ondrej. *Toto je Dzurillov pohár, nová trofej Tipsport ligy* [online]. Bratislava: Petit Press, [cit. 2021-08-10]. Dostupné online.
39. ↑   *Malá československá encyklopedie*. [s.l.] : [s.n.]. cnb000125650. Heslo „Vladimír Dzurilla", s. 248.
40. ↑   *Vyznamenání Za zásluhy o výstavbu - Zoznam nositeľov* [online]. prazskyhradarchiv.cz, [cit. 2021-08-10]. Dostupné online.
41. 1 2   *Dzurilla, Vladimír | Národná encyklopédia športu Slovenska* [online]. sportency.sk, [cit. 2021-09-22]. Dostupné online.
42. ↑  NWS. *Pribinov Kríž I. triedy* [online]. ocenenia.sk, [cit. 2021-08-10]. Dostupné online. Archivované 2021-08-10 z originálu.
43. ↑  Ministerstvo dopravy SR. *585 - Šport: Vladimír Dzurilla (1942 – 1995)* [online]. mindop.sk, [cit. 2022-01-21]. Dostupné online.

Literatúra, dokument
--------------------

* 2008 - *Radosť zo života*
* Alena Čisáriková, Roman Slušný, Peter Valo: *Nezostalo po nich ticho - 12 osobností očami ich blízkych*, Forza Music, 2009, ISBN 978-80-89359-12-7, (12 osobností: Jaro Filip, Stano Radič, Pavol Juráň, Elena Galanová, Ondrej Nepela, Vladimír Dzurilla, František Dibarbora, Ivan Krajíček, Zora Kolínska, Karol Duchoň, Vladislav Müller, Gustáv Valach)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vladimír Dzurilla**

Externé odkazy
--------------

* Biografické informácie a štatistiky na Eliteprospects.com, alebo Eurohockey.com, alebo The Internet Hockey Database
* Sieň slávy slovenského hokeja

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5856 2568
* NK ČR: jn20000400601
* SNK: 174353
* VIAF: 84007008