recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**High-yield investment program** (doslova "vysoko výnosný investičný program"), skr. **HYIP**, je spôsob investovania obvykle prostredníctvom internetu. HYIP spoločnosti ponúkajú nezvyčajne vysoké výnosy, často v rozsahu niekoľko percent hodnoty vkladu za deň. 
Na porovnanie – nebanková spoločnosť BMG Invest ponúkala výnos 7 až 39,5 % p.a, teda za rok.

Vklady do HYIP spoločností nie sú žiadnym spôsobom garantované ani poistené. Ide o vysoko rizikový spôsob investovania.

Vklad a výber peňazí
--------------------

Do HYIP je možné najčastejšie investovať prostredníctvom elektronickej meny, ako je napr. e-gold alebo e-bullion. V poslednom čase sa stále viac a viac používa Bitcoin alebo Altcoin (napr. dogecoin, litecoin). V tejto mene sa aj inkasujú prípadné zisky. Niektoré HYIP pripisujú výnosy a umožňujú výber každý deň, iné len po ukončení niekoľkodenného cyklu.

Legálnosť HYIP
--------------

Legálnosť HYIP závisí od spôsobu, akým HYIP narába so získanými prostriedkami. Legálne HYIP používajú vklady na špekulácie na FOREXe alebo investujú prostredníctvom hedgových fondov. Nelegálne HYIP využívajú Ponziho schému – vklad, ktorý prinesie investor do spoločnosti, sa použije na vyplatenie predchádzajúcich investorov. Takéto HYIP po niekoľkých dňoch od založenia obvykle prestanú vyplácať výnosy a komunikovať so svojimi investormi.

HYIP monitory
-------------

HYIP monitory sú internetové stránky, ktoré zobrazujú spoľahlivosť a platobnú schopnosť niektorých HYIP spoločností. Nie sú prevádzkované ani kontrolované žiadnymi štátnymi orgánmi, hodnotenie jednotlivých HYIP je vytvárané samotnými návštevníkmi HYIP monitorov.

Referencie
----------

1. ↑   Stránky BMG Invest] z 2. decembra 2001 archivované pomocou Internet Archive Wayback Machine

Externé odkazy
--------------

* MyHyipStatus.com - HYIP Monitor Archivované 2011-07-14 na Wayback Machine (po anglicky)
* Invest Analyzer - HYIP Monitor Archivované 2008-04-21 na Wayback Machine (po anglicky)
* Info o HYIP Archivované 2007-04-27 na Wayback Machine (po česky)
* HYIP monitor (po anglicky)
* HYIPtrend (po anglicky)
* Diskusné fórum HYIP investorov (po anglicky)
**Hector Hodler** (\* 1. október 1887, Ženeva – † 3. apríl 1920, Leysin) bol švajčiarsky esperantista, syn slávneho švajčiarskeho maliara Ferdinanda Hodlera, zakladateľom a vedúcim Svetového esperantského zväzu *(Universala Esperanto-Asocio, UEA)*.

Hodler zorganizoval službu UEA za prvej svetovej vojny, aby pomáhal rozptýleným a strateným členom rodín, sprostredkovával korešpondenciu a zásielky medzi členmi rodín aj v bojujúcich štátoch. Týchto služieb bolo na státisíce, medzi spolupracovníkmi bol tiež Romain Rolland. Hodler redigoval revue Esperanto a je autorom niekoľkých prekladov literatúry do esperanta.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hector Hodler**

Externé odkazy
--------------

* Seminárne práce o esperante Archivované 2004-06-11 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hector Hodler na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1058766473
* ISNI: 0000 0000 7908 231X
* LCCN: nb2007003523
* NK ČR: xx0117296
* VIAF: 3385149108564768780004
* WorldCat: lccn-nb2007003523
kaštieľ v Želiezovciach
**Kaštieľ v Želiezovciach** alebo **Kaštieľ Eszterházyovcov** je kaštieľ v slovenskom meste Želiezovce. Nachádza sa v parku Franza Schuberta. Kaštieľ je chránený ako národná kultúrna pamiatka.

Dejiny
------

Kaštieľ nechali postaviť v roku 1720 v barokovom slohu Esterháziovci. V rokoch 1794 – 1804 došlo k jeho klasicistickej prestavbe. Počas svojich návštev na pozvanie Jána Karola Esterházyho v rokoch 1818 a 1824 tu hľadal inšpiráciu rakúsky hudobný skladateľ Franz Schubert. V ďalších rokoch tu pobývali napr. Franz a Eduard Sacher (tvorcovia slávnych tort), biskup August Fischer Colbrie, Antal Kherndl, syn grófskeho správcu, či v roku 1905 arcivojvoda Jozef Ferdinand Habsburský. Posledná osoba, ktorá v kaštieli žila, bola do roku 1944 grófka Ernestína Coudenhove. Po druhej svetovej vojne prešiel objekt do vlastníctva mesta a slúžil okrem iného aj ako škôlka. Po nežnej revolúcii nebola budova využívaná. V súčasnosti sa hľadá nové uplatnenie kaštieľa. V roku 2009 sa tu plánovalo Dolnohronské múzeum.

Popis
-----

Ide o štvorkrídlu budovu s ústredným nádvorím. V hlavnom priečelí sa nachádza stredový trojosý rizalit a v ňom kamenný portál zdobený klastickými festonmi. Pred portálom je postavený stĺpový portikus s tympanónom. Fasády členia rizality a lizenové rámy. V oknách sa nachádzajú zachované kované mreže s esovitými prútmi. Miestnosti majú rovné stropy a pôvodné fajansové kachle.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2011-09-23]. Dostupné online. Archivované 2014-12-20 z originálu.
2. ↑

Literatúra
----------

* ZVAROVÁ Zuzana - JANURA, Tomáš: Kaštieľ Esterháziovcov v Želiezovciach. In: *Pamiatky a múzeá*, roč. 64, 2015, č. 1, s. 14 - 18.

Externé odkazy
--------------

* kaštieľ na stránkach mesta Želiezovce
* podklady k rekonštrukcii kaštieľa
* článok na travelguide.sk
* článok o predaji kaštieľa[nefunkčný odkaz]

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Želiezovce (kaštel) na českej Wikipédii.*

Súradnice: 48°02′47″S 18°39′26″V﻿ / ﻿48,046499°S 18,657344°V﻿ / 48.046499; 18.657344
Heineken Tower Stage
**Heineken Tower Stage** je divadlo, ktoré sa nachádza v bratislavskej budove Tower 115. Divadlo sa profiluje na hudbu a tanec, ponúka „tanečné, ale aj hudobno-dramatické, muzikál, či dokonca un-plug verziu koncertu niektorých slovenských hudobných kapiel". Divadlo bolo založené v roku 2008. Spolumajiteľom a mentorom divadla je Ján Ďurovčík.

Heineken Tower Stage je od roku 2008 domovskou scénou Slovenského divadla tanca.

Kapacita divadla je 372 miest vrátane balkóna a bočných balkónov.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *HEINEKEN TOWER STAGE* [online]. Bratislava: Heineken Tower Stage, [cit. 2014-10-26]. Dostupné online. Archivované 2014-10-06 z originálu.
2. ↑  ČERVENKOVÁ, Anna. *Túžba s menom Heineken Tower Stage* [online]. Bratislava: Mesto Bratislava, 1.1.2009, rev. 2008-11-02, [cit. 2014-10-26]. Dostupné online.
3. ↑   *O SDT* [online]. Bratislava: Slovenské divadlo tanca, [cit. 2014-10-26]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Heinken Tower Stage Archivované 2014-10-26 na Wayback Machine

Súradnice: 48°08′28″S 17°07′39″V﻿ / ﻿48,141068°S 17,127396°V﻿ / 48.141068; 17.127396
Poloha Hvaru
**Hvar** je chorvátsky ostrov v strednej časti Jadranského mora. S rozlohou 298 km² je štvrtým najväčším a s populáciou 11 103 (2001) rovnako štvrtý najľudnatejší chorvátsky ostrov. Jeho najvyšší vrch Sveti Nikola meria 628 m.

Poloha
------

Hvar leží v strednej Dalmácii a od ostrova Brač ho oddeľuje Hvarský kanál, od Visu Visský kanál, od Korčuly Korčulský kanál a od polostrova Pelješac kanál Neretva. Východný koniec tohto 67,5 km dlhého ostrova sa nachádza len necelých 5 km od pevniny.

Obyvateľstvo
------------

Hvar
Jelsa
Ostrov patrí do Splitsko-dalmatínskej župy a tvoria ho 4 opčiny:

* Hvar (4 138 obyv.)
* Stari Grad (2 817 obyv.)
* Jelsa (3 656 obyv.)
* Sućuraj (492 obyv.)

Hospodárstvo
------------

Hospodárstvo ostrova je založené najmä na turistickom ruchu, no dôležitú úlohu má aj rybolov. Hvar patrí s 2 718 hodinami slnka v roku k najslnečnejším miestam stredomoria a s príjemným podnebím, stredomorskou vegetáciou a nádhernými plážami je obľúbenou turistickou destináciou.

Názov ostrova
-------------

Prvé pomenovania ostrova – **Pharos** podľa egejského ostrova Paros poznáme z obdobia gréckej kolonizácie, neskôr, v 3. storočí pred Kr. sa objavuje názov „Piteyeia". 

Za vlády Rímskej ríše sa objavuje pod názvom Pharia, neskôr Fara. Po osídlení ostrova Slovanmi sa zmenou spoluhlásky „f" za staroslovanskú hlásku „hv" objavuje meno Hvar, známe dodnes. 
Rímski usadlíci ovládajúci ostrov používali i názov Quarra a od 11. storočia sa objavovalo meno Lesina, resp. Liesena, ktoré pretrvalo až do 19. storočia.

Pozri aj
--------

* Chorvátske ostrovy

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hvar (ostrov)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky ostrova Hvar Archivované 2010-08-19 na Wayback Machine
* Ostrov Hvar info Archivované 2016-03-05 na Wayback Machine

Panorama Vrbosky
Panorama Vrbosky

| * z
* d
* u
Chorvátske ostrovy |
| --- |
| 
* Biševo
* Brač
* Cres
* Čiovo
* Drvenik Mali
* Drvenik Veliki
* Dugi otok
* Hvar
* Ilovik
* Ist
* Iž
* Kaprije
* Koločep
* Kornat
* Korčula
* Krapanj
* Krk
* Lastovo
* Lopud
* Lošinj
* Male Srakane
* Mljet
* Molat
* Murter
* Olib
* Ošljak
* Pag
* Pašman
* Premuda
* Prvić
* Rab
* Rava
* Rivanj
* Sestrunj
* Silba
* Susak
* Šipan
* Šolta
* Ugljan
* Unije
* Vele Srakane
* Vir
* Vis
* Vrgada
* Zlarin
* Zverinac
* Žirje

 | Vlajka Chorvátska |
**Jozef Kello** (\* 18. október, 1889, Bobrovec – † 17. marec 1951, Bratislava) bol slovenský herec a spoluzakladateľ Slovenského národného divadla.

Zo života
---------

Jozef Kello pochádzal z dedinky Bobrovec pri Liptovskom Mikuláši, kde sa zoznámil s ochotníckym divadlom. Absolvoval štúdium murárčiny, po štúdiách si v Košiciach založil kníhkupectvo a už onedlho popri ňom fungoval aj divadelný spolok. V roku 1921 sa po vyhlásenom konkurze do súboru SND stáva jedným z prvých piatich slovenských profesionálov. Kvôli svojmu výzoru hrával väčšinou staršie postavy. V činohre pôsobil vyše 30 rokov a zahral si temer 300 postáv. Ako prvý hral (jemu ako na mieru šitú) postavu Jožka Púčika. Mal sklon k nadrávaniu a preháňaniu, čo bolo vo fraškách vtedy vítané, ale vo vážnejšom repertoári kritikmi vyčítané.

Stvárnené postavy
-----------------

* Pán z Chudobíc (Ján Chalupka: Kocúrkovo)
* Voňavka (Jozef Hollý: Geľo Sebechlebský)
* Baltazár Slivka (Ivan Stodola: Čaj u pána senátora)
* Jano Malecký (Jozef Gregor Tajovský: Ženský zákon)
* Jožko Púčik (Ivan Stodola: Jožko Púčik a jeho kariéra)
* Paučo (Ivan Stodola: Kráľ Svätopluk)
* Jano Ľavko (Jozef Gregor Tajovský: Statky-zmätky)

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2009-05-27]. Dostupné online. Archivované 2008-05-10 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Kto bol "Báťa" Kello? - teatro.sk

Autoritné údaje: * SNK: 150904
* VIAF: 3606156565722423500001
prof. Ing. Dr. h. c. **Jozef Kliment** DrSc. (\* 3. júl 1928, Čierny Balog – † 30. jún 2007) bol slovenský poľnohospodársky odborník.

Životopis
---------

Po absolvovaní štúdií (1952) na Vysokej škole poľnohospodárskeho a lesného inžinierstva v Košiciach, 1952 – 1955 vedúci odd. Povereníctva poľnohospodárstva v Bratislave. V rokoch 1955 – 1960 pracovník Správy štátnych plemenárskych staníc v Bratislave. Následne v rokoch 1960 – 1961 vedúci odboru živočíšnej výroby SNR. Od roku 1961 pedagóg na VŠP v Nitre (1976 prof.). Zaoberal sa hlavne plemenárstvom, selekciou a biológiou hospodárskych zvierat.

Dielo
-----

* *Základy chovu hospodárskych zvierat* roku 1962
* *Špeciálna zootechnika I.*, roku 1963
* *Chov hovädzieho dobytka*, roku 1967

Literatúra
----------

* Československý biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Jozef Kliment Archivované 2016-08-04 na Wayback Machine – polnohospodar.sk
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1065 0638
* NK ČR: jx20040204003
* SNK: 175368
* VIAF: 59656882
Kensingtonské záhrady v zime
**Kensingtonské záhrady** sú jeden z kráľovských parkov v Londýne. Rozprestierajú sa bezprostredne na západ od Hyde Parku. Väčšina parku leží v Westminsteri, ale malá časť patrí do Kensingtonu a Chelsea. Plocha parku je 1,1 km².

Občas bývajú považované za súčasť Hyde Parku, ale obidva parky sú samostatné a sú od seba oddelené *Carriage Drive*.

Spolu s Green Parkom, St. James’s Parkom a záhradami pri Buckinghamskom paláci vytvárajú tieto parky takmer neprerušený pás otvoreného priestranstva zasahujúceho od Whitehallu až po Notting Hill.

Medzi zaujímavosti parku patria: Albertov pamätník, Kensingtonský palác, socha Petra Pána, Serpentínová galéria, Spekeov pamätník a kruhový rybník.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kensingtonské záhrady**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2008-07-20 na Wayback Machine

  


| * z
* d
* u
**Kráľovské parky v Londýne** |
| --- |
| Bushy Park · Green Park · Greenwich Park · Hyde Park · Kensingtonské záhrady · Regent’s Park  ·  Richmond Park  ·  St. James’s Park |
**Heker** (iné názvy: od r. 2020 aj, v rokoch 2003-2020 len: **haker** - slovenská výslovnosť: [heker], staršie aj [haker], od r. 2003 nespisovne, predtým spisovne: *hacker* - slovenská výslovnosť [heker] alebo [haker]; angl. *hacker* môže znamenať:

* počítačový špecialista či programátor s detailnými znalosťami fungovania systému; dokáže s ním výborne pracovať a najmä si ho upraviť podľa svojich potrieb
* **počítačový pirát**, **cracker**, t. j. osoba prenikajúca do cudzích počítačov či databáz (cez sieť) bez toho, aby mala prístupové práva - pozri cracking (počítačová bezpečnosť)

V prvom význame „hacking" znamená vlastne len spôsob, akým sa dajú rýchlo a rafinovane riešiť problémy. Ako blízke synonymum hakera v tomto význame sa v angličtine používa aj slovo geek. V druhom význame, teda na označenie počítačových zločincov a narušiteľov počítačových sietí, sa výraz používa najmä v masmédiách.

Dejiny
------

Pôvodní hekeri z veľkej časti prispeli k zrodu počítačovej siete Internet či hnutiu slobodného softvéru, ako napr. GNU.

Názory
------

Inak vníma termín heker Richard Stallman alebo Eric S. Raymond, alebo Loyd Blankenship, ktorý si hovoril „Mentor". Ten v roku 1986 spísal *The Conscience of a Hacker*. V ňom sa okrem iného píše:

*… Áno, som zločinec. Mojím zločinom je zvedavosť. Mojím zločinom je posudzovanie ľudí podľa toho, čo hovoria a čo si myslia, a nie podľa toho, ako vyzerajú. Môj zločin je to, že som šikovnejší ako vy, čo je vec, ktorú mi nikdy neodpustíte. Som heker a toto je môj manifest. Môžete zastaviť jednotlivcov, ale nemôžete nás zastaviť všetkých…*
Ďalej v ňom kritizuje spoločnosti a firmy, ktoré si nechávajú platiť za služby, ktoré by inak mohli byť zadarmo (telefón, pripojenie do Internetu). Opisuje v ňom aj svoj vzťah ku kyberpriestoru. Hlavnej kritike však podrobuje podľa neho *skostnatenú* a *prehnitú* ľudskú spoločnosť, ktorá je slepá a ide jej len o vlastný krátkodobý prospech.

Zdroje
------

1. 1 2 3 4  heker. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka*. 5. dopl. a uprav. vyd. Martin : Matica slovenská, 2020. 960 s. ISBN 978-80-8128-261-4. S. 189.
2. 1 2  hacker. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2008. 670 s. ISBN 978-80-224-0982-7. Zväzok 5. (Galb – Hir), s. 428.
3. 1 2  haker. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka*. 4. dopl. a upr. vyd. Bratislava : Veda, 2003. 985 s. Dostupné online. ISBN 80-224-0750-X. S. 179.
4. ↑  hacker. In:  *Malá slovenská encyklopédia*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Goldpress Publishers, 1993. 822 s. ISBN 80-85584-12-3. S. 242.
5. ↑

* Heslo *Hacker* v The Jargon File
* Bruce Sterling: *Zátah na hackery* (*The Hacker Crackdown*)
* Clifford Stoll: *Kukaččí vejce* (*The Cuckoo's Egg*)

Externé odkazy
--------------

* Challenges to entertain your mind and progress in the computer security (Hacker-Challenge)
* Vysvetlenie pojmu hacker v slovníku Jargon File na Security-Portal.cz
* *Hackerský manifest*
* Challenges to entertain your mind and progress in the computer security (Hacker-Challenge), angličtina
**Jindřich Vybíral** (\* 17. august 1960, Opava) je český historik umenia, vysokoškolský pedagóg, od februára 2019 rektor Vysokej školy uměleckoprůmyslovej v Praze.

Životopis
---------

V rokoch 1979 až 1984 vyštudoval český jazyk a históriu na Pedagogickej fakulte v Ostrave (získal titul PaedDr.) a v rokoch 1983 až 1987 potom dejiny umenia na Filozoficke fakulte Univerzity Jana Evangelisty Purkyne v Brne (získal titul PhDr.). V roku 1997 obhájil kandidátskou prácu na Ústave dejín umení AV ČR (získal titul CSc.). V roku 1999 sa habilitoval (získal titul doc.) v odbore dejiny umenia, v roku 2004 sa v rovnakom odbore stal profesorom.

V rokoch 1986 až 1989 pôsobil na katedre výtvarnej výchovy Pedagogickej fakulty v Ostrave. Medzi rokmi 1989 a 1991 absolvoval študijný pobyt v Národnej galérii v Prahe. V rokoch 1991 až 1997 pracoval ako kurátor zbierky architektúry v Národnej galérii v Prahe] (od roku 1993 bol vedúcim zbierky).

V roku 1996 začal pôsobit na Vysokej škole uměleckoprůmyslovej v Prahe ako pedagóg Katedry dějin umění a estetiky, od roku 2006 bol vedúcim katedry. V rokoch 1997 až 2003 pôsobil jako prorektor VŠUP.

V novembri 2018 byl akademickým senátom zvolený do funkcie rektora Vysokej škole uměleckoprůmyslovej v Prahe. Do tejto pozície ho 31. januára 2019 vymenoval prezident Miloš Zeman. Funkcie sa ujal 1. února 2019 a nahradil tak dovtedajšieho rektora Jindřicha Smetanu.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *prof. PhDr. PaedDr. Jindřich Vybíral, DSc.* [online]. Vysoká škola uměleckoprůmyslová v Praze, [cit. 2021-09-24]. Dostupné online. Archivované 2021-09-24 z originálu.
2. ↑  ZLÁMALOVÁ, Lenka. *UMPRUM má nového rektora, je jím historik umění Jindřich Vybíral* [online]. echo24.cz, 2018-11-28, [cit. 2021-09-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Prezident republiky jmenoval rektora* [online]. hrad.cz, [cit. 2019-01-31]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jindřich Vybíral na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 9671
* BnF: 16226083q
* GND: 132991837
* ISNI: 0000 0001 0901 6701
* LCCN: nr96031043
* NK ČR: jn19990216185
* VIAF: 52864361
* WorldCat: lccn-nr96031043
**Jozef Kostelník** (\* 14. september 1970, Prešov, Česko-Slovensko) je bývalý česko-slovenský futbalista a futbalový tréner.

Klubová kariéra
---------------

S futbalom začal v prešovskom Tatrane, pokračoval v Dukle a Sparte Praha. Nasledovalo niekoľkonásobné pôsobenie v Českých Budějoviciach. V roku 1995 sa objavil v drese Hradca Králové a opäť aj v drese Sparty. V kariére pokračoval v Žiline, Jeruzaleme, Čani a Solivare. V sezónach 2011/2012, 2012/2013 sa objavoval v drese amatérskeho klubu FC Žehňa. 

V európskych pohároch nastúpil v 6 zápasoch a dal 1 gól. K jeho prednostiam patrila výborná loptová i kopacia technika, prehľad i tvrdá strela.

Reprezentačná kariéra
---------------------

Česko-Slovensko reprezentoval v kategoriach U16, U18, v rokoch 1987 až 1989 zaznamenal za U19 15 štartov a 4 góly a v roku 1989 vsietil počas 3 zápasov 1 gól za výber do 21 rokov.

Trénerská kariéra
-----------------

S trénovaním začal v Solivare kde pôsobil súčasne na troch frontoch - tréner, hráč, kapitán. Do prešovského Tatrana sa vrátil v ročníku 2008/09 najskôr ako asistent Jozefa Džubaru pri juniorke. Pred jarnou časťou Corgoň ligy zaujal pozíciu druhého asistenta Romana Pivarníka popri Jozefovi Daňkovi a neskôr pôsobil aj ako hlavný tréner juniorky. Z Prešova sa presunul do Lipian odkiaľ po krátkom pôsobení pokračoval do Ľubotíc. Neskôr bol trénerom Ružinej s ktorou vybojoval postup do II.ligy a Vranova nad Topľou. V sezóne 2013/14 pôsobil v Tatrane s ktorý sa mu nepodarilo vrátiť medzi slovenskú elitu. S klubom obsadil konečnú 4. priečku. Nasledovalo pôsobenie v klube Sandecja Nowy Sacz v ktorom po 2 mesiacoch podal demisiu. Naposledy trénoval klub FC Senica z ktorého sa porúčal po 4 mesiacoch pre nezhody s vedením.

Úspechy
-------

* V sezónach 1993/1994 a 1994/1995 získal so Spartou majstrovské tituly

Referencie
----------

1. ↑   *Jozef Kostelník* [online]. futbalsolivar.szm.sk, 24. máj 2005. Dostupné online.
2. ↑   *Novým trénerom Tatrana Jozef Kostelník* [online]. 1fctatran.sk, 26. jún 2013. Dostupné online.
3. ↑   *Kostelník už nie je trénerom Sandecje Nowy Sacz* [online]. osporte.sk, 24. september 2014. Dostupné online.
4. ↑   *Kostelník skončil ako tréner FK Senica* [online]. teraz.sk, 8. máj 2015. Dostupné online.

Literatúra
----------

* JEŘÁBEK, Luboš: *Český a československý fotbal: lexikon osobností a klubů*, 2007, ISBN 978-80-247-1656-5.
Microsoft **Hyper-V**, prezývaný aj ako **Viridian** a v minulosti nazývaný ako Windows Server Virtualization, je hypervízorovo stavaný serverový systém pre x86-64 (32 a 64 bit) systémy.

Beta verzia Hyper-V bola dodávaná aj s niektorými edíciami Windows Server 2008 a konečná verzia (automaticky aktualizovaná cez Windows Update) bola vydaná 26. júna 2008. Hyper-V. Od tej doby je Hyper-V dostupný zadarmo, ako celok. Tiež sa dočkal aktualizácie na druhú generáciu - R2.

Architektúra
------------

Hyper-V je hypervízorovo stavaný serverový systém. To znamená, že má svoj vlastný hlavný operačný systém (Väčšinou Windows Server 2008 a pod.) a pomocou virtualizácie sa cez neho môžu spustiť ďalšie operačné systémy - všetko v rámci jedného fyzického počítača.

Hlavný systém má na starosti ostatné systémy. Tvorí sa tzv. API hypercall, čo je rozhranie na programovanie a nastavovanie aplikácií. Ostatné systémy nemajú všeobecne priamy prístup k procesoru a hardvéru. Každá žiadosť o využitie HW je prevádzaná cez tzv. VMBus (Virtual Machine Bus) na hlavný operačný systém.

Verzie a ich varianty
---------------------

Hyper-V dnes existuje v dvoch variantoch: Ako samostatný celok, nazývaný **Microsoft Hyper-V Server 2008** a ako inštalovateľná súčasť Windows Server 2008 a Windows Server 2008 R2. Ide o inštaláciu samostatného jadra Windows Server 2008, ktorá zahŕňa úplnú funkčnosť Hyper-V, avšak ostatné softvérové vybavenie je nemožné využiť rovnako tak ako mnoho služieb Windows. Druhý variant je celok - Hyper-V Server 2008. Tá je obmedzená len na príkazový riadok, cez ktorý upravujeme všetko: nastavenie konfigurácií, operačného systému, hardvéru atď.

Systémové požiadavky
--------------------

* Operačný systém servera
	+ Na inštaláciu Hyper-V je potrebné Windows Server 2008 (iba 64-bitový) alebo Windows Server 2008 R2 Standard / Enterprise alebo Datacenter. Prípadne novšie verzie 2012/2016/2019.

* Procesor:
	+ X86-64 (64-bitový) procesor
	+ Hardvérová akcelerácia virtualizácie (Intel VT alebo AMD-V)
	+ NX (no execute) kompatibilné
* Pamäte
	+ Minimálne 24 GB na operačný systém
	+ Maximálna možná veľkosť pamätí pre Windows Server 2008 je 32 GB (Standard) alebo 2 TB (Enterprise / Datacenter)

Podporované a pripojiteľné OS
-----------------------------

* Linux (iba SUSE Linux Enterprise Server 10 s SP3 alebo novší a Red Hat Enterprise Linux verzie 5.2 alebo novšie a CentOS 5.2 alebo novší)
* Windows Server 2003/2008/2012/2016/2019
* Windows 10
* Windows 8 / 8.1
* Windows 7
* Windows Vista
* Windows XP x64 edície
* Windows XP
* Windows 2000
* Windows Small Business Server 2011
* Windows Storage Server 2008 R2

Externé odkazy
--------------

* Hyper-V na českom TechNet
* Hyper-V na českom serveri Microsoft
* Hyper-V Hyper-V Server k stiahnutiu
* Windows Server 2008 R2 s Hyper-V k stiahnutiu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Hyper-V na českej Wikipédii a Hyper-V na anglickej Wikipédii.*
**Hlavný pokladník** (iné názvy: **kráľovský pokladník**, **správca kráľovskej pokladnice**, **hlavný kráľovský pokladník**; lat. *summus thesaurarius*, *thesaurarius*; maď. *főkincstárnok*, *főkincstartó*, *kincstartó*, *kincstárnok*, *kincstáros* ) bola funkcia, ktorá sa v Uhorsku objavila v prvej polovici 14. storočia, pričom spočiatku bola podriadená taverníkovi, ale koncom toho istého storočia sa stala samostatnou funkciou oddelenou od taverníka. Hlavný pokladník v podstate prebral dovtedajšiu hlavnú náplň práce taverníka, pretože taverník v 14. storočí začal mať iné, najmä sudcovské úlohy.

Hlavný pokladník bol správcom kráľovského pokladu, správcom financií a daní ako aj všetkých finančných záležitostí kráľa. Začiatkom 15. storočia za vlády Žigmunda Luxemburského prebral aj správu vojenských daní. Šľachta prejavila záujem o túto funkciu a v priebehu 15. storočia nastáva určitý posun do verejnosprávnej polohy, napriek tomu však ostal hlavný pokladník funkcionárom kráľa. 

Začiatkom 16. storočia sa šľachta pokúsila obmedziť kráľove právomoci vo svoj prospech. Krajinský snem sa zameral na kontrolu činnosti hlavného pokladníka. Roku 1521 došlo k úpadku funkcie hlavného pokladníka, pretože značná časť daní prešla pod správu štyroch pokladníkov volených na sneme. Koniec funkcie hlavného pokladníka znamenal nástup Habsburgovcov na uhorský trón. Ferdinad I. presadil svoju kontrolu hospodárstva a roku 1528 zriadil v Budíne uhorskú kráľovskú komoru, ktorá zlikvidovala okruh pôsobnosti hlavného pokladníka, prevzala správu financií a fungovala až do polovice 19. storočia.

Zdroje
------

1. 1 2  taverník. In: Pyramída
2. ↑   *kincstartó – Magyar Katolikus Lexikon* [online]. lexikon.katolikus.hu, [cit. 2019-09-14]. Dostupné online.
3. ↑   *Pénzportál* [online]. penzportal.hu, [cit. 2019-09-14]. Dostupné online. Archivované 2016-03-05 z originálu.
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Hypogeum**  (podzemný posvätný priestor) v Hal Saflieni (dnes časť mesta Paola na Malte) je trojposchodový, viac ako 10,6 m hlboký komplex o celkovej ploche okolo 500 m² pochádzajúci z doby asi 3800 až 2500 pred Kr. 

Leží neďaleko chrámu Tarxien a po dôkladnom reštaurovaní bolo roku 2004 opäť otvorené pre verejnosť. Od roku 1980 je zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.

Hypogeum Hal Saflieni je na rozdiel od ostatných maltských chrámov z megalitického obdobia labyrint podzemných chodieb, komôr a sál, vytesaný do skaly, postupne rozširovaný po dobu 1 300 rokov. Je čiastočne zdobený maľbami okrovej farby. Okrem oltárov a obetných komôr obsahuje nespočetné menšie výklenky v ktorých boli nájdené zvyšky kostí niekoľkých tisíc osôb a tiež soška "Spiaca kňažka".

Skoršie hypotézy, že hypogeum slúžilo ako pohrebisko, sa koncom 90. rokov 20. storočia zdali byť vyvrátené a vychádzalo sa z toho, že sa jedná o sakrálnu, obradnú stavbu, snáď centrum vtedajšej teokracie. Skutočnosť, že nájdené kosti (ako aj väčšina na Malte nájdených sošiek) boli výlučne ženského pohlavia, viedla potom k názoru, že dobová spoločnosť bola matriarchálna a v hypogaeu boli pochovávané kňažky a veštkyne. Najnovšie bol však aj tento názor spochybnený a žiadna všeobecne prijímaná teória neexistuje.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hypogeum v Hal Saflieni**

Externé odkazy
--------------

* Trojrozmerný pôdorys hypogaea (z internetového archívu)
* Hal Saflieni Hypogeum (UNESCO)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hypogeum Ħal Saflieni na českej Wikipédii.*
**Hlaváčik jarný** (lat. Adonis vernalis) je jedovatá rastlina z čeľade iskerníkovitých. Existuje približne 11 (uvádza sa až 30) druhov hlaváčikov, ale hlaváčik jarný je pravdepodobne najznámejším druhom tohto rodu. Hlaváčik jarný je na slovensku prísne chránená rastlina.

Opis
----

Hlaváčik jarný je nízka trváca rastlina, ktorá je veľmi obľúbená medzi záhradkármi a zberateľmi pre svoj nápadný vzhľad. Rastlina je vysoká 10  – 40 cm a kvitne od apríla do mája. Je charakteristická svojim mohutným podzemkom a listami, ktoré sú vztýčené smerom hore. Tiež sú 2 až 4 krát perovito zložené. Listové úkrojky sú čiarkovité. Výhonky sa končia veľkými jednotlivými kvetmi s priemerom 3 – 7 cm a 10 – 20 citrónovožltými korunnými lupienkami. Plody sú jednosemenné, chlpaté nažky.

Výskyt
------

Vyskytuje sa v teplých nížinách a pahorkatinách, v kroviskách, v svetlých dubových a borovicových lesoch, na vápencovom a andezitovom podklade. Hlaváčik jarný je možné nájsť na suchých teplých lúkach a stepiach najmä v juhovýchodnej Európe a západnej Ázii. Na Slovensku sa vyskytuje v teplejších oblastiach, preto sa roztrúsene vyskytuje v Záhorskej nížine, Tríbeči, Devínskej kobyle až po Východoslovenskú nížinu.

Použitie
--------

Ilustrácia hlaváčika jarného
V rastline sa nachádza asi 30 druhov srdcových glykozidov (napr. adonitoxin a cymarín) a tiež sa v nej nachádzajú flavónové glykozidy (napr. adonivernit). Preto sa práškové výťažky z hlaváčika jarného podávajú väčšinou v kombinovaných prípravkoch, ktoré obsahujú aj výťažky z konvalinky, morskej cibule alebo oleandra. Používajú sa na liečenie ľahších prípadov slabej srdcovej výkonnosti a srdcových ťažkostí nervového pôvodu spojené s pocitom nepokoja. Účinok je však slabší a trvá kratší čas. Vedci tiež potvrdili, že hlaváčik má močopudné a upokojujúce pôsobenie. Homeopatické prípravky sa používajú pri nadmernej činnosti štítnej žľazy a srdcovej slabosti.

Galéria
-------

* 
* 
* 
* 
*

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2011.3. Prístup 04. október 2022
2. 1 2  Jana Jindrová – Miroslava Malovcová: Liečivé rastliny: Ottov sprievodca prírodou, OTOVO NAKLADATELSTVÍ 2010, 32. s, ISBN 978-80-7360-589-6
3. ↑   *Na túru s Naturou* [online]. snaturou2000.sk, [cit. 2022-02-22]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hlaváčik jarný**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Hlaváčik jarný**
**Hypsilophodon** bol 2 až 2,5 m dlhý bylinožravý dinosaurus zo skupiny Ornithopoda. 
Známy je z dobrých pozostatkov zahrňujúcich celú kostru. Žil pred 126 až 122 miliónmi rokov, nájdený v Anglicku, Španielsku a azda aj v Portugalsku a USA. Typový a jediný druh je **Hypsilophodon foxii**.

Opis
----

Kostra hypsilofodona.
Ľahko stavaný hypsilofodon mal malú, pomerne vysokú hlavu s čeľusťami zakončenými rohovinovým zobákom, v hornej čeľusti ešte vybaveným zubami (rezákmi), ktoré sú však primitívnym znakom ornitopodov a vyspelejšie iguanodonty ich stratili. Jeho predné končatiny mali päť prstov so zakrpateným malíčkom (ten bol, ironicky, u iguanodonov plne vyvinutý, hypsilofodon teda iguanodonom priamo nepredchádzal), pričom zadné končatiny boli u neho značne dlhé a silné, vhodné na rýchly beh. Podobne ako antilopy, žil v menších skupinách, možno reprezentujúcich rodinné klany. V minulosti bol chybne považovaný za stromové zviera.

V populárnej kultúre
--------------------

Hypsilophodon je známy pomerne dlhú dobu, preto patrí medzi často zobrazovaných malých ornitopódov. Objavil sa tiež v populárnom románe Jurský park spisovateľa Michaela Crichtona z roku 1990 (v rovnomennom filme už sa ale neobjavil). Bol v ňom zobrazený ako menšie, rýchlo skákajúce zviera, vzdialene podobné napríklad dnešným kengurám. V skutočnosti sa však týmto spôsobom zrejme nepohyboval.

Externé odkazy
--------------

* *FPDM : Hypsilophodon foxii* [online]. [Cit. 2011-10-23]. Dostupné online. (anglicky)
* *DinoWight - Hypsilophodon, an Isle of Wight Hypsilophodontid* [online]. [Cit. 2011-10-23]. Dostupné online. (anglicky)
Joanna Rutkowska, LinuxCon Europe 2014
**Joanna Rutkowská** (poľ. *Joanna Rutkowska*) je poľská bezpečnostná špecialistka, známa svojim výskumom v oblasti malware a iného škodlivého softvéru v operačnom systéme Windows Vista.

8. apríla 2006 na Black Hat Briefings konferencii, Rutkowská demonštrovala dve metódy na obídenie zabezpečenia Windows Vista Beta 2 - a bola za to začlenená medzi piatich hackerov, ktorí zanechali po sebe niečo dôležité v roku 2006. Toto ocenenie uviedol eWeek magazín za jej výskum podľa článku .

Prvá prezentovaná Rutkowskou dovoľuje obísť testy integrity systému Windows Vista a "vstúpenie" do jadra pomocou kódu nepodpísaného zodpovedajúcimi certifikátmi a navyše pochádzajúceho z potencionálne neznámeho zdroja.

Druhá metóda je rootkit s menom "Blue Pill", dovoľujúci spúštanie procesov spôsobom označeným ako úplne nezistiteľný vďaka využívaniu techniky virtualizácie procesov (hypervizor). Charakterizácia tejto techniky ako úplne nezistiteľnej sa stala predmetom kontroverzie medzi špecialistami. Joanna momentálne pracuje pre singapurskú firmu Cosenic.

Referencie
----------

1. ↑  Five Hackers Who Left a Mark on 2006 Archivované 2012-05-27 na Archive.today, Ryan Naraine, eWeek.com
2. ↑   *Debunking the Blue Pill-myth* [online]. [Cit. 2007-08-14]. Dostupné online. Archivované 2010-02-14 z originálu.
3. ↑  Hardware-based rootkit detection proven unreliable
4. ↑  Black Hat Demonstrations Shatter Hardware Hacking Myths[nefunkčný odkaz]

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Joanna Rutkowská**

Externé odkazy
--------------

* InvisibleThings - osobná webstránka Archivované 2011-12-13 na Wayback Machine
* InvisibleThings blog
* CNET news - Vista Hacked at Black Hat
* Computerworld Bezpečnostný príspevok
Ira (hnev), Giotto (1267-1337), Cappella Scrovegni, Padova
**Hnev** je silná afektívna reakcia na urážku, frustráciu a pod.; krátkodobejší než hostilita. Prejavy hnevu najčastejšie narušujú vzťahy medzi ľuďmi. Nakoniec môžu viesť k izolácii a bolestnej osamelosti. Aj keď prejavy hnevu majú často svoj dôvod, sú väčšinou prehnané a neprimerané situácii, ktorá ju vyvolala. 

Opakom hnevu je mierumilovnosť.

Náboženstvo a hnev
------------------

### Kresťanstvo

Z hľadiska náboženského býva odsudzovaný ako hriech, napr. katolícka náuka ho považuje za jeden zo siedmich hlavných hriechov. Môže byť hnev proti ostatným, ak ide o vraždu, alebo hnev obrátený proti vlastnej osobe, keď ide o samovraždu. V obidvoch formách je to cirkvou odsúdený čin, pretože trest musí byť ponechaný na Boha.

Pozri aj
--------

* Sedem hlavných hriechov

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Hnev**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hnev**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hněv na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

* Katechizmus.sk - hnev
* Trojica.sk/hriechy/hnev
* Farskylist.sk
* Hlavné hriechy
* Hnev a jeho vyjadrovanie
* Encyklopédia zdravotnej sestry
* Dies irae – celosvetové dni hnevu
* Počúvajte svoj hnev - mladazena.cz česky

| * z
* d
* u
Sedem hlavných hriechov a sedem cností |
| --- |
| Hriechy | 
* Pýcha
* Lakomstvo
* Závisť
* Hnev
* Smilstvo
* Obžerstvo
* Lenivosť

 |  |
| Cnosti | 
* Pokora
* Štedrosť
* Dobroprajnosť
* Mierumilovnosť
* Cudnosť
* Striedmosť
* Činorodosť

 |
Judenrampe
**Judenrampe** (doslova *Židovská rampa*) bola železničná rampa na príjem a selekciu transportov určených na likvidáciu v plynových komorách koncentračného tábora Auschwitz-Birkenau. Transporty sem smerovali z celej nacistami okupovanej Európy. Ležala asi kilometer južne od stanice v Osvienčime, medzi tábormi Auschwitz I a Auschwitz II - Birkenau.

Vznik a funkcia
---------------

Judenrampe slúžila takmer výhradne účelom vyhladzovacieho tábora Auschwitz II - Birkenau. (Kmeňový tábor Auschwitz I mal svoju vlastnú rampu, ktorá sa niekedy nazývala aj *Polakenrampe* - rampa pre Poliakov).

Na Judenrampe privážali transporty z celej Európy, určené na likvidáciu v plynových komorách Birkenau. Šlo väčšinou o transporty Židov, ale tiež Rómov, Poliakov, Rusov a ďalších národností. Prebiehala tu selekcia privezených na dve skupiny - práceschopných odvádzali do tábora a práceneschopných do plynových komôr. O pracovnej schopnosti jednotlivcov rozhodovali nacistickí lekári (okrem iných Josef Mengele alebo napr. Heinz Thilo). Do tábora zväčša vybrali asi 20-30% osôb z každého transportu, počet vyberaných sa však menil podľa potrieb tábora.

Judenrampe fungovala od roku 1942 do mája 1944, kedy smerom od nej zriadili vlečku priamo ku krematóriám II. a III. do tábora v Birkenau. Stavba vlečky súvisela s prípravou na tzv. Akciu Höß - vyvraždenie asi 400 000 maďarských Židov v lete 1944.

Obnova miesta a vznik expozície
-------------------------------

Jeden z vagónov na rekonštruovanej Judenrampe
Po vojne sa prestala Judenrampe využívať, zarástla trávou a bola zdevastovaná. V roku 2004 sa uskutočnila jej rekonštrukcia vďaka parížskej *Nadácii pre uchovanie pamäti o šoa* v spolupráci s obcou Brzezinka. Obnovená bola stredná časť rampy s koľajami a miestom, kde prebiehali selekcie. Na koľaje boli pristavené dva originálne zreštaurované vagóny, ktorými do Auschwitzu privážali obete nacistov - vagón francúzskych železníc SNCF z prelomu 19. a 20. storočia a vagón nemeckých železníc (Deutsche Reichsbahn) z roku 1917. Expozícia je doplnená 4 informačnými tabuľami s textami a dobovými fotografiami.

Expozíciu slávnostne otvorili v januári 2005 za účasti francúzskeho prezidenta Jacquesa Chiraca a bývalej francúzskej ministerky a väzenkyne z Auschwitzu Simone Veilovej

Referencie
----------

1. 1 2   *Commemoration of the "Judenrampe"* [online]. auschwitz.org.pl, [cit. 2009-04-03]. Dostupné online. Archivované 2011-05-22 z originálu. (angličtina)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Judenrampe na českej Wikipédii.*
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Kiahne* pozri *Kiahne (rozlišovacia stránka)*.
Obeť pravých kiahní
**Kiahne** alebo **pravé kiahne** alebo **variola** (lat. variola, angl. smallpox, čes. pravé neštovice (černé neštovice)) sú vysoko nákazlivá smrteľná choroba, ktorá je spôsobovaná vírusmi.

Ide o infekčné vírusové ochorenie s inkubačnou dobou 8 až 12 dní, prenášané kvapôčkovou infekciou, šatstvom, výlučkami alebo vyrážkou chorého. Ochorenie bolo vďaka vakcinačnému programu WHO eradikované (zneškodnené) v roku 1979. Pri ťažkých klasických formách ochorenia bola smrtnosť často až 25 %. Kiahne sú charakteristické typickým chorobným priebehom s typickými zmenami na koži.

Vírusy pravých kiahní boli v minulosti používané ako biologická zbraň, napríklad Američania predávali Indiánom prikrývky nimi infikované.

Prejavy choroby
---------------

Medzi symptómy ochorenia patria:

* vyrážky, objavujú sa asi 4. deň od začiatku infekcie ako okrúhle červené škvrny (lek. *macula*) na tele a sliznici meniace sa na pupence (lek. *papula*), ktorých je viac na okraji tela, za 2 dni sa zmenia na pľuzgieriky (lek. *vesicula*) veľké až 5 milimetrov, na 7. až 9. deň od začiatku ochorenia vznikajú chrasty (lek. *crusta*), ktoré odpadávajú, a vznikajú jazvy
* bolesť hlavy
* teploty a horúčky.

Delenie kiahní
--------------

Rozlišujú sa tri formy ochorenia:

* nebezpečné pravé kiahne (variola major)
* menej nebezpečný alastrim (variola minor).
* východoafrické kiahne

| Ochorenie | medicínsky názov | pôvodca | úmrtnosť |
| --- | --- | --- | --- |
| pravé kiahne, variola
(špeciálna forma sa nazýva čierne kiahne) | Variola vera,Variola major | Orthopoxvirus variola | 10 *–* 90 %, v závislosti od kmeňa |
| alastrim | Variola minor,Alastrim | Orthopoxvirus alastrim | 1 *–* 5 % |
| východoafrické kiahne | ? | ? | 5 % |

Kiahne treba odlišovať od dobre liečiteľného vírusového ochorenia ovčie kiahne čiže **varicela** (po lat. *varicella*, po angl. *chickenpox*).

Referencie
----------

1. ↑  Tom Mangold, Jeff Goldberg: A mnoho lidí zemřelo… Pravda o biologických válkách, Praha 2001, ISBN 80-7312-000-3

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kiahne**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Kiahne****

Externé odkazy
--------------

* WHO (po anglicky)
* Immunization Schedule Archivované 2005-04-05 na Wayback Machine (po anglicky)
**John-David Francis Bartoe** (\* 17. november 1944, Abington, Pensylvánia, USA) je americký astrofyzik. Absolvoval jeden let raketoplánom Challenger v roku 1985 a stal sa v poradí 178. kozmonautom.

Život
-----

Vysokoškolské vzdelanie získal na Georgetown University a Lehigh University. V tíme astronautov bol od roku 1978. V septembri 2007, teda 22 rokov po svojom lete, sa zúčastnil XX. kongresu ASE (Združenie kozmických cestovateľov) v škótskom Edinburghu. V súčasnosti je manažérom ISS v Johnsonovom vesmírnom stredusku americkej NASA. Bartoe je ženatý a má tri deti.

Let do vesmíru
--------------

V lete roku 1985 odštartoval z mysu Canaveral na Floride raketoplán Challenger na svoj ôsmy let. Na palube bola táto posádka: Charles Fullerton, Roy Bridges, Karl Henize, Franklin Musgrave, Anthony England, Loren Acton a štyridsaťjedenročný Dr. John-David F. Bartoe. So sebou viezli laboratórium Spacelab. Aj napriek niekoľkým technických problémom bol plán experimentov splnený a sedemdňová misia bola úspešne zakončená pristátím na základni Edwards v Kalifornii. 

* STS-51-F Challenger štart 29. júl 1985 - pristátie 6. august 1985.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* 
* 
* Archivované 2007-10-17 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku John-David F. Bartoe na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 6438 9087
* VIAF: 94071828
Súradnice: 48°11′36″S 17°02′48″V﻿ / ﻿48,19333°S 17,04667°V﻿ / 48.19333; 17.04667

**Hodonínska ulica** je ulica v Lamači a čiastočne v Záhorskej Bystrici, mestských častiach Bratislavy. Prechádza ňou štátna cesta I/2. Nachádzajú sa na nej rodinné domy, lamačský cintorín, supermarket Lidl, penzión a reštaurácia Brajan a viaceré predajne automobilov. V záhorskobystrickej časti sa nachádza krematórium s urnovým hájom a oproti nemu predajňa OBI a obchodné centrum Storeland.

Pomenovaná je podľa mesta Hodonín v Česku.

Významné objekty
----------------

* lamačský cintorín
* obchodný dom Lamač
* Krematórium a Urnový háj v Bratislave
* OBI a OC Storeland

Galéria
-------

* Vstupná brána cintorínaVstupná brána cintorína
* Pamätná tabuľa výstavby oplotenia cintorínaPamätná tabuľa výstavby oplotenia cintorína
* CintorínCintorín
* KrematóriumKrematórium

Blízke ulice
------------

* Lamačská cesta
* Pod násypom
* Lediny
* Zlatohorská ulica
* Vrančovičova ulica
* Heyrovského ulica
* Podháj
* Na barine

Externé odkazy
--------------

Hodonínska na mape Bratislavy

Referencie
----------
**John Cam Hobhouse**, 1. barón z Broughtonu (\* 27. júl 1786, Redland, Spojené kráľovstvo - † 3. jún 1869, Londýn) bol britský politik, štátnik, člen strany Whigovcov, minister vo vládach Charlesa Greya, Williama Lamba a Johna Russella.

Životopis
---------

*Historical illustrations of the fourth canto of Childe Harold*, 1818
### Rodina

Bol najstarším synom sira Benjamína Hobhousea a Charlotte Camovej, dcéry Samuela Cama. Bol ženatý a mal tri dcéry.

### Vzdelanie

Vzdelával sa na Cambridgeskej univerzite. V tejto škole sa stretol a spriatelil s básnikom Georgom Gordonom Byronom. V rokoch 1809-1811 ho sprevádzal na ceste za prácou do Európy.

### Politická kariéra

Hobhouse sa po návrate do vlasti začal angažovať v politickom živote. Vstúpil do strany radikálov. Napísal mnoho spisov, za jeden z nich bol v roku 1819 väznený v Newgate. Od roku 1820 až do 1833 zastupoval v parlamente štvrť Westminster. Od roku 1834 sa stal „námestníkom" kraja Nottingham. Miesto v poslaneckej snemovni stratil v roku 1847, ale vrátil sa o rok neskôr po ďalších voľbách v okrese *Harwich*.

### Smrť

Je pochovaný na cintoríne v *Kensal Green* v Londýne.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *John Cam Hobhouse, 1st and last Baron Broughton of Broughton-de-Gyfford* [online]. thepeerage.com, [cit. 2013-05-15]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* John Cam Hobhouse Archivované 2012-05-27 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * BnF: 119075885
* GND: 117525553
* ISNI: 0000 0001 1063 8065
* LCCN: n50048870
* NK ČR: mub2018989989
* VIAF: 56611273
* WorldCat: lccn-n50048870
Súradnice: 58°58′52″S 2°57′36″Z﻿ / ﻿58,98111°S 2,96000°Z﻿ / 58.98111; -2.96000

**Kirkwall** (šk. *Kirkwaa* / *Kirkwal*, škg. *Bàgh na h-Eaglaise*, starosever. *Kirkjuvagr*) je najväčšie mesto a hlavné mesto Orknejských ostrovov pri severnom pobreží Škótska. Kirkwall leží na najväčšom ostrove súostrovia, na ostrove Mainland.

Mesto je prvý raz spomenuté v ságe Orkneyinga v roku 1046 ako sídlo Rögnvalda Brusasona, grófa Orknejí. V roku 1486 sa Orkneje stali súčasťou Škótska a zároveň škótsky kráľ Jakub III. povýšil Kirkwall na kráľovské mesto (*royal burgh*). 

V meste žije vyše 9-tisíc obyvateľov – podľa sčítania 2011 presne 9 293 ľudí. Podnebie mesta je oceánske mierne a priemerne tu ročne naprší 1 040 milimetrov zrážok.

Doprava
-------

V roku 1811 sa začalo s výstavbou prístavu. Prístav zabezpečuje pravidelné spojenie Kirkwallu s Lerwickom, Aberdeenom a väčšími ostrovmi orknejského súostrovia. Približne 4 kilometre od mesta sa nachádza letisko.

Pamiatky
--------

V srdci mesta stojí katedrála svätého Magnusa, ktorej výstavba začala v roku 1137 a trvala s prestávkami vyše tri storočia. Ide o najsevernejšiu katedrálu Britských ostrovov. 

V Kirkwalle sa nachádzajú dve múzeá, jedno sa zaoberá dejinami rádia a nahrávania zvuku, druhé je vlastivedné, pričom sa nachádza v jednom z najzachovalejších mešťanských domov zo 16. storočia v Škótsku.

Zaujímavosti
------------

Z Kirkwallu pochádza postava Školníka Willieho zo seriálu *Simpsonovci*.

Referencie
----------

1. ↑   *Kirkwall Profile* [online]. Higlands and Islands Enterprise, 2013-08-15, [cit. 2017-03-22]. Dostupné online. Archivované 2015-04-11 z originálu. (angličtina)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kirkwall**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kirkwall na anglickej Wikipédii.*
Budova Hokejovej siene slávy v Toronte
**Hokejová sieň slávy** je inštitúcia, do ktorej sú uvádzané najvýznamnejšie osobnosti ľadového hokeja.

Hokejová sieň slávy bola založená v roku 1943 aj keď budova siene slávy bola vybudovaná až v roku 1961. V roku 1993 bola sieň slávy premiestnená do novej budovy v centre kanadského Toronta.

Pravidlá uvedenia do Hokejovej siene slávy
------------------------------------------

Na to, aby bola osobnosť uvedená do siene slávy, musí byť nominovaná 18-členným výborom a musí dostať podporu najmenej troch pätín (15 členov) výboru. Každý rok môžu byť uvedení do siene slávy maximálne štyria hráči, dvaja aktivisti a jeden rozhodca. Na to, aby bol nominovaný hráč alebo rozhodca, musí skončiť svoju kariéru pred viac ako tromi rokmi. Vo výnimočných prípadoch však táto čakacia doba môže byť vypustená. Naposledy sa to stalo v prípade Maria Lemieux (1997) a Waynea Gretzkého (1999)

Slováci v Hokejovej sieni slávy
-------------------------------

Do hokejovej siene slávy sa dostali aj štyri osobnosti so slovenskými koreňmi:

* George Gross - novinár (1985)
* Stan Mikita (1983)
* Peter Šťastný (1998)
* Marián Hossa (2020)

Zoznam členov Hokejovej siene slávy
-----------------------------------

Vzhľadom na svoju dĺžku je zoznam uvedený v samostatnom článku *Zoznam členov Hokejovej siene slávy*.

Pozri aj
--------

* Sieň slávy slovenského hokeja
* Sieň slávy IIHF

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hokejová sieň slávy**

Externé odkazy
--------------

* oficiálna stránka Hokejovej siene slávy