recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ing. **Andrea Turčanová** (rodená *Polohová*; \* 26. december 1966, Martin) je slovenská politička, poslankyňa NR SR od roku 2023, bývalá primátorka mesta Prešov (2014 až 2018, 2018 až 2022).

Životopis
---------

Aj napriek miestu svojho narodenia, celý doterajší život prežila v meste Prešov. Vyštudovala Slovenskú technickú univerzitu v Bratislave kde získala titul chemickej inžinierky. Je vydatá a má päť detí. (Martin, Barbara, Rafael, Ján a Timotej). Manžel Ing. Ján Turčan, bol profesionálnym vojakom kde dosiahol vojenskú hodnosť - major. Verejne je aktívny ako prezident Spoločenstva katolíckych vojakov (SKV) v Ozbrojených silách Slovenskej republiky.

Pracovné zaradenie
------------------

Pracovala na Odbore mestských organizácií a verejnoprospešných činností – mesta Prešov. Pôsobila ako koordinátorka celoslovenských projektov zameraných na deti a rodinu, ako koordinátorka Programu rozvoja komunitnej sociálnej práce. Bola riaditeľkou sociálneho odboru – ÚPSVaR Prešov. Od januára až do decembra 2014 bola riaditeľkou Domova sociálnych služieb svätého Dominika v obci Petrovany, okres Prešov.

Politické aktivity
------------------

Od roku 2006 sa, ako členka KDH, aktívne venuje regionálnej politike ako poslankyňa mestského zastupiteľstva Prešov a poslankyňa zastupiteľstva prešovského samosprávneho kraja počnúc volebným obdobím 2009 – 2013 až doteraz.

V roku 2014 sa stala spoločnou kandidátkou (KDH, SDKÚ-DS, NOVA, MOST-HÍD, OĽaNO) na post primátorky tretieho najväčšieho mesta Slovenska a vo voľbách 15. novembra 2014 bola ako prvá žena v histórii Prešova zvolená za primátorku. 15. decembra 2014 o 10:00 sa ujala funkcie primátorky mesta Prešov na volebné obdobie 2014 – 2018. Do funkcie primátorky mesta bola znovuzvolená vo voľbách v roku 2018.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2014-11-17]. Dostupné online. Archivované 2014-11-29 z originálu.
2. ↑   *V Prešove už začína úradovať nová primátorka: Andrea Turčanová oficiálne zložila sľub!* [online]. Prešov24.sk, [cit. 2019-06-11]. Dostupné online.
3. ↑   *Turčanová: Budeme hneď pokračovať v tom, čo sme začali* [online]. presov.korzar.sme.sk, [cit. 2019-06-11]. Dostupné online.
4. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2018-02-24]. Dostupné online. Archivované 2018-02-24 z originálu.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑   *Turčanová obhájila v metropole Šariša primátorskú stoličku* [online]. www.kosiceonline.sk, [cit. 2019-06-11]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Andrea Turčanová**
Sir **Edward Burnett Tylor** (\* 2. október 1832, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 2. január 1917, Wellington) bol anglický antropológ a etnograf; rozpracoval teóriu kultúrnej konvergencie.

Životopis
---------

E.B. Tylor sa narodil v roku 1832 v Camberwell v Londýne. Bol synom Josepha Tylora a Harriet Skipper. Študoval na Grove House School v Tottenhame, nikdy však školu neukončil a nezískal diplom. Po smrti rodičov pomáhal riadiť rodinný podnik, ale pre chorobu musel túto činnosť ukončiť. Kvôli zdravotnému stavu zmenil klimatické prostredie a odišiel v roku 1855 do Mexika a Strednej Ameriky. Tamojší pobyt rovnako ako aj spoznanie etnológa a archeológa Henriho Christiho malo za následok, jeho záujem o antropológiu. V roku 1871 bol Tylor zvolený riadnym členom *Kráľovskej spoločnosti* (Fellow fo the Royal Society). V roku 1884 sa stal kustódom entologických zbierok a asistentom antropologie na univerzite v Oxforde, kde bol v roku 1896 menovaný prvým riadnym profesorom antropológie. V roku 1912 bol za celoživotné vedecké zásluhy povýšený do šľachtického stavu.

Hlavné myšlienky
----------------

Snažil sa vo svojich štúdiách dopátrať pôvod náboženstva. Na základe veľkého množstva zhromaždených materiálov dochádza k záveru, že človek sa vo všetkých svojich kultúrach vyvíja približne rovnako a náboženstvo sa vyvíja spoločne s ním. Tento predpoklad Tylorovi umožňuje uplatniť jednotný model o pôvode náboženstva na prakticky všetky kultúry. Podľa Tylora pôvod náboženstva spočíva v tzv. animizme. Anima (duša), nehmotné bytie, je zo začiatku skôr oživujúcim princípom než individuálnym. Predstava duše sa vyvinula zo skúsenosti s dychom, krvou, tieňom, snom a obrazom človeka vo vodnej hladine. Človek v tejto fáze vývoja nedokázal byť dostatočne kritický a nerozlišoval medzi subjektívnym a objektívnym. V týchto skúsenostiach videl Tylor počiatky náboženstva, ale tiež filozofie, myslenia a ľudskej kultúry. Tylorov evolucionizmus sa vyznačoval výrazným intelektualizmom. Ťažisko ľudskej evolúcie spočívalo podľa jeho názoru vo vývoji ľudskej mentality a jej rozumových schopností. Kultúra bola z toho hľadiska pre Tylora dôležitejšia ako spoločnosť.

Diela
-----

* *Researches into the Early History of Mankind and the Development of Civilization* (1865)
* *Primitive Culture* (1871)
* *On a Method of Investigating the Development of Institutions Applied to Laws of Marriage and Descent* (1899)

Referencie
----------

1. 1 2  Budil I. *Mýtus, jazyk a kultúrní antropologie*. Praha: Triton, 2003. s. 139.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Edward Burnett Tylor**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Edward Burnett Tylor na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 122816339
* GND: 118624873
* ISNI: 0000000081032055
* LCCN: n50017045
* NK ČR: xx0016772
* VIAF: 24663573
* WorldCat: lccn-n50017045
Sir **William Cornelius Van Horne** (\* 3. február 1843, Chelsea, Illinois, USA – † 11. september 1915, Montreal, Quebec, Kanada) bol pionier vo vedení severoamerických železničných spoločností.

Životopis
---------

Narodil sa v meste Chelsea v USA. Keď mal osem rokov sa s rodinou presťahoval do neďalekého mesta Joliet.

Na železnici začal pracovať v roku 1857, až do roku 1867 pracoval na rôznych pracovných postoch v Michigan Central Railway, neskôr pracoval pre Chicago and Alton Railway, pre ktorých v rokoch 1878 až 1879 pôsobil vo funkcii stavbyvedúceho. V roku 1882 bol vymenovaný za generálneho manažéra Kanadskej pacifickej železnice (CPR) a v roku 1884 sa stal jej viceprezidentom.Za prezidenta CPR bol vymenovaný v roku 1888, najviac sa preslávil dozorom nad výstavbou trate prvej kanadskej transkontinentálnej železnice.

*Chateau Frontenac* v Quebec City
*Covenhoven*
Van Horne si železnicu predstavoval ako integrovaný komunikačný a dopravný systém a presvedčil riaditeľov a spoluvlastníkov k vytvoreniu telegrafnej služby a expresnej zásielkovej prepravnej služby ako súčasti železnice.

Bol z veľkej miery samouk, známy svojou veľkou intelektuálnou výstrednosťou a dynamikou. Mal dobré povedomie o fungovaní každej časti železničného priemyslu, vrátane riadenia lokomotívy. Ako bohatý človek sa neskôr stal spoluvlastníkom Cuba Railroad Company, železničnej spoločnosti na Kube.

Zodpovedal tiež za spustenie námornej prepravy Kanadskej pacifickej železnice, keď uviedol do prevádzky pravidelné spojenie medzi Vancouverom a Hongkongom v roku 1891 na oslavovaných luxusných parníkoch *Empress*. Viedol expanziu CPR pri obchode a rozširovaní siete luxusných hotelov a spolupodieľal sa na tvorbe architektonického dizajnu dvoch najslávnejších hotelov v reťazci CPR, Château Frontenac v Quebec City v Quebecu a Château Lake Louise v Alberte.

Medzi rokmi 1895 až 1915 bol guvernérom McGillovej univerzity a bol jedným z prvých ľudí v Kanade, ktorí získali umelecké diela od členov francúzskeho impresionistického hnutia.

Na ostrove Minister's Island postavil veľké letné sídlo, ktoré nazval *Covenhoven* a rozšíril rekreačné stredisko CPR v meste St. Andrews v kanadskej provincii New Brunswick.

Po jeho smrti v Montreale v roku 1915 bol vypravený špeciálny vlak, ktorý previezol jeho pozostatky do mesta Joliet v americkom štáte Illinois, kde bol pochovaný na cintoríne Oakwood Cemetery.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **William Cornelius Van Horne**

Externé odkazy
--------------

* Biografia

Autoritné údaje: * BnF: 17810160v
* GND: 142839663
* ISNI: 0000000106775534
* LCCN: n2001033590
* ULAN: 500327446
* VIAF: 68271949
* WorldCat: lccn-n2001033590
**(3636) Pajdušáková** je planétka, ktorú objavil Antonín Mrkos v skorých ranných hodinách dňa 17. októbra 1982 na juhočeskej hvezdárni Kleť. Je pomenovaná po astronómke Ľudmile Pajdušákovej.

Objav a pomenovanie
-------------------

Planétka sa v čase objavu nachádzala vo východnej časti súhvezdia Baran (*Aries*), asi 1,8° východne od hviezdy {\displaystyle \delta } Ari (+4,3 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,0 mag a bola 59. planétkou objavenou v druhej polovici októbra 1982. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie **1982 UJ2**, ktoré dostala krátko po objave. V objavovej opozícii bola planétka na Kleti pozorovaná aj v ďalších 2 nociach a celkovo bolo zmeraných 6 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 22. októbra 1982. Planétka bola na Kleti pozorovaná aj počas jednej noci v marci 1987, keď boli získané ďalšie 2 pozície. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 11993 vydanom dňa 13. mája 1987.

Planétka je pomenovaná po prvej slovenskej astronómke a odborníčke na slnečnú astronómiu Ľudmile Pajdušákovej (1916 – 1979), známej objaviteľke 5 komét. Istú dobu bola manželkou objaviteľa a v poradí treťou riaditeľkou observatória na Skalnatom Plese a Astronomického ústavu v Tatranskej Lomnici. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 26424 vydanom dňa 5. januára 1996 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha
-----

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 341 mil. km po mierne excentrickej dráhe s
dobou obehu 3,44 roku (1255 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 134 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na necelých 6,5 km.

Pozri aj
--------

* Zoznam planétok 3501-3750

Externé odkazy
--------------

* Dráha planétky (3636) Pajdušáková v Slnečnej sústave (interaktívny 3D applet, Java)
* Hvezdáreň na Kleti

  

*… | 3635 Kreutz | **3636 Pajdušáková** | 3637 O’Meara | …*
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny

Sir **John Richard Hicks** (\* 8. apríl 1904, Warwick, Spojené kráľovstvo – † 20. máj 1989, Blockley) bol britský ekonóm, jeden z najvýznamnejších a najvplyvnejších ekonómov dvadsiateho storočia. Medzi jeho najvýznamnejšie príspevky ekonómii patria teória spotrebiteľa v mikroekonómii a IS-LM model, ktorý sumarizuje keynesiánsky pohľad na makroekonómiu.

V roku 1972 spolu s Kennethom Arrowom získal Cenu Švédskej národnej banky za rozvoj ekonomickej vedy na pamiatku Alfreda Nobela za "priekopnícke príspevky k teórii všeobecnej rovnováhy a teórii blahobytu".

Kariéra
-------

John Hicks absolvoval bakalárske štúdium na Oxfordskej univerzite. V rokoch 1929 – 1935 vyučoval na Londýnskej škole ekonómie a politických vied. V rokoch 1935 – 1938 pôsobil na Univerzite v Cambridgi a v rokoch 1938 – 1946 bol profesorom politickej ekonómie na Manchesterskej univerzite. V rokoch 1950 – 1965 bol profesorom a od roku 1965 do svojej smrti emeritným profesorom na Oxfordskej univerzite.

Svojou staťou *Mr. Kynes and the Classics* (Pan Keynes a klasici, 1937) v časopise *Econometrica* prispel k vzniku tzv. Neoklasickej syntézy. V tom istom článku sa prvýkrát objavuje model IS-LL, neskôr modifikovaný Alvinom Hansenom do podoby učebnicového modelu IS-LM (niekedy aj *Hicks-Hansen IS-LM model*).

Nobelovu cenu za ekonómiu získal v roku 1972 za prínos k rozpracovaniu teórie celkovej rovnováhy a k rozvoju ekonómie blahobytu, riešenie problému indexných čísel a reinterpretácii pojmu prebytku spotrebiteľa.

Dielo
-----

* *Theory of Wages* (Teória miezd, 1932)
* *Mr. Keynes and the Classics* (Pan Kenyes a klasici, 1937)
* *Value and Capital* (Hodnota a kapitál, 1939)
* *Capital and Growth* (Kapitál a rast, 1965)

Referencie
----------

1. ↑  SOJKA, Milan. *Dějiny ekonomických teorií*. Praha : Havlíček Brain Team, 2010. ISBN 978-80-87109-21-2. (po česky)

Externé odkazy
--------------

* Autobiografia na Nobelprize.org (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku John Hicks na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za ekonómiu |
| --- |
| 
* Ragnar Frisch / Jan Tinbergen (1969)
* Paul Samuelson (1970)
* Simon Kuznets (1971)
* John Hicks / Kenneth Arrow (1972)
* Wassily Leontief (1973)
* Gunnar Myrdal / Friedrich Hayek (1974)
* Leonid Kantorovič / Tjalling Koopmans (1975)

 |
| 
* **1969 – 1975**
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 119074897
* GND: 118704575
* ISNI: 0000000109233810
* LCCN: n80002287
* NK ČR: jn20000602930
* VIAF: 89700672
* WorldCat: lccn-n80002287
Sir **James Wycliffe Headlam-Morley**, CBE, do roku 1918 **James Wycliffe Headlam** (\* 24. december 1863, Barnard Castle, Spojené kráľovstvo – † 6. september 1929) bol britský historik a klasicista, ktorý pôsobil ako poradca v orgánoch centrálnej britskej vlády.

Životopis
---------

Narodil sa v severoanglickom mestečku Barnard Castle ako druhý syn v rodine reverenda Canona Headlama. Študoval na Eton College, King's College a Humboldt-Universität zu Berlin (Berlínskej univerzite). 

Následne pôsobil na King's College (1890 – 1896) a v rokoch 1894 – 1900 bol profesorom gréckej a antickej histórie na Queen's College v Londýne. Taktiež pôsobil v Kráľovskej komisii pre sekundárne vzdelávanie (Royal Commission on Secondary Education) a bol dlhodobým členom Školskej komory (1902 – 1920). 

V roku 1893 sa zosobášil s Elisabeth Charlottou Sonntagovou (1866 – 1950), nemeckou hudobníčkou a skladateľkou, známou pod umeleckým menom Else Headlam-Morley. Spolu mali jedného syna a dcéru Agnes (1902 – 1986).

Počas prvej svetovej vojny pôsobil v oddelení propagandy (1914 – 1917), v roku 1917 sa stal asistentom riaditeľa Úradu politického spravodajstva novozaloženého Ministerstva informácií (1917 – 1918) a v rokoch 1917 – 1918 bol tiež členom Komisie premiéra pre súčasné jazyky. Bol členom politickej sekcie britskej delegácie na Parížskej mierovej konferencii (1919) a keďže Ministerstvo informácii po vojne zaniklo, stal sa asistentom riaditeľa Oddelenia politického spravodajstva Ministerstva zahraničných vecí (1918 – 1920) a v roku 1920 jeho poradcom. V tom roku mu bol udelený Rad britského impéria a v roku 1929 bol pasovaný za rytiera. Zomrel 6. septembra 1929.

Dielo
-----

Do 11. vydania *Encyclopædie Britannica* prispel heslom o Nemecku a Rakúsko-Uhorsku ako aj viacerými biografickými heslami nemeckých a rakúsko-uhorských osobností (napr. Fridrich III. Otto von Bismarck, Lajos Kossuth).

Medzi jeho ďalšie práce patrí:

* *On Election by Lot at Athens* (1891)
* *Bismarck and the Foundation of the German Empire* (1899) (dostupné online)
* *A Short History of Germany and Her Colonies* (1914) (spoluautori Walter Alison Phillips, Arthur William Holland)
* *The history of twelve days, July 24 to August 4, 1914* (1915)
* *The Dead Lands of Europe* (1917)
* *The German Chancellor and the Outbreak of War* (1917)
* *The Issue* (1917)
* *The Peace Terms of the Allies* (1917)
* *The Starvation of Germany* (1917)
* *British Documents on the Origins of the War 1898-1914 Volume XI The Outbreak of War Foreign Documents June 28 - August 4, 1914* (1926) editor
* *Studies in Diplomatic History* (1930)
* *A Memoir of the Paris Peace Conference 1919* (1972) zostavili Agnes Headlam-Morley, Russell Bryant a Anna Cienciala

Literatúra
----------

* *The Papers of Sir James and Agnes Headlam-Morley*, Churchill Archives Cetre, GBR/0014/HDLM [cit. 2015-10-03]

Autoritné údaje: * GND: 116554398
* ISNI: 0000000110277570
* LCCN: n88607706
* VIAF: 4146285348815370960
* WorldCat: lccn-n88607706
**2005 FN** je planétka zo skupiny Aten, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.

Popis objektu
-------------

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba necelé dva dni počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a pretože nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História
--------

Planétku objavili 17. marca 2005 okolo 10:34 svetového času (UTC) jednometrovým ďalekohľadom s CCD kamerou na Lincoln Laboratory Observatory v rámci programu LINEAR astronómovia M. Blythe, F. Shelly, M. Bezpalko, R. Huber, L. Manguso, D. Torres, R. Kracke, M. McCleary, H. Stange a A. Milner. Stalo sa tak iba 35 hodín pred jej priblížením k Zemi. Dňa 18. marca 2005 o 21:43 UTC preletela rýchlosťou 10,62 km/s v minimálnej vzdialenosti 150 tis. km od stredu Zeme.

Výhľad do budúcnosti
--------------------

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 99 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 12,2 mil. km sa očakáva 18. marca 2014. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to najmä v rokoch 2039, 2051, 2066 a 2095, ale žiadne z nich nebude už tak veľké ako v roku 2005. Okrem toho preletí tiež dvakrát okolo Venuše a to 27. marca 2006 (vo vzdialenosti 4,4 mil. km) a v roku 2090. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.

Externé odkazy
--------------

* 2005 FN – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 2005 FN – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 2005 FN – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 2005 FN – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above

* Asteroid 2005 FN. - NEO page. NASA/JPL Archivované 2012-12-12 na Archive.today (po anglicky, nákres dráhy)
* 2005 FN. - NeoDys (po anglicky)
* 2005 FN: Practice at tracking incoming objects Archivované 2006-01-10 na Wayback Machine (po anglicky, nákres preletu okolo Zeme)
* The earth-approacher 2005 FN (po anglicky, fotografie)
**2005 UE1** je planétka zo skupiny Aten, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.

Popis objektu
-------------

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba dva dni počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História
--------

Planétku objavili 24. októbra 2005 okolo 06:13 svetového času (UTC) na Lincoln Laboratory Observatory jednometrovým ďalekohľadom s CCD kamerou v rámci programu LINEAR astronómovia M. Bezpalko, L. Manguso, D. Torres, R. Kracke, A. Milner a H. Love. Dňa 24. októbra 2005 o 05:21 UTC preletela rýchlosťou 4,72 km/s v minimálnej vzdialenosti 763 tis. km od stredu Zeme. 

V uplynulom polstoročí sa planétka trikrát priblížila k Venuši, a to v rokoch 1958, 1977 a 1991, v poslednom prípade iba na 1,1 mil. km. Pol roka pred objavom, 19. júna 2005, minula Zem vo vzdialenosti 27 mil. km. Potom sa opäť vzdialila, aby sa na jeseň toho istého roka znovu k Zemi vrátila.

Výhľad do budúcnosti
--------------------

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 266 tis. km. Najbližšie priblíženie k Zemi na vzdialenosť 25,6 mil. km sa očakáva 28. októbra 2016. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblížením tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2021, 2032, 2043, 2049, dokonca dvakrát v roku 2060 a po jednom stretnutí v rokoch 2065, 2076, 2087 a 2092. Raz do konca 21. storočia sa stretne s Venušou, ktorú minie vo vzdialenosti 3 mil. km. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.

Externé odkazy
--------------

* Asteroid 2005 UE1. - NEO page. NASA/JPL (nákres dráhy) Archivované 2012-12-14 na Archive.today (po anglicky)
* 2005 UE1. - NeoDys (po anglicky)
* 2005 UE1 - Minor Planet Center Electronic Circular (hlásenie objavu) (po anglicky)
**2005 XA8** je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Pretože sa v budúcnosti môže priblížiť k Zemi, bola zaradená tiež medzi potenciálne nebezpečné planétky (PHA). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.

Popis objektu
-------------

Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba dvanásť dní počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.

História
--------

Planétku objavili 6. decembra 2005 okolo 07:40 svetového času (UTC) na Lincoln Laboratory Observatory jednometrovým ďalekohľadem s CCD kamerou v rámci programu LINEAR astronómovia M. Bezpalko, L. Manguso, D. Torres, R. Kracke, A. Milner a H. Love. Necelý deň pred tým, 5. decembra 2005 o 11:12 UTC, preletela rýchlosťou 12,22 km/s v minimálnej vzdialenosti 224 tis. km od stredu Zeme.

Výhľad do budúcnosti
--------------------

Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 214 tis. km. Najbližšie priblíženie k Zemi na vzdialenosť 10,9 mil. km sa očakáva 17. júla 2022. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším bezproblémovým priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2032, 2044 a 2054. V roku 2091 má preletieť okolo Marsu vo vzdialenosti približne 7,4 mil. km. 

Od roku 2063 sa však takmer každý rok bude veľmi približovať k Zemi vždy začiatkom decembra. Najväčšie nebezpečenstvo bude hroziť 5. decembra 2076. Napriek tomu kumulatívna pravdepodobnosť zrážky so Zemou v priebehu 21. storočia nie je príliš vysoká a bola vyčíslená americkým strediskom pre sledovanie PHA na 7,9×10-5 (tj. 1:13 000). Obdobie blízkych preletev má skončit v decembri 2086. Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej -4,55. 

Podľa analýz talianskeho strediska pre sledovanie nebezpečných planétok je však americkými odborníkmi vypočítaná hodnota pravdepodobnosti kolízie veľmi nadhodnotená. Ak by však k zrážke napriek tomu došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne 16,43 km/s. Vzhľadom na odhadované rozmery by jej kolízia so Zemou spôsobila menšie škody.

Externé odkazy
--------------

* 2005 XA8 – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 2005 XA8 – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 2005 XA8 – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 2005 XA8 – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above

* Asteroid 2005 XA8. - NEO page. NASA/JPL (nákres dráhy) (po anglicky)
* 2005 XA8. - NeoDys (po anglicky)
* MPEC 2005-X40 : 2005 XA8. - Minor Planet Center Electronic Circular (hlásenie objavu) (po anglicky)
**(3727) Maxhell** je planétka, ktorú objavil Antonín Mrkos v skorých ranných hodinách dňa 7. augusta 1981 na juhočeskej hvezdárni Kleť. Je pomenovaná po astronómovi Maximiliánovi Hellovi.

Objav a pomenovanie
-------------------

Planétka sa v čase objavu nachádzala v centrálnej časti súhvezdia Vodnár (*Aquarius*), asi 51' juhozápadne od hviezdy {\displaystyle \theta } Aqr (+4,3 mag), mala zdanlivú fotografickú jasnosť +16,4 mag a bola 16. planétkou objavenou v prvej polovici augusta 1981. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie **1981 PQ**, ktoré dostala krátko po objave. V objavovej opozícii bola planétka na Kleti pozorovaná aj v ďalších 2 nociach a celkovo bolo zmeraných 6 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 11. augusta 1981. Planétka bola na Kleti pozorovaná aj počas 3 nocí v auguste 1987 (6 pozícií). Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 12692 vydanom dňa 4. januára 1988.

Planétka je pomenovaná po Maximiliánovi Hellovi (1720 – 1792), ktorý sa preslávil najmä určením paralaxy Slnka na základe svojich vlastných meraní prechodu Venuše cez slnečný disk v roku 1769. V roku 1755 bol vymenovaný riaditeľom cisárskeho observatória vo Viedni. Bol autorom mnohých astronomických efemeríd. Meno navrhli pracovníci Astronomického ústavu v Tatranskej Lomnici. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 26424 vydanom dňa 5. januára 1996 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha
-----

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 499 mil. km po mierne excentrickej dráhe s dobou obehu 6,10 roku (2228 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 278 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na necelých 21 km.

Pozri aj
--------

* Zoznam planétok 3501-3750

Externé odkazy
--------------

* 3727 Maxhell – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 3727 Maxhell – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 3727 Maxhell – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 3727 Maxhell – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above
* Hvezdáreň na Kleti

  

*… | 3726 Johnadams | **3727 Maxhell** | 3728 IRAS | …*
**Dana Katherine Scullyová**, doktorka medicíny (\* 23. februára 1964) je fiktívna postava agentky FBI v americkom sci-fi seriáli Akty X, ktorú hrá Gillian Andersonová. So svojim partnerom, agentom Foxom Mulderom, pracujú na prípadoch označených ako Akty X, ktoré sú obzvlášť tajomné, alebo vykazujú známky paranormálnych, prípadne nadprirodzených javov. Oproti Mulderovi, ktorý verí v existenciu mimozemského života, je Scullyová skeptik a snaží sa všetko vysvetliť vedecky.
Objavila sa vo všetkých dieloch seriálu okrem dielov: Trojica, Nulový súčet, Nezvyčajní podozriví a Sympatizanti.

Životopis
---------

Dana Scullyová sa narodila Margaréte a Williamovi Scullyovým 23. februára 1964. Jej rodina držala vždy pohromade aj vďaka katolíckej viere. Má staršieho brata Williama Jr. staršiu sestru Melissu a mladšieho brata Charlesa, ktorý sa však nikdy (okrem spomienok z detstva) v seriáli neobjavil. Jej otec bol dôstojníkom v námorníctve, vyrastala v Annapolise a neskôr v San Diegu. Vyštudovala fyziku na univerzite v Marylande, jej záverečná práca bola na tému „Einsteinov paradox dvojčiat: Nová interpretácia Dany Scullyovej". Po dokončení medicíny jej bola ponúknutá práca v FBI. Po jej pridelení k agentovi Mulderovi často využívala svoje znalosti zo súdneho lekárstva pri pitvách obetí riešených prípadov. Žije v časti Georgetown, vo Washingtone D.C.

Pozri aj
--------

* Akty X
* Zoznam častí seriálu Akty X
* Fox Mulder

Externé odkazy
--------------

* Akty X - oficiálna stránka
* Slovenská stránka o Aktoch X Archivované 2008-02-10 na Wayback Machine
**Fox William Mulder** (\* 13. október 1961, Chilmark, Massachusetts, USA) je fiktívna postava agenta FBI v americkom sci-fi seriáli Akty X, ktorého hrá David Duchovny. Špeciálny agent Mulder (prezývaný *Spooky – Strašidelný*) verí v existenciu UFO a vládneho sprisahania, ktoré sa snaží ich existenciu utajiť. So svojou partnerkou, agentkou Danou Scullyovou, pracujú na prípadoch označených ako Akty-X, ktoré sú obzvlášť tajomné, alebo vykazujú známky paranormálnych, prípadne nadprirodzených javov. Mulder považuje Akty-X a hľadanie pravdy o vládnom sprisahaní za také dôležité, že sa stali jeho hlavným zmyslom života.

Životopis
---------

Narodil sa 13. októbra 1961 Billovi Mulderovi a Teene Mulderovej (Kuipersovej) v Massachusetts. Verí, že jeho o 4 roky mladšia sestra Samantha bola v roku 1973 unesená mimozemšťanmi, zatiaľ čo jeho paralyzovala neznáma sila, ktorá mu súčasne upravila pamäť. Vyštudoval psychológiu na Oxfordskej univerzite, promoval v roku 1986. Nasledujúci rok nastúpil do akadémiu FBI v Quanticu, Virgínia, USA. Počas zácviku v FBI dostal prezývku *Spooky – Strašidelný* kvôli svojej záľube v paranormálnych javoch.

Začiatkom roku 1991 objavil Akty-X a s kolegyňou agentkou Danou Fowleyovou ich začali riešiť. Fowleyová bola neskôr preložená. V marci 1992 bola k Mulderovi priradená agentka Dana Scullyová, aby pri riešení Aktov-X použila svoje znalosti z oblasti medicíny a konvenčných vied. Nie je známe, že by sa s inými agentmi zblížil tak ako s agentkou Scullyovou. Aj keď je profesionálne vysoko rešpektovaný, osobne ho považujú za individualistu. Jeho osobnosť nezodpovedá profilu ideálneho agenta, ale úspechy vo zverenej oblasti ho radia na špičku z pomedzi agentov.

Zaujímavosti
------------

* služobné číslo FBI: JTT047101111
* zbraň: Smith and Wesson 1056, kaliber 9 mm
* výška: 183 cm, váha: 77 kg
* posledná adresa: Alexandria, byt 42, Virgínia
* rodinný stav: slobodný
* súrodenci: sestra Samantha Ann Mulderová, narodená 22. januára 1964, nezvestná od 27. novembra 1973 (Akty-X X-42053)

Pozri aj
--------

* Akty X
* Zoznam častí seriálu Akty X
* Dana Scullyová

Externé odkazy
--------------

* Akty X - Oficiálna stránka
* Slovenská stránka o Aktoch X Archivované 2008-02-10 na Wayback Machine
***Predavačky bublín*** je debutový román slovenskej spisovateľky Tamary Heribanovej, ktorý vyšiel v roku 2010.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Román predstavuje svet šoubiznisu, lacného pozlátka, plytkých vzťahov, ktoré citlivého človeka pripravia o akékoľvek ideály a ženú ho k osamoteniu a eskapizmu.
Hlavnou postavou je mladá asistentka šéfredaktorky bulvárneho týždenníka, ktorá miluje kaktusy, pretože spôsobená bolesť je predvídateľná na rozdiel od tej pôvodom ľudskej. Autorka vtipne a ironicky podáva mimoriadne závažnú tému.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Recepcia
--------

Debut Tamary Heribanovej bol prijatý veľmi pozitívne u laikov i literárnej kritiky. Koncom roka 2010 bola kniha na prvých priečkach predajnosti v sieti kamenných kníhkupectiev Panta Rhei.[chýba zdroj]

V recenzii v literárnom dvojtýždenníku *Knižná revue* bolo vyzdvihnuté najmä spracovanie tabuizovanej témy depresií a úzkostí ako dôsledku neľudskosti. Navyše jazyk knihy bol zadefinovaný ako *"svieži a čítavý"*.

Podľa *book.review* Tamara Heribanová "trpké, smutné či nepríjemné skutočnosti odľahčuje, využíva satiru", chválená je "neobkukaná" téma či „neklišéovitý" štýl" spisovateľky.

Literárny kritik Robert Dyda považuje román v recenzií *Kaktusové predavačky bublín – zvnútra sladké, zvonku pichľavé* za „príjemné, ľahkoironizujúce čítanie, ktoré sa nehrá na viac než čím je. Nezneužíva ani nepodužíva žáner, nepomáha si nevkusom a vulgarizmami."

„Ak by ste čakali uplakaný ženský román, tak ste na omyle," tvrdí literárny kritik Juraj Šlesár, ktorý prirovnáva jednotlivé kapitoly k perlám, navlečeným na nitke príbehu.

Externé odkazy
--------------

* 
*

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. 1 2  . Dostupné online. Archivované 2013-05-15 z originálu.
3. ↑  . Dostupné online.
4. ↑  . Dostupné online.
***Rozlúčka s kráľom*** je román francúzskeho prozaika a režiséra Pierra Schoendoerffera z roku 1969. Získal zaň cenu Prix Interallié. Slovenský preklad vyšiel vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ v roku 1972. Kniha z pohľadu vojaka – botanika opisuje fiktívne dobrodružné udalosti na Borneu počas druhej svetovej vojny.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!
Román je rozdelený na prológ a tri časti. Jednotlivé časti sú pomenované *Severovýchodný monzún*; *Juhozápadné pasáty* a *Návrat severovýchodného monzúnu*, pomenovania ktoré v oblasti Bornea zodpovedajú niečomu takému, ako sú u nás ročné obdobia. Každá časť má pod nadpisom citát (Svätý Justín, Rudyard Kipling, Biblia). Dejiskom románu je ostrov Borneo počas druhej svetovej vojny. Dvaja belosti z útvaru osobitých síl Les Forces Spéciales na vedenie operácií za nepriateľskými líniami, Angličan – botanik a Austrálčan *Anderson* zoskočia padákmi do džungle v Borneu, aby zorganizovali partizánsky odboj medzi domorodými ľudožrútmi. V hlbokej džungli nájdu belocha *Learoyda*, britského dôstojníka, ktorý sa predtým zachránil z Japonskom prepadnutého, zbombardovaného a horiaceho Singapuru a stal sa posledným kráľom domorodého kmeňa Murutov. Learoyd sa so svojím kmeňom Murutov pridá k Spojencom a bojuje proti japonským okupantom. Po skončení vojny a na záver románu sa Learoyd stráca, nakoľko úsilím holandských kolonizátorov bola destabilizácia krajiny a Learoydove úsilie, aby sa s jeho samozvaného kráľovstva stala nezávislá krajina sa stretla s nepochopením.  Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
Mazda 323F BA 2.0 V6
**Mazda Lantis** bola séria dvoch automobilov predávaných v Japonsku v rokoch 1993 až 1996. Vo zvyšku sveta boli známe aj ako 323F, Astina, Allegro Hatchback alebo Artis Hatchback.

Súhrn
-----

Mazda Lantis používa platformu Mazda CB čo znamená blízku príbuznosť s Mazdou Eunos/Xedos 6 a Mazdou Capella (1994 – 1997). Dostupná bola s predným náhonom a manuálnou alebo automatickou prevodovkou.

Na výber boli štyri karosárske verzie: 4-dverový sedan, dva rôzne 3-dverové hatchbacky a to, čo Mazda nazvala „4-dverové kupé", teda v bežnej terminológii nazývané 5-dverový hatchback.

5-dverový hatchback bol v Európe predávaný ako 323F, v Čile ako Artis a v Kolumbii a ešte niekoľkých krajinách Latinskej Ameriky ako Allegro Hatchback.

Mazda 323F mala vo výbave posilňovač riadenia, elektricky nastaviteľné zrkadlá, centrálne zamykanie, a elektrické ovládanie okien. Ďalším zaujímavým detailom sú bezrámové okná, podobne ako Nissan 100NX.

Názov **Lantis** je odvodený od latinského výrazu „Latens Curtis", čo v preklade znamená „krátky útok".

Motory
------

* 1.5 L 65 kW/87 koní Z5 R4
* 1.6 L 66 kW/88 koní B6-D R4
* 1.8 L 84 kW/112 koní BP-ZE R4
* 2.0 L 109 kW/147 koní KF-ZE V6

Modifikácie
-----------

Vzhľadom nato, že zo štandardných motorov existuje niekoľko možností úprav, jednou z vysokovýkonných úprav je motor KL-ZE s výkonom 109 kW/147 koní (V6).

1,5 a 1,8-litrové motory sú vhodné na inštaláciu LPG.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mazda Lantis**

Externé odkazy
--------------

* Český klub 323F
* Slovenský fanklub majiteľov a priaznivcov Mazdy 323F Archivované 2010-10-26 na Wayback Machine
***Nie na ústa*** je kniha slovenského autora Maxima E. Matkina. Kratší román z prostredia Bratislavy zaostrený hlavne na životné peripetie hlavnej postavy, ktorej jedným z mien je Neo. Niekedy Sheldon, niekedy Neo, ktorý sa hrá na Cyrana a láka ženy na internete podvrhnutou korešpondenciou, aby ich už spracované odovzdal nesmelému či menej schopnému zákazníkovi. Psychológ-praktik, ktorý sa živí skryto pod aliasom, s nepravidelnou životosprávou, rieši rôznorodé dejové zápletky, ktoré na prvý pohľad nemajú ambíciu byť stavebnými kameňmi napínavého deja. Tvoria len reťaz príhod bez gradácie a napätia. 

Kniha vyšla v slovenskom jazyku v roku 2011 vo vydavateľstve Slovart.

Zdroj
-----

Nie na ústa, Maxim E. Matkin, vydavateľstvo Slovart, Bratislava, 2011, ISBN 9788055602349

| * z
* d
* u
Knihy Maxima E. Matkina |
| --- |
| 
* Polnočný denník (2002)
* Láska je chyba v programe (2004)
* Mexická vlna (2005)
* Mužské interiéry (2007)
* Miluj ma ironicky (2007)
* Aj ja teba (2010)
* Nie na ústa (2011)
* Žiadne prudké pohyby (2012)
* Úplne najviac (2013)

 |
Súradnice: 48°08′36″S 17°06′49″V﻿ / ﻿48,143389°S 17,113507°V﻿ / 48.143389; 17.113507

Sídlo na rohu Štúrovej a Grosslingovej v Bratislave
**EXIMBANKA SR** je banka, ktorá bola 22. júla 1997 zriadená zákonom č. 80/1997 Z.z. „*o Exportno-importnej banke Slovenskej republiky*" ako štátna exportno-úverová inštitúcia. Predstavuje jediný priamy finančný nástroj štátu na podporu exportu. Na finančnom trhu vystupuje ako špecializovaná inštitúcia, ktorá poskytuje bankové aj poisťovacie služby. Primárnym cieľom EXIMBANKY SR je umožniť vstup slovenským exportérom do projektov a teritórií, ktoré komerčný finančný sektor považuje za príliš rizikové. Jej úlohou je zlepšiť hospodársku výmenu Slovenskej republiky so zahraničím, zvýšiť konkurencieschopnosť slovenských výrobcov na zahraničných trhoch a podporovať vývoz výrobkov s vysokou mierou pridanej hodnoty. Účelom je štátna podpora, ktorá nenarúša trhové podmienky a nedeformuje trh.

Orgánmi EXIMBANKY SR sú rada, dozorná rada a generálny riaditeľ. Rada je štatutárnym orgánom EXIMBANKY SR. Má päť členov, ktorými sú generálny riaditeľ, traja námestníci a ďalší člen, ktorý nie je zamestnancom EXIMBANKY SR. Generálnou riaditeľkou a predsedníčkou Rady banky je Zuzana Kalivodová.

Činnosť EXIMBANKY SR
--------------------

EXIMBANKA SR na strane exportu ponúka predovšetkým úverové poistenie, financovanie a záruky. Na strane importu je to financovanie dovozu technológií. Produkty sú určené slovenským podnikateľským subjektom, primárne výrobcom tovarov a poskytovateľom služieb určených na vývoz. Vo vzťahu ku komerčnému finančnému trhu banka plní komplementárnu funkciu. Umožňuje realizovať vývozy do teritórií s vyššou mierou rizika krajiny, a to aj pri veľkých projektoch s dlhým odkladom splatnosti. Podporuje investovanie v zahraničí, predovšetkým pri zakladaní spoločných podnikov.

Referencie
----------

1. ↑   *Profil EXIMBANKY SR* [online]. Bratislava: EXIMBANKA SR, [cit. 2011-03-08]. Dostupné online. Archivované 2012-10-09 z originálu.
2. ↑   *Orgány EXIMBANKY SR* [online]. Bratislava: EXIMBANKA SR, [cit. 2022-07-11]. Dostupné online. Archivované 2016-08-11 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka EXIMBANKY SR
Súradnice: 49°05′49″S 18°55′05″V﻿ / ﻿49,09701114935138°S 18,91794457157731°V﻿ / 49.09701114935138; 18.91794457157731

**Petra Víťazoslava Rovnianka** je ulica v Martine, na sídlisku Záturčie.

Popis
-----

Na východnom konci začína križovatkou s ulicou Aurela Stodolu a na západnom konci končí križovatkou so Záturčianskou ulicou.

Je to obojsmerná komunikácia, v každom smere je jeden jazdný pruh. Jazdné pruhy sú široké. Popri ceste po ľavej a takmer po celej pravej strane vedú chodníky a parkovacie miesta.

Ulica P. V. Rovnianka vedie pomedzi paneláky. Je druhou a najdlhšiou z troch ulíc, ktoré spájajú ulice A. Stodolu a Záturčiansku. Približne uprostred ulice zľava ústi ulica D. Makovického. Približne 28 metrov od ústia ulice D. Makovického, rovnako pri ulici A. Mamateja ústia dve pomerne dlhé parkoviska (~ 59,8 a 75,7 m).

Pôvod názvu
-----------

Ulica je pomenovaná podľa popredného predstaviteľa slovenského krajanského života v Spojených štátoch, najskôr novinára, úspešného podnikateľa, bankára, kultúrneho dejateľa, neskôr „skrachovanca" a zlatokopa, Petra Víťazoslava Rovnianeka.

Blízke ulice
------------

* Alberta Mamateja
* Aurela Stodolu
* Dušana Makovického
* Ľuda Ondrejova
* Záturčianska

Zdroj
-----

 *Uznesenie Mestského zastupiteľstva v Martine č. 32/92 z 24.6.1992 (In: Uznesenia Mestského zastupiteľstva v Martine o pomenovaní a premenovaní ulíc z rokov 1991 až 2003 - poskytnutie informácií z MsÚ Martin)* [online]. Martin: mesto Martin, [cit. 2024-02-23]. Dostupné online.
**Juraj Purkircher** (\*okolo 1535, Bratislava – † 24. október 1577, Bratislava) bol uhorský humanistický básnik, lekár a botanik.

Životopis
---------

Narodil sa v starej Bratislave, vtedy Prešporku, ktorý bol národnostne zmiešaným mestom, okolo roku 1535 (staršie štúdie udávajú okolo roku 1530). Purkircher pochádzal z mnohočlennej nemeckej meštianskej rodiny, ktorá žila na dnešnom Hlavnom námestí. 

Navštevoval školu v Prešporku, latinskú školu v Bardejove a 30. septembra 1556 sa pod latinským menom *Georgius Burkircher Posoniensis* zapísal na univerzitu vo Wittenbergu, kde študoval spolu s Péterom Méliuszom Juhászom. V štúdiách pokračoval v rokoch 1561 až 1563 v Padove, kde študoval medicínu a botaniku. Tej sa učil aj neskôr v Paríži. Od roku 1566 žil opäť v rodnom Prešporku a pôsobil tu ako lekár. 

Purkircher liečil chudobné vrstvy obyvateľov Prešporku, často bez nároku na odmenu, alebo len za nízky honorár. Staral sa však aj o zdravie mešťanov a šľachty. 

V roku 1566 sa oženil so Žofiou Lerchenfelderovou z významnej meštianskej rodiny a spoločne mali viac detí, z ktorých väčšina zomrela na mor. Ten sa stal osudným aj samotnému Purkircherovi, ktorý nákaze podľahol dňa 24. októbra 1577, po tom, ako mu na chorobu zomreli traja synovia.

Práca a dielo
-------------

Purkircher sa popri medicíne venoval botanike. V Prešporku založil jednu z prvých botanických záhrad v meste, v ktorej pestoval vzácne druhy rastlín a liečivé byliny, ktoré využíval vo svojej lekárskej praxi. Poloha záhrady nie je známa. Priatelil sa s flámskym botanikom Carlom Clusiom, ktorý pôsobil vo Viedni, ako riaditeľ cisárskej botanickej záhrady Maximiliána II. Clusius si svojho priateľa Purkirchera uctil tak, že po ňom pomenoval druh fazule *"Phaseolus Purkircherianus"*.

Purkircher bol členom humanistickej skupiny intelektuálov, ktorá sa schádzala v prešporskej Radetiovej záhrade a do ktorej patrili Mikuláš Istvanffy, či Nicasius Eľlebodius.

Juraj Purkircher písal básne, z ktorých sa žiaľ viaceré dodnes nezachovali. Jeho najrozsiahlejšou básňou je trojdielne *Anniversarium*, z ktorého získavame okrem iného aj náhľad do autorovho života.

Okrem toho je umelecky hodnotnou jeho báseň *Sacer Aristaeus Pisoniensis*, v ktorej autor vyzýva Pisona, legendárneho zakladateľa Bratislavy, aby sledoval korunováciu nového kráľa. Z básne mimoriadne cítiť Purkircherov prešporský patriotizmus.

Pri príležitosti svadby svojho priateľa Jána Sambuca, Purkircher zložil báseň *Epithalamium metamorphoticum ad nuptías D. Joannis Sambuci,* v ktorej napodobnil známu Ovídiovu báj o *Pyramovi a Thisbe*.

Zdroje
------

* Magyar Életrajzi Lexikon (Lexikón maďarskej biografie)
* Vilmos Fraknói: Purkircher György (Századok, 1873)
* István Bálint Nagy: Purkircher György élete (Život Juraja Purkirchera, Orvosi Hetilap, 22. číslo, 1930)
* Endre Gombocz : A magyar botanika története (Dejiny maďarskej botaniky, Budapešť, 1936)
* Mária Kneifel: György Purkircher (Budapešť, 1942)
* PIM
* Miloslav Okál: Život a dielo bratislavského humanistu Juraja Purkirchera (Biografické štúdie 11, 1984). Online
**(4573) Piešťany** je planétka, ktorú objavil Milan Antal v skorých ranných hodinách dňa 5. októbra 1986 počas svojho pobytu na poľskom observatóriu Piwnice. Je pomenovaná po meste Piešťany.

Okolnosti objavu
----------------

Planétka sa v čase objavu nachádzala na hranici súhvezdí Perzeus (*Perseus*) a Baran
(*Aries*), neďaleko hranice so súhvezdím Býk (*Taurus*), necelých 9° severozápadne od otvorenej hviezdokopy M 45, mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,2 mag a bola 165. planétkou objavenou v prvej polovici októbra 1986. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie **1986 TP6**, ktoré dostala krátko po objave.

Planétka bola na tomto observatóriu pozorovaná (pravdepodobne M. Antalom) aj v ďalších 3 nociach a celkovo bolo zmeraných 9 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 12. októbra 1986.

Dráha
-----

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 454 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 5,29 roku (1933 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 275 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 18 km.

Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 16862 vydanom dňa 5. septembra 1990.

Pomenovanie
-----------

Planétka je pomenovaná po **Piešťanoch**, kúpeľnom meste ležiacom na rieke Váh, asi 85 km severovýchodne od Bratislavy. Mesto je rodiskom objaviteľa a domovom mnohých generácií jeho predkov.

Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 27126 vydanom dňa 3. mája 1996 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Pozri aj
--------

* Zoznam planétok 4501-4750

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **4573 Piešťany**

Externé odkazy
--------------

* 4573 Piešťany – vlastnosti a orbitálny diagram v JPL Small-Body Database NASA (po anglicky)
* 4573 Piešťany – orbitálne vlastnosti a pozorovania na webe Minor Planet Center (po anglicky)
* 4573 Piešťany – orbitálne vlastnosti na astronomickom serveri Pedagogickej fakulty ZČU v Plzni (po česky)
* 4573 Piešťany – poloha na hviezdnej mape na webe Heavens-Above

  

*… | 4572 Brage | **4573 Piešťany** | 4574 Yoshinaka | …*
**Bel Ami** je ochranná známka fyzickej osoby slovenskej národnosti menom Lanning Jánošov podnikajúcej pod menom George Duroy. Ako výrobca produktov tejto známky, ktorými sú predovšetkým homosexuálne pornofilmy s prevažne mladými hercami, je na webovej stránke Belamionline uvedená firma **Multimedia Services a.s.** so sídlom na Gorkého ulici v Bratislave (stav 2008), čo je firma založená v roku 2003. 

Ochranná známka Bel Ami je zaregistrovaná od roku 1996 na meno George Duroy/Lanning Jánošov a sídlo Monterey v Kalifornii v USA na činnosti vo fotografickom a filmovom priemysle. Distribučná firma pre ochrannú známku Bel Ami (prinajmenšom v USA) sa nazýva **Bel Ami Video** a má sídlo v Monterey v Kalifornii v USA.

Pseudonym "George Duroy" je meno literárnej postavy z románu Bel Ami od Guy de Maupassanta. "Bel Ami" v doslovnom preklade z francúzštiny znamená "krásny priateľ", v slovenčine dielo vyšlo pod názvom "Miláčik".

História a činnosť
------------------

Aj keď sú filmy určené prevažne pre zahraničné trhy (populárne sú najmä v USA), herci pochádzajú predovšetkým z oblasti strednej Európy (bývalý východný blok, hlavne Česko a Slovensko). Výraznými protagonistami štúdia sú napr. Lukas Ridgeston, Johan Paulik, Josh Elliot, Dano Šulik, Tim Hamilton, Brandon Manilow. So štúdiom spolupracovali aj Jakub Bandoch či Filip Trojovský.

Okrem hardcore a softcore videa firma vydala aj celý rad kalendárov a fotopublikácií ako napr. *Boys of Bel Ami* fotografa Howarda Roffmana (2006). V lete 2009 nadviazala spoluprácu s americkým konkurenčným štúdiom Corbin Fisher.

Zoznam známych hercov z Bel Ami
-------------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Johan Paulik
* Lukas Ridgeston
* Jerome Reynolds
* Ion Davidov
* Sebastian Bonnet
* Julian Armanis
* Tim Hamilton
* Danny Saradon
* Jason Paradis
 | * Josh Elliot
* Tommy Hansen
* Tobias Hayek
* Matt Phillipe
* Benjamin Bloom
* Ralph Woods
* Dolph Lambert
* Brandon Manilow
* Kris Evans
 |

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Bel Ami na českej Wikipédii, Bel Ami (Unternehmen) na nemeckej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené) a Bel Ami (adult film company) na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Referencie
----------

1. ↑  Horký kandidát na Muže roku nafotil erotické akty Archivované 2007-09-27 na Wayback Machine Chytrá Žena, 23. 6. 2006
2. ↑  Skandál: Nahé fotky finalisty Muže roku! Archivované 2007-09-27 na Wayback Machine Super.cz, 3. 7. 2006
3. ↑  Bel Ami vs. Big Brother Archivované 2010-05-10 na Wayback Machine GayPornBlog, 31. 8. 2005
4. ↑  JC Adams: Bel Ami, CorbinFisher Announce Content, Marketing Partnership Archivované 2010-03-09 na Wayback Machine Gay Porn Times, 16. 9. 2009.

Externé odkazy
--------------

* Stránka firmy Bel Ami Archivované 2009-05-20 na Wayback Machine – Oficiálne webové stránky Bel Ami (po anglicky) – stránky nie sú prístupné zo Slovenska (slovenskej IP)
* Archivované 2007-10-11 na Wayback Machine – zadať "bel ami"