Doc. JUDr. **Petr Pithart**, Dr. h. c. (\* 2. január 1941, Kladno) je český politik a právnik, ktorý slúžil ako predseda vlády Českej republiky (neskôr federálneho regiónu Česko-Slovenska) od 6. februára 1990 až do 2. júla 1992. Taktiež bol senátorom mesta Chrudim od roku 1996 až do roku 2012 a slúžil ako prezident senátu od 8. januára 1996 až do 16. decembra 1998 a potom znova od 19. decembra 2000 až do 15. decembra 2004. 1. januára 2018 slovenský prezident Andrej Kiska udelil Pithartovi Rad Bieleho Dvojkríža II. triedy.

Politická kariéra
-----------------

Pithart bol členom Komunistickej strany Československa od roku 1960, bol aktívnym počas obdobia Pražskej jari a opustil túto stranu po sovietskej invázii. Neskôr bol jeden z najviac prominentných disidentov proti komunistickému režimu a bol uväznený za jeho činy, vrátane toho, že bol jeden z prvých, ktorí podpísali Chartu 77. V roku 1989 bol jedným z prominentných lídrov Občianskeho fóra, založeného na počiatku Nežnej Revolúcie. Vďaka jeho účasti na rokovaniach vedúcich k zmenám českej a slovenskej vlády bol menovaný predsedom vlády Českej socialistickej republiky.

Pithart je často charakterizovaný skôr ako filozof a mysliteľ, než taktický a charizmatický vodca. V snahe stať sa prezidentom Českej republiky vo voľbách v roku 2003 neuspel a prezidentom sa stal Václav Klaus.

V roku 1998 sa pripojil k *Křesťanské a demokratické unii  – Československá strana lidová.* V roku 1996 bol zvolený ako senátor. Znovuzvolený bol v rokoch 2000 a 2006. V roku 2012 odišiel do dôchodku.

Životopis
---------

V roku 1963 sa oženil so spisovateľkou Drahomírou, rodenou Hromádkovou. Jeho otcom bol námestník ministra priemyslu, veľvyslanec v Juhoslávii a neskôr vo Francúzsku Vilém Pithart, predvojnový člen KSČ väznený za vojny s nacistami, ktorý bol po roku 1970 perzekvovaný za protest proti okupácii Československa u prezidenta de Gaulla.

Spolu s Milanom Othálom a Petrom Příhodou napísal pod pseudonymom *PODIVEN* knihu *Češi v dějinách nové doby,* v ktorej jej autori spochybňovali niektoré mýty českých moderných dejín, napríklad okolo českého národného obrodenia, vzniku moderného českého národa či povojnovom vysídlení Nemcov z Československa. Niektorí historici, napríklad historička Věra Olivová, hodnotia knihu kriticky ako nahliadanie na dejiny prizmatom univerzalistického katolicizmu, spochybňujúceho samotný vznik československého štátu a jeho predstaviteľov Masaryka a Beneša.

Niektoré svoje samizdatové diela napísal pod pseudonymom J. Sládeček.

Od roku 1990 a po svojom vládnom angažmáne pôsobil znovu od roku 1994 ako docent Právnickej fakulty Karlovej Univerzity vedúci Katedry politológie a sociológie. V medziobdobí 1992 až 1994 pôsobil na Stredoeurópskej univerzite v Prahe.

Bol dlhoročným predsedom Spoločnosti Bernarda Bolzana, ktorá sa od 90. rokov venovala podpore česko-nemeckých vzťahov.

Ocenenia
--------

* 1991: Cena Františka Kriegla „Za občiansku statočnosť" od Nadácie Charty 77
* 1997: Čestná medaila TGM, ktorú mu ako predsedovi senátu udelilo Masarykovo demokratické hnutie, 14. september 1997
* 2004: Rad čestnej légie IV. trieda – dôstojník, francúzska vláda
* 2004: Čestný odznak Za zásluhy o Rakúsku republiku, rakúska vláda
* 2004: Rad za zásluhy Poľskej republiky
* 2010: Umelecká cena česko-nemeckého porozumenia
* 2013: *Internationaler Adalbert-Preis*
* 2018: Rad Bieleho dvojkríža II. triedy – udelil slovenský prezident Andrej Kiska
* 2023: Rad bieleho leva – udelil český prezident Petr Pavel

Bibliografia
------------

* *Obrana politiky* (Panorama 1990; Academia 2005)
* *Osmašedesátý* (Rozmluvy 1990)
* *Dějiny a politika: Výbor z esejistiky* (Prostor 1991)
* *Po devětaosmdesátém: Kdo jsme? – Mezi vzpomínkami a reflexí: Texty z let 1992 – 1996* (Doplněk 1999)
* *Češi v dějinách nové doby* (Rozmluvy 1992; Academia 2003)
* *Devětaosmdesátý* (Academia 2009)
* *Ptám se, tedy jsem: Rozhovor s Martinem T. Zikmundem* (Portál 2010)
* *Po Devětaosmdesátém. Rozpomínání a přemítání* (Academia 2015)
* *Osmašedesátý*, komentované vydání (Academia 2019)

Referencie
----------

1. 1 2   *Petr Pithart* [online]. Praha: Úřad vlády České republiky, [cit. 2023-04-23]. Dostupné online.
2. 1 2  TASR. Prezident pri príležitosti 25. výročia vzniku SR ocenil 25 osobností. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2018-01-01. Dostupné online [cit. 2023-11-04].
3. ↑   Petr Pithart (1941). *Paměť národa* (Praha: Post Bellum : Český rozhlas : Ústav pro studium totalitních režimů). Dostupné online [cit. 2023-04-23].
4. ↑  TASR. Pavel prvýkrát rozdal vyznamenania, ocenenie udelil aj Štefánikovi. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2023-10-28. Dostupné online [cit. 2023-10-29].

Literatúra
----------

* KLUSÁKOVÁ, Jana; PITHART, Petr. *Nadoraz : ...o Havlovi, Klausovi, Mečiarovi a revoluci, která požírá své děti*. 1. vyd. Praha : PRIMUS, 1992. 111 s. ISBN 80-85625-03-2.
* TŘEŠTÍK, Michael. *Kdo je kdo : osobnosti české současnosti : 5000 životopisů*. 5. vyd. Praha : Agentura Kdo je kdo, 2005. 775 s. ISBN 80-902586-9-7.
* HLAVÁČEK, Petr; KYSELA, Jan. *Demokracie a občanské ctnosti : k životnímu jubileu Petra Pitharta*. první. vyd. Praha : Academia, 2021. 830 s. ISBN 978-80-200-3191-4.
* PROCHÁZKOVÁ, Andrea; PITHART, Petr. *Podnik s nejistým koncem : knižní rozhovor s Petrem Pithartem*. první. vyd. Praha : Academia, 2022. 558 s. ISBN 978-80-200-3355-0.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Petr Pithart**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Petr Pithart na anglickej Wikipédii a Petr Pithart na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 12906
* BnF: 12270875b
* GND: 119197383
* ISNI: 0000000108897009
* LCCN: nr88002444
* NK ČR: jn19981001982
* ORCID: 0000-0003-1526-0959
* SNK: 157455
* VIAF: 39436573
* WorldCat: lccn-nr88002444