recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 49° 11′ 41.1″ s.š. 20° 12′ 46.26″ v.d.

Observatórium Lomnický štít
**Observatórium Lomnický štít** je observatórium, ktoré sa nachádza na vrchole Lomnického štítu vo Vysokých Tatrách vo výške 2 634 metrov nad morom. Budova observatória patrí Astronomickému ústavu SAV, v.v.i. a Ústavu experimentálnej fyziky SAV, v.v.i. 

Budova observatória bola postavená v rokoch 1957 až 1962 ako samostatná budova spojená s vrcholou stanicou visutej lanovky Tatranská Lomnica – Lomnický štít. Odvtedy slúži na astronomické pozorovania Slnka a merania kozmického žiarenia. 

Dnes sa astronomická časť observatória radí medzi len niekoľko existujúcich pozemných observatórií na celom svete ktoré systematicky pozorujú emisné spektrálne čiary slnečnej koróny. Výskumníci, pracujúci na Observatóriu Lomnický Štít, pripravili dva dlhodobé rady dát opisujúcich slnečnú koronálnu aktivitu. "Homogénny rad intenzít zelenej koronálnej čiary" je pripravený z dát všetkých koronálnych staníc vo svete od roku 1939. "Rad dát koronálneho indexu slnečnej aktivity" je pripravený na základe dát predošlého radu. "Katalóg slnečných H alfa protuberancií" je pripravený z vlastných meraní získaných na Observatóriu Lomnický Štít od roku 1967 a od roku 2009 je rozširovaný s použitím pozorovaní vykonávaných na Observatóriu Kanzelhoehe pre slnečný a environmentálny výskum (Rakúsko). V kupole observatória sú na spoločnej montáži umiestnené dva identické koronografy, vyrobené firmou Carl ZEISS v Jene. V súčasnosti je na jednom z koronagrafov nainštalovaný prístroj - Koronálny multikanálový polarimeter (CoMP-S) a na druhom zas prístroj - Slnečný chromosférický detektor.

Koronografy Observatória Lomnický Štít
Vo fyzikálnej časti observatória sa nachádza Neutrónový Monitor Oddelenia kozmickej fyziky Ústavu experimentálnej fyziky v Košiciach. Tento prístroj je v nepretržitej prevádzke od decembra 1981 keď nahradil starší prístroj podobného druhu. K tomuto prístroju boli v ostatnom čase pridané i viaceré ďalšie prístroje.

Referencie
----------

1. ↑   *Kanzelhöhe Observatory* [online]. www.kso.ac.at, [cit. 2018-02-03]. Dostupné online.
2. ↑   *Lomnicky Peak Observatory - CoMP-S instrument - public web page* [online]. www.astro.sk, [cit. 2018-02-03]. Dostupné online. Archivované 2016-04-04 z originálu.
3. ↑  STRHARSKY, Igor. *Lomnický štít Neutron Monitor* [online]. neutronmonitor.ta3.sk, [cit. 2018-02-03]. Dostupné online.
4. ↑  STRHARSKY, Igor. *Space.saske.sk* [online]. space.saske.sk, [cit. 2018-02-03]. Dostupné online.
5. ↑   *Ústav Experimentálnej Fyziky* [online]. uef.saske.sk, [cit. 2018-02-03]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Observatórium Lomnický štít**

Externé odkazy
--------------

* Stránky Astronomického ústavu SAV Archivované 2012-10-12 na Wayback Machine


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |
Zapaľovacie sviečky NGK; vľavo štandardná, vpravo irídiová
**NGK Spark Plug Company, Limited** (jap. 日本特殊陶業株式会社 – transkripciou: *Nippon tokušu tógjó kabušiki gaiša*, v doslovnom preklade: *Japonské špeciálne keramické výrobky, akciová spoločnosť*), vystupuje aj pod skratkou **NGK**, je akciová spoločnosť založená v roku 1936, sídliaca v meste Nagoja v Japonsku. NGK sa podieľa na výrobe a predaji zapaľovacích sviečok a súvisiacich produktov pre spaľovacie motory a nové keramické a vhodné produkty.

Organizácie
-----------

NGK má sídlo v prefektúre Aiči. V marci 2007 zamestnávala 10 407 zamestnancov po celom svete.

V roku 2007 NGK prevádzkovala sieť 7 kontaktných miest, 12 predajných miest, 13 výrobných závodov a 2 technické centrá po celom svete.

Referencie
----------

1. ↑  NGK SPARK PLUG CO. LTD. | Profile of the Company
2. 1 2  NGK SPARK PLUG CO. LTD. | Overseas Network

Externé odkazy
--------------

* NGK Spark Plug Co. Ltd.
* NGK Spark Plugs Worldwide
Súradnice: 25°40′S 100°18′Z﻿ / ﻿25,667°S 100,300°Z﻿ / 25.667; -100.300

**Monterrey** je mexické mesto v štáte Nuevo León v severnom Mexiku. Je deviate najväčšie mesto Mexika a aglomerácia mesta s počtom obyvateľov 4 080 329 je tretia najväčšia v krajine, po aglomeráciach Ciudad de Mexico a Guadalajara.

Topológia
---------

Mesto sa nachádza v severovýchodnom Mexiku na úpätí pohoria Sierra Madre Oriental. V tesnej blízkosti mesta sa nachádza hora Cerro de la Silla, ktorá tvorí dominantu mesta a je súčasťou najväčšieho mexického národného parku, Cumbres de Monterrey. Mestom preteká rieka Santa Catarina, ktorá po určité obdobie v roku vysychá.

Ekonomika
---------

Mesto je obchodným centrom severu krajiny a sídlom mnohých významných medzinárodných firiem. Bolo považované za jedno z najbezpečnejších v Mexiku a jedno z najbezpečnejších v Latinskej Amerike. Je to tiež druhé najbohatšie mesto Mexika a 63. najbohatšie mesto sveta. Je považované za jedno z najrozvinutejších mexických miest s najvyšším príjmom na obyvateľa v krajine.

Referencie
----------

1. ↑  Emmot, Robert (June 1, 2011). "Special report: If Monterrey falls Mexico falls - Rueters". Rueters.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2011-10-20]. Dostupné online. Archivované 2011-07-14 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Monterrey**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta (po španielsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Monterrey na anglickej Wikipédii.*
Hrob Jána Váradyho na levickom cintoríne
**Ján Várady -** šľachtický prídomok "Várady de Nagyszelezsény et Dicske" (maď. *Várady János*, \* 28. apríl 1818,Čaka – † 18. október 1872, Levice) bol kapitán honvédov, právnik, poslanec uhorského snemu.

Životopis
---------

Bol synom zemana Jána Váradyho, statkára, sudcu tabulárneho súdu a Terezy Ordódyovej. Vyštudoval právo na univerzite v Pešti a pracoval ako právnik. Jeho manželkou bola od roku 1850 Karolina Domonkos († 1886 v Komárne).

V roku 1848 počas uhorskej revolúcie sa pripojil k dobrovoľníckemu vojsku honvédov, v ktorom dosiahol hodnosť kapitána.

Po porážke revolúcie bol súdený vojenským súdom, ktorý ho oslobodil. Následne sa vrátil na rodové majetky, kde hospodáril a pôsobil ako advokát v Leviciach. V roku 1865 spolu s Lukáčom Mácsaim založili prvú finančnú inštitúciu v Leviciach – Levickú sporiteľňu. po založení levického kasína sa stal jeho prvým prezidentom. V rokoch 1867 až 1872 bol poslancom uhorského snemu za mesto Levice.

Po rakúsko-uhorskom vyrovnaní sa aktívne podieľal na budovaní Uhorských kráľovských ozbrojených síl, ktorých bol od roku 1870 podplukovníkom.

Pochovaný je na levickom cintoríne.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Várady János (országgyűlési képviselő) na maďarskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * PIM: PIM73998
**Na skle maľované** (poľ. *Na szkle malowane*) je poľský muzikál upravený do slovenčiny. 

Autorom pôvodného textu je poľský básnik Ernest Bryll, hudbu zložila skladateľka Katarzyna Gärtnerová. Dielo malo premiéru vo Varšave v roku 1970. 
Muzikál bol skoro 30 rokov v repertoári Slovenského národného divadla kde sa odohralo celkovo 648 predstavení. Do hlavnej postavy muzikálu, Juraja Jánošíka, bol obsadený Michal Dočolomanský. V roku 2005 Na skle maľované znovu naštudovalo Divadlo Nová scéna. Režisérom bol Ján Ďurovčík. Posledné predstavenie sa uskutočnilo v posledný deň roka 2009. V roku 1993 mal premiéru muzikál Na skle maľované v réžii Milana Antola v DJZ Prešov. Táto originálna verzia v rifliach, so živým spevom a muzikou sa hrala bezmála 13 rokov a mala 408 repríz.

Referencie
----------

1. ↑   *SND sa lúči s vynikajúcim hercom a dlhoročným členom Činohry SND Michalom Dočolomanským* [online]. Bratislava: Slovenské národné divadlo, 11 júna 2010, [cit. 2011-03-26]. Dostupné online.
2. ↑   *Na skle maľované* [online]. Bratislava: Divadlo Nová scéna, 11 júna 2010, [cit. 2011-03-26]. Dostupné online. Archivované 2009-12-06 z originálu.
Logo matematickej súťaže Náboj.
**Náboj** je medzinárodná tímová matematická súťaž určená pre stredoškolských študentov, ktorí reprezentujú svoje školy. Je organizovaná jedenkrát ročne a trvá 120 minút, počas ktorých sa jednotlivé päťčlenné tímy snažia vyriešiť čo najviac matematických úloh a príkladov. 

Do súťaže sa môže zapojiť každá škola z niektorej z krajín v ktorých sa Náboj koná. Súťaží sa zároveň v mestách Bratislava (od roku 1998), Praha (od roku 2005), Opava (od roku 2008), Košice (od roku 2012), Passau (od roku 2014), Budapešť, Krakov, Linec (od roku 2015), Gdansk, Varšava, Vroclav, Vesprém (od roku 2016), Edinburgh (od roku 2017), Bialystok, Konstanca (od roku 2018), Zurich, Cambridge a Novosibirsk (od roku 2019).

Organizátori
------------

Na organizácii súťaže sa podieľajú prevažne študenti Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave a Matematicko-fyzikálnej fakulty Karlovej univerzity v Prahe. Ďalšími organizátormi sú Matematický ústav Sliezskej univerzity v Opave a združenie Strom. V Česku súťaž spoluvyhlasuje Ministerstvo školstva, mládeže a telovýchovy Českej republiky.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka súťaže Náboj Archivované 2021-11-19 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Matematická soutěž Náboj na českej Wikipédii.*
Ulica v Nachla'ot (obytný súbor Nachalat Achim)
Synagóga Ades v Nachla'ot
Zástavba v bočnej ulici v Nachla'ot
**Nachlaot** alebo iným prepisom **Nachla'ot** (hebr. : נחלאות) je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.

Geografia
---------

Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-ir (*Stred mesta*), ktorý zaberá centrálnu oblasť Západného Jeruzalema. Nachlaot pozostáva z mnohých samostatných menších obytných súborov, ktoré tu na vtedajšie periférii mesta vznikali od konca 19. storočia. Ide napríklad o súbory Mazkeret Moše, Miškenot Jisrael, Nachalat Achim, Ohel Moše, Sukat Šalom, Ševet Achim, Zichron Achim, Zichron Josef alebo Zichron Tuvja. Nachlaot leží v nadmorskej výške okolo 800 metrov, cca 2 kilometre západne od Starého Mesta. S Nachlaotom susedí na severe štvrť Machane Jehuda, na juhu Šaarej Chesed a Rechavja. Populácia štvrti je židovská.

Dejiny
------

Výstavba jednotlivých obytných súborov v rámci terajšej štvrti Nachlaot začala už v 80. rokoch 19. storočia. Ďalšia vlna novej výstavby tu prebiehala v 20. rokoch 20. storočia. Od konca 20. storočia prechádza táto časť mesta rozsiahlymi investíciami a sťahujú sa sem bohatší obyvatelia. Populácia je rozmanitá, ale trendom je posilňovanie podielu nábožensky sionistických a ultraortodoxných rodín.

Referencie
----------

1. ↑   *Nachlaot, Shilo, Jerusalem, Israel* [online]. Google Maps, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po anglicky, hebrejsky)
2. ↑   *amudanan.co.il* [online]. amudanan.co.il, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po hebrejsky)
3. ↑   *Nachla'ot* [online]. eifermanrealty.com, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. Archivované 2012-04-30 z originálu. (po anglicky)
4. ↑   *Neighborhoods* [online]. jerusalem.muni.il, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nachlaot**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nachla'ot na českej Wikipédii.*

Súradnice: 31°46′57.8″S 35°12′42.03″V﻿ / ﻿31,782722°S 35,2116750°V﻿ / 31.782722; 35.2116750
Námestie Konak
**Námestie Konak**, turecky **Konak Meydanı**, je centrálne námestie a dopravný uzol v tureckom meste Izmir.

Popis
-----

Uprostred západnej časti námestia je veža s hodinami, postavená v roku 1901 podľa plánov architekta Raymonda Charlesa Pérého. Severne od nej stojí izmirská radnica a východne mešita Yali pôvodne z 18. storočia. Pred radnicou je pamätník tureckého národného hrdinu Hasana Tahsina, ktorý údajne vystrelil prvý výstrel v tureckej vojne za nezávislosť. Východná hranica námestia je ulica Cumhuriyet, západná ulica Mustafa Kemal Sahil. Na juhu je park Kent-Tarihi. 

Cez ulicu Mustafa Kemal Sahil je prístav Konak. Pristávajú tu trajekty z Karşıyaka, Göztepe, Alsancaku a Bayraklı.

Referencie
----------

1. ↑  Vapur saatleri

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Námestie Konak**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Náměstí Konak na českej Wikipédii.*

Súradnice: 38°25′8″S 27°07′43″V﻿ / ﻿38,41889°S 27,12861°V﻿ / 38.41889; 27.12861
Parvis Notre-Dame - place Jean-Paul-II
**Parvis Notre-Dame – place Jean-Paul-II** je námestie v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode pred katedrálou Notre-Dame.

Poloha
------

Námestie sa rozkladá na ostrově Cité na priestranstve pred katedrálou nazývanom francúzsky *parvis*. Je ohraničené na severe nemocnicou Hôtel-Dieu, na východe katedrálou, na juhu nábrežím Promenade Maurice-Carême pozdĺž Seiny a na západe ulicou Rue de la Cité.

Dejiny
------

Priestranstvo pred katedrálou bolo uvoľnené za Druhého cisárstva počas prestavby Paríža vedenej barónom Haussmannom. To znamenalo demolíciu hrazdených domov z 15. storočia, kostola Sainte-Geneviève-des-Ardent a pôvodnej nemocnice Hôtel-Dieu.

Pred hlavným portálom katedrály stála šibenica, ktorú v roku 1767 nahradil pranier odstránený v roku 1792. V roku 1924 bol do dlažby na námestí inštalovaný bronzový medailón, tzv nultý bod, od ktorého sa meria vzdialenosť medzi Parížom a ďalšími mestami.

3. septembra 2006 bolo námestie *Place du Parvis-Notre-Dame* premenované na *Parvis Notre-Dame - place Jean-Paul-II* na počesť pápeža Jána Pavla II. Slávnostný akt sa uskutočnil za prítomnosti parížskeho starostu Bertranda Delanoë, arcibiskupa André Vingt-Troise a apoštolského nuncia Fortunata Baldelliho. Tato zmena názvu odsúhlasená mestskou radou 13. júna 2006 nebola prijatá jednomyseľne a bola predmetom odporu opozície. Slávnostné otvorenie sa konalo pod policajným dohľadom vo vypätej atmosfére a bolo poznamenané asi päťdesiatimi zatknutiami.

Pamiatky
--------

* Katedrála Notre-Dame
* Crypte archéologique – archeologické múzeum pod námestím
* Jazdecká socha Karola Veľkého

Referencie
----------

1. ↑  Zpráva o slavnostním přejmenování

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Parvis Notre-Dame – place Jean-Paul-II**

Externé odkazy
--------------

* Námestie na stránkach Paríža

Súradnice: 48°51′13″S 2°20′53″V﻿ / ﻿48,85361°S 2,348056°V﻿ / 48.85361; 2.348056

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Parvis Notre-Dame - place Jean-Paul-II na českej Wikipédii.*
Monticello Dam
**Monticello Dam** je priehrada v Napa County v štáte Kalifornia v USA postavená v rokoch 1953 až 1957. Je to stredná betónová klenbová hrádza s konštrukčnou výškou 93 metrov a dĺžkou koruny hrádze 312 metrov. Priehrada obsahuje 249 000 m³ betónu. Priehrada sa nachádza na rieke Putah Creek a pokrýva plochu bývalého mesta Monticello. Kapacita priehradnej nádrže je 1,976×109 m³. Voda z nádrže zásobuje hlavne poľnohospodárstvo v okolitých oblastiach. Priehrada je známa pre jej známy, nekontrolovaný prepad v tvare lievika. Priemer okraja priepadu je 22 metrov. Miestne je tento priepad známy ako 'The Glory Hole'.

Vodná elektráreň bola bola v priehrade postavená v roku 1983 a má tri generátory. Elektrickou energiou zásobuje väčšinu oblasti North Bay mesta San Francisco.

* Pohľad na dolnú časť priehradného múraPohľad na dolnú časť priehradného múra
* Pohľad na priepad dňa 10. októbra 2009. Na obrázku je vodná hladina na úrovni 124,27 m alebo 9,83 m pod korunou hrádze.Pohľad na priepad dňa 10. októbra 2009. Na obrázku je vodná hladina na úrovni 124,27 m alebo 9,83 m pod korunou hrádze.

Referencie
----------

1. 1 2   *Monticello Dam: Hydraulics & Hydrology* [online]. United States Bureau of Reclamation, [cit. 2011-03-24]. Dostupné online. Archivované 2014-04-29 z originálu.
2. ↑   *Morning Glory Spillway* [online]. [Cit. 2012-01-11]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Monticello Dam (U.S. Bureau of Reclamation)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Monticello Dam na anglickej Wikipédii.*
**Nakladatelství Paseka s.r.o.** je české nakladateľstvo a kníhkupectvo, ktoré založil Ladislav Horáček 9. decembra 1989 a nazval ho podľa jednej z autobiografických postáv *Krvavého románu* Josefa Váchala.

Zameranie
---------

Paseka sa sústreďuje najmä na historiografickú literatúru, pričom vrcholom snaženia v tejto oblasti je projekt dvadsaťdielneho súboru *Velké dějiny zemí Koruny české*, na ktorom nakladateľstvo spolupracuje s poprednými českými historikmi. Za piaty diel získal v roku 2000 Petr Čornej Cenu Josefa Hlávky za prácu v oblasti vedeckej a odbornej literatúry. Paseka vydáva aj kvalitnú českú beletriu aj prekladovú literatúru.

Ocenenia
--------

Knihy vydavateľstva získavajú množstvo ocenení, napríklad trinásť cien Magnesia Litera:

* 2001 – *Jiří Gruša: Grušas Wacht am Rhein aneb Putovní ghetto*
* 2001 – *Vít Vlnas: Princ Evžen Savojský*
* 2001 – *Básníci soumraku. Italská poezie pozdní secese* (Litera za preklad pre Jiřího Pelána)
* 2004 – *Jonáš Tokarský: Alchymické dítě a jiné povídky*
* 2006 – *Hugo Claus: Fámy* (Litera za preklad pre Olgu Krijtovou)
* 2008 – *Lubomír Martínek: Olej do ohně*
* 2008 – *Vratislav Vaníček: Soběslav I.*
* 2009 – *Pavel Šrut, Galina Miklínová: Lichožrouti*
* 2010 – *Iva Procházková: Nazí*
* 2011 – *Pavel Šrut, Galina Miklínová: Lichožrouti*
* 2012 – *Irene Némirovská: Francouzská suita* (Litera za preklad pro Helenu Beguivinovou)
* 2013 - *Jaroslav Žváček: Lístek na cestu z pekla*
* 2013 - *Jiří Křesťan: Zdeněk Nejedlý*

Portmoneum
----------

Portmoneum
Paseka sa zaslúžila o záchranu nástenných malieb Josefa Váchala v Portmanovom dome v Litomyšli. V júne 1993 bolo v dome otvorené Museum Josefa Váchala. Záchranné práce v Portmoneu inšpirovali vznik Školy reštaurovania a konzervačných techník, ktorá sa stala súčasťou Univerzity Pardubice.

Referencie
----------

1. ↑  Magnesia Litera
2. ↑  Portmoneum

Literatúra
----------

* Paseka. In: HALADA, Jan. *Encyklopedie českých nakladatelství 1949–2006*. 1. vyd. Praha : Libri, 2007. 378 s. ISBN 978-80-7277-165-3. S. 258–259.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky nakladateľstva

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nakladatelství Paseka na českej Wikipédii.*
**Brittany Snowová** (\* 9. marec 1986, Tampa, Florida, USA) je americká herečka. Je známa účinkovaním vo filmoch ako *John Tucker musí zomrieť* (2006), *Hairsprav* (2007), trilógia *Ladíme!* (2012, 2015, 2017) a *X* (2022). Snowová účinkovala aj vo viacerých televíznych seriáloch vrátane *American Dreams* (2002 - 2005), *Plastická chirurgia s.r.o* (2003 - 2010) a *Almost Family* (2019 - 2020).

Detstvo a mladosť

Brittany Anne Snowová sa narodila 9. marca 1986 a vyrastala v Tampe v štáte Florida. Má dvoch súrodencov, brata a sestru. 

Kariéra

Snowová sa začal venovať modelingu už ako trojročná. Neskôr, sa začala venovať aj herectvu. Tri roky účinkovala v telenovele *Guiding Light*. V roku 2002 dostala viac priestoru v dramatickom televíznom *American Dreams*. K televízneho seriálu, Snowová naspievala aj záložné vokály soundtracku k piesni „My Boyfriend's Back". 

V roku 2005 účinkovala po boku Vina Diesela v komédii *Cumlikátor*. O rok neskôr, stvárnila hlavnú ženskú úlohu v komédii *John Tucker musí zomrieť*. Film mal komerčný úspech a celosvetovo zarobil 68 miliónov dolárov. Po boku hercov ako John Travolta, James Marsden, Amanda Bynes a Michelle Pfeiffer si zahrala vo filme *Hairspray*. 

V roku 2008 si zahrala si hlavnú rolu vo filme *Teror na plese* a zarobil 57,2 milióna dolárov v pokladniach. Hosťovala aj v televíznom seriály *Gossip Girl*.

V roku 2012 si Snowová zahrala v hudobnom komediálnom filme Ladíme!. Svoju rolu si zopakovala aj v ďalších dvoch častiach, natočených v rokoch 2015 a 2017. 

V roku 2022 si zahrala vo filmoch *X* a *Christmas with the Campbells*. Snowová debutovala ako režisérka filmom *Parachute*, ktorý mal premiéru na festivale SXSW v marci 2023.

Súkromný život

Snowová bola zasnúbená s realitným maklérom a profesionálnym surferom Tylerom Stanalandom 19. februára 2019. Vzali sa v Malibu v marci 2020. Od roku 2022 žili odlúčene a rozvod sa uskutočnil v roku 2023.

Externé odkazy
--------------

* Brittany Snowová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Brittany Snowová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Brittany Snow na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje:
**Neverback** je slovenská hudobná pop rocková skupina.

Zostava
-------

Členovia pochádzajú z oblasti Nitry:

* Marcel Dragúň - spev (semifinalista Česko Slovenskej Superstar 2011)
* Juraj Kukučka - gitara
* Samo Sucháň - basová gitara
* Aďo Kukučka - bicie

O skupine
---------

Skupina v súčasnej podobe (čiže vrátane speváka Marcela) začala fungovať koncom roku 2007. Tvoriť začala v spolupráci so skladateľom a textárom Richardom Böndem. V roku 2008 skupina nahrala prvé demo-CD. Na jednu zo skladieb tohto CD („Poslednýkrát") sa nakrútil aj prvý videoklip skupiny.

Okrem veľkého množstva vlastných koncertov, skupina robila predkapelu známym slovenským skupinám (Desmod, No name, Vidiek, Tublatanka, Metropolis a pod.) a vystupuje aj na mnohých slovenských letných festivaloch.

V máji 2010 skupine vyšlo debutové album *Ešte stále sa to dá* v hudobnom vydavateľstve Forza music, ktoré tvorí 13 pop-rockových piesní.

Externé odkazy
--------------

* www.neverback.sk Archivované 2015-11-17 na Wayback Machine
* facebook
Okarína
**Okarína** je starodávny dychový nástroj okrúhleho alebo vajcovitého tvaru, pokladaný za jeden z najstarších hudobných nástrojov vôbec. Ide o typ flautového nástroja pri ktorom sa tóny tvoria dýchaním do náustku a zakrývaním okrúhlych otvorov. Okarína bola pôvodne vyrábaná z pálenej hliny alebo porcelánu. Súčasné nástroje sa však vyrábajú aj z kovu, dreva, či skla. Okaríny sú často zdobené ručným maľovaním v závislosti od krajiny pôvodu.

Pôvod
-----

Pôvod nástroja je v legendách často prisudzovaný Giuseppe Donatimu (\*1836 – †1925), ktorý mal nástroj zostrojiť v 19. storočí ako sedemnásťročný. V skutočnosti je vynálezcom jeho novšieho variantu, ktorý sa nazýva podľa Donatiho talianskeho bydliska, Budrio. Napriek tomu existuje viacero dôkazov podľa ktorých sa vek okaríny odhaduje na vyše 12 000 rokov, pričom nástroj má pôvod vo viacerých kultúrach, napr. v mayských či indických. Mnohé z nájdených terakotových okarín mali tvar malých vtákov či iných zvierat, prípadne zemiakovitý tvar ktorý si v kombinácii s príjemným zvukom vyslúžil pomenovanie *,,sladký zemiak"*.

Typy okarín
-----------

Rozoznávame štyri základné druhy okarín: 

* **okarína altová** - rozsah od f¹ do b²
* **okarína sopránová** - rozsah od c² do f³
* **okarína tenorová** - rozsah od c¹ do f²
* **okarína basová** - rozsah od f do b¹

Referencie
----------

1. ↑   *ocarina history* [online]. Allen McCloud, [cit. 2013-06-19]. Dostupné online. Archivované 2013-03-13 z originálu. (po anglicky)
Súradnice: 38°07′00″J 176°30′00″V﻿ / ﻿38,11667°J 176,50000°V﻿ / -38.11667; 176.50000

**Okataina** je vulkanický komplex, nachádzajúci sa na Severnom ostrove Nového Zélandu. Komplex je tvorený viacerými lávovými dómami prevažne ryolitového zloženia, ktoré sú rozdelené do dvoch väčších skupín: skupina *Haroharo*, nachádzajúca sa v rámci pleistocénnej kaldere Haroharo na severnom okraji komplexu a *Tarawera* na južnom okraji komplexu. Kaldera Haroharo sa vytvorila vo viacerých fázach v období pred 300 000 až 50 000 rokmi, skupina dómov v oblasti Tarawery je mladšia. Jej vznik sa datuje na 17 000 rokov pred súčasnosťou a posledný dóm vznikol približne v roku 800 pred Kr. Komplex bol v nedávnej minulosti pomerne aktívny, len v 20. storočí bolo zaznamenaných vyše 15 menších freatických erupcií, posledná začiatkom roka 1973.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **vulkanický komplex Okataina**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2011-05-14 na Wayback Machine - vulkanický komplex Okataina na Global Volcanism Program (po anglicky)
Nevský prospekt v roku 2014.
Dom knihy.
**Nevský prospekt** (rus. Не́вский проспе́кт - Nevskij prospekt) je hlavnou a najrušnejšou ulicou v Sankt Peterburgu. Je dlhý 4,5 kilometra a široký od 25 až 60 metrov. Cez Nevský prospekt pretekajú riečky Mojka, Fontánka a Gribojedevov kanál. Začína sa pri budove admirality a končí sa pri Kláštore (lavre) sv. Alexandra Nevského. Nachádzajú sa tu významné architektonické pamiatky mesta Sankt Peterburg.

História
--------

Názov *Nevský prospekt* sa oficiálne používa od roku 1781. Výnimkou boli roky 1918 až 1944, keď sa používal názov *Prospekt 25. októbra*. Ulica bola veľmi silno poškodená počas nemeckého obliehania, keď sa stala častým cieľom útokov nemeckého delostrelectva a letectva. Po ukončení nemeckej blokády sa vrátilo k používaniu staršieho názvu.

Architektúra
------------

* Stroganov palác (1752 - 1754, Rastrelli, typická ukážka tzv. ruského baroka)
* Kazanská katedrála (klasicistická stavba, Voronichin)
* Dom knihy (1907 )
* Ruská národná knižnica
* Chrám svätej Kataríny (katolícky)
* Kostol svätej Kataríny (arménsky)
* Grandhotel Európa
* Aničkov palác
* Obelisk na pamiatku obrancov mesta v rokoch 1941 - 1944 (1985)

Externé odkazy
--------------

* История Невского проспекта, фотографии. Подробно о зданиях и памятниках.
* Экскурсия «Невский проспект»
* Англоязычный сайт о Невском проспекте

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nevský prospekt**
Hliadkové auto NYPD Ford Crown Victoria Police Interceptor na Times Square
Príslušníci NYPD na Times Square, rok 2010
2 príslušníci NYPD ESU (vľavo a v strede)**New York City Police Department** (skrátene **NYPD**) je policajný zbor mesta New York a najväčší policajný zbor v Spojených štátoch. Založený bol v roku 1845.

Výbava
------

Policajti štandardne nosia tmavomodrú uniformu, opatrenú odznakom na náprsnom vrecku a nášivkou so znakom oddelenia na rukáve.

Zbor taktiež disponuje oddelením vyšetrovania - policajti vo funkcii detektíva chodia v civilnom odeve, a špeciálnou jednotkou rýchleho nasadenia *ESU* - Emergency Service Unit.

Radoví policajti sú štandardne vyzbrojení pištoľami Beretta M92 kalibru 9 mm Luger, ale dochádza k prezbrojovaniu. Ďalej sa vo výzbroji nachádzajú rôzne typy brokovníc napr. Remington 870 alebo brokovnica značky Mossberg.

Vozový park tvoria najčastejšie auta Ford Crown Victoria Police Interceptor, ďalej iné automobily, predovšetkým značky Ford alebo Chevrolet a motocykle značky Harley-Davidson.

Motto
-----

*Courtesy, professionalism, respect* - Zdvorilosť, profesionalita, rešpekt.

Velenie
-------

V súčasnosti velí NYPD policajný komisár Edward Caban.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **New York City Police Department**

Zdroj a referencie
------------------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku New York City Police Department na českej Wikipédii.*

1. ↑   *US DOJ Statistics 2003* [online]. [Cit. 2011-02-19]. Dostupné online. Archivované 2011-07-16 z originálu.

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka N.Y.P.D. (po anglicky)
**Newcombov paradox** je myšlienkový experiment s dvomi hráčmi, kde jeden vie predpovedať budúcnosť.

Newcombov paradox bol vytvorený Williamom Newcombom z Kalifornskej univerzity, ale bol prvýkrát rozanalyzovaný Robertom Nozickom v roku 1969.

Paradox
-------

Hráč hrá hru, riadenú predpovedačom. V rôznych verziách paradoxu môže byť predpovedač mimozemšťan, umelá inteligencia, veštec, neurovedec. Hráčovi sa ukážu 2 krabice. Jedna priesvitná (krabica A) a druhá nepriesvitná (krabica B). Hráč si môže zobrať buď obidve krabice, alebo len krabicu B. V krabici A sa nachádza viditeľne 1000 $. Obsah krabice B sa určí nasledovne: Pred začatím hry, predpovedač sa bude snažiť uhádnuť, aké rozhodnutie spraví hráč. Ak predpovedal, že hráč zoberie obidve krabice, krabicu B nechal prázdnu. Ak ale predpovedal, že hráč zoberie iba krabicu B, tak do nej dal 1 000 000 $. Máme informáciu, že predpovedač sa ešte nikdy nepomýlil. Po tom ako hráč vojde do miestnosti a vidí krabice, s ktorými už nikto nebude manipulovať, ako sa má rozhodnúť?

Dve krabice
-----------

Jedna z možností je zobrať obidve krabice.

| Predpoveď | Rozhodnutie hráča | Odmena |
| --- | --- | --- |
| aj A aj B | aj A aj B | 1 000 $ |
| aj A aj B | iba B | 0 $ |
| iba B | aj A aj B | 1 001 000 $ |
| iba B | iba B | 1 000 000 $ |

Podľa tabuľky vidíme, že ak bolo predpovedané zobratie oboch krabíc, nám je najvhodnejšie ich obe zobrať. Ak bolo predpovedané zobratie jedine krabice B, tak vidíme, že sa nám stále oplatí zobrať obe krabice (1 001 000>1 000 000). Preto, nezávisle od predpovede, by sme si mali zobrať obidve krabice.

Jedna krabica
-------------

Keďže máme informáciu o 100% úspešnosti predpovedača a nemáme dôvod si myslieť, že sa teraz pomýli. Všetci čo v minulosti zobrali iba krabicu B, vyhrali 1 000 000 $. Preto máme zobrať iba krabicu B.

Referencie
----------

1. ↑  Robert Nozick. *Essays in Honor of Carl G Hempel*. [s.l.] : Springer, 1969. Dostupné online. Newcomb's Problem and Two Principles of Choice.  Archivované 2018-11-23 na Wayback Machine
Brigádny generál JUDr. **Pavel Kříž** LL.M. (\* 23. marec 1978, Benešov) je český generál, v súčasnosti náčelník Vojenskej polície, v tejto pozícii nahradil generála Milana Schulca.

Životopis
---------

Narodil se v roku 1978. Absolvoval právnickú fakultu ZČU a Univerzitu v Greifswalde. Po skončení štúdií pracoval v Nemecku, najskôr na súde a potom tiež v advokácii. V roku 2006 nastúpil k vojenskej polícii a stal sa príslušníkom Útvaru špeciálnych operácií Vojenskej polície. Zdôvodnil to tým, že mu nevyhovovala práca a vzťahy vo veľkej advokátskej firme. Nástup k vojenskej polícii mu umožnil absolvovať The Judge Advocate General's Legal Center and School vo Virgínii. Neskôr sa zúčastnil misii v Afganistane a tiež sa stal náčelníkom právnej služby VP.

Spor o menovanie do čela Vojenskej polície
------------------------------------------

V januári 2015 minister obrany Martin Stropnický oznámil, že Kříž sa má stať veliteľom vojenskej polície. To vyvolalo nesúhlas náčelníka generálneho štábu Armády Českej republiky Petra Pavla. Dôvodom bolo, že veliteľ vojenskej polície musí mať generálsku hodnosť a Kříž bol len podplukovník, a preto bolo jeho menovanie v rozpore s kariérnym poriadkom. V apríli sa však náčelníkom Generálneho štábu stal Josef Bečvář a Stropnický Kříža znovu navrhol. V máji menovanie Kříža odsúhlasil branný výbor Poslaneckej snemovne, čo Stropnickému umožnilo Kříža vymenovať. Proti Křížovmu menovaniu sa vyslovili aj niektorí poslanci, ktorým vadila hlavne jeho neskúsenosť a mladosť. Funkciu Kříž prevzal 1. júna. Podľa Stropnického by sa mal zamerať hlavne na „vyšetrovanie hospodárskej kriminality alebo nezákonnosti v súvislosti s akvizičným procesom." Rovnakého dňa bol povýšený do hodnosti plukovníka. a dňa 8. mája 2016 mu bola prepožičaná hodnosť brigádneho generála. Dňa 28. októbra 2017 ho prezident Miloš Zeman povýšil na brigádneho generála.

Referencie
----------

1. 1 2   *brigádní generál JUDr. Pavel Kříž, LL.M.* [online]. Army.cz, [cit. 2016-05-10]. Dostupné online. Archivované 2016-09-18 z originálu.
2. ↑  WIRNITZER, Jan. Stropnický prosadil šéfa vojenské policie, kterého nechtěl generál Pavel. *iDNES.cz* (Praha: MAFRA), 2015-05-07. Dostupné online [cit. 2015-05-26].
3. ↑   sog.tode.cz. Dostupné online.
4. ↑  ČTK. *Stropnický protlačil Kříže jako šéfa Vojenské policie. Generál Pavel ho odmítal* [online]. domaci.ihned.cz, 2015-05-07, [cit. 2015-05-26]. Dostupné online.
5. ↑  TŘEČEK, Čeněk. Ministerstvo obrany zažilo rošádu náměstků, nový je i šéf Vojenské policie. *iDNES.cz* (Praha: MAFRA), 2015-06-01. Dostupné online [cit. 2015-06-09].
6. ↑  OVČÁČEK, Jiří. *Prezident republiky jmenoval generály ozbrojených sil a bezpečnostních sborů České republiky* [online]. hrad.cz, [cit. 2016-05-10]. Dostupné online.
7. ↑  OVČÁČEK, Jiří. *Prezident republiky jmenoval nové generály* [online]. hrad.cz, [cit. 2017-10-28]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pavel Kříž (vojenský policista) na českej Wikipédii.*
**Oldřich Nejedlý** (\* 26. december 1909, Žebrák – † 11. jún 1990, Rakovník) bol český futbalista, reprezentant Česko-Slovenska.

V česko-slovenskej reprezentácii sa v 44 dueloch trafil 29 krát. Podstatne pomohol reprezentačnému mužstvu k účasti vo finále majstrovstiev sveta 1934. Aj vďaka hetriku do siete Nemecka sa stal celkom s piatimi strelenými gólmi najlepším strelcom majstrovstiev. Hral aj na majstrovstvách sveta 1938, kde strelil dva góly.

S futbalom začal v rodnom Žebráku a v 15 rokoch hral už v prvom tíme za mužov. V roku 1927 prestúpil do Čechoslovanu Košíře, ale čoskoro sa znovu vrátil do rodného Žebráku. Roku 1928 prestúpil do Rakovníka. V roku 1931 ho získala pražská Sparta. V rokoch 1931 – 1941 zohral za Spartu 415 zápasov, z toho 187 ligových a strelil 388 gólov, z ktorých 162 bolo ligových. So Spartou sa stal štyrikrát majstrom Česko-Slovenska (1931/32, 1935/36, 1937/38, 1938/39).

Referencie
----------

1. ↑   *Nejedlému uznali hattrick po 72 letech* [online]. iDNES.cz, 2006-11-11, [cit. 2017-02-28]. Dostupné online.
2. ↑   *Legendy Sparty a reprezentace - Oldřich Nejedlý - AC Sparta Praha* [online]. www.sparta.cz, [cit. 2017-02-28]. Dostupné online. Archivované 2017-06-13 z originálu. (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Oldřich Nejedlý na českej Wikipédii.*
**Objektív** je optická sústava, základná časť ďalekohľadu alebo fotografickej komory, utvárajúca reálny obraz pozorovaného predmetu. Objektív máva najmä ďalekohľad, mikroskop, fotoaparát a kamera/premietací prístroj.

Objektívom môže byť jednoduchá šošovka alebo sústava šošoviek (refraktor), resp. vyduté zrkadlo (reflektor). Objektív je definovaný priemerom, ohniskovou vzdialenosťou a ich pomerom (svetelnosť objektívu). Podľa odstránenia druhu optickej chyby ide o achromát, aplanát, anastigmat a zložitejšie objektívy.

Objektív v astronómii
---------------------

Pri pozorovaní hviezdy ďalekohľadom svetelný tok dopadajúci do oka je oproti pozorovaniu voľným okom toľkonásobne väčší ako pomer plochy objektívu k ploche očnej zrenice (druhá mocnina ich priemerov). Teoretický zisk, pri ktorom sa neberú do úvahy atmosférické vplyvy, je pri 60 cm objektíve 10m oproti oku a pri 6 m objektíve až 15m. Požiadavky na typ objektívu sú dané jeho použitím. Napríklad objektívom pre fotografickú komoru sa má dosiahnuť dobré zobrazenie vo veľkom zornom poli, teda tento objektív nesmie mat sférickú aberáciu, komu, astigmatizmus a jeho ohnisková rovina nemusí byť rovná.

Fotografický objektív
---------------------

*Pozri fotografický objektív*

Filmový objektív
----------------

*Pozri filmový objektív*

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portál |

Typy a druhy objektívov podľa zamerania Archivované 2017-03-05 na Wayback Machine
**Nick Bostrom** narodený ako **Nick Boström** (\* 1973) je švédsky filozof a transhumanista. Pôsobí na University of Oxford.

Zakladateľ a prezident World Transhumanist Association
------------------------------------------------------

Spolu s Davidom Pearcem založil v roku 1998 Svetovú transhumanistickú asociáciu – World Transhumanist Association WTA. Od roku 2005 vykonáva funkciu prezidenta WTA. V roku 2004 založil s Jamesom Hughesom Institute for Ethics and Emerging Technologies a v roku 2005 založil Oxford Future of Humanity Institute, kde vykonáva funkciu riaditeľa.

Publikácie
----------

Nick Bostrom je autorom knihy Anthropic Bias. Observation Selections Effects in Science and Philosophy (2002) a mnohých publikácií venovaných tiež problematike transhumanizmu ako What is Transhumanism ? (1998), (2001), Existential Risks. Analyzing Human Extinction Scenarios and Related Hazards (2001), Are You Living In a Computer Simulation ? (2001), (2003), Transhumanist Values (2003), Human Genetic Enhancements: A Transhumanist Perspective (2003), The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Version 2.0 (2003), The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Vesrsion 2.1 (2003) , The Future of Human Evolution (2004), Infinite Ethics (2004), Transhumanism: The World´s Most Dangerous Idea ? (2004), A History of Transhumanist Thought (2005).

Polemika s Francisom Fukuyamom
------------------------------

Bostrom koncom roku 2004 polemizoval v článku Transhumanism: The World´s Most Dangerous Idea ? (2004) s americkým politologom Francisom Fukuyamom, ktorý v časopise Foreign Policy označil transhumanizmus za najnebezpečnejšiu myšlienku na svete.

Filozofia transhumanizmu
------------------------

Bostrom podal stručnú charakteristiku transhumanizmu v publikácii The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Vesrsion 2.1 (2003). Podľa Nicka Bostroma transhumanizmus môže byť chápaný ako rozšírenie humanizmu, z ktorého je čiastočne odvodený. Humanisti veria, že človek má hodnotu, že jednotlivec má hodnotu. Nemusíme byť dokonalí, ale môžeme zlepšovať veci podporou racionálneho myslenia, slobody, tolerancie, demokracie a starostlivosťou o ostatných ľudí. Transhumanisti s tým podľa Bostroma súhlasia, ale tiež zdôrazňujú, že máme potenciál stávať sa. Tak ako využívame racionálne prostriedky pre zdokonaľovanie ľudských podmienok a vonkajšieho sveta, môžeme tieto prostriedky využiť aj na zdokonalenie nás samých, ľudského organizmu. Pri tomto nie sme podľa Bostroma limitovaní tradičnými humanistickými metódami ako sú vzdelávanie a ľudský rozvoj. Môžeme tiež použiť technologické prostriedky. Ktoré nám eventuálne umožnia posunúť sa za hranice človeka v súčasnom chápaní.

Externé odkazy
--------------

* Bostrom, Nick: The Transhumanist FAQ. A General Introduction. Version 2.1 2003. www.transhumanism.org

Autoritné údaje: * BnF: 15907251j
* GND: 135992451
* Google Scholar: oQwpz3QAAAAJ
* ISNI: 0000 0001 2276 1693
* LCCN: n2001093242
* NK ČR: jx20100831002
* VIAF: 7723572
* WorldCat: lccn-n2001093242
**Obroda** (úplný názov **Klub za socialistickú prestavbu Obroda**) bola opozičná iniciatíva v Česko-Slovensku, ktorá vyvíjala činnosť v rokoch od roku 1989. V Česku jej aktivity prakticky skončili v roku 1990, na Slovensku v roku 1992.

Tvorili ju v najmä vylúčení členovia KSČ, ktorá sa počas normalizácie zbavovala „vnútorných nepriateľov". Existencia iniciatívy bola ohlásená vo februári 1989 a jej čelným predstaviteľmi boli historici Antonín Benčík, Miloš Hájek, Václav Kural a Vojtěch Mencl, ďalej Josef Domanský, Miluše Fischerová, Vladimír Kabrna, Josef Stehlík, Zdeněk Přikryl. Na činnosti Obrody sa tiež podieľali Čestmír Císař, Jiří Dienstbier a ďalší. Klub sa hlásil k odkazu Pražskej jari (ktorej vrcholný predstaviteľ Alexander Dubček sa k iniciatíve tiež hlásil) a ku Gorbačovovej perestrojke.

Na Slovensku klubu predsedal historik Ivan Laluha. "Klub Obroda Slovenska bolo spoločensko-záujmové zoskupenie bývalých členov strany po r. 1970 z nej vylúčených, ktoré sa usilovalo o odstránenie krívd z čias normalizácie a po roku 1992 zaniklo." Laluha bol predseda Klubu Obroda Slovenska od roku 1990 do roku 1992.

Na kandidátke VPN sa do poslaneckých lavíc vo voľbách v júni 1990 dostali Obrodári Ivan Laluha, Augustín Marián Húska, Rudolf Filkus, Hvezdoň Kočtúch, Robert Harenčár a ďalší. Vladimír Mečiar sa stal premiérom slovenskej vlády.

Po novembri 1989 sa predstavitelia Obrody pokúšali presadiť v Občianskom fóre, mnohí z nich potom zamierili do radov sociálnych demokratov. Členovia Obrody obsadili posty námestníkov ministra vnútra Richarda Sachera. Ovládli aj Bezpečnostnú komisiu hnutia OF. Tzv. Obrodári obsadili svojimi nominantami aj Branno-bezpečnostný výbor Federálneho zhromaždenia (viedol ho Ladislav Lis, stúpenec demokratické obrody socializmu), aj novú tajnú službu – Úrad pre ochranu ústavy a demokracie.

Iniciatíva vydávala v Prahe časopis *Dialóg,* ktorý vychádzal aj v brnianskej regionálnej mutácii.

Referencie
----------

1. ↑  BUREŠ, Jan. *Česká demokracie po roce 1989 : institucionální základy českého politického systému*. 1. vyd. Praha : Grada, 2012. 526 s. ISBN 978-80-247-4283-0. S. 28.
2. 1 2 3  BUDAJ, Ján. Reakcia na otázku pánov P. Zajac , F.Gál a J.Flamík, ktorí pátrajú: Ako to, že Mečiar dostal moc?. *Denník N Blog* (Bratislava: N Press), 2017-11-18. Dostupné online [cit. 2019-11-23].
3. 1 2   Žiť trvalo v súlade so svedomím. *Kurier 1/2003-INT*. Dostupné online.

Literatúra
----------

* KOKOŠKOVÁ, Zdeňka; KOKOŠKA, Stanislav. *Obroda : klub za socialistickou přestavbu : dokumenty*. Praha : Ústav pro soudobé dějiny AV ČR, 1996. 211 s. ISBN 80-85800-59-4.
Observatórium na Skalnatom plese
**Observatórium Skalnaté pleso** je astronomické a meteorologické observatórium umiestnené vo Vysokých Tatrách pri Skalnatom plese. Observatórium bolo založené v roku 1943 Dr. Antonínom Bečvářom, ktorý bol aj jeho prvým riaditeľom. Leží v nadmorskej výške 1 783 m. Je po ňom pomenovaná planétka (2619) Skalnaté Pleso.

Charakteristika
---------------

Objekt je dvojpodlažný, hranolového tvaru s pripojenou valcovou vežou, na ktorej je kupola s otváracou strechou. Okrem nej je aj ďalšia menšia kupola umiestnená na plochej streche.

Pozri aj
--------

Observatórium Lomnický štít

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Observatórium Skalnaté pleso**

Externé odkazy
--------------

* História observatória Archivované 2009-06-09 na Wayback Machine

Súradnice: 49°11′22″S 20°14′02″V﻿ / ﻿49,18935°S 20,23383°V﻿ / 49.18935; 20.23383

Literatúra
----------

Matúš Dulla: Slovenská architektúra od Jurkoviča po dnešok


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |
**Katrin Cartlidge** (vlastným menom *Katrin Juliet Cartlidge*, \* 15. máj 1961, Londýn, Anglicko – † 7. september 2002, Londýn, Anglicko) bola uznávaná anglická filmová, televízna a divadelná herečka. Hrala vo filmoch *Nahý* (1993), *Pred dažďom* (1994) *Prelomiť vlny* (1996), *Dospeláčky* (1997), *Claire Dolan* (1998), *Hotel Splendid* (2000), *Zem nikoho* (2001) či *Z pekla* (2001).

Detstvo a mladosť
-----------------

Cartlidgeová pochádza z nemecko-židovskej rodiny. Navštevovala Parliament Hill School vo štvrti Camdem, v Londýne v Anglicku. Má dvoch súrodencov.

Kariéra
-------

Cartlidgeová patrila k uznávaným a vyhľadávaným anglickým herečkám. Svoju hereckú kariéru zahájila v roku 1982, kde stvárnila jednu z vedľajších úloh v britskej telenovele *Brookside*. Postavu Lucy Collins stvárnila v 56 epizódach seriálu. 

V roku 1993 ju obsadil režisér Mike Leigh do filmu *Nahý*, kde sa prejavila jej herecká všestrannosť. Leigh bol s jej hereckým výkonom natoľko spokojný, že jej ponúkol spoluprácu aj na ďalších filmoch. O rok neskôr sa objavila vo vojnovom filme *Pred dažďom*. 

V roku 1996 získala rolu vo filme *Prelomiť vlny*. Vo filme sa objavila po boku Emily Watson a Stellana Skarsgårda. Film získal obrovský úspech a získal niekoľko filmových ocenení. Cartlidgeová za svoj herecký výkon získala dánske ocenenie *Robert Awards*, pre najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. O rok neskôr, si zahrala v ďalšom úspešnom filme, *Dospeláčky*. Za svoj herecký výkon získala Cartlidgeová ocenenie European Film Awards a Evening Standard British Film Awards. 

V roku 1998 bola nominovaná na americké ocenenie Independent Spirit Awards, za jej herecký výkon vo filme *Claire Nolan*. Režisér Mike Leigh, ju obsadil do vedľajšej úlohy vo filme *Topsy-Turvy* z roku 1999. 

V roku 2001 si zahrala v oscarovom filme *Zem nikoho* a v rovnakom roku, si zahrala tiež vo filme *Z pekla*, ktorý bol inšpirovaný príbehom o Jackovi Rozparovačovi. Menšiu rolu si zahrala aj vo filme *Crime and Punishment* z roku 2002.

Cartlidgeová získala úlohu Mary Rivers vo filme *21 gramov*, ale kvôli podlomenému zdraviu musela natáčanie opustiť a nahradila ju Charlotte Gainsbourg. Tiež získala rolu Very vo filme *Dogville*, ktorú musela z rovnakých dôvodov opustiť a nahradila ju herečka Patricia Clarkson. Po náhlom úmrtí Cartlidgeovej bol film venovaný jej pamiatke.

Úmrtie
------

Cartlidgeová zomrela vo veku 41 rokov na komplikácie pneumónie a septického šoku, ktorý zapríčinil vzácny nádor feochromocytóm.

Nadácia
-------

Peter Gevisser, Mike Leigh, Simon McBurney, Chris Simon a Cat Villiers založili nadáciu Katrin Cartlidge Foundation, na Medzinárodnom filmovom festivale v Sarajeve a jej ceny povzbudzujú mladé talenty vo filmovom priemysle.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Katrin Cartlidge na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 140175360
* GND: 128421762
* ISNI: 0000 0001 2136 723X
* LCCN: nr97038845
* NK ČR: xx0151908
* VIAF: 64204248
* WorldCat: lccn-nr97038845
**Pavol Tonhauzer** alebo **Pavel Tonhauser** alebo **Paul Tonhäuser** (\* 27. január 1909, Handlová - † 21. november 1984, Bratislava) bol účastník protifašistického odboja a politik.

Životopis
---------

Od 6. októbra 1938 bol vedúcim jednej zo štyroch oblastných organizácií ilegálnej KSS v Prešove, po vzniku Slovenského štátu sa stal vedúcim jednej z piatich oblastných organizácií ilegálnej KSS v banskobystrickej oblasti (1940–1941). V roku 1941 ho zatkli a väznili v Komárne a v Ilave, odkiaľ sa mu podarilo utiecť.

Po Viedenskej arbitráži, keď Košice pripadli Maďarsku, pracoval ako člen vedenia Maďarskej komunistickej strany. Po založení tretej ilegálnej skupiny komunistickej strany v Košiciach ho v septembri roku 1943 na udanie agenta Ústredia štátnej bezpečnosti Štefana Handeru opätovne zatkli a väznili v Košiciach a v Budapešti, kde ho odsúdili na trest smrti. Do konca Druhej svetovej vojny bol väznený v koncentračných táboroch od 14. novembra 1944 v Dachau a od 24. novembra 1944 v Natzweiler-Struthof.

V rokoch 1954–1960 bol poslancom Národného zhromaždenia, v rokoch 1960–1962 bol predsedom Stredoslovenského krajského národného výboru v Banskej Bystrici. Neskôr vyštudoval právo na Právnickej fakulte UK v Bratislave a stal sa predsedom Slovenského zväzu spotrebných družstiev. Bol autorom publikácie o stave družstevného hnutia v rozvojových krajinách a článkov v odborárskej a straníckej tlači. Za protifašistický odboj bol vyznamenaný Radom SNP I. triedy a inými vysokými vyznamenaniami.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Rodina
------

* otec Pavol Tonhauzer
* matka Mária, rod. Trníková
* syn Pavel (\* 1937)

Referencie
----------

1. 1 2
2. ↑
3. 1 2

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Stade Vélodrome** je štadión v meste Marseille vo Francúzsku. Je domácim štadiónom klubu Olympique de Marseille a bol jedným zo štadiónov Majstrovstiev sveta vo futbale 1938 a 1988. S kapacitou vyše 60 000 divákov je druhým najväčším štadiónom vo Francúzsku, hneď za Stade de France, ktorý je používaný ako hlavný stánok pre Francúzske národné futbalové mužstvo, s kapacitou 80 000 divákov. Je tiež používaný ako hlavný štadión pre Francúzske národné mužstvo v rugby.

S výstavbou štadióna sa začalo 28. apríla 1935 a štadión bol slávnostne otvorený 13. júna 1937. Naposledy prešiel štadión väčšiou rekonštrukciou v roku 1998, pred Majstrovstvami sveta. V budúcnosti je naplánované celkové zastrešenie všetkých tribún vrátane zvýšenia kapacity na minimálne 80 000 miest. Okrem športových podujatí je aj miestom koncertov. Prvý tu usporiadala v roku 1983 Joan Baezová a odvtedy tu koncertovali napríklad Pink Floyd, The Rolling Stones či Luciano Pavarotti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Stade Vélodrome**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Stade Vélodrome na anglickej Wikipédii a Stade Vélodrome na francúzskej Wikipédii.*

  



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |