recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Továreň Podravka
Podravka Vegeta
**Podravka** je spoločnosť, ktorá sa špecializuje na výrobu a predaj potravín, nápojov a farmaceutických produktov. 

Podravka pôsobí v regióne juhovýchodnej, strednej a východnej Európy. Spoločnosť bola založená v roku 1934 v Koprivnici, v Chorvátsku a na svojom začiatku svoju aktivitu sústredila na spracovanie a predaj ovocia. V súčasnej dobe má pobočky v 17 krajinách sveta, v Európe, Austrálii a Amerike.

Za dobu svojej existencie vytvorila Podravka niekoľko značiek. Najznámejšou značkou je Podravka, ktorá zastrešuje brand. Hneď ďalšou jej najznámejšou značkou je Vegeta, ktorá je medzi verejnosťou známa ako univerzálna koreniaca prísada. Značka Vegeta zvíťazila v súťaži Superbrand Poľska, v konkurencii 1200 poľských spotrebiteľských značiek. Rovnaké ocenenie získala Vegeta tiež v Maďarsku a Rusku. Podravka zvíťazila v Superbrand na Slovensku.

História
--------

Spoločnosť má svoje korene v chorvátskej Koprivnici, kde bratia Wolfovci začali v roku 1934 so spracovaním a predajom ovocia. Zo spoločnosti sa stala jedna z najvýznamnejších potravinárskych spoločností v strednej, východnej a juhovýchodnej Európe. Pod dnešným názvom začala spoločnosť vystupovať v roku 1947. O desať rokov neskôr začala Podravka vyrábať dehydrované polievky, ktoré vyrába dodnes. V roku 1958 vznikla univerzálna prísada do jedál, známa ako Vegeta.

### História v rokoch

* 1934 - počiatky spoločnosti Podravka
* 1947 - vznik spoločnosti Podravka
* 1957 - výroba prvých dehydrovaných polievok
* 1958 - výroba univerzálnych prísad do jedál Vegeta
* 1967 - vývoz Vegety do Ruska a Maďarska
* 1972 - Podravka založila firmu Belupo a vstúpila na farmaceutický trh
* 1981 - nová továreň na výrobu liečiv a kozmetiky Belupo v Koprivnici
* 1993 - Podravka sa stala akciovou spoločnosťou
* 1997 - implementácia informačného systému SAP
* 2002 - Podravka vytvorila zahraničné akvizície Talian-Ice v Chorvátsku a ÚSTÍ v Česku
* 2003 - Podravka má dcérske spoločnosti v 17 krajinách sveta

Referencie
----------

1. 1 2 3  Podravka - o nás
2. ↑  Lagris

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2014-12-04 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Podravka na českej Wikipédii.*
Place Charles-de-Gaulle
**Place Charles-de-Gaulle** (*námestie Charlesa de Gaulla*), predtým *Place de l'Étoile* (*námestie Hviezda*) je námestie v Paríži. Leží na hraniciach 8. 16. a 17. obvodu.  

Uprostred námestia sa nachádza Arc de Triomphe de l’Étoile. Každoročne tu štartuje Parížsky maratón. Pod námestím je stanica metra Charles de Gaulle - Étoile, kde sa krížia linky 1, 2 a 6, a kde je možné prestúpiť na linku RER A.

Opis
----

Place Charles de Gaulle, Paris
Na námestí sa stretáva 12 veľkých ulíc, ktoré spoločne vytvárajú hviezdu. Zo severu a proti smeru hodinových ručičiek (smer pohybu vozidiel) to sú:

* *Avenue de Wagram*
* *Avenue Mac-Mahon*
* *Avenue Carnot*
* *Avenue de la Grande-Armée*
* *Avenue Foch*
* *Avenue Victor-Hugo*
* *Avenue Kléber*
* *Avenue d'Iéna*
* *Avenue Marceau*
* Avenue des Champs-Élysées
* *Avenue de Friedland*
* *Avenue Hoche*

Námestie je rozdelené medzi 8. 16. a 17. obvod:

* 8. obvod: výseč ohraničená *Avenue de Wagram* a *Avenue Marceau*
* 16. obvod: oblasť medzi *Avenue Marceau* a *Avenue de la Grande Armée*
* 17. obvod: úsek vymedzený *Avenue de la Grande Armée* a *Avenue de Wagram*

Dlažba na námestí je zvolená tak, aby pri pohľade z výšky vytvárala hviezdu. Červená dlažba tvorí trojuholníky, ktorého základne priliehajú k centrálnemu priestoru na námestí a špicami smerujú do ulíc oproti.

Pod námestím je cestný podjazd, ktorý spája priamo *Avenue des Champs-Élysées* a *Avenue de la Grande Armée*. Je tu aj podzemný podchod pre chodcov, ktorý spája stred námestia s Víťazným oblúkom a chodníky na *Champs-Elysées* a *Avenue de la Grande Armée*.

Názov
-----

Pôvodný názov bol *Place de l'Étoile*. Názov „Hviezda" je starý a poukazoval na kríženie loveckých ciest v 18. storočí, ešte pred vznikom samotného námestia. Dňa 13. novembra 1970 bolo premenované na *Place Charles-de-Gaulle* na počesť zosnulého prezidenta († 9. november 1970). Takto rýchle premenovanie po osobnosti vyvolalo nesúhlasné reakcie. Na základe toho mestská rada odsúhlasila novú vyhlášku, podľa ktorej nemôže byť verejné priestranstvo v Paríži pomenované po osobe skôr než päť rokov po jej smrti. Stanica metra pod námestím bola tiež premenovaná z *Étoile* na Charles de Gaulle - Étoile. Dnes sa neďaleko námestia v 17. obvode nachádza malá ulička *Rue de l'Étoile*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Place Charles-de-Gaulle**

Externé odkazy
--------------

* Námestie na stránkach Paríža

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Place Charles-de-Gaulle na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
Podzámecká záhrada
**Podzámecká zahrada** (ľudovo **Podzámka**; doslova *Podzámocká záhrada*) je väčšia z „arcibiskupských záhrad" v Kroměříži. Spoločne s menšou Kvetnou záhradou a Arcibiskupským zámkom je od roku 1995 národnou kultúrnou pamiatkou a súčasťou Mestskej pamiatkovej rezervácie Kroměříž.

Od roku 1998 je spolu so zámkom a Květnou záhradou súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.

Záhrada s rozlohou 47,1 ha sa nachádza medzi Arcibiskupským zámkom a riekou Moravou. Jej najstaršia časť (medzi severnou stenou zámku a Moravou) existovala už v 15. storočí.

Záhrada zahŕňa rozsiahle, z väčšej časti udržiavané trávnaté plochy, i unikátnu zbierku stromov, takže poskytuje okolitým školám skvelé podmienky pre výuku botaniky a najmä dendrológie. Okrem toho je v záhrade chovaný aj obmedzený počet živočíchov (exotické vtáctvo, primáti, kopytníci) a hniezdi tu voľne žijúce vtáctvo.

Referencie
----------

1. ↑  zoznam je dostupný na  Archivované 2008-12-21 na Wayback Machine (prístup 7. 10. 2008)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Podzámecká zahrada**

Externé odkazy
--------------

* Stránky o Podzámeckej záhrade Archivované 2010-01-14 na Wayback Machine
**Oxyrhynský papyrus 466** (P. Oxy. III,466) je útržkovitý grécky papyrusový rukopis z 2. storočia obsahujúci inštrukcie pre zápasenie, vrátane chmatov a držaní. Predstavuje tak najstaršiu príručku európskych bojových umení. Papyrus darovala Columbijskej univerzite v roku 1907 Spoločnosť pre výskum Egypta (Egypt Exploration Society).

Text tvoria tri stĺpce po 13, 15 a 10 riadkov. Každá inštrukcia je nasledovaná slovom *plexon* (πλέξον) "zapleť", preložené Millerom (2004) v zmysle "vykonajte!". Poliakoff (1987) to prekladá ako "pobite sa". V podstate ide o vyzvanie čitateľa (žiaka) na vyskúšanie techniky.

Literatúra
----------

* Stephen G. Miller, *Arete: Greek Sports from Ancient Sources* University of California Press (2004), ISBN 0-520-24154-1, p. 32
* Michael B. Poliakoff, *Combat Sports in the Ancient World: Competition, Violence, and Culture* Sports and History Series, Yale University Press (1987), p. 51f.

Externé odkazy
--------------

* Bernard Pyne Grenfell, Arthur Surridge Hunt *Oxyrhynchus Papyri* III, 401 (1903), pp. 137–139.
* APIS record: columbia.apis.p356

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Papyrus Oxyrhynchus 466 na anglickej Wikipédii.*
**Protipožiarna bezpečnosť stavieb** alebo **požiarna bezpečnosť stavieb** (skratka **PBS**) je súbor opatrení, ktoré sa požadujú splniť pri navrhovaní, uskutočňovaní aj pri užívaní stavieb. Na Slovensku sú tieto opatrenia upravené v požiadavkách platných právnych predpisov a súvisiacich technických noriem. Súbor týchto opatrení vyplýva, okrem iného, aj zo siedmich základných požiadaviek na stavby, ktoré ustanovuje európska legislatíva t. j. z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 305/2011, ktorým sa ustanovujú harmonizované podmienky uvádzania stavebných výrobkov na trh a ktorým sa zrušuje smernica Rady 89/106/EHS.

Referencie
----------

1. ↑   *Zákon č. 314/2001 Z.z. o ochrane pred požiarmi v znení neskorších predpisov* [online].. Dostupné online.
2. ↑   *Vyhláška MV SR č. 94/2004 Z.z. ktorou sa ustanovujú technické požiadavky na protipožiarnu bezpečnosť pri výstavbe a pri užívaní stavieb* [online].. Dostupné online.
3. ↑   *Vyhláška MV SR č. 121/2002 Z.z. o požiarnej prevencii v znení neskorších predpisov* [online].. Dostupné online.
4. ↑   *Portál technických noriem Úradu pre normalizáciu metrológiu a skúšobníctvo SR* [online].. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Nariadenie EPaR EÚ 305/2011
**Protokol prenosu súborov** (angl. *file transfer protocol*), skr. **FTP**, je TCP/IP protokol určený na prenos súborov medzi počítačmi, či už na internete alebo lokálnej sieti. 

Na komunikáciu sa využívajú dva porty - 20 a 21. Port 20 slúži na prenos dát a port 21 slúži na kontrolu dát a ftp príkazy. 

FTP spoznáme tak, že vidíme namiesto „HTTP" na začiatku adresy „FTP", takže nejde o www-server ale o FTP-server.. ukážka: 

 *Archivované 2013-08-01 na Wayback Machine:port/adresar*
Na začiatku je ftp, potom nasleduje prihlasovacie meno, heslo, host - IP adresa servera alebo napr. ftp.server.com prípadne www.server.com, na konci môžeme mať cestu do daného adresára. Na serveri je možné vytvoriť viacej užívateľských kont, nastaviť práva pre použivateľov (použivateľ Jano môže sťahovať len dokumenty, používateľ Peter môže sťahovať dokumenty a filmy a užívateľ Fero môže sťahovať dokumenty a mazať filmy). Niektoré FTP su anonymné a tak nie je nutné poznať login a password, postačí len adresa servera.

História
--------

Pôvodnú špecifikáciu pre File Transfer Protocol napísal Abhay Bhushan a bola publikovaná ako RFC 114 dňa 16. apríla 1971.

Hlášky
------

* 200 - príkaz úspešne vykonaný
* 226 - prenesenie dát ukončené
* 230 - používateľ prihlásený, pokračujem
* 331 - používateľské meno OK, potrebujem heslo
* 332 - potrebujete účet pre prihlásenie
* 421 - veľa používateľov
* 426 - spojenie uzavreté, prenos prerušený
* 530 - neprihlásený
* 550 - požadovaná akcia nie je dostupná

*…hlášok servera je 6 x viac, tu sú len tie najčastejšie sa vyskytujúce…*

Ratio server - ftp server, ktorý funguje na výmene dát. Ratio 1:3 znamená, že po uploadovaní (nahraní na server) 1 MB môžem zo servera stiahnuť 3 MB. ratio 1:5 je teda 1 MB/5 MB…

Vytvorenie vlastného servera
----------------------------

Na vytvorenie je potrebné mať nainštalovaný program, ktorý umožní pripojenie cez FTP. Najčastejšie sa používa Serv-U, Cerberus FTP Server, RaidenFTPD, BlackMoon FTP Server, Cesar FTP, FileZilla… pre Windows a vsFTPd alebo proFTPD pre Linux.
Súradnice: 50°13′8″S 17°17′57″V﻿ / ﻿50,21889°S 17,29917°V﻿ / 50.21889; 17.29917

**Rejvíz** je národná prírodná rezervácia ev. č. 371 neďaleko obce Jeseník v okrese Jeseník. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Jeseníky.

Ochrana
-------

Predmetom ochrany je komplex rašelinových ekosystémov so všetkými druhmi rastlín a živočíchov na ne viazanými a ich horninového, vodného a pôdneho prostredia.

NPR leží na rozvodí Čiernej Opavy a Vrchovištného potoka v nadmorskej výške 734 – 794 m. Prechádza ňou náučný chodník *Rejvíz – Mechové jezírko* po chodníku z klád.
Jeho centrom je Velké mechové jezírko. Necelý 1 km južne od osady Rejvíz sa v severovýchodnej časti rezervácie nachádza Malé mechové jezírko, ktoré je celkom zarastené a nie je verejnosti prístupné.

Rašelinisko vzniklo v dobe ústupu doby ľadovej asi pred 6 – 7 tisícami rokov.
Ide o typ vrchoviskového rašeliniska, kedy sa zadržiava väčšie množstvo vody na nepriepustnom podloží.

Rastliny a živočíchy
--------------------

Zo stromov tu rastie predovšetkým nižšia borovica barinná *(Pinus uncinata)*. Všadeprítomný je tu mach rašelinník a rastie tu i mäsožravá rastlina rosička okrúhlolistá. V tesnom okolí vlastných rašelinísk sa vyskytujú druhy typické pre podmáčané lúky ako vstavačovec májový, kamzičník rakúsky a ľalia cibuľkonosná.

Zo savcov sa tu pravidelne objavuje večernica severská, z vtákov tesár čierny, pôtik kapcavý, chriašteľ poľný a bocian čierny. Vyskytujú sa tu 2 druhy mlokov – mlok karpatský a mlok horský.

Z nižších živočíchov je zaujímavý výskyt arktického druhu šidla Aeshna subarctica. Žije tu o. i. množstvo rôznych pavúkov.

Referencie
----------

1. ↑   *Stránky AOPK ČR* [online]. [Cit. 2015-01-27]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑  
 *Rejvíz Mechové jezírko – naučná stezka* [online]. Jeseníky (eJeseniky.Com), 2007, [cit. 2015-01-27]. Dostupné online.
3. 1 2  
 *Naučná stezka Rejvíz - Mechové jezírko* [online]. Jeseníky Info, [cit. 2015-01-27]. Dostupné online.
4. 1 2  
 *NPR Rejvíz* [online]. Správa CHKO Jeseníky, [cit. 2015-01-27]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Zoznam chránených území v okrese Jeseník

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rejvíz (národná prírodná rezervácia)**

Externé odkazy
--------------

* Národná prírodná rezervácia Rejvíz - turistické informácie

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rejvíz (národní přírodní rezervace) na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chránené územia v okrese Jeseník |
| --- |
| Chránené krajinné oblasti | 
* Jeseníky

 |
| Národné prírodné rezervácie | 
* Praděd
* Rejvíz
* Šerák-Keprník

 |
| Národné prírodné pamiatky | 
* Borový
* Jeskyně Na Pomezí
* Na Špičáku
* Venušiny misky

 |
| Prírodné rezervácie | 
* Borek u Domašova
* Filipovické louky
* Račí údolí
* Sněžná kotlina
* Stráž - Skalka
* Šumárník
* Vidnavské mokřiny
* Vysoký vodopád

 |
| Prírodné pamiatky | 
* Černá Voda - kulturní dům
* Černé jezero
* Chebzí
* Louka Na Miroslavi
* Písečná-mokřad
* Píšťala
* Rašeliniště na Smrku
* Skalka pod Kaní horou
* Štola Marie Pomocná
* Vodopády Stříbrného potoka
* Zlaté jezero

 |
Toyota Prius, prvé sériovo vyrábané osobné auto s rekuperačnými brzdami.
**Rekuperácia** je proces premeny časti kinetickej energie dopravného prostriedku naspäť na využiteľnú energiu pri brzdení. Táto energia by bola inak stratená vo forme tepla.

Pri elektrodynamickom brzdení sa táto energia buď ukladá do akumulátorov priamo v dopravnom prostriedku alebo sa vracia do napájacej sústavy na rozdiel od elektrodynamického brzdenia bez rekuperácie, kedy sa získaná energia márni v odporníkoch.

Rekuperácia sa používa hlavne pri koľajových vozidlách s elektrickou trakciou, ako napríklad električky, metro, elektrické jednotky a elektrické lokomotívy, ale je možné sa s ňou stretnúť aj pri cestných vozidlách alebo s hybridnou trakciou, napríklad hybridné lokomotívy, alebo v elektromobiloch a automobiloch s hybridným pohonom.

Výhodou rekuperácie je úspora energie a zníženie strát, pretože sa energia spotrebovaná na uvedenie vozidla do pohybu čiastočne získava späť. Úspora sa prejavuje v mestskej a prímestskej doprave, alebo pri posune na železnici, kedy dochádza často k zastaveniu a rozbehu vozidla a okrem toho je jednoduché získanú energiu okamžite využiť. Výhody sa uplatnia napríklad pri bežných osobných, ale hlavne nákladných vlakoch, ktoré majú hmotnosť rádovo tisíce ton a pri ich brzdení je možné získať relatívne najviac energie späť.

Elektrodynamicky sú brzdené iba hnané nápravy spojené s trakčným elektromotorom, napríklad lokomotívy. Takto sú brzdené aj mnohé piestové motorové lokomotívy na fosílne palivá s elektrodynamickým prenosom výkonu, energia však nie je vracaná do siete, ale likvidovaná v tepelných odporníkoch na streche lokomotívy.

Na tratiach ŽSR nie je rekuperácia dovolená. Podľa údajov z roku 2015 je však *spustenie rekuperácie na oboch systémoch AC/DC do bežnej prevádzky [...] v štádiu riešenia a prípravy. V blízkej budúcnosti sú plánovane merania a skúšky pre povolenie rekuperácie na vybraných úsekoch."*

Problémom je nutnosť získanú energiu uložiť alebo okamžite spracovať ďalej. Z prevádzkového hľadiska je najjednoduchšie energiu uložiť do akumulátorov a potom ju použiť napríklad pri opätovnom rozbehu, toto riešenie však vyžaduje akumulátorové batérie, ktoré výrazne zvyšujú hmotnosť vozidla a majú obmedzenú kapacitu. Ďalším riešením je energiu vrátiť späť do trakčnej siete prostredníctvom trolejového vedenia alebo prostredníctvom napájacej koľajnice. To vyžaduje, aby bol v danom napájacom obvode prítomný iný dopravný prostriedok, ktorý túto energiu spotrebuje, alebo aby trakčná sieť bola schopná energiu akumulovať, napríklad pomocou akumulátorovej batérie alebo pomocou zotrvačníka.

V určitých prípadoch sa táto energia vracia do elektrickej rozvodnej siete prostredníctvom polovodičových meničov. Používa sa to iba v prípade, že je to ekonomicky výhodné.

Referencie
----------

1. ↑   *ŽSR - rekuperácia* [online]. ŽSR, 27.03.2015, [cit. 2015-04-26]. Dostupné online. Archivované 2021-10-25 z originálu.

Pozri aj
--------

* Elektrodynamická brzda
Slovenská dopravná značka IP19 – Parkovisko P+R
Parkovisko P+R v Prahe blízko stanice metra Opatov
**P+R** (iné názvy: **(za)parkuj a choď (verejnou dopravou)**, **(za)parkuj a cestuj (verejnou dopravou)**; angl. park and ride, Park & Ride) je forma kombinovanej prepravy s nadväznosťou individuálnej automobilovej dopravy na verejnú hromadnú dopravu. Umožňuje sa budovaním záchytných parkovísk v blízkosti staníc, staníc metra a iných terminálov verejnej dopravy alebo zriaďovaním parkovísk spojených s mestom špeciálnou linkou verejnej hromadnej dopravy. Budovanie parkovísk P+R je dôležitým nástrojom podpory verejnej hromadnej dopravy a integrovaných dopravných systémov, respektíve intermodálnej dopravy.[chýba zdroj]

Praha
-----

V Prahe bolo zriadených cca. 17 parkovísk P+R v blízkosti 12 staníc metra a 3 železničných staníc. Ich celková kapacita v júni 2011 bola 3 005 parkovacích miest. Samostatné parkovné je relatívne lacné, platbu parkovného bolo do júna 2011 možné výhodne zlúčiť s platbou cestovného na mestskú hromadnú dopravu (spiatočný lístok alebo jednodenný lístok) a mesto poskytovalo na tento lístok aj ďalšie zľavy napríklad na vstupnom. Od 1. júla 2011 však bolo denné parkovné zvýšené na dvojnásobok a boli zrušené zvýhodnené lístky na MHD spojené s parkovným. Mesto to zdôvodnilo tým, že parkoviská typu P+R sú od rána preplnené, a teda nie je dôvod ich zvýhodňovať. Parkovisko P+R v Prahe umožňovalo aj bezplatné parkovanie bicyklov, ktoré však neboli spojené s výhodným cestovným na MHD.

Spojené kráľovstvo
------------------

V Spojenom kráľovstve je obvyklý systém, že z parkoviska typu P+R je do mesta zriadená špeciálna autobusová linka.

Referencie
----------

1. ↑  Parkování na P+R parkovištích na okraji Prahy podraží o sto procent, iDnes.cz, 28. 6. 2011, sfo (Šárka Formánková)

Pozri aj
--------

* K+R
* B+R

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **P+R**

Externé odkazy
--------------

* Doprava v klidu – část studie ÚDI z roku 2001
* P+R, B+R, K+R, Pražská integrovaná doprava, text nedatován, web datován 2018

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku P+R na českej Wikipédii.*
**PGE Energetyka Kolejowa SA,** do roku 2023 **PKP Energetyka, SA** je energetická spoločnosť v Poľsku. Prevádzkuje dodávky tračnej a komerčnej energie.

Dejiny
------

Spoločnosť vznikla v roku 2001 ako energetická časť poľských železníc. Začiatky sa však dajú z počítať výstavbou trate Varšava – Grodzisk Mazowiecki napájanou 600V.

V júli 2015 CVC Capital Partners odkúpila PKP Energetiku od štátu. Nákup 100% akcií bol v hodnote 1,965 mld zł, v tom čase približne 477 mil. eur. V roku 2018 Andrzej Bittel, viceminister pre infraštruktúru informoval, že PKP SA sú vo finančnom stave odkúpiť spoločnosť PKP Energetyka naspäť. Privatizáciu považoval za zlú.

V roku 2023 zmenila názov na PGE Energetyka Kolejowa.

Činnosť
-------

Spoločnosť prevádzkuje celoštátnu údržbu železničnej siete, palivové stanice pre dieselové lokomotívy a tiež predáva elektrinu a plyn. Hlavným klientom spoločnosti je PKP Polskie Linie Kolejowe. Havarijný servis spoločnosť zabezpečuje nepretržite.

V roku 2014 bola PKP Energetyka 5. najväčšia distrubučná spoločnosť v Poľsku a jediná s celoštátnou sieťou. Polovica príjmu tvorila železničná distribúcia. V roku 2014 firma predala 7,7 TWh elektrickej energie, z toho 2,1 TWh trakčnej. Ku koncu roku 2014 spoločnosť vlastnila 13 653 km vysoko- a strednenapäťových vedení, 8 625 transformátorov s celkovým výkonom 5 929 MVA. Vlastní 447 a 13 si ich prenajíma. V prenájme má aj ďalšie zariadenia. V rámci projektu MUZ pripravila trate pre prevádzku súprav Pendolino pre rýchlosť 200 km/h a perspektívne 220 km/h.

Od 1. januára 2020 platí nová štvorrorčná zmluva s PKP Polskie Linie Kolejowe vo výške 1,177 mld zł. Dôvodom novej zmluvy bola vysoká kvalita poskytovaných služieb. Medzi rokmi 2016 a 2018 sa znížil počet incidentov trakčnej sústavy z 340 na 34 ročne.

Galéria
-------

* Sídlo spoločnosti vo VaršaveSídlo spoločnosti vo Varšave
* Depo s vozidlami PKP Energetyka v meste TczewDepo s vozidlami PKP Energetyka v meste Tczew
* Vlak pre prácu na trakčnom vedeníVlak pre prácu na trakčnom vedení

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   PKP Energetyka, [cit. 2020-05-03]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4   *PKP Energetyka wróci do Grupy PKP? -* [online]. inforail.pl, [cit. 2020-05-03]. Dostupné online.
3. ↑   *PKP Energetyka S.A Privatization* [online]. Európska banka pre obnovu a rozvoj, [cit. 2020-05-03]. Dostupné online.
4. 1 2 3   *Press Releases* [online]. CVC Capital Partners, [cit. 2020-05-03]. Dostupné online. Archivované 2021-10-06 z originálu.
5. ↑   *PGE Energetyka Kolejowa oficjalnie w KRS* [online]. pgeenergetykakolejowa.pl, [cit. 2023-05-28]. Dostupné online.
6. 1 2  BALAWENDER, Grzegorz. *PKP Energetyka dalej będzie czuwać nad siecią trakcyjną PLK* [online]. energia.rp.pl, 2019-05-22, [cit. 2020-05-03]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* PKP Energetyka – Oficiálna stránka
*Tento článok sa týka bridžu a používa špecifickú bridžovú terminológiu. Pozri článok Bridžová terminológia pre vysvetlenie neznámych slov a fráz. Pokiaľ tam nejaký termín nenájdete, upozornite na to prosím v diskusii.*
**Pachabo** je hybridná metóda hodnotenia družstevných zápasov používaná EBU. Metóda vyžaduje kombinovať taktiku hodnotenia na Impy a zápasov BAM.

Hodnotenie pozostáva z dvoch elementov. Prvým je hodnotenie Board a match (BAM). Za víťazstvo s rozdielom väčším než 10 Total points (TP) družstvo získa 2 VP, za -10, 0, 10 TP 1 VP za prehru s väčším rozdielom než 10 získa 0 VP.

Druhý element sa určí z podielu total points oboch družstiev a rozdielu získaných TP.
Pre jednotlivé počty rozdaní sa výsledok vypočíta takto:

2 rozdania
----------

V banku je 7 VP: 4 VP za výhru rozdaní a 3 VP za total points, ktoré sa pridelia takto:

|  |  |
| --- | --- |
| VP | TP / swing |
| 1.5 – 1.5 | 8 a viac |
| 2 – 1 | <5 ; 8) |
| 2.5 – 0.5 | <3 ; 5) |
| 3 – 0 | menej než 3 |

3 rozdania
----------

V banku je 10 VP: 6 VP za výhru rozdaní a 4 VP za TP:

|  |  |
| --- | --- |
| VP | TP / swing |
| 2 – 2 | 12 a viac |
| 2.5 – 1.5 | <8 ; 12) |
| 3 – 1 | <5 ; 8) |
| 3.5 – 0.5 | <3 ; 5) |
| 4 – 0 | menej než 3 |

4 rozdania
----------

V banku je 13 VP: 8 VP za výhru rozdaní a 5 VP za TP

|  |  |
| --- | --- |
| VP | TP / swing |
| 2.5 – 2.5 | 17 a viac |
| 3 – 2 | <12 ; 17) |
| 3.5 – 1.5 | <8 ; 12) |
| 4 – 1 | <5 ; 8) |
| 4.5 – 0.5 | <3 ; 5) |
| 5 – 0 | menej než 3 |

5 rozdaní
---------

V banku je 16 VP: 10 VP za výhru rozdaní a 6 VP za TP

|  |  |
| --- | --- |
| VP | TP / swing |
| 3 – 3 | 23 a viac |
| 3.5 – 2.5 | <17 ; 23) |
| 4 – 2 | <12 ; 17) |
| 4.5 – 1.5 | <8 ; 12) |
| 5 – 1 | <5 ; 8) |
| 5.5 – 0.5 | <3 ; 5) |
| 6 – 0 | menej než 3 |

6 rozdaní
---------

V banku je 19 VP: 12 za výhru rozdaní a 7 za TP

|  |  |
| --- | --- |
| VP | TP / swing |
| 3.5 – 3.5 | 30 a viac |
| 4 – 3 | <23 ; 30) |
| 4.5 – 2.5 | <17 ; 23) |
| 5 – 2 | <12 ; 17) |
| 5.5 – 1.5 | <8 ; 12) |
| 6 – 1 | <5 ; 8) |
| 6.5 – 0.5 | <3 ; 5) |
| 7 – 0 | menej než 3 |

Externé odkazy
--------------

* Pachabo Scoring Archivované 2016-03-04 na Wayback Machine - pôvodný zdroj článku
* EBU White Book Archivované 2010-03-25 na Wayback Machine 161.7 Pachabo scoring
Renault Clio V6 zozadu
**Renault Clio V6 Renault Sport** je hot hatch, ktorého základom je Renault Clio II. V rokoch 2001 až 2005 ho vyrábala motoršportová divíza Renault Sport automobilky Renault. Modely Phase 1 boli konštruované výrobcom TWR vo Švédsku a modely Phase 2 boli konštruované divíziou Renault Sport v Dieppe. Koncept automobilu s motorom v strede a rozšírenou karosériou veľmi pripomína Renault 5 Turbo z 80-tych rokov.

Clio V6 Phase 1 (2001 – 2003)
-----------------------------

Clio V6 mal základ v Cliu II so zdieľaním len málo častí so sériovým Cliom. Motor 3,0 V6 pôvodom z Laguny, bol upravený na výkon okolo 169 kW/230 koní a bol umiestnený uprostred vozidla na mieste, kde sa majú pôvodne nachádzať zadné sedadlá – čím sa z neho stal 2-sedadlový hot hatch. Clio V6 dostal v roku 2003 facelift, a bol rozsiahlo prerobený po kritike riadenia pôvodného Clia V6 (hlavne za mokra). Nový automobil bol upravený na výkon 188 kW/255 koní, ale bol ešte viac nedotáčavý ako Phase 1.

S cieľom prispôsobiť radikálne zmeny hatchbacku s motorom vpredu a predným náhonom na 2-sedadlové kvázi-kupé s motorom uprostred a zadným náhonom, boli potrebné rozsiahle štrukturálne prepracovania, hlavne preto, že Clio Phase 1 bol ťažší o 300 kg oproti športovému Cliu – 172 Cup. Preto, aj keď model V6 bol významne výkonnejší, nebol až tak rýchlejší v priamom zrýchlení ako Clio 172 Cup – zrýchlil z 0 na 96 km/h za 6,2 sekundy v porovnaní z 172 Cup, ktorého zrýchlenie z 0 na 96 km/h malo hodnotu 6,7 sekundy. Hoci jeho maximálna rýchlosť bola výrazne vyššia (234 km/h v porovnaní s 222 km/h). Clio Phase II mal vyššiu hmotnosť, ale kompenzáciou bol vyšší výkon a redukcia času zrýchlenia z 0 na 96 km/h na hodnotu 5,9 sekundy a maximálna rýchlosť dosiahla 246 km/h. Výroba špeciálnych karosérií bola vykonávaná vo Valmete vo Fínsku.

Clio V6 Phase 2 (2003 – 2005)
-----------------------------

V čase predstavenia v roku 2003, upravené Clio V6 Phase 2 bol najvýkonnejším sériovo vyrábaným hot hatchom na svete, s výkonom 188 kW/255 koní, nasledovaný Alfou Romeo 147 GTA (184 kW/250 koní) a Seatom Leónom Cupra R (165 kW/225 koní). Na základe motora z Phase 1, jeho extrémne výkony boli podporené asistenciou od Porsche.

Motory
------

* **Phase 1**: 2 946 cm³ L7X V6 benzín, 24 ventilov, 169 kW/230 koní pri 6000 ot/min, 300 Nm pri 3750 ot/min
* **Phase 2**: 2 946 cm³ L7X V6 benzín, 24 ventilov, 188 kW/255 koní pri 7150 ot/min, 300 Nm pri 4650 ot/min

Referencie
----------

1. ↑   *Renaultsport Clio V6* [online]. Evo, Máj 2003, [cit. 2011-01-07]. Dostupné online. Archivované 2011-02-25 z originálu.
2. ↑   *Renault Clio V6 (01-05)* [online]. Parker's, [cit. 2011-01-07]. Dostupné online.
3. ↑   *Renaultsport Clio V6* [online]. Evo, [cit. 2011-01-07]. Dostupné online. Archivované 2011-02-25 z originálu.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Renault Clio V6 Renault Sport na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Renault Clio V6 Renault Sport**

Externé odkazy
--------------

* Renault Sport oficiálna webstránka
* v6Clio.net Clio V6 klub majiteľov
Heyrovského polarograf
Heyrovského polarograf
**Polarografia** je elektrochemická analytická metóda, ktorá slúži na určovanie prítomnosti (kvality) a koncentrácie (kvantity) redukovateľných alebo oxidovateľných neznámych látok v roztoku. Princíp spočíva vo vyhodnocovaní závislosti elektrického prúdu na napätí na dvojici elektród ponorených do roztoku, v ktorom prebieha elektrolýza. Závislosti majú tvar vĺn, ktorých poloha charakterizuje jednotlivé druhy látok. Z veľkosti nárastu prúdu je možné stanoviť koncentráciu látky.
  
Za jej objav dostal Čech Jaroslav Heyrovský v roku 1959 Nobelovu cenu za chémiu.

Ako pracovná elektróda slúži ortuťová kvapkajúca elektróda. Na povrchu kvapky ortuti sa vytvorí elektrická dvojvrstva. Pri zvyšovaní potenciálu medzi anódou a katódou dôjde k vylúčeniu príslušných iónov na katóde a tým k nárastu prúdu. Prúd je obmedzený množstvom iónov v roztoku. Hneď ako sa množstvo vylučujúcich sa iónov rovná počtu prichádzajúcich iónov z roztoku, prúd prestane rásť. Hodnota stredu nárastu polarizačnej krivky je pre danú látku charakteristická. Do roztoku sa pridáva základný (indiferentný) elektrolyt, napríklad kyselina, aby sa zvýšila jeho vodivosť. Ďalej sa pridáva povrchovo aktívna látka – typicky želatína, ktorej úlohou je zabrániť vzniku maxima na začiatku polarografickej vlny. Dôležité je aj prebublávanie vzorky v polarografickej nádobke inertným plynom kvôli odstráneniu kyslíka, ktorý vytvára na polarograme pretiahnuté vlny a znehodnocuje záznam.

Prístroj založený na polarografickej metóde sa nazýva *polarograf*. Jeho tri základné časti tvoria zdroj, zapisovač a ovládač ortuťovej kvapkajúcej elektródy.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Polarografia**

Literatúra
----------

* Jaroslav Heyrovský & Jindřich Forejt: *Oscilografická polarografie - Polarografie střídavým proudem, její theorie a použití*. Praha: SNTL, 1953.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

* Polarografia Archivované 2011-07-18 na Wayback Machine
* Fotografie troch typov polarografov z výstavy v Karolíne

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Polarografie na českej Wikipédii.*
Modrý povrch Plexicushion v Rod Laver Arena
Plexicushion na jednom z vedľajších kurtov
**Plexicushion** je druh tvrdého tenisového povrchu, ktorý bol vyvinutý firmou Plexipave v štáte Massachusetts v Spojených štátoch amerických.

Typy povrchu
------------

Podľa oficiálnej internetovej stránky firmy Plexipave  existujú štyri rôzne typy povrchu Plexicushion - Prestige, Competition, Tournament a 2000.

Australian Open
---------------

30. mája 2007 vedenie súťaže Australian Open oznámilo, že povrch Plexicushion Prestige od roku 2008 nahradí dovtedy používaný Rebound Ace. Zmena povrchu sa udiala hlavne kvôli častému uplatňovaniu pravidla o teplote na kurte. Plexicushion Prestige je tenší a tým pádom udržiava menej tepla. Nový povrch však čelí kritike, pretože je príliš podobný povrchu DecoTurf, ktorý sa používa na US Open.

Referencie
----------

1. ↑  Popisy rôznych druhov povrchu Plexicushion

Pozri aj
--------

* Australian Open

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka firmy Plexipave


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Tenisový portál |
**Právna rodina** je zoskupenie blízkych právnych režimov viacerých národných práv, ktoré majú spoločné základné charakteristické znaky, predovšetkým v usporiadaní vlastného vnútorného systému, v spôsobe normotvorby, formovaní štruktúry a povahy predpisov s typickými znakmi, ktoré sa prípadne neviažu na iné právne rodiny. Ide teda o skupinu právnych poriadkov (veľký právny systém) majúcich rovnaký právny štýl, najmä (ale nie len) z ideologického hľadiska. 

Nazývanie veľkých právnych systémov právnymi rodinami zaviedol profesor René David najmä v publikácií Veľké systémy súčasného práva. Ak v určitom zoskupení vystupuje niektorý právny poriadok ako dominantný pri formovaní daného právneho systému, označuje sa ako materský a ostatné poriadky ako dcérske, respektíve filiálne. 

René David rozlišuje tieto právne rodiny:

* románsko-germánska právna rodina
* právna rodina common law
* socialistická právna rodina (zastarané)
* iné:
	+ islamské právo
	+ židovské právo
	+ hinduistické právo
	+ právo Ďalekého východu
	+ právne systémy Čiernej Afriky

Zjednodušene možno medzi najdôležitejšie právne rodiny zaradiť:

* kontinentálny právny systém
* anglo-americký právny systém (common law)
* nábožensko-filozofický právny systém

Externé odkazy
--------------

* (PDF, DE)
**Renault Magnum** je ťažký nákladný automobil, ktorý v rokoch 1990 až 2013 vyrábala francúzska automobilka Renault Véhicules Industriels (1990-2002) a Renault Trucks (2002-2013). Magnum sa vyrábal buď ako ťahač návesov alebo ako podvozok pre nadstavby. Obe tieto verzie mohli byť v konfigurácii 4×2 alebo 6×2, pričom konfigurácia pohonu 6×4 bola určená pre najťažšie prepravy.

Renault uviedol model Magnum v roku 1990 a v roku 1991 vyhral cenu International Truck of the Year.

Boli vyrobené štyri generácie (Magnum AE, Magnum Integral, Magnum Millenium a Magnum New Dimensions) a jedna špeciálna edícia (ROAD 66). Dizajnérom Magnumu bol taliansky dizajnér Marcello Gandini, pričom najväčšou novinkou bol interiér kabíny s rovnou podlahou bez motorového tunela.

V rokoch 1999 až 2003 bol Magnum distribuovaný do Austrálie pod názvom Mack s motormi Cummins Signature s objemom 15 litrov a výkonom 421 kW/565 koní.

V roku 2013 model Magnum nahradil úplne novo vyvinutý model Renault Trucks T.

Technické údaje
---------------

### Motor

Naftový motor je odvodený z 12-litrového radového šesťvalcového motora automobilky Volvo Lastvagnar. Zmenou je nový manažment motora a systém vstrekovania paliva vyvinutý v spolupráci s firmou Delphi.

Motor bol dostupný v nasledovných výkonových konfiguráciách:

| Výkon | Krútiaci moment | Max. rozsah krútiaceho momentu |
| --- | --- | --- |
| 328 kW/440 koní | 2200 Nm | 1020-1400 ot/min |
| 358 kW/480 koní | 2400 Nm | 1030-1400 ot/min |
| 388 kW/520 koní | 2550 Nm | 1050-1430 ot/min |

### Prevodovka

Prevodovka, ktorá je v štandardnej výbave je 16-rýchlostná manuálna ZF servoshift s pneumatickým posilňovačom. Voliteľne bola dostupná 12-rýchlostná automatizovaná prevodovka *Optidrive II* so štyrmi spätnými rýchlosťami. Táto prevodovka má tiež manuálny režim.

Galéria
-------

* Renault Magnum AE 440 (1990-2001)Renault Magnum AE 440 (1990-2001)
* Renault Magnum 480 DXi (2001-2008)Renault Magnum 480 DXi (2001-2008)
* Renault Magnum 480 DXi (2008-2013)Renault Magnum 480 DXi (2008-2013)

Referencie
----------

1. ↑   *Renaults flagship joins French fleet* [online]. Commercial Motor, [cit. 2018-03-22]. Dostupné online.
2. ↑   *International Truck of the Year 1991* [online]. TRUCK OF THE YEAR, [cit. 2018-03-22]. Dostupné online.
3. ↑   *AE - Magnum* [online]. lesrenaultdepapier.fr, [cit. 2016-09-01]. Dostupné online.
4. ↑   *Mack Magnum* [online]. trucksplanet.com, [cit. 2016-09-01]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Renault Magnum**
**Polyainos** (starogr. *Πoλυαινoς* – *Polyainos*, lat. *Polyaenus*) bol macedónsky právnik, rečník a spisovateľ v 2. storočí.

Životopis
---------

Polyainos sa narodil pravdepodobne v meste Nikaia v Bytýnii. Jeho rodina bola macedónskeho pôvodu. V polovici druhého storočia pôsobil v Ríme ako právnik a rečník. Ako dlho žil v Ríme nie je známe, ale keďže žil tam nejakú dobu mal iste aj rímske občianstvo a latinčinu ovládal rovnako dobre ako gréčtinu. Informácie o živote a dielach Polyaina nám podáva byzantský encyklopedický slovník Suda, ktorý napísal neznámy autor okolo roku 1000. Tam sa píše, že Polyainos napísal počas panovania cisárov Marka Aurelia a Lucia Vera v Ríme v roku 161 svoju prvú knihu zvanú *Stratégie* a venoval im ju pri príležitosti partskej vojny. V tomto písomnom diele Polyainos uviedol príklady strategických úskokov a ľstí v dejinách vojenstva, použitých či už počas útoku, alebo obrany. Suda a tiež aj iní antickí autori (napr.Stobaeus) sa zmieňujú aj o jeho ďalších dielach, ktoré sú už ale stratené.

Diela
-----

### *Zachované dielo*

Dielo *Stratégie*, (lat. *Strategemata*) sa skladá z ôsmich kníh, obsahuje približne 900 hesiel slávnych mytologických a historických postáv, uvedených s ich historkami, zaradených chronologicky a podľa krajiny z ktorej pochádzali. Písomné dielo je napísané jasne, jednoduchým štýlom i keď s nádychom rétoriky tej doby. Obsahuje množstvo anekdot zo života slávnych ľudí. Nefigurujú v ňom výhradne historické fakty, ale mnohé historky diela sú nimi popretkávané a preto toto dielo svoju cenu pre historikov rozhodne má. Možno dielu chýba často chronologická presnosť a občas si jej autor nedbalo pletie mená, napriek tomu dielo má nejakú štruktúru. 

* Kniha 1. *(kapitoly 1-26): od najstarších časov až do šiesteho storočia pred Kr.*
* Kniha 1. *(Kapitoly 27 až 49): piate storočie pred Kr.*
* Kniha 2. *Sparťania a Tébania*
* Kniha 3. *Aténčania zo štvrtého storočia pred Kr.*
* Kniha 4. *Macedónci*
* Kniha 5. *(kapitoly 1-15): Sicílčania*
* Kniha 5. *(kapitoly 16-48): admiráli, vojvodcovia a ďalší*
* Kniha 6. *ostatní Gréci a Kartáginci*
* Kniha 7. *Peržania a ďalší barbari*
* Kniha 8. *(kapitoly 1-25): Rimania*
* Kniha 8. *(Kapitoly 26 až 71): Ženy*

###  *Stratené diela*

* O Tébach, (lat. *De Thebis*),*(starogr. Περὶ Θηβῶν)*
* Taktika v troch knihách, (lat. *Tactica*),*(starogr. Τακτικά)*
* Macedónska spoločnosť, (lat. *De commune Macedonum*), *(starogr. Ύπερ τoῦ κoίνoυ τῶν Mακεδόνων)*
* Sanhedrin, (lat. *De synedrio*), *(starogr. Ύπερ τoῦ Συνεδρίoυ)*

Poznámky
--------

1. 1 2  *Suda* s.v. Πoλύαινoς
2. ↑  *Stobaeus,* *Florilegium* 48.43
3. ↑  Stobaeus, *Florilegium* 48.53

Zdroje
------

* François Charles Liskenne, *Bibliothèque historique et militaire*
* Maria Schettino, *Introduzione a Polieno*  Archivované 2014-05-11 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * BnF: 123171991
* GND: 118741411
* ISNI: 0000 0000 8339 499X
* LCCN: n94028544
* VIAF: 15564840
* WorldCat: lccn-n94028544
Sídlo v Nivy Tower v Bratislave
**Resco** je slovenská softvérová firma, ktorá sa špecializuje na vývoj mobilných aplikácií CRM. V roku 1999 ju v Bratislave založil Radomír Vozár, Eduard Kirchner a Marcel Saffa. V roku 2014 používalo produkty firmy Resco viac ako milión používateľov a 4000 korporácií. Názov "RESCO" je odvodený z anglického **RE**mote **S**olutions **CO**mpany (spoločnosť pre diaľkové riešenia).

História a vývoj
----------------

Na začiatku sa vývojári Resca sústredili na platformy ako PalmOS, Pocket PC (Standard) a Pocket PC (Professional), dnes známy ako Windows Mobile.

Vytvorili aplikácie Resco Explorer, Resco Photo Viewer, Resco Radio a Resco Audio Recorder, ktoré získali ocenenia časopisov zameraných na PDA ako Pocket PC Magazine. V roku 2004 firma publikovala Resco Photo Viewer pre operačný systém Symbian v telefónoch Nokia.

V roku 2009 bola uvedená prvá verzia produktu *Resco Mobile CRM*, klienta pre Microsoft Dynamics CRM. Resco Mobile CRM bol postupne vylepšovaný a pribudol nástroj Woodford, ktorý umožnil použitie riešenia pre väčší počet užívateľov. 

Koncom roku 2010 firma uviedla prvú aplikáciu pre OS Android a Windows Phone - Resco Radio.

V roku 2013 vznikla americká pobočka Resco.net, Inc. so sídlom v meste Danvers, štát Massachusetts. Súčasne bol uvedený nový produkt Resco Advantage, neskôr premenovaný na "Resco CRM", ktorý predstavoval nové samostatné mobilné riešenie CRM.

Produkty
--------

**Resco Explorer** pracoval ako vyhľadávač súborov, manažér úloh, sieťový prehliadač, manažér FTP, archivátor ZIP a prehliadač s limitovanou podporou pre sociálne siete. Prvá verzia vyšla v roku 2001.

**Photo Manager** bola druhá aplikácia uvedená v roku 2003.

**Resco Radio** bola aplikácia publikovaná v roku 2006.

Aplikácia **Resco Keyboard Pro** bola pre firmy, ktorých zamestnanci používali na prácu zariadenia Windows Mobile.

Spolupráca s Microsoftom
------------------------

Globálny kontrakt Microsoftu s firmou Resco umožňuje divízii Microsoft Dynamics zameranej na firmy ponúkať technológie Resca v rámci svojho portfólia. Tým sú produkty Resco dostupné všade, kde pôsobí firma Microsoft.

Ocenenie firmou Gartner
-----------------------

V roku 2018 americká analytická firma Gartner zaradila Resco do reportu Magic Quadrant pre Platformy na vývoj mobilných aplikácií (MADP). Report ocenil širokú klientskú základňu Resca, ktorá zahrňuje temer všetky priemyselné odvetvia.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2018-12-28]. Dostupné online. Archivované 2010-06-11 z originálu.
4. ↑   Resco Awards
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne webstránky
* Facebook
* Instagram
* Twitter
* YouTube

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Resco na anglickej Wikipédii.*
Severná čiapočka planéty
**Polárne čiapočky Marsu** sú dve telesá v oblasti marťanských pólov, ktoré sú tvorené zmesou vodného ľadu a suchého ľadu tvoreného z oxidu uhličitého. Polárne čiapočky sú pomocou teleskopu viditeľné aj zo Zeme ako biele škvrny na hornom a dolnom okraji kotúča. Ide o výrazné činitele, ktoré utvárajú atmosférické pochody na povrchu planéty.

Výskumu polárnych čiapočiek sa v poslednom čase venuje zvýšený záujem, keďže sa tam možno dajú nájsť odpovede, ktoré by jasne povedali koľko vody sa na povrchu planéty v minulosti nachádzalo a čo sa s ňou stalo. Lepšie pochopenie pravidelných sezónnych cyklov umožňuje lepšie pochopenie celkového chovania atmosféry a podnebia Marsu.

Severná polárna čiapočka
------------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Severná polárna čiapočka Marsu*
Severná polárna čiapočka je tvorená prevažne z vodného ľadu, ktorý v pravidelných cykloch sublimuje a zase dopadá na povrch planéty. Severnú polárnu čiapočku má skúmať sonda Phoenix.

Južná polárna čiapočka
----------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Južná polárna čiapočka Marsu*
Južná polárna čiapočka je tvorená prevažne zo suchého ľadu. Je zložená z dvoch vrstiev, kde vrchná je tvorená približne 8 metrami zamrznutého oxidu uhličitého a spodná vrstva je tvorená zo zamrznutej vody, ktorá siaha do značnej hĺbky. Dáta získané sondou Mars Express naznačujú, že keby sa všetka voda z tejto oblasti rozliala, zaplavila by celý povrch Marsu do výšky 11 metrov.

O výskum južnej polárnej čiapočky sa neúspešne pokúšala sonda Mars Polar Lander, s ktorou bolo stratené spojenie počas prechodu atmosférou.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Polární čepičky Marsu na českej Wikipédii.*

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2007-08-23]. Dostupné online. Archivované 2007-07-29 z originálu.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústava |
Pomaci na začiatku 20. storočia
**Pomáci** (iné názvy pozri nižšie) sú skupina (slovanských) Bulharov žijúca v južnej časti Bulharska v dolinách pohoria Rodopy a severnom Grécku.

Názvy
-----

Slovenské názvy tejto skupiny sú: **Pomáci**, **Pomaci**, **Pomakovia**, **bulharskí moslim(ov)i(a)**, **moslimskí Bulhari**, **Bulharomohamedáni**, **bulharskí mohamedáni**, **mohamedánski Bulhari**.

Tie z vyššie uvedených názvov, ktoré obsahujú slovo moslim alebo mohamedán, sa môžu vzťahovať aj všeobecne na akýchkoľvek Bulharov, ktorí sú moslimovia; historicky napríklad na povolžských Bulharov.

Charakteristika
---------------

Počas dlhej osmanskej nadvlády konvertovali na islam (podľa niektorých názorov nenásilne, podľa iných násilím). Stali sa hlavnými spojencami okupačnej tureckej moci v Bulharsku. Neslávne sa preslávili účasťou na krvavom potlačení protitureckého povstania Bulharov v roku 1876, ale aj bojom proti kresťanským krajanom a oslobodzovacej ruskej armáde v rokoch 1877 až 1878. Po vyhlásení samostatnosti Bulharska mnohí emigrovali do Turecka. Ďalšia vlna emigrácie do Turecka pokračovala kvôli druhej svetovej vojne. 

Pre pomácke dediny je typický svojrázny folklór a moslimská architektúra. V mnohých dedinách žijú spoločne s kresťanskými Bulharmi, s ktorými ich spája spoločný slovanský jazyk. V niektorých oblastiach žijú spoločne s Turkami, od ktorých sa ale odlišujú jazykom. Podľa sčítania z roku 2001 žije v Bulharsku 131 531 Pomákov. Žijú najmä v okolí mesta Smoľan v južnom Bulharsku, ale aj v okolí Blagoevgradu a Pazardžiku. Podľa údajov z roku 2011 sa počet Pomakov znížil na 67 350. Malé komunity žijú aj v severnom Grécku a Macedónsku. Pomerne vysoký počet Pomákov žije aj v Turecku, kde sa ale asimilujú s moslimským tureckým obyvateľstvom.

Zdroje
------

1. 1 2 3 4  MRUŠKOVIČ, Viliam. *Európa jazykov a národov na prahu tretieho tisícročia*. Martin : Matica slovenská, 2008. 517 s. ISBN 978-80-7090-858-7.  (Poznámka: Autor používa nominatív mn. čísla slova moslim v podobe moslimi, spisovný je ale tvar moslimovia)
2. 1 2  Sv. Adalbert, január 1914  S. 8
3. ↑  Bulhari. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 371.
4. ↑  RADLINSKÝ, Andrej. *Slovesnosť*. [s.l.] : Škarnicla, 1865. 496 s. S. 60.
5. 1 2 3  MORAVČÍKOVÁ, Michaela. *Islam in Europe*. [s.l.] : Ústav pre vzťahy štátu a cirkví, 2005. 380 s. ISBN 978-80-89096-22-0. S. 21.
6. ↑  JIREČEK, K. Cesty po Bulharsku. 1888, S. 295
7. ↑  Slovo, č. 6, 1988, S. 11

* GEORGIEVA, Bozhidara. Who are the Pomaks?. *Vagabond*, June 2009. Dostupné online.
* RAICHEVSKY, Stoyan. *Mohammedan Bulgarians*. Sofia : Natl Museum of Bulgaria, 2004. ISBN 978-954-930-841-9.
* АРДЕНСКИ, Владимир. *Загаснали огнища*. София : ИК „Ваньо Недков", 2005. ISBN 978-954-8176-96-5. (Bulgarian)
* The voice of pomaks
* Pomak Leaks Archivované 2012-01-14 na Wayback Machine
**Prídavky na deti** sú peňažná dávka, ktorú poskytuje štát rodinám ako štátne sociálne dávky na výchovu a výživu nezaopatrených detí za splnenia zákonom určených podmienok.

Na Slovensku
------------

Prídavky na deti sa poskytujú na základe zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 193/1994 Z. z. o prídavkoch na deti a o príplatku k prídavkom na deti v platnom znení.

V júli 2013 navrhla vláda za porušenie školského poriadku žiakmi zastaviť rodičom prídavky na deti. Porušenia by sa mohli aj týkať mejkapu, piercingu a iných vecí týkajúcich sa zovňajšku žiaka. Už jedno porušenie poriadku by mohlo mať za následok zastavenie dávok. Riaditeľ školy by ho mal nahlásiť úradu práce, ktorý by rozhodol či dávky pozastaviť. Po troch mesiacoch by boli dávky obnovené ak by sa žiak vrátil k správaniu bez porušovania poriadku. Podobný postup zatiaľ neexistuje pri spáchaní priestupku ani trestného činu. Kritici návrh odmietajú. Podľa Laca Oravca z Nadácie Milana Šimečku: „Dôvody, z ktorých môže nevzniknúť nárok na prídavok, považujeme za veľmi prísne a vágne. Navyše umožňujú subjektívne zneužívanie a diskrimináciu."

Referencie
----------

1. 1 2 3  RAGÁČOVÁ, Katarína. *Za bozk detí v škole či mejkap navrhujú vziať rodičom prídavky* [online]. Petit Press, 23.07.2013, [cit. 2013-07-24]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Zákon NR SR č. 193/1994 Z. z. Archivované 2008-07-23 na Wayback Machine
**Pamätník americkej námornej pechoty** (známy tiež ako **Pamätník Iwo Jima**) je vojenský pomník venovaný všetkým členom zboru Americkej námornej pechoty, ktorí padli pri obrane krajiny od roku 1775. Nachádza sa pri Arlingtonskom národnom cintoríne vo Virgínii neďaleko hlavného mesta Washingtonu. Autorom súsošia je Felix de Weldon, ktorý použil ako predlohu svetoznámu fotografiu Joa Rosenthala *Vztyčovanie americkej zástavy na hore Suribači.* Pomník predstavuje príslušníkov americkej námornej pechoty a námorníka, ktorí vztýčili vlajku USA na vrchu Suribači na ostrove Iwo Jima v Pacifiku: Sgt Michal Strank (narodený v Česko-Slovensku), Cpl Harlon Block, PFC Franklin Sousley, PFC Rene Gagnon, PFC Ira Hayes a John Bradley.

Postavenie vojakov na súsoší
Pamätník odhalil prezident Dwight D. Eisenhower 10. novembra 1954, pri príležitosti 179. výročia založenia zboru námornej pechoty. V roku 1961 prezident Kennedy nariadil, aby nad pamätníkom viala nepretržite americká vlajka – ide o jedno z mála oficiálnych miest s touto poctou. 

29. júla 2008 oficiálne prevzala najmladšia sestra Michaela Stranka, Mary Pero, pred týmto pamätníkom listinu potvrdzujúcu americké občianstvo jej slávneho brata rusínskeho pôvodu.[1]

Galéria
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Referencie
----------

1. ↑  Odovzdanie občianstva pre M. Stranka

Externé odkazy
--------------

* National Park Service: USMC War Memorial
* A short film of the Iwo Jima Memorial
* Marine Military Academy Iwo Jima monument
* USMC War Memorial photographs at WW2DB
* Marine Corps War Memorial (Marine Barracks Washington webpage)