recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ileostómia** je chirurgický postup, pri ktorom sa časť ilea (bedrovník) vyvádza otvorom v brušnej stene, aby sa tak umožnilo odvádzanie stolice.

Etymológia
----------

Ileostómia pochádza zo slov ileum (bedrovník) a stómia (umelý vývod). Stómia je chirurgický otvor, pomocou ktorého odchádzajú odpadové látky - moč a stolica von z tela.

Anatómia ilea
-------------

Ileum je tretia a posledná časť tenkého čreva vo vylučovacom systéme. Ileum končí v ileocekálnom spojení, kde sa prepája so slepým črevom. Väčšinou sa nachádza v pravej dolnej časti vedľa pupku.

Ileum je prekrvované dolnou mezentrickou tepnou a odvádzanie má na starosti horná mezentrická žila, ktorá sa spája so slezinovou žilou, čím vytvárajú portálnu žilu.

Funkcia ileostómie
------------------

Pri odstránení hrubého čreva alebo konečníka je potrebné odvádzať odpadové látky, preto sa vyvádza ileostómia, cez ktorú vyjdú výkaly von a hromadia sa do stomického vrecka, ktoré sa lepí na kožu v okolí stómie. Vrecko je prispôsobené tomu, aby sa mohlo kdekoľvek nosiť, a aby ho bolo možné vyprázdniť vždy, keď to bude potrebné.

Indikácie
---------

Ileostómia je potrebná v prípade problémov hrubého čreva, ktoré nie sú vyliečiteľné za pomoci liekov. Najčastejším dôvodom je kolorektálny karcinóm (rakovina hrubého čreva) a črevné zápalové ochorenia, medzi ktoré patria Crohnova choroba a ulcerózna kolitída.

Ďalšie indikácie:

* Hirschsprungova choroba (megacolon congenitum)
* Familiárna adenomatózna polypóza
* Úrazy, pri ktorých je postihnuté črevo

Postup
------

Ileostómia sa vykonáva pod celkovou anestézou. Existujú dva základné typy ileostómie:

* Inkontinentná ileostómia alebo podľa Brookea: vykoná sa rez na brušnej stene, cez ktorý prečnieva proximálna časť odrezaného ilea. Črevo sa zahne do opačnej strany a prišije sa na kožu brucha. Keďže výkaly vychádzajú von neustále, je potrebné používať stomické vypúšťacie vrecko.
* Kontinentná ileostómia alebo podľa Kocka: chirurg použije časť tenkého čreva, aby vytvoril rezervoár vnútri brušnej dutiny. Tento rezervoár sa spojí s chlopňou, ktorú vytvorí chirurg, čím zabráni, aby výkaly vychádzali neustále.

Komplikácie
-----------

Základné komplikácie po vykonaní tohto postupu sú:

* Ischemická nekróza
* Črevná obštrukcia
* Dermatitída
* Prolaps ileostómie
* Vytvorenie fistuly
* Retrakcia ilea
* Poškodenie pokožky pri neadekvátnej veľkosti otvoru stomickej podložky
* Nevhodná lokalizácia

Prognóza
--------

Po vyvedení ileostómie človek dosahuje dobrú kvalitu života, môže vykonávať väčšinu aktivít, ktoré vykonával pred operáciou. Ak trpí chronickou chorobou ako je Crohnova choroba alebo ulcerózna kolitída, je potrebné pokračovať v liečbe.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ileostomía na španielskej Wikipédii.*
**Vlasovky** je taxón hlístovcov. Podrobnosti o zaradení v systéme pozri nižšie.

Zaradenie v systéme
-------------------

V tradičných systémoch sú vlasovky obyčajne klasifikované ako rad vlasovky (lat. Dracunculida alebo Dracunculoidea alebo Dracunculata) patriaci do hlístovcov. Niekedy sa síce vlasovky radili do radu hlístovcov nazývaného vlasovce (Filiarata), ale časť autorov (v ČSSR napr. už Kratochvíl 1973) ich už v minulosti zaraďovala do samostatného radu. V starších systémoch vlasovky spravidla zahŕňali aj dnešnú nadčeľaď Camallanoidea (ktorá dnes patrí inde v rámci hlístovcov), čo sa niekedy prejavilo aj v tom, že sa celé takto chápané vlasovky po latinsky nazývali Camallanida, Camallanoidea či Camallanata.

V novších systémoch sú vlasovky klasifikované:

* buď ako podrad vlasovky (lat. Dracunculina) patriaci do radu hlístovcov nazývaného spirury (Spuririda),
* alebo ako nadčeľaď vlasovky (lat. Dracunculoidea) patriaca do podradu Spirurina patriaceho do radu hlístovcov nazývaného rabditotvaré (Rhabditida).

Porovnaj Systematiku v článku hlístovce.

Charakteristika
---------------

Majú štíhly hltan s redukovanou svalovinou a nediferencované ústa. Medzihostiteľom sú drobné kôrovce. Známym parazitom trópov je vlasovec medinský (*Dracunculus medinensis*). Samička je veľmi štíhla – pri dĺžke asi 1 m je hrubá len asi 1 mm. Pod kožou ľudí spôsobuje nápadné vredy. Parazit sa môže pri poranení alebo rozškrabaní postihnutého miesta dostať na povrch. Starovekí liečitelia sa v takýchto prípadoch pokúšali navinúť ho na paličku a vytiahnuť z tkaniva von, čo nebolo vždy úspešné, lebo tenký živočích sa ľahko pretrhne. Týmto spôsobom vznikol lekársky symbol: „had" omotaný okolo palice je v skutočnosti *Dracunculus medinensis*.

Poznámky
--------

1. ↑   V práci Tirjaková 2015 omylom nazvané nitkovcotvaré, čo je názov iného taxónu hlístovcov - pozri nitkovce.

Zdroje
------

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
Nemocničná ulica, sídlisko Brezovec.
**Brezovec** je sídlisko nachádzajúce sa v spodnej časti západného svahu vrchu Brezovec (700 m n. m.), východne od centra mesta Dolný Kubín. Nad sídliskom je na vrchole vrchu Brezovec (700 m n. m.) vysielač.

Kostol povýšenia Svätého kríža.
História sídliska Brezovec je tesne spätá s výstavbou novej nemocnice v meste Dolný Kubín. Výstavba komplexu budov nemocnice bola zahájená 21. mája 1965. Poliklinika sa odovzdala do užívania v roku 1974, jednotlivé oddelenia nemocnice sa otvárali postupne v rokoch 1975 až 1977.

Sídlisko Brezovec sa začalo budovať v 70. rokoch 20. storočia. Prvé paneláky sa začali stavať na Nemocničnej ulici v blízkosti vtedy novopostavenej nemocnice. Sídlisko sa rozširovalo do svahu, čím vzniklo kaskádovité usporiadanie ulíc.

Na Brezovci sa nachádza rímskokatolícky Kostol povýšenia Svätého kríža postavený v modernistickom štýle. Kostol začali stavať v júni 1992, otvorili ho v roku 1997. Zo vzdelávacích inštitúcií tu funguje Základná škola Petra Škrabáka na ulici Martina Hattalu a Stredná zdravotnícka škola. Priestor pre oddych ponúka viacero športových ihrísk a niekoľko pohostinstiev roztrúsených po celom sídlisku.

Verejná doprava je riešená linkovými autobusmi Mestskej autobusovej dopravy.

Pamiatky
--------

Najstarším postaveným objektom na sídlisku Brezovec je vodojem, ktorý postavili ako súčasť prvého skupinového vodovodu v meste Dolný Kubín v rokoch 1931 – 1932.

Galéria
-------

* Nemocnica s poliklinikouNemocnica s poliklinikou
* Detské ihrisko ŽihadielkoDetské ihrisko Žihadielko
* Nemocničná ulicaNemocničná ulica
* Starý vodojem (1931 – 1932)Starý vodojem (1931 – 1932)
* Ulica Martina HattaluUlica Martina Hattalu
* Ulica Ľudovíta ŠtúraUlica Ľudovíta Štúra
* Námestie Jána VojtaššákaNámestie Jána Vojtaššáka

Referencie
----------

1. ↑   *Z histórie* [online]. Dolný Kubín: Dolnooravská nemocnica s poliklinikou, [cit. 2022-09-19]. Dostupné online.
2. ↑   *História sídliska Brezovec v meste Dolný Kubín* [online]. svetozor.eu, [cit. 2022-09-19]. Dostupné online.
3. ↑   *História* [online]. Dolný Kubín: Oravská vodárenská spoločnosť, [cit. 2022-09-19]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brezovec (Dolný Kubín)**

  

Súradnice: 49°12′50″S 19°18′16″V﻿ / ﻿49,213851°S 19,304316°V﻿ / 49.213851; 19.304316
**Celotónová stupnica** je stupnica, v ktorej je medzi každými po sebe idúcimi tónmi interval celého tónu. Takáto stupnica je hexatonická, tzn. má 6 tónov. V podstate existujú len 2 celotónové stupnice a všetky ostatné celotónové stupnice sú iba ich enharmonické od rôzneho stupňa. 

Celotónová stupnica od C obsahuje tóny: **c-d-e-fis-gis-ais-c**
Celotónová stupnica od H obsahuje tóny: **h-cis-dis-f-g-a-h**

Celotónová stupnica, najmä ak zahraná na klavíri alebo harfe pod pedálom, vyvoláva snový dojem. Často sa používa vo filmoch na odlíšenie prechodu z reality do sna, alebo naspäť. 

Použitie celotónovej stupnice môžeme nájsť už u Mozarta. V 19. storočí bola obľúbená u ruských romantikov, objavuje sa napríklad v Glinkovej opere *Ruslan a Ľudmila* alebo v úvodnej téme k *Šeherezáde* Rimskeho-Korsakovova.

  

Claude Debussy, tak ako ostatní Impresionisti, ovplyvnený ruskými skladateľmi hojne využíval efekt celotónovej stupnice. Medzi ďalších skladateľov používajúcich celotónové stupnice patria napríklad Alban Berg, Béla Bartók, Olivier Messiaen a Ferruccio Busoni.

Celotónová stupnica sa používa aj v mnohých džezových skladbách a improvizáciách. Celotónová stupnica sa takisto objavuje v tradičných indických rágach.
**Rožkatcotvaré** (*Ceratophyllales*) sú radom krytosemenných rastlín a zároveň sú považované za sesterskú vetvu pravých dvojklíčnolistových rastlín. Do radu patrí jediná čeľaď **rožkatcovité** (*Ceratophyllaceae*) s jediným druhom **rožkatec** (*Ceratophyllum*). Vo svete sa vyskytuje približne 6 druhov, z toho 2 na Slovensku.

Charakteristika
---------------

Rožkatce sú trváce sladkovodné byliny, voľne sa vznášajúce vo vode (nie sú zakorenené v substráte). Namiesto koreňov sa niekedy rastliny prichytávajú o podklad pomocou premenených bočných vetiev, ktoré nahrádzajú pravé korene. Listy sú v praslene, 1- až 4-krát vidlicovito rozvetvené, bez prílistkov. Kvety sú jednopohlavné, veľmi nenápadné, jednotlivé v pazuchách listov. Samčie a samičie kvety sa obvykle striedajú po praslenoch. Okvetie je drobné, na báze zrastené, zelené, s neustáleným počtom okvetných lístkov (5–10). Okvetie niekedy býva interpretované ako súbor listencov. V samčích kvetoch je 10 alebo viac tyčiniek. Peľové zrná sú inaperturátne. Semenník je vrchný, gyneceum je monokarpné s apikálnou placentáciou. Vajíčka majú len 1 integument. Plodom je oriešok, niekedy interpretovaný ako nažka. Na povrchu orieška sú časté výrastky. Semená majú veľké embryo s dužinatými klíčnymi listami, endosperm a perisperm chýba.

Taxonómia
---------

Rod rožkatec (*Ceratophyllum*) bol v minulosti považovaný za leknotvarú rastlinu (Cronquistov systém). V systéme APG IV. je považovaný za sesterskú vetvy pravých dvojklíčnolistových rastlín.

Referencie
----------

1. ↑  Marhold, K. & Hindák, F. (1998), "Zoznam nižších a vyšších rastlín Slovenska"
2. ↑  Slavík, B. (1997), "Květena České republiky 1", Academia: Praha, ISBN 80-200-0643-5
3. ↑  Judd et al. (2002), "Plant Systematics: A Phylogenetic Approach", Sinauer Associates Inc. ISBN 9780878934034
4. ↑   Fu, D. & Les, D.H. (2018) "Flora of China: Ceratophyllaceae",
TZAAR
TZAAR
**TZAAR** je abstraktná dosková hra pre dvoch hráčov, ktorú v roku 2008 vymyslel Belgičan Kris Burm ako druhú hru GIPF projektu. Na tomto mieste, po svojom vydaní, nahradila hru TAMSK, ktorá bola z projektu vyradená.

Pravidlá
--------

Hracia doska má tvar šesťuholníka, ktorý je rozdelený čiarami na 60 priesečníkov. Na priesečníky hracej dosky sa pokladajú hracie kamene. Každý hráč má k dispozícii 30 kameňov svojej farby, ktoré sa skladajú z troch druhov: 6xTzaar, 9xTzarra, 15xTott. Jeden z hráčov má kamene čiernej farby, druhý hráč má kamene bielej farby. 

Na začiatku hry sa na hraciu dosku náhodne rozmiestni všetkých 60 kameňov (30 bielych a 30 čiernych). Hráči striedavo vykonávajú jednotlivé ťahy, pričom každý ťah sa skladá z dvoch častí, z ktorých prvá je povinná a druhá voliteľná. Hru začína biely hráč. 

1. Branie súperovho kameňa

Hráč presunie svoj kameň po priamej čiare buď na susedný súperov kameň, alebo (keď na hracej doske vzniknú volné miesta) cez ľubovolný počet voľných priesečníkov na súperov kameň hneď za nimi. Tento súperov kameň si vezme a svoj kameň ponechá na jeho mieste. Nie je možné preskakovať kamene. Pri braní nezáleží na druhu kameňov. V priebehu hry vzniknú na doske stĺpce viacerých kameňov rovnakej farby. Stĺpec môže byť braný len stĺpcom, ktorý obsahuje rovnaký alebo väčší počet kameňov. So stĺpcami sa pohybuje rovnakým spôsobom ako s jednotlivými kameňmi, bez ohľadu na počet kameňov v stĺpci. Biely vo svojom prvom ťahu vykonáva len túto časť. Vo všetkých ďalších ťahoch môže hráč vykonať aj druhú časť ťahu. 

1. V druhej časti ťahu má hráč 3 možnosti:
	* Vynechať túto časť ťahu.
	* Zajať ďalší súperov kameň alebo stĺpec, rovnakým spôsobom ako v prvej časti.
	* Posilniť svoj kameň alebo stĺpec. Hráč presunie na svoj kameň alebo stĺpec iný svoj kameň alebo stĺpec rovnakým spôsobom ako pri braní súperovho kameňa (t. j. presunie sa na susedný priesečník alebo cez ľubovolný počet voľných priesečníkov). Počet kameňov v stĺpci nie je obmedzený a vytvorený stĺpik sa do konca hry už nerozdelí. V jednom stĺpci môžu byť ľubovolné typy kameňov, ale stĺpec je takého typu, akého typu je kameň na vrchu stĺpca.

Hra končí jedným z dvoch spôsobov:

1. Jeden z hráčov príde o všetky kamene jedného typu na doske (to nastane aj vtedy, keď na doske kamene tohoto typu má len vo vnútri stĺpikov). Tento hráč prehral.
2. Hráč, ktorý je na ťahu, nemôže v prvej časti ťahu zajať žiadny súperov kameň. Tento hráč prehral.

Pozri aj
--------

* GIPF projekt

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **TZAAR**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (po anglicky)
* TZAAR na boardgamegeek.com (po anglicky)
**Svetová esperantská mládežnícka organizácia** (esper. *Tutmonda Esperantista Junulara Organizo*, skratka **TEJO**) je svetová organizácia mladých esperantistov. Bola založená v roku 1938 pod názvom *Tutmonda Junular-Organizo* („Svetová mládežnícka organizácia"), na používanie svojho súčasného mena prešla v roku 1952. Roku 1956 sa zlúčila so Svetovým esperantským zväzom (UEA) a stala sa jeho mládežníckou sekciou. Od roku 1971 sú financie aj správa TEJO už plne integrované do štruktúr UEA. V posledných rokoch sa ale opäť objavujú snahy o čiastočné osamostatnenie a právnu nezávislosť, predovšetkým vzhľadom na jednoduchšie čerpanie grantov a dotácií.

Svetová esperantská mládež je kultúrnou, vzdelávacou a jazykovo politickou organizáciou, ktorá zabezpečuje stretnutia, vzdelávacie programy a ďalšie využívanie medzinárodného jazyka esperanto. Medzi jej ciele patrí obhajoba a podpora tém ako sú kultúrne bohatstvo jazykovej rozmanitosti, ľudské práva aplikované v oblasti jazykov menšín a vzájomné porozumenie s cieľom uľahčiť prístup k medzinárodným kontaktom.

Každý rok sa pod hlavičkou TEJO uskutočňuje Medzinárodný mládežnícky kongres (*Internacia Junulara Kongreso*), vždy v inej krajine. Každé IJK trvá približne týždeň a jeho program zahŕňa koncerty, prednášky a prezentácie, výlety a aj čas na odpočinok a neformálne rozprávanie s priateľmi. V posledných rokoch sa mládežnícke kongresy konali v poľskom Zakopanom (2005), bosnianskom Sarajeve (2006), vietnamskom Hanoji (2007) a maďarskom Szombathely (2008). Od 18. do 25. júla 2009 sa Medzinárodný kongres esperantské mládeže na návrh Českej esperantskej mládeže konal v českom Liberci.

Svetová esperantská mládež tiež od roku 1974 zabezpečuje chod služby Pasporta Servo, ktorá umožňuje používateľom esperanta cestovať po celom svete a ubytovať sa pritom u esperantistov, ktorí sa nechali zapísať do vydávaného zoznamu.

Z publikačnej činnosti je významný časopis Kontakto („Kontakt"), ktorý vychádza šesťkrát ročne a pojednáva v esperante o rôznych témach bežného života. Obsahuje tiež časť o dianí v organizácii a esperantskom hnutí, ktorá predtým vychádzala ako samostatný spravodaj TEJO Tutmonde („TEJO celosvetovo").

V jednotlivých krajinách sveta je TEJO zastúpené svojimi krajinskými sekciami, ktoré vykonávajú činnosť na svojom území a majú právo nominovať svojich zástupcov do výboru TEJO. Na Slovensku plní túto úlohu Slovenská esperantská mládež.

Pozri aj
--------

* Svetový esperantský zväz

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Světová esperantská mládežnická organizace na českej Wikipédii.*
LG G5
**LG G5** je androidový smartfón, ktorý vyrába kórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol 21. februára 2016 počas Mobile World Congress a je to nasledovník modelu LG G4 z roku 2015. Od svojich predchodcov sa líši hliníkovým telom a dôrazom na modularitu. Spodná časť obsahujúca batériu sa dá odstrániť a nahradiť alternatívnymi modulmi, ktoré poskytujú ďalšie funkcie, ako napríklad rukoväť kamery alebo hudobný modul.

Je dostupný v striebornej, zlatej, grafitovej a ružovej farbe. Na spodnej strane sa nachádza konektor USB-C.

Obsahuje systém na čipe Qualcomm Snapdragon 820 doplnený 4 GB RAM a 32 GB vnútorného úložiska rozšíriteľného micro SD kartou. Displej má uhlopriečku 5,3 palca s rozlíšením 1440p typu IPS, ktorý disponuje funkciou always-on, ktorá permanentne zobrazuje čas a upozornenia aplikácií počas pohotovostného režimu. Má 2 zadné kamery, 16-megapixelovú primárnu a tiež 8-megapixelovú 135-stupňovú širokouhlú.

Je vybavený operačným systémom Android 6.0 "Marshmallow" a kapacita batérie je 2800 mAh.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku LG G5 na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Smartfóny a tablety LG Electronics (Optimus · Vu · G) |
| --- |
| Prvé | 
* 620
* 880
* Andro-1
* 1
* One
* Black
* Chat
* Chic
* Net
* Hub
* Sol
* Pro
* Thrill
* Nitro
* Phoenix
* Vortex
* Escape
* Apex
* Axis
* Genesis
* Esteem
* Motion
* 2
* S
* T
* M
* M+
* Me
* Zip
* Slider
* DoublePlay
* Marquee
* Thrive
* Connect
* Elite
* Splendor
* Zone
* Enact

 |  |
| L, F, K | 
* L2
* L3
* L5
* L7
* L9
* L1 II
* L2 II
* L3 II
* L4 II
* L5 II
* L7 II
* L9 II
* L20
* L30
* L35
* L40
* L45
* L50
* L60
* L65
* L70
* L80
* L90
* L Prime
* F3
* F3Q
* F5
* F6
* F7
* F60
* F70
* K3
* K4
* K5
* K7
* K8
* K9
* K10
* K11
* K20
* K30

 |
| Ostatné | 
* Spectrum
	+ II
* Lucid
	+ 2
	+ 3
* Fino
* Bello
* Bello II
* Spirit
* Joy
* AKA
* Magna
* Leon
* Ray
* Zero
* U
* Tribute
* Tribute 2
* Wine Smart
* Volt
* X screen
* X cam
* X mach
* X power
* X power2
* X style
* X max
* X5
* X Skin
* X venture
* Harmony

 |
| Hi-end | 
* Z
* Big
* Mach
* Viper
* Revolution
* True HD
* 3D
	+ Max
	+ Cube
* Prada
* LTE
	+ 2
* EX
* 2X
* 4X HD
* Q
* Q2
* G
	+ Pro
	+ 2
	+ Lite
* GK
* GJ
* G2
	+ mini
* GX
* G3
	+ A
	+ S
	+ Stylus
	+ Screen
* G4
	+ Beat
	+ G4c
	+ Stylus
* G5
	+ SE
* G6
* G7
* Q6
* Q7
* Q8
* Nexus 4
* Nexus 5
* Nexus 5X
* Intuition

 |
| Phablety | 
* Flex
* Flex 2
* V10
* V20
* V30
* V35
* G Vista
* G Vista 2
* G Stylo
* Stylo 2
* Stylus 2
* Stylus 2 Plus
* Stylus 3
* Stylo 3 Plus
* Vu
	+ II
	+ 3
* Pixel 2 XL

 |
| Tablety | 
* Pad
	+ LTE
* G Pad 7.0
* G Pad 8.0
* G Pad 8.3
* G Pad 10.1
* G Pad X 8.0
* G Pad X 8.3
* G Pad X 10.1
* G Pad X II 10.1
* G Pad F 7.0
* G Pad F 8.0
* G Pad II 8.0
* G Pad II 8.3
* G Pad II 10.1
* G Pad III 8.0
* G Pad III 10.1
* G Pad IV 8.0

 |
| Hodinky | 
* G Watch
* G Watch R
* Watch Urbane
	+ LTE
	+ 2nd Edition
* Watch Style
* Watch Sport

 |
Súradnice: 42°2′6″S 80°7′32″V﻿ / ﻿42,03500°S 80,12556°V﻿ / 42.03500; 80.12556

**Štít víťazstva** (po kirgizsky *Жеңиш чокусу* - Džengiš čokusu; po čínsky 托木尔峰 - Tchuo-mu-er feng; po rusky *Пик Победы* - Pik Pobedy; po ujgursky *تۆمۈر* - Tömür; po kirgizsky *Жеңиш чокусу* - Žeñiš čokusu) je vrch na hranici Kirgizska a Číny, vysoký 7 439 m n. m. Je to najvyšší vrch pohoria Ťanšan a najvyšší vrch Kirgizska. Zároveň je aj najsevernejším vrchom, prevyšujúcim 7 000 m n. m. Leží v masíve Kokšaal-Tau, asi 20 km južne od vrchu Chan-Tengri, od ktorého ho oddeľuje mohutný ľadovec *Inyľčok*.

Vrch bol objavený v roku 1943, kedy sa zistilo, že je vyšší ako Chan-Tengri, ktorý bol dovtedy pokladaný za najvyšší vrch Ťanšanu. Pomenovaný bol v roku 1946 na počesť víťazstva ZSSR vo Veľkej vlasteneckej vojne.

Štít víťazstva tvorí mohutný a silne zaľadnený dvojvrcholový masív. Okrem hlavného vrcholu má ešte *východný vrchol*, vysoký 7 003 m n. m.

Prvovýstup na hlavný vrchol sa podaril sovietskym horolezcom v roku 1956.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štít víťazstva**
**Démétrios** (starogr. *Δημήτριος*) bol olympijský víťaz v pankratiu v roku 153.

Markos Aurélios Démétrios, nazývaný tiež Harpokratión, pochádzal z Alexandrie. Na 233. olympijských hrách v roku 153 bol korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu. Túto disciplínu zaviedli na 33. olympijských hrách v roku 648 pred Kr. Bol to pästiarský zápas, pri ktorom boli dovolené všetky zápasnícke chmaty, údery päsťou, kopanie a vykrúcanie údov.

Jeho olympijské víťazstvo je zaznamenané na papyruse pochádzajúceho približne z rokov 200 až 212 *P.Lond. 3 1178* (London, British Library, Provenance Italy, Nea Polis (Napoli), Egypt, U15 - Hermopolis, El-Ashmunein) z egyptského náleziska starovekého Hermopolisu a na kamennej stéle *IGUR I 240* (Regions Sicily, Italy, Inscriptiones Graecae Urbis Romae) objavenej na ostrove Sicília.

Text tohto epigrafického nálezu, ktorý bol zhotovený hlavne na počesť a pamiatku jeho syna Asklépiada (dosiahol podobné úspechy ako otec) uvádza, že Démetrios bol v mladosti vynikajúci zápasník a v pankratiu dokonca *periodonikés* (víťaz všetkých celogréckych hier usporadúvaných v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, tzv. olympiády) a neskôr veľkňaz a xystarchés (zodpovedný za ? cech športovcov, riaditeľ cisárskych kúpeľov.)

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 22.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 114.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 250.
4. ↑  *P.Lond. 3 1178*
5. 1 2  Inscriptiones Graecae, *IGUR I 240*
6. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 73.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 47°06′34″S 12°20′44″V﻿ / ﻿47,109444°S 12,345556°V﻿ / 47.109444; 12.345556

**Großvenediger** (3 662 m) je 4. najvyšší vrch Rakúska, ktorý sa nachádza v skupine Venediger patriaci do Vysokých Taur na hraniciach spolkových krajín Salzbursko a Tirolsko.

Výstup cez pražské chaty
------------------------

Najčastejšia výstupová cesta na Großvenediger začína od parkovisku pri Matreier Tauernhaus vo výške 1 512 m n. m. Prvých pohodlných päť kilometrov vedie údolím potoka Tauernbach po cestičke a neskôr širokej ceste cez niekoľko horských osád. Až na krátky úsek okolo perejí pri osade Außergschlöß stúpa cesta len veľmi mierne. To sa zmení pri sútoku s potokom Karlesbach v 1 735 m n. m. v miestach kde v 19. storočí končil ľadovec. Novo preznačená cesta 902B odbočuje, vedie cez most, takmer sa stráca a neskôr sa napojí na zreteľnú pôvodnú trasu 902B. Chodník vedie po svahu bočného údolia Karlesbachu a ostro stúpa až na Starú pražskú chatu (2 489 m n. m.) a ďalej už o niečo miernejšie na Novú pražskú chatu (2 796 m n. m.), kde väčšina turistov prenocuje. Nad chatou sa chodník postupne stráca, značka vedie po suti a cez snehové pole traverzom pod hrebeňom Niederer Zaun k ľadovcu Schlatenkees. Vzhľadom k veľkému množstvu trhlín je nevyhnutnosťou základná ľadovcová výbava, takisto je potrebné počítať s obtiažnou orientáciou pri zhoršenej viditeľnosti. Technicky je cesta po ľadovci pomerne nenáročná, iba v spodnej časti je krátke prudšie miesto. Na citlivejších jedincov už môže pôsobiť nadmorská výška (únava, zadýchanie, nevoľnosť, bolesti hlavy). Na záver cesta opúšťa ľadovec a vedie po krátkom úzkom snehovom hrebienku s možnosťou pádu na obe strany až k vrcholu s krížom.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Grossvenediger**

Externé odkazy
--------------

* Český popis zimného výstupu na horu
* Großvenediger na alpy.net
* Klasický výstup cez Novú Pražskú chatu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Grossvenediger na českej Wikipédii.*
**British Association for American Studies** (v doslovnom preklade z angl. „Britská asociácia pre americké štúdiá"; akronym **BAAS**) je profesijná organizácia združujúca výskumníkov zaoberajúcich sa amerikanistikou, založená v roku 1955. Jej cieľom je propagovať, podporovať a podnecovať výskum reálií Spojených štátov na univerzitách a ďalších školách v Spojenom kráľovstve. Jej oficiálnym sídlom je Keele University v dedine Keele, grófstve Staffordshire v Anglicku.

Od roku 1967 vydáva peer review vedecký časopis *Journal of American Studies*. Zároveň publikuje ďalšie periodiká (bulletin *American Studies in Britain*, vedecký časopis pre postgraduálnych a začínajúcich výskumníkov *US Studies Online*), ako aj neperiodické publikácie (napr. v edičnej sérii BAAS Paperbacks). V rokoch 1999 – 2006 vydávala tiež vedecký časopis *Resources for American Studies*.

Referencie
----------

1. ↑  *About Us*, Keele: British Association for American Studies, c2015, dost. 2017-05-02
2. ↑  *Contact*, Staffordshire: British Association for American Studies, c2015, dost. 2017-05-02
3. ↑  *Journal of American Studies*, Keele: British Association for American Studies, c2015, dost. 2017-05-02
4. ↑  *American Studies In Britain: The BAAS Newsletter*, Keele: British Association for American Studies, c2015, dost. 2017-05-02
5. ↑  *U.S. Studies Online : Forum for New Writing*, Keele: British Association for American Studies, c2015, dost. 2017-05-02
6. ↑  *BAAS Paperbacks*, Keele: British Association for American Studies, c2015, dost. 2017-05-02
7. ↑  *Resources for American Studies*, Keele: British Association for American Studies, c2015, dost. 2017-05-02

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web (po anglicky)
Poloha miest Chepstow a Queensferry
**Wales Coast Path** (wal. *Llwybr Arfordir Cymru*) je diaľková cesta, ktorá prechádza cez celé pobrežie Walesu. Otvorená bola 5. mája 2012 a je dlhá 1 400 kilometrov; jej počiatočný bod sa nachádza v meste Chepstow na juhu Walesu a posledný potom v obci Queensferry na severe.

Wales je prvou krajinou na svete, ktorá poskytuje špecializovanú cestu pozdĺž svojho celého pobrežia. Cesta vedie cez jedenásť národných prírodných rezervácií a iných prírodných rezervácií, vrátane tých, ktoré sú spravované organizáciami The Wildlife Trusts a Royal Society for the Protection of Birds.

V knihe *Lonely Planet* bola cesta zaradená medzi desať najlepších cestovných regiónov na rok 2012.

Referencie
----------

1. ↑  BBC News Wales - All-Wales coast path nears completion
2. ↑  www.firstnature.com - wales Coast Path
3. ↑  Lonely Planet - Lonely Planet’s Best in Travel: top 10 regions for 2012

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Wales Coast Path**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Wales Coast Path na českej Wikipédii.*
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny

**Medzinárodná organizácia práce** (ILO, International Labour Organization) je špecializovaná agentúra OSN zaoberajúca sa prácou. Vznikla 28. júna 1919 na parížskej mierovej konferencii ako autonómna organizácia, neskôr pričlenená k Spoločnosti národov.[chýba zdroj] Jej stanovy nazvané ústava, tvorili XIII. časť Versaillskej zmluvy a boli zahrnuté aj do ostatných mierových zmlúv uzavretých po prvej svetovej vojne. Sídlo má Ženeve vo Švajčiarsku. 

Ústava bola v roku 1944 doplnená Filadelfskou deklaráciou, ktorá formulovala všeobecné ciele a zásady činnosti. Menila sa na konferenciách v rokoch 1945, 1946, 1953, 1962 a 1973.

Najvyšším orgánom je generálna konferencia, ktorá sa schádza raz za rok v Ženeve.
Každý člen má na nej 4 delegátov: dvaja zastupujú vládu, jeden zamestnancov a jeden zamestnávateľov. Konferencia volí dvojtretinovou väčšinou správnu radu, potvrdzuje rozpočet, schvaľuje dohovory a odporúčania. Správna rada je výkonným orgánom, zložená z 56 členov, z ktorých 14 zastupuje zamestnancov, 14 zamestnávateľov a 28 vlády (z toho 1O miest je rezervovaných pre osoby zastupujúce vlády štátov, ktoré majú hlavnú úlohu v priemysle - tieto štáty určuje správna rada; ostatných 18 miest zaujímajú delegáti, ktorí sú volení každé tri roky na generálnej konferencii).

V roku 1969 organizácia dostala Nobelovu cenu za mier.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Medzinárodná organizácia práce**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

  


| * z
* d
* u
 Organizácia Spojených národov (OSN) |
| --- |
| Dejiny | Charta OSN | Flag of the United Nations |
| Členovia | Členské štáty ·  Pozorovatelia |
| Systém OSN | Valné zhromaždenie ·  Bezpečnostná rada ·  Ekonomická a sociálna rada ·  Úrad generálneho tajomníka ·  Poručenská rada ·  Medzinárodný súdny dvor |
| Programy, fondy a agentúry | FAO ·  IAEA ·  ICAO ·  ILO ·  IPCC ·  ITU ·  UNCTAD ·  UNDCP ·  UNDP ·  UNEP ·  UNESCO  ·  UNFIP  ·  UNFPA ·  UNHCR ·  UNHRC ·  UN-HABITAT ·  UNICEF ·  UNRWA ·  UPU ·  WFP ·  WHO ·  WMO |
| Rezolúcie OSN | Valného zhromaždenia ·  Bezpečnostnej rady |

| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za mier |
| --- |
| 
* Jouhaux (1951)
* Schweitzer (1952)
* Marshall (1953
* UNHCR (1954)
* Pearson (1957)
* Pire (1958)
* Noel-Baker (1959)
* Lutuli (1960)
* Hammarskjöld (1961)
* Pauling (1962)
* Červený kríž (1963)
* King (1964)
* UNICEF (1965)
* Cassin (1968)
* ILO (1969)
* Borlaug (1970)
* Brandt (1971)
* Kissinger / Le (1973)
* MacBride / Sató (1974)
* Sacharov (1975)

 |
| 
* 1901 – 1925
* 1926 – 1950
* **1951 – 1975**
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |
*Leandros a Héro*, autor:Pierre-Claude Delorme (1783-1859)
**Leandros** (starogr. *Λέανδρος* – *Leandros*, lat. *Leander, Leandrus*) je v gréckej mytológii hrdina slávneho ľúbostného príbehu.

Antický príbeh o tragickej láske mladíka Leandra a Héro, kňažky bohyne Afrodity, pochádza z Byzantia. Leadros žil v Abyde na maloázijskej strane Héllespontu a Héro bývala vo veži v Seste na európskom brehu.

Leandros sa do Héro zamiloval a ona jeho lásku opätovala. Héro však vzhľadom na svoje postavenie musela svoju lásku tajiť a preto sa schádzali v noci. Morská úžina nebola pre Leandra prekážkou, po zotmení Héro zavesila na vežu lampu a Leandros riadený svetlom lampy k nej zakaždým priplával.

Osud ich láske však určil tragický koniec. V jednu búrlivú noc sfúkol vietor lampu a Leandros plávajúci cez nekľudné morské vlny stratil smer a utopil sa. Vlny potom vyhodili jeho mŕtve telo na breh pod vežu jeho milenky. Keď ho Héro na úsvite uvidela, zo žiaľu ukončila svoj život skokom z veže. Ráno ich potom ľudia našli mŕtvych na ostrých skalách, ležiacich verne pri sebe i po smrti.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 269.
2. 1 2 3 4  Ovidius, *Heroides*, Leander et Hero,18 - 19.
3. ↑  Strabón, *Geographica* 13,1,22.
4. ↑  Vergílius, *Georgica*, 3,242-284.
**Lea Fekete** (\* 29. august 1961, Bratislava) je slovenská výtvarníčka a módna návrhárka. Móde a dizajnu sa profesionálne venuje od roku 1988.

Tvorba
------

Po ukončení štúdia na Stavebnej fakulte SVŠT sa začala venovať výlučne tvorbe textilného umenia. Svoju tvorbu postupne rozšírila o dizajn šperkov a doplnkov, interiérový dizajn, ale aj tvorbu kostýmov pre film a divadlo. Vo všetkých výtvarných oblastiach zaznamenala výnimočné výsledky s množstvom cien a ocenení.

Ako odevná dizajnérka sa v 90-tych rokoch presadila svojou originalitou a jedinečnosťou. Na módnych veľtrhoch v Brne, Monaku a Düsseldorfe získala viacero cien. Dvakrát sa stala dizajnérom medzinárodnej súťaže Elite Model Look, obliekala slovenské miss, vyhrala súťaž módnych dizajnérov STYL Brno 1997. Vytvorila kostýmy pre filmy *Modré z neba* a *Vadí nevadí*, a pre predstavenie *8 žien* na Novej scéne. Svoju tvorbu predstavila na samostatných módnych prehliadkach doma aj v zahraničí. Významným obdobím (r. 2000) bola spolupráca s ÚĽUV, pre ktoré vytvorila originálnu kolekciu.

Tvorba a dizajn autorských šperkov ju posunuli do používania netextilných materiálov ako striebro a drahé kamene. Navrhla špeciálnu edíciu šperkov a dizajn interiérových textílií pre Chateau Herálec (2010).

Už vyše desaťročie sa venuje tvorbe textilných obrazov, ktoré nesú jej vlastný osobitý rukopis. Obrazy vystavovala v galériách na mnohých samostatných a spoločných výstavách. V roku 2011 bola ocenená kultúrnou asociáciou Lybra so sídlom v Ríme, za inovatívnu techniku, kreativitu a nadčasovosť. Bola spoluzakladateľkou a prezidentkou Trienále Textilu (2006 – 2012).

Je vydatá, s manželom Ivanom má syna Mareka a dcéru Terezu. V roku 1997 otvorila vlastný design showroom *Galéria Lea Fekete* v centre Bratislavy, na Michalskej 7. Od roku 1988 tvorí módny design, textilné obrazy a šperky pod značkou Lea Fekete.

Referencie
----------

1. ↑   *Lea Fekete* [online]. osobnosti.sk, [cit. 2015-10-23]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * abART: 131167
* Web umenia: 1014587
Súradnice: 49°29′57″S 16°54′36″V﻿ / ﻿49,49919°S 16,909996°V﻿ / 49.49919; 16.909996

**Čertův hrádek** je zrúcanina hradu pri osade Okluky v okrese Prostějov.

Lokalita sa nachádza zhruba v polovici vzdialenosti medzi obcami Malé Hradisko a Stínava nad odbočkou do Oklúk, na ťažko prístupnom skalisku, obtekanom riečkou Oklukou (Hloučelou), nad sútokom s pravým prítokom bezmenného potoka tečúceho od Malého Hradiska.

História
--------

Hrádek stojí na rozmedzí troch historických panstiev, ktoré patrili k hradom Boskovice, Vícov a Plumlov. Hrádok sa spomína ako pomiestne meno *Čertů* v roku 1512, kedy sa uvádza na listine Ladislava z Boskovíc, ktorý predával niekoľko okolitých dedín Viliamovi z Pernštejna.

Hrádok mal zrejme strážnu funkciu, jeho existencia však tiež mohla mať súvislosť s ťažbou železnej rudy v blízkom okolí. Ako pravdepodobný sa javí názor, že hrádok bol zničený za markgrófskych vojen, a to v roku 1389, kedy markgróf Jošt Luxemburský tiahol proti hradom svojich protivníkov - Boskoviciam a Vícovu, ktoré dobyl.

Turistika
---------

Priamo k pozostatkom hradu nevedie značená trasa. Okolo miesta sa však stáča  červená turistická trasa zo smeru Prostějov - Plumlov - Stínava, ktorá ďalej pokračuje do Malého Hradiska a okolo Lipovej cez Stražisko a Přemyslovice až po Náměšť na Hané.

Zhruba pol kilometra severne od hrádku prechádza lesom  modrá turistická trasa Malé Hradisko - Okluky - Pohodlí - Stražisko - Štarnov - Nová Dědina - Budětsko - Hvozd - Vojtěchov.

Fotogaléria
-----------

* Jama v zemi na mieste Čertovho hrádkuJama v zemi na mieste Čertovho hrádku
* Možné opevnenie Čertovho hrádkuMožné opevnenie Čertovho hrádku
* Pohľad na hájovňu z kopca pri Čertovom hrádkuPohľad na hájovňu z kopca pri Čertovom hrádku
* Výhľad na údolie riečky OklukyVýhľad na údolie riečky Okluky
* Údolie riečky Okluky, skalný ostroh, na ktorom stoja zvyšky hradu, sa nachádza približne v polovici fotografieÚdolie riečky Okluky, skalný ostroh, na ktorom stoja zvyšky hradu, sa nachádza približne v polovici fotografie

Referencie
----------

1. 1 2  SHOCart. *Turistický atlas Česko 1:50 000*. 3. aktualizované vydanie. vyd. [s.l.] : SHOCart, 2006. 664 s. ISBN 80-7224-202-4. S. 407. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čertův hrádek (hrad v okrese Prostějov)**

Externé odkazy
--------------

* Niekoľko podrobnosti o zvyšku hradu

Literatúra
----------

* Miroslav Plaček, Ilustrovaná encyklopédia moravských hradov, hrádkov a tvrzí

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Čertův hrádek (hrad, okres Prostějov) na českej Wikipédii.*
Súradnice: 49°20′14″S 16°39′07″V﻿ / ﻿49,3372222°S 16,6518889°V﻿ / 49.3372222; 16.6518889

Odkrytá časť nádvorného múru
**Čertův hrádek** alebo **Olomučany** je zrúcanina hradu ležiaceho nad údolím s riekou Svitavou pri Blansku v katastri obce Olomučany. Jeho historické meno je Olomučany.

História
--------

Hrad Olomučany bol vybudovaný v 2. polovici 13. storočia, čo dokladajú nálezy stredovekej keramiky. Jeho prví majitelia nie sú známi. Majetok začiatkom 14. storočia pravdepodobne získal Jindřich z Lipé, ktorý s kráľom Jánom Luxemburským vymenil Žitavsko za statky na Morave. V roku 1346 totiž pri delení jeho majetku dostali Olomučany jeho synovia Jindřich, Pertold a Čeněk z Lipé. Potom bol hrad v držaní Viléma z Opatovíc, ktorý ho vlastnil pravdepodobne v rokoch 1374-1391. Od roku 1406 do roku 1437 sa v listinách objavuje ako majiteľ Ján Bidlo, ktorý mal svoje sídlo v Otradiciach.

Názov tohto hradu bol podľa staršej literatúry odvodený buď od Hynka Suchého Čerta alebo od Jakuba Čerta z Bořitova, čo je však iba len historicky nedoložiteľná povesť. Skutočné meno hradu je Olomučany a svoj súčasný názov "Čertův hrádek" získal až na podklade ľudovej tvorivosti. Možno predpokladať, že hrad zanikol za husitských vojen alebo krátko predtým.

Povesť
------

Podľa ľudových rozprávaní bol hrad vybudovaný v nezvyčajne krátkom čase neznámym rytierom. Hovorilo sa o tom, že je to dielo samotného diabla, ktorý v okolitých dedinách unášal ženy a väznil ich na hrade.

Literatúra
----------

* Miroslav Plaček, *Ilustrovaná encyklopedie moravských hradů, hrádků a tvrzí*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čertův hrádek (hrad v okrese Blansko)**

Externé odkazy
--------------

* Hrady.cz
* O hrade trošku podrobnejšie, vrátane fotografií

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Čertův hrádek (hrad, okres Blansko) na českej Wikipédii.*
Frans Hals: *Portrét stojacej ženy* (asi 1643) – ukážka čipkového goliera, padajúceho na ramená
**Golier** je časť odevu, ktorá je prišitá alebo samostatne obopína krk. 

Súčasti odevu pripomínajúce golier existovali už v starovekom Egypte, kedy sa nosili samostatné ozdoby – šperky, ktoré slúžili ako goliere, no taktiež často pridržiavali odev. Golier podobný tomu, ako ho poznáme dnes, sa začal v Európe vyvíjať v 14. – 15. storočí, a s takmer každou novou módnou vlnou sa mení a vyvíja. Pôvodne slúžil na zahalenie dámskeho dekoltu, neskôr mal podobu pruhu vystuženej látky, ktorý bol pripojený kolmo k odevu na ramenách (stojačik), kruhovito sa ovíjal okolo krku, padal na ramená, zapínal sa vpredu alebo sa zväzoval s pomocou stuhy. V 16. storočí sa vďaka neustálemu vývoju zväčšil natoľko, že prepadával cez ramená a tvoril na prvý pohľad takmer samostatný odev. Napriek všetkým zmenám však zostáva súčasťou nášho odevu dodnes.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Golier**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Golier****
O prírodnej pamiatke v Česku pozri *Červený rybník (prírodná pamiatka).*
Súradnice: 48°35′02″S 17°08′28″V﻿ / ﻿48,5838889°S 17,1411111°V﻿ / 48.5838889; 17.1411111

**Červený rybník** je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Záhorie.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Lakšárska Nová Ves v okrese Senica v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1966 na rozlohe 118,91 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany. Nachádza sa v Chránenej krajinnej oblasti Záhorie. Po severnom okraji chráneného územia prechádza modrá turistická značka vedúca z Lakšárskej Novej Vsi do osady Tomky pri Borskom Svätom Jure.

Predmetom ochrany je: *Zachovalý, vedecky vysoko hodnotný a vodohospodársky veľmi významný prírodný celok na Záhorskej nížine, tvorený slatinným rašeliniskom s prírodným jazierkom a rozsiahlymi pôvodnými porastmi jelše lepkavej so spoločenstvami rašeliníkov, vlhkomilných i vodných rastlín s viacerými vzácnymi druhmi.*

Referencie
----------

1. ↑  Červený rybník. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Červený rybník v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Červený rybník (národní přírodní rezervace) na českej Wikipédii.*
**Heineken Open 1991** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 7. do 14. januára 1991 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Čech Karel Nováček, ktorý vo finále porazil Francúza Fleuriana. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Španieli Sergio Casal a Emilio Sánchez, ktorí vo finále porazili kanadský pár Grant Connell, Glenn Michibata.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1991*
**Česko Karel Nováček** vs. Francúzsko Jean-Philippe Fleurian 7-6(5) 7-6(4)

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1991*
**Španielsko Sergio Casal / Španielsko Emilio Sánchez** vs. Kanada Grant Connell / Kanada Glenn Michibata 4-6 6-3 6-4

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Heineken Open 2009** sa konal v dňoch 11. - 17. januára v novozélandskom Aucklanda na otvorených kurtoch s tvrdým povrchom. Rozpočet turnaja je 450 000 USD. Slovenský tenisový reprezentant Dominik Hrbatý, dvojnásobný víťaz tohto turnaja, dostal od usporiadateľov divokú kartu. S prvom kole však prehral s minuloročným víťazom Philippom Kohlschreiberom. Titul v dvojhre získal najvyššie nasadený Juan Martín del Potro, ktorý vo finále porazil Sama Querreyho. Titul v štvorhre takisto získal najvyššie nasadený pár Martin Damm a Robert Lindstedt, ktorý si vo finále poradil s nasadeným párom č. 2 Scott Lipsky, Leander Paes.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 2009*
**Argentína Juan Martín del Potro** vs. USA Sam Querrey 6:4, 6:4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 2009*
**Česko Martin Damm / Švédsko Robert Lindstedt** vs. USA Scott Lipsky / India Leander Paes 7:5, 6:4

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
Hviezdna mapa zo 17. storočia
**Hviezdna mapa** je zobrazenie hviezdnej oblohy alebo jej časti, v ktorej sú hviezdy a iné objekty znázornené podľa polohy a jasnosti.

Slúžia na orientáciu, na ľahšie vyhľadávanie objektov podľa ich súradníc, na zakresľovanie polôh novoobjavených telies a podobne. Obsahujú sieť súradnicovej sústavy, napríklad ekvatoreálnej pre určitú epochu, teda polohu jarného bodu.

Hviezdne mapy existujú kreslené a fotografované.

*Kreslené hviezdne mapy* obsahujú hviezdy do určitej hviezdnej veľkosti, zdanlivé jasnosti hviezd a iných objektov sú znázornené rôznymi symbolmi.

*Fotografované hviezdne mapy* zachytávajú aj slabšie hviezdy, obyčajne do hviezdnej veľkosti 21 až 23.

Viac hviezdnych máp spolu súvisiacich tvorí hviezdny atlas. Na rýchlu orientáciu na oblohe slúžia otáčavé hviezdne mapy a hviezdne glóbusy.

Okrem hviezdnych máp sa vypracúvajú aj mapy povrchu niektorých kozmických telies, napríklad Mesiaca, Marsu a iných planét.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portál |
Schéma hviezdicovej topológie
**Hviezdicová topológia (siete)** (iné názvy: **hviezda, star, hviezdicová sieť**) je jeden z najbežnejších typov topológii siete. Vo svojej najjednoduchšej forme pozostáva z jedného centrálneho uzla, ktorý môže byť tvorený prepínačom (switch), rozbočovačom – koncentrátorom (HUB), smerovačom (router) alebo počítačom, ktorý sa správa ako niektoré z týchto zariadení. Ak je centrálny uzol siete pasívny, uzol ktorý je pôvodcom vysielania, musí byť schopný tolerovať príjem ozveny svojich vlastných vysielaných dát s oneskorením (cesta k centrálnemu uzlu a späť), ako aj každé oneskorenie generované v centrálnom uzle. Aktívna hviezdicová topológia má aktívny centrálny uzol, ktorý sa väčšinou používa ako prostriedok na prevenciu proti problémom spojených s oneskorením.

Hviezdicová topológia znižuje možnosť zlyhania siete pripojením všetkých zariadení k centrálnemu uzlu. Každé zariadenie komunikuje s druhým zariadením prijímaním a vysielaním dát iba centrálnemu uzlu. Výsledkom zlyhania prenosového spojenia medzi zariadením a centrálnym uzlom spôsobí iba výpadok daného zariadenia a tým jeho izoláciu od všetkých ostatných (funkčných) zariadení. Komunikácia ostatných zariadení v sieti nebude touto poruchou ovplyvnená.

Pre upresnenie, jedine siete v ktorých je ako centrálny uzol použitý prepínače (alebo ekvivalent) sú skutočnou hviezdicovou topológiou. Ak je v sieti použitý prepínač (HUB), potom je fyzické správanie siete totožné so zbernicovou topológiou.

Výhody
------

* Dobré prenosové parametre (rýchlosť, útlm, odolnosť voči zahlteniu...)
* Jednoduché zriadenie (dvojbodové pripojenie počítač - centrálny uzol) a rozširovanie
* Necentralizovaná porucha má len nepatrný vplyv na sieť (v kruhovej topológii by bola vyradená celá sieť)
* Jednoduchá detekcia poruchy
* Medzi každými dvoma uzlami siete existuje len jedna cesta
* Dátové pakety sú prenášané rýchlo, pretože neputujú nepotrebnými uzlami (ak centrálny uzol nie je prepínač)

Nevýhody
--------

* Vyššie zriaďovacie náklady (každý počítač musí mať kábel až k centrálnemu uzlu)
* Potrebný dodatočný hardvér (centrálny uzol)
* Porucha hostiteľského počítača, alebo centrálneho uzla bude mať vplyv na celú sieť

Pozri aj
--------

* Stromová topológia
* Zbernicová topológia
* Kruhová topológia
* Neúplný graf (mesh)
* Úplný graf (full mesh)
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny
Logo
**Medzinárodná kampaň za zrušenie jadrových zbraní** (angl. *International Campaign to Abolish Nuclear Weapons*, skrátene ICAN) je globálna koalícia, ktorá sa snaží presadiť zmluvu o zákaze jadrových zbraní. ICAN bola založená roku 2007 a má 468 partnerských organizácií v 101 krajinách v roku 2017.

Dejiny
------

Organizácia vznikla v Austrálii. Oficiálne bola založená roku 2007 vo Viedni. Zakladatelia organizácie boli inšpirovaní ohromným úspechom Medzinárodnej kampane za zákaz mín, ktorá zohrala pomocnú úlohu pri vyjednávaní dohovoru o zákaze protipechotných mín, *Ottawského dohovoru*. Od založenia sa snaží vybudovať silnú globálnu podporu zrušeniu jadrových zbraní. Vďaka spolupráci s Červeným krížom a ďalšími podobnými organizáciami dokázali zmeniť mienku o likvidácii jadrových zbraní.

V roku 2017 ICAN za svoje úsilie obdržala Nobelovu cenu za mier. Ocenená bola vďaka veľkému prínosu pri dosiahnutí *Zmluvy o zákaze jadrových zbraní*.

Referencie
----------

1. ↑  icanw.org: Partner organizations
2. ↑  *Hohe Auszeichnung – Der Friedensnobelpreis geht an die Anti-Atomwaffen-Kampagne*, srf.ch, 6. október 2017.
3. ↑  *Gegen die Logik einer atomaren Ordnung.* Auf: *Süddeutsche.de*, 6. október 2017. prístup 6. október 2017.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mezinárodní kampaň za zrušení jaderných zbraní na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za mier |
| --- |
| 
* Organizácia Spojených národov / Annan (2001)
* Carter (2002)
* Ebadi (2003)
* Maathaiová (2004)
* IAEA / ElBaradei (2005)
* Yunus / Grameen Bank (2006)
* Gore / IPCC (2007)
* Ahtisaari (2008)
* Obama (2009)
* Liou (2010)
* Johnsonová-Sirleafová / Gboweeová / Karmánová (2011)
* Európska únia (2012)
* Organizácia pre zákaz chemických zbraní (2013)
* Júsufzajová / Satjárthí (2014)
* Kvarteto pre národný dialóg (2015)
* Santos (2016)
* Medzinárodná kampaň za zrušenie jadrových zbraní (2017)
* Denis Mukwege / Nadia Muradová (2018)
* Abiy Ahmed (2019)
* Svetový potravinový program (2020)
* Dmitrij Muratov / Maria Ressa (2021)
* Ales Biaľacki / Memorial / Centrum pre občianske slobody (2022)

 |
| 
* 1901 – 1925
* 1926 – 1950
* 1951 – 1975
* 1976 – 2000
* **2001 – 2025**

 |