recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Letisko Tivat** (po čiernohorsky: *Аеродром Тиват*) (IATA: **TIV**, ICAO: **LYTV**) sa nachádza 4 km od čiernohorského letoviska Tivat. Pretože sú dve hlavné čiernohorské letiská od seba vzdialené iba 80 km, Tivat odbavuje iba medzinárodné lety, vnútroštátne lety boli nahradené charterovými.

Z Tivatu pravidelne lietajú lety do rôznych európskych metropol a miest, najčastejšie spojenie je tu Tivat – Belehrad.

História
--------

Letisko Tivat bolo postavené v roku 1971 so 7 parkovacími miestami pre dopravné lietadlá a s kapacitou až 6 pristátí za hodinu. Letisko je prevádzkované spoločnosťou *Aerodromi Crne Gore*.

Poloha letiska
--------------

Tivatské medzinárodné letisko leží v Kotorskej boke, zálive na pobreží Jadranu. Napriek tomu, že letisko obklopujú vysoké hory a vzletová a pristávacia dráha leží len 100 metrov od vody, nedošlo na letisku k žiadnej nehode. Avšak vzhľadom na horský terén a zlé svetelné navádzanie je letisko otvorené len za denného svetla. Letisko je jedno z najnebezpečnejších pre priblíženie na pristátie, aj pre čakanie na prijatie vo vzduchu.

Vybavenie
---------

Letisko má jednoposchodový terminál, ktorý odbavuje všetky prílety a odlety. V roku 2006 prešiel rozsiahlou rekonštrukciou. Je tu 12 odbavovacích pultov, obchodíky, požičovne áut a pobočky bánk. Všetky lety sú navádzané riadiacou vežou s radarom na jednu vzletovú a pristávaciu dráhu s dĺžkou 2 500 metrov.

Aerolínie a destinácie
----------------------

### Pravidelné linky

| **Spoločnosť** | **Destinácie** |
| --- | --- |
| **Air Moldova** | Kišiňov [sezónne] |
| **Air Serbia** | Belehrad |
| **Montenegro Airlines** | Belehrad, Kodaň, Londýn-Gatwick, Moskva-Domodedovo, Niš [sezónne], Paríž-Charles de Gaulle, Petrohrad [sezónne], Priština, Rím-Fiumicino, Skopje |
| **Moskovia Airlines** | Moskva-Domodedovo [sezónne] |
| **Rossija** | Petrohrad [sezónne] |
| **S7 Airlines** | Moskva-Domodedovo [sezónne] |
| **Thomson Airways** | Londýn-Gatwick [od 5. mája; sezónne] |
| **Transaero Airlines** | Moskva-Domodedovo [sezónne] |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Letiště Tivat na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Letisko Podgorica** (po čiernohorsky: *Аеродром Подгорица*) (IATA: **TGD**, ICAO: **LYPG**) je medzinárodné civilné letisko v Podgorici. Je druhým najväčším medzinárodným letiskom v Čiernej Hore. Nachádza sa 12 km od centra Podgorice. Pravidelné a nepravidelné vnútroštátne aj medzinárodné letecké spojenia zabezpečuje množstvo bežných aj nízkonákladových leteckých spoločností. Sídli tu národná čiernohorská letecká spoločnosť Montenegro Airlines.

História
--------

Letisko bolo postavené v roku 1961 v dedine Golubovci, južne od Podgorice. Ako najväčšie a najmodernejšie letisko v krajine si získalo obdiv aj v okolitých štátoch. Spolu s tivatským letiskom bolo vo vlastníctve Jat Airways, kým obe letiská v roku 2003 neodkúpila Vláda Republiky Čierna Hora. Letisko bolo častým terčom Bombardovania NATO 1999, avšak žiadne veľké škody neutrpelo.

### Rekonštrukcia

V roku 2006 prešlo letisko rozsiahlou rekonštrukciou. Bola spevnená vzletová a pristávacia dráha aj systém pojazdových dráh, nainštalované bolo aj osvetlenie na dráhe a svetelné navádzanie letiska, zmodernizovaná bola riadiaca veža a terminál. Novinkou je terminál VIP.

Vybavenie
---------

Letisko má v súčasnosti dva terminály: hlavný medzinárodný terminál (zrekonštruovaný v roku 2006 a druhý príletový terminál (takisto opravený v roku 2006). Ich súčasná kapacita je vyše 700 000 cestujúcich ročne. Dráhový systém pozostáva zo vzletovej a pristávacej dráhy 18-36 s dĺžkou 2 500 m, ktorá v súčasnosti umožňuje pristátie všetkých bežných typov lietadiel.

Aerolínie a destinácie
----------------------

### Pravidelné linky

| **Spoločnosť** | **Destinácie** |
| --- | --- |
| **Adria Airways** | Ľubľana |
| **Austrian Airlines** prevádzkované dopravcom **Tyrolean Airways** | Viedeň |
| **Croatia Airlines** | Záhreb |
| **Jat Airways** | Belehrad |
| **Malév** | Budapešť |
| **Montenegro Airlines** | Belehrad, Kodaň [začína 1. júna], Frankfurt, Ľubľana, Londýn-Gatwick, Moskva-Domodedovo, Niš, Paríž-Charles de Gaulle, Priština, Rím-Fiumicino, Skopje, Viedeň, Záhreb, Zürich |
| **Moskovia Airlines** | Moskva-Domodedovo [sezónne] |
| **S7 Airlines** | Moskva-Domodedovo [sezónne] |


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
Bagger 288
**Bagger 288** (Exkavátor 288) je bager postavený nemeckou spoločnosťou Krupp pre energetickú a ťažobnú firmu Rheinbraun. Tento mobilný ťažobný stroj pracuje na princípe ťažby v horizontálnych pásoch, pričom na to využíva svoje obrovské koleso s radlicami. 

Keď bola jeho stavba v roku 1978 dokončená, Bagger 288 prekonal Crawler-Transporter používaný na prepravu raketoplánov, a stal sa najväčším a najťažším pásovým vozidlom na svete s hmotnosťou 13 500 ton. Samotný Bag
ger je napájaný z externého zdroja, a presnejšie je popisovaný ako ťažobný stroj, ktorý je možné premiestňovať. Na druhej strane, Crawler-Transporter bol postavený ako vozidlo na prepravu nákladov s vlastným pohonom. 

Bagger bol postavený za účelom odstraňovania zeminy v povrchových baniach, využíva sa v uhoľnej bani v Hanbachu (Nemecko). Denne dokáže spracovať 240 000 m³ zeminy – ekvivalent plochy futbalového ihriska s výškou 30 metrov. Uhlie vyťažené za jeden deň naplní 2 400 vagónov. Bager samotný je približne 240 m dlhý a 96 m vysoký. Na svoju prevádzku vyžaduje 16,56 megawattov externe dodávanej elektriny. Dokáže sa pohybovať rýchlosťou 2 až 10 m.min−1 (0,1 až 0,6 km.h−1). Vykopávacia hlava má priemer 21,6 m, obsahuje 18 radlíc, každá s objemom 6,6 m³.

Do februára 2001, bager kompletne odkryl zdroj uhlia v bani v Hambachu, preto bol premiestnený na nové miesto do bane Garzweiler. V priebehu troch týždňov prekonal 22 kilometrovú trasu, putujúc po diaľnici Autobahn 61, cez rieku Erft, železničné koľaje, a niekoľko cestných úsekov. Tento presun stál takmer 15 miliónov nemeckých mariek, a vyžadoval si tím sedemdesiatich pracovníkov. Presun bagru v celku bol však ekonomickejší než jeho rozobratie, a prenos po jednotlivých častiach. 
Bagger 288 má takmer identické dvojča – Bagger 289.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |
**Pelikán hnedý** (*Pelecanus occidentalis*) je druh z čeľade pelikánovité.

Má striebristosivé a hnedé sfarbenie.Hlava je biela a žltá,s gaštanovohnedým temenom. Neoperená zelenkastá koža na vaku a hrdle nadobúda počas hniezdneho obdobia výraznejšie sfarbenie.Pelikán hnedý je jediným druhom pelikána,ktorý na rozdiel od ostatných príslušníkov čeľade loviacich z hladiny rybárčí ponáraním sa zo strmhlavého letu. Korisť si vyhliadne počas letu nízko nad vodou.Keď zaregistruje rybu,vznesie sa do približne desaťmetrovej výšky,potom krídla natiahne za telo a strmhlav sa vrhne do vody. Najčastejšie hniezdi na kríkoch a stromoch, často v mangrovoch. Pelikány hnedé, ktoré žijú na ostrovoch a pobreží Peru, však hniezdia na zemi (sú významnými producentmi guána). Spoločenské pelikány hnedé odpočívajú,sťahujú sa a často i lovia v skupinách.Rovnako aj hniezdia v kolóniách, najčastejšie na pustých nízkych ostrovoch. Vajcia inkubujú obaja rodičia.V sedení sa striedajú po niekoľkých hodinách.Pár odchová v jednom hniezdení 1-2,vzácne 3 mláďatá.Spočiatku im rodičia vyvrhujú potravu do hniezda,no len čo dosiahnu vek desiatich dní,začnú si brať ryby od nich priamo zo zobáka. Predpokladá sa, že pelikán *Pelecanus thagus* je jeho poddruh a nie samostatný druh.

Súhrnné informácie
------------------

* Dĺžka: 1-1,5
* Hmotnosť. Vyše 3,5 kg
* Operenie: Pohlavia sú si podobné
* Výskyt: S.Str. a J. Amerika,Karibské more
* Migrácia: Čiastočne sťahovavý
* Status: Bežný
* Biotopy výskytu: Mangrovové močiare,pobrežia a pobrežné vody,otvorené more a oceán

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pelikán hnedý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Pelikán hnedý**
Iracký Typ 69
**Typ 69** je čínsky tank, vylepšená verzia predchádzajúceho Typu 59 (ktorý bol odvodený zo sovietskeho tanku T-54). Spolu s tankom Typ 79 ide o prvé nezávisle vyrobené čínske hlavné bojové tanky. Tanky typu 69 boli vyrábané medzi rokmi 1963 a 1974, ich hlavnú výzbroj tvorí v Číne vyvinutý kanón s hladkým vývrtom hlavne kalibru 100 mm. Jeho strelivo je odlišné od streliva tankov typu 59, ktorý disponuje 100mm drážkovanými kanónmi. Vozidlo je ľahko pancierované a disponuje stabilizátorom výzbroje a systémom ochrany posádky proti zbraniam hromadného ničenia.

Vyrobený bol v niekoľkých verziách, veľmi rozšírený je variant typu 69-IIA. Verzia 69-III je označovaná aj ako Typ 79.

V 80. rokoch 20. storočia zakúpil okolo 1 000 tankov typov 59 a 69 Irak, ktorý ich následne použil v iracko-iránskej vojne, vo vojne v Zálive a v irackej vojne. Ďalšími užívateľmi, okrem Číny, sú Pakistan, Bangladéš, Irán, Mjanmarsko, Thajsko, Srí Lanka, Zimbabwe a Sudán.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Typ 69 na českej Wikipédii.*
**Indián** je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. Zaviedli ho holandskí moreplavci Pieter Dirkszoon Keyser a Frederick de Houtman. Johann Bayer ho v roku 1603 zobrazil vo svojom atlase *Uranometria* a pomohol tak k jeho rozšíreniu.

Hviezdy a objekty
-----------------

| Hviezda | Meno | Hviezdna veľkosť |
| --- | --- | --- |
| α Ind | α Ind | 3,11m |
| β Ind | β Ind | 3,67m |
|

Indián má len dve hviezdy s magnitúdou vyššou ako 4 – alfa a beta. Pre toto vzdialené južné súhvezdie zavedené až v modernej dobe je veľmi neobvyklé, aby boli jeho hviezdy nejako pomenované. Napriek tomu alfa Indi nesie meno Peržan (anglicky The Persian), ktoré jej z neznámych dôvodov dali jezuitskí misionári dávno predtým, ako sa stala súčasťou Indiána.

Oranžový trpaslík epsilon Indi s magnitúdou 4,7 je jeden z našich najbližších hviezdnych susedov vôbec. Od Zeme ju delí iba 11,8 svetelných rokov. Jej ďalšou zvláštnosťou je, že je to najmenej svietivá hviezda, akú je možné vidieť voľným okom. Má len jednu pätinu svietivosti Slnka a hmotnosť 70 % slnečnej hmotnosti.

Théta Indi je pomerne ľahko rozlíšiteľná dvojhviezda. Jej svetložltú zložku oddelí od oranžovej zložky vo vzdialenosti 6,0" už 15-centimetrový ďalekohľad.

Všetky jasnejšie hviezdy, ako sú alfa, beta, gama, delta, epsilon, zéta, éta a théta sú sústredené v severnej časti súhvezdia. Jeho južná časť vrátane zúženého „priesmyku" oddeľujúceho širšiu severnú a južnú časť je pre oko bez ďalekohľadu prázdna.

V Indiánovi sa nenachádzajú objekty typické pre galaktickú rovinu (hmloviny, hviezdne polia či otvorené hviezdokopy). Vzdialená poloha tohto súhvezdia od pásu Mliečnej cesty vytvára podmienky na pozorovanie množstva galaxií, ale všetky sú malé a slabo svietiace, pretože sú priďaleko. K najlepším patria galaxie NGC 7090, NGC 7049 a IC 5152.

Poloha
------

Indián je veľmi nevýrazné, podlhovasté súhvezdie južnej oblohy zasahujúce pomerne blízko k južnému svetovému pólu. Pri jeho vyhľadávaní môže pomôcť najjasnejšia hviezda Páva, Peacock, ktorá je tesne na hranici so súhvezdím Indiána. Ten sa potom nachádza západne od nej. Indián kulminuje večer začiatkom jesene, nad obzor však aspoň sčasti vychádza na 27. rovnobežke a celého ho vidia až obyvatelia 15. rovnobežky a južnejšie.

| * z
* d
* u
88 súhvezdí modernej astronómie |
| --- |
| 
* Andromeda
* Baran
* Blíženci
* Býk
* Cefeus
* Centaurus
* Ďalekohľad
* Delfín
* Drak
* Eridanus
* Fénix
* Had
* Hadonos
* Havran
* Herkules
* Hodiny
* Holubica
* Hydra
* Chameleón
* Indián
* Jašterica
* Jednorožec
* Južná koruna
* Južná ryba
* Južný kríž
* Južný trojuholník
* Kasiopeja
* Kompas
* Koník
* Korma
* Kozorožec
* Kružidlo
* Kýl
* Labuť
* Lev
* Lietajúca ryba
* Líška
* Lýra
* Maliar
* Malý lev
* Malý pes
* Malý medveď
* Mečiar
* Mikroskop
* Mucha
* Oktant
* Oltár
* Orión
* Orol
* Panna
* Pastier
* Páv
* Pec
* Pegas
* Perzeus
* Plachty
* Pohár
* Poľovné psy
* Povozník
* Pravítko
* Rajka
* Rak
* Ryby
* Rydlo
* Rys
* Severná koruna
* Sextant
* Sieť
* Sochár
* Stolový vrch
* Strelec
* Šíp
* Škorpión
* Štít
* Trojuholník
* Tukan
* Váhy
* Veľký pes
* Veľká medvedica
* Veľryba
* Vlasy Bereniky
* Vlk
* Vodnár
* Vodný had
* Výveva
* Zajac
* Žeriav
* Žirafa

 |
Pečenie chlebových placiek v tandúroch v Turkménsku
**Tandúr** (sanskrt: कन्दु, arab. تنور‎, perz. تنور‎, tur. tandır, urd. تندور‎, armén. Թոնիր, azerb. təndir, hind. तन्दूर, ben. তন্দূর, gruz. თონე, pan. ਤੰਦੂਰ, čín. 馕坑) je hlinená alebo kovová pec, ktorá má podobu valca asi meter vysokého, postaveného na základni a zapusteného do zeme. Je určená na varenie a pečenie.

Na dne sa kúri uhlím alebo ešte lepšie dreveným uhlím - nad ním sa dá piecť mäso na ihle. Na stenách tandúru sa pečú placky, na mise, ktorá zakrýva horný otvor, sa pripravujú omáčky alebo sa tu udržujú placky v teplom stave.

Tandúr sa používa predovšetkým v južnej, strednej a západnej Ázii, a ďalej tiež na Kaukaze.

Tandoori: namarinované kurča

Kurča Tandoori
--------------

Kurča tandoori je chutný pokrm indickej kuchyne pôvodom z regiónu Pandžáb, ktorý sa nachádza na území dnešnej Indie a Pakistanu. Kurča je najprv naložené v jogurtovej marináde, ktorej súčasťou je garam masala, cesnak, zázvor, rímska rasca, kajenské korenie, prípadne ďalšie koreniny. Papričky dodávajú pokrmu charakteristickú červenú farbu, u menej pálivých receptov sa môžeme stretnúť s tmavo žltou farbou, ktorú spôsobuje použitie kurkumy. Pokrm môže byť pripravený v tradičnej peci tandúr, často tiež na tradičnom grile.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  RAICHLEN, Steven. A Tandoor Oven Brings India's Heat to the Backyard. *The New York Times*, 2011-05-10. Dostupné online.
3. ↑  RAICHLEN, Steven. *A Tandoori Oven brings India's heat to the backyard* [online]. New York Times, 2011-05-10, [cit. 2011-05-09]. Dostupné online.
4. ↑

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tandúr na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tandúr**
Tandemový zoskok
**Tandemový zoskok** je parašutistická disciplína, pri ktorej je študent (resp. pasažier) pripútaný k inštruktorovi – skúsenému parašutistovi (slangovo „tandem pilot", alebo „tandem master") pomocou špeciálneho tandemového postroja. 
Súčasťou tandemového zoskoku je voľný pád v trvaní niekoľkých desiatok sekúnd a nasledovný let na otvorenom padáku cca 5 minút. Vzhľadom nato, že pre vykonávanie tejto adrenalínovej aktivity nepotrebuje pasažier žiadny špeciálny tréning, ani lekársku prehliadku (podstupuje len cca 15 minútové školenie tesne pred zoskokom), ide o veľmi obľúbenú komerčnú voľnočasovú aktivitu, ktorá si aj na Slovensku získava čoraz viac priaznivcov. Na Slovensku musí tandem pilot spĺňať niekoľko podmienok podľa predpisu V-PARA 1 (jednou z nich je napr. absolvovanie minimálne 1 000 zoskokov a absolvovanie špeciálneho kurzu pre tandem pilotov) a ďalšie podmienky, ktoré stanovujú výrobcovia jednotlivých tandemových padákových kompletov.

Parametre zoskoku
-----------------

Zoskok sa vykonáva z výšky 2 500 – 4 000 m nad úrovňou terénu a dosahuje sa pri ňom priemerná rýchlosť približne 200 km/h, a to do 10 sekúnd po výskoku.

| Výška | Dĺžka voľného pádu |
| --- | --- |
| 3 000 m | 30 s |
| 4 000 m | 50 s |

Lokality
--------

Na Slovensku sa robia tandemové zoskoky na 6 miestach:

* Letisko Jasna pri Liptovskom Mikuláši len z výšky (4 000 m)
* Letisko Slávnica pri Dubnici nad Váhom (najčastejšie z výšky 4 000 m)
* Letisko Prievidza (najčastejšie z výšky 3 000 m)
* Letisko Očová pri Zvolene (najčastejšie z výšky 3 000 m)
* Letisko Spišská Nová Ves (najčastejšie z výšky 3 000 m)
* Letisko Nitra (najčastejšie z výšky 3 000 m)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoŠportový portál |

Externé odkazy
--------------

* Tandemový zoskok – miničlánok s videom venovaný tandemovému zoskoku

Lokality
--------
***3 x 4 = 13*** je šiesty radový album slovenskej alternatívnej skupiny Chiki liki tu-a z Prešova. Vyšiel 10. októbra 2016, vo vydavateľstve Panorama media. Je to bonusový album zložený z troch častí, cover verzií spriatelených kapiel, živých nahrávok z koncertov a skladieb upravených pre dychový orchester.

Zoznam skladieb
---------------

1. Guten tag (00:30) Radio Multikulti Berlin Moderation : Anna-Bianca Krause

2. Kuca paca (02:34) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

3. Kualalumpurčanka (03:17) hudba: Pavel Sekerka, Štefan Klein, text: Pavel Sekerka

4. Malicherná záležitosť (03:20) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

5. Každý má svoje (03:13) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

6. Milenka (03:37) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

7. Kristína (03:58) Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

8. Stena (02:56) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

9. Hore vodou, dole vodou (03:09) hudba a text: Ľuboslav Petruška

10. Ci jeho (03:59) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

11. DPH (03:54) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Martin Višňovský

12. Popolnica (02:30) hudba: Peter Varsavík, Julo Fujak, Jozef Hruška text: Peter Varsavík

13. Rači budu doma (03:36) hudba: Mňága a Žďorp text: Petr Fiala

14. Pod balkónom (05:29) hudba: Chiki Liki Tu-a text: Ľ. Petruška , M. Višňovský

Realizácia
----------

Zvuk a mix : Tomáš Višňovský, Martin Migaš (13)

Úprava pre dychovú sekciu : Adrián Harvan (2, 6, 7, 11)

Nahrávané : Štúdio Jazierka Prešov (júl, august 2016)

Obal: Mgr.art. Ivana Višňovská

Obsadenie
---------

Martin Višňovský – basgitara , spev 

Ľuboslav Petruška – gitara, spev (9,12,14)

Tomáš Višňovský – bicie, klávesy (4), flauta (7)

**Hostia**

Ján Višňovský – saxofón „alt tenor baryton" (2,3,6,7,9,11,13)

Marek Majoroš – trúbka (2,6,7,11)

Jozef Mičko – trombón (2,5,6,7,11)

Lukáš Gulden – saxofón „baryton" (13)

Tomáš Paľo – trombón (4,8)

Marián Ivan – gitara (4)

Peter Šima – bicie (4)

Referencie
----------

1. 

| * z
* d
* u
Chiki liki tu-a |
| --- |
| 
* Martin Višňovský
* Stanislav Sninský
* Tomáš Višňovský

* Ľuboslav Petruška
* Peter Šima
* Marián Ivan
* Tomáš Paľo

* Tomáš Paľo
* Ján Višňovský
* Jozef Mičko

 |
| Štúdiové albumy | 
* *Nezatváraj Milan dvere*
* *Budeš musel vlasy na blond prefarbil*
* *Choďte sa hrať pred vlastný vchod*
* *Dvojkilometrový jeleň*
* *Slzy tvý mámy, Šedivý a spol.*
* *3 x 4 = 13*
* *Venované pamiatke budúcich zosnulých*

 |
| EP a demonahrávky | 
* *Demo*
* *Best of demos*
* *Venované pamiatke budúcich zosnulých ...*

 |
| Koncertné albumy | 
* *Live Roxy, Live Hodokvas*

 |
| Kompilácie | 
* *Kysak*
* *Margecany*

 |
| Single | 
* „Singel"
* „Šfajčiari zomierajú mladší"

 |
**Indri** alebo **lemur** (lat. *Indri*) je rod z čeľade indriovité, ktorého jediným druhom je **indri** alebo **lemur indri** (lat. *Indri indri*). Je v súčasnosti najväčším zástupcom poloopíc (členitonosoblížne), patrí do čeľade indriovité.

Opis
----

Je aktívny cez deň a žije na stromoch, kde mu poskytuje jeho bieločierne sfarbenie dobré zamaskovanie. Nápadné sú aj jeho dlhé končatiny, vďaka ktorým môže obratne skákať z jedného stromu na druhý. Spoľahlivou charakteristikou medzi ostatnými primátmi je aj jeho pahýľovitý chvost, prípadne potom lysá, čierna tvár. Telo dorastá až do 60 cm, chvost 5 cm a hmotnosť sa pohybuje medzi 6-7 kg. Jeho blízkymi príbuznými sú sifaky a rovnako ako ostatný lemuri žije aj indri na Madagaskare a to len v jeho východnej časti.

Spôsob života
-------------

Vo všetkých poschodiach lesa vyhľadáva prevažne mladé listy, ale tiež ovocie, kvety a semená. Žije v rodinných skupinách, ktoré väčšinou tvorí samica s mláďatami. Samec obhajuje teritórium a samici je umožňovaný prístup k potrave ako prvej v poradí. K páreniu dochádza v januári alebo februári a samice rodia po 4,5 až 5,5 mesačnej gravidite jediné mláďa.

Ochrana
-------

Indri je zaradený do kategórie ohrozených druhov, za čo môže hlavne hromadné ničenie a plienenie jeho prirodzeného biotopu, ktorým sú tropické dažďové lesy. Navyše toto plienenie prebieha dokonca aj v zákonom chránených oblastiach a to aj napriek tomu, že je v určitých oblastiach považovaný za posvätného. Je lovený aj pre svoje mäso, ktoré je v niektorých oblastiach veľmi cenené a považované za delikátnosť.

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2018.05. Prístup 21. jún 2022

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Indri**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Indri**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Indri na českej Wikipédii.*
**Trnava-juh** je jedna zo šiestich mestských častí Trnavy s rozlohou 9,6 km².

*Základné údaje:*

* počet obyvateľov: 11 331 (k 1. 1. 2006)
* rozloha: 8,03 km²
* hustota zaľudnenia: 1 411 obyv./km²

Z urbanistického hľadiska zaberá južnú časť kompaktného mestského intravilánu. Od zvyšku mesta je oddelená železničnou traťou Bratislava – Žilina. Jej súčasťou je obytná štvrť Tulipán, sídlisko Linčianska, areál bývalých Trnavských automobilových závodov a Skloplastu, priemyselná zóna medzi Trnávkou a železničnou traťou Trnava – Sereď, areál nemocnice s poliklinikou a vojenský cintorín.

Ide o zmiešanú obytno-výrobnú zónu mesta, obyvateľom slúžia dve pošty, kostol Božského Srdca Ježišovho, dve základné školy, Stredné odborné učilište strojárske, krajská knižnica, motoristom štyri čerpacie stanice. Možnosť ubytovania poskytuje hotel Trnavan.

Doprava
-------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Doprava v Trnave*
### Cestná doprava

Na území mestskej časti sa nachádza cesta diaľničného typu, rýchlostná cesta R1, a do mestskej časti taktiež zasahujú dve cesty I.triedy a dve cesty III.triedy. Do mestskej časti nezasahujú žiadne cesty II.triedy. Cesta I. triedy I/51 je tvorená Juhovýchodným obchvatom mesta Trnava a cesta I. triedy I/61 sa nachádza na uliciach Bratislavská, Ulica 9.mája, Tamaškovičová a Nitrianská. Cesta III. triedy 1279 je tvorená úsekom Sladovníckej ulice a cesta III. triedy 1287 je vedená na ulici Zelenečská.

V mestskej časti je niekoľko miestnych komunikácií, avšak najvýznamnejšia miestna komunikácia je vedená na ulici Dohnányho.

### Mestská hromadná doprava

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mestská hromadná doprava v Trnave*
Služby MHD v mestskej časti sú poskytované na siedmich štandardných autobusových linkách, linky 1, 2, 4, 5, 6, 12 a 14, a na dvoch školských linkách, linka 21 a 22. Premávka štandardných autobusových linkiek funguje každý deň približne od 4:30 do 23:00. V nočných hodinách od 23:00 do 4:30 MHD nepremáva. Premávka školskej linky 21 funguje každý pracovný deň s jedným párom školských autobusov - ráno z Modranky smer Sibírska a popoludní zo Sibírskej smer Modranka. Premávka školskej linky 22 funguje každý pracovný deň s jedným párom školských autobusov - ráno z Linčianskej smer Vozovka a popoludní z Vozovky smer Linčianska.

Referencie
----------

1. ↑   *Urbanistická štruktúra* [online]. Trnava: Mestský úrad v Trnave, rev. 2019-12-31. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5 6  ING. KADLÍČEK. *Usporiadanie cestnej siete Trnava* [online]. Trnava: Mestský úrad v Trnave, 05/2015. Dostupné online.
3. 1 2 3 4 5 6   *Plán udržateľnej mobility krajského mesta Trnava a jeho funkčného územia - Zber dát* [online]. Trnava: [cit. 2020-03-01]. Dostupné online.

Súradnice: 48°21′49″S 17°35′12″V﻿ / ﻿48,363517°S 17,586622°V﻿ / 48.363517; 17.586622

| * z
* d
* u
 Mestské časti Trnavy (6) |
| --- |
| Trnava-stred | 
* Staré mesto
* Špíglsál

 |  |
| Trnava-západ | 
* Prednádražie
* Za štrekou

 |
| Trnava-sever | 
* Kopánka
* Na hlinách
* Vodáreň
* Zátvor

 |
| Trnava-východ | 
* Družba

 |
| Trnava-juh | 
* Linčianska
* Tulipán

 |
| Modranka | 

 |
**3G** (alebo **3-G**) je skratka pre tretiu generáciu mobilných technológií. Často sa týmto výrazom nesprávne nazýva technológia UMTS. Služby spojené s touto generáciou predstavujú schopnosť prenášať hlas (telefónny hovor) i dáta (sťahované dáta, e-maily, správy). 

Mobilné technológie 3G pracujú v pásme 2,1 GHz a umožňujú využívanie väčšieho počtu služieb, ako je napr. rýchly prenos dát (internet) pomocou nadstavby siete 3G (HSDPA - z angl. High Speed Download PACKET Access, ktorého teoretické maximum je 14,4 Mbit/s (1.8 MB/s).

Nástup 3G (ako „vlajková" aplikácia tejto generácie sú označované videohovory) bol oneskorený v dôsledku očakávania vysokých ziskov z jej nasadenia a následných vysokých súm, ktoré boli ochotní telekomunikační operátori za licencie pre tieto služby zaplatiť. Tieto poplatky ich finančne veľmi zaťažili a oneskorili samotný nástup technológií 3G najmä v Európe. Výnimku tvorilo Japonsko a Južná Kórea, ktoré pred predajom drahých licencií dali prednosť rýchlemu vývoju IT infraštruktúry.

Prvou krajinou, ktorá zaviedla 3G, bolo Japonsko. V roku 2005 používalo mobily tretej generácie v tejto krajine 40 % používateľov a v roku 2006 sa očakával nástup nasledujúcej generácie 3,5 G s prenosovou rýchlosťou 3 Mbit/s. Ukázalo sa však, že hlavnou využívanou službou nie sú videohovory, ale sťahovanie hudby, ktoré poskytujú špecializované firmy ako sú KDDI, EZchakuuta a Chaku Uta Full services. 

Mobilné siete tretej generácie nie sú sieťami podľa štandardu IEEE 802.11, ale sú určené pre osobné zariadenia ako PDA a mobilné telefóny.

Na Slovensku spustili mobilní operátori komerčnú prevádzku sietí 3G začiatkom roka 2006: Orange 17. marca 2006, T-Mobile 25. januára 2006 a O2 18. júla 2011.

Referencie
----------

1. ↑   *O2 štartuje komerčnú prevádzku rozšírenej 3G siete 18. júla 2011* [online]. Telefónica Slovakia, s.r.o. [cit. 2011-10-13]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Štandardy mobilnej komunikácie |
| --- |
| 0G | 
* PTT
* MTS
* IMTS
* AMTS
* AMR
* **0.5G**: Autotel/PALM
* ARP

 |
| 1G | 
* NMT
* AMPS
* Hicap
* CDPD
* Mobitex
* DataTac

 |
| 2G | 
* GSM
* cdmaOne
* iDEN
* D-AMPS
* PDC
* CSD
* **2.5G**: GPRS
* EDGE/EGPRS
* **2.75G**: CDMA2000 1xRTT

 |
| 3G | 
* W-CDMA
* UMTS
* FOMA
* CDMA2000 1xEV
* TD-SCDMA
* **3.5G**: HSDPA
* **3.75G**: HSUPA

 |
| 4G | 
* WiMAX (IEEE 802.16e)
* LTE (E-UTRA)
* **4G (IMT-Advanced)**:
* WiMAX-Advanced (IEEE 802.16m)
* LTE Advanced

 |
| 5G | 
* 5G NR

 |
**Ghettotech** či **Ghetto-Tech** (tiež známy ako **Techno Bass** alebo **Detroit Bass**) je forma elektronickej tanečnej hudby pochádzajúcej z Detroitu. Kombinuje Booty House s Electrom, Hip-hopom, Technom a s vokálmi prevzatými zo štýlov ako napr. Miami Bass. Je obvykle rýchlejší než väčšina iných tanečných hudobných žánrov, zhruba 145-170 BPM, a často obsahuje až pornografické texty. Ghettotech bol vytvorený niekoľkými Detroitskými DJmi a producentmi, s výrazným vplyvom Miami Bassu a Booty Housu okolo roku 1994.

Interpreti
----------

* Disco D
* DJ Assault
* DJ Dick Nixon / Sekter .17
* DJ Godfather
* DJ Nasty
* DJ Shortstop
* DJ Starski
* Erotek
* Mr. De'

Vydavateľstvá
-------------

* Databass Records
* Electrofunk Records
* Intuit-Solar
* Motor City Electro Company
* Twilight 76 Records

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ghetto-Tech na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Techno |
| --- |
| Podžánre | 
* Acid
* Detroit
* Free tekno
* Ghettotech
* Hardtechno
* Minimal
* Nortec
* Schranz
* Symphonic
* Tech house
* Tech trance

 |
**Udžicuna Hódžó** (jap.  北条氏綱 – *Hódžó Udžicuna*; 1487 – 1541) bol synom Sóuna Hódžó, zakladateľa japonského klanu Hódžó z Odawary. Po svojom otcovi sa stal druhým vodcom svojho klanu a pokračoval v jeho expanzívnej politike v snahe ovládnuť región Kantó. V roku 1524 dobyl od Tomookima Uesugima hrad Edo (v tej dobe ešte málo významný). Tým rozpútal 17 rokov trvajúci konflikt medzi klanmi Hódžó a Uesugi o nadvládu nad Kantó. Vojnová šťastena sa striedavo prikláňala na jednu a na druhú stranu až nakoniec v roku 1537 Udžicuna dobyl hrad Kawagoe, pri ktorého obrane zahynul Tomooki Uesugi. Následne Udžicuna obrátil svoju pozornosť k provincii Šimósa, kde sa proti nemu postavili Jošiaki Ašikaga a Jošitaka Satomi a v bitke pri Kónodai v roku 1538 Udžicuna spojené armády svojich rivalov porazil.

V roku 1541 Udžicuna umiera, keď predtým odovzdal vládu svojmu synovi Udžijasuovi.

Referencie
----------

* Turnbull, Stephen (2002). 'War in Japan: 1467-1615'. Oxford: Osprey Publishing.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Udžicuna Hódžó na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

  


|  |
| --- |
| Udžicuna Hódžó**Neskorý klan Hódžó** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Sóun Hódžó** | **daimjó**1516 – 1541 | Nástupca**Udžijasu Hódžó** |

Autoritné údaje: * LCCN: no2016116298
* VIAF: 43146822239507381583
* WorldCat: lccn-no2016116298
**3GPP** je skratka anglického názvu *The 3rd Generation Partnership Project*. 3GPP je projektová spolupráca medzi skupinami telekomunikačných asociácii v záujme vytvoriť globálne aplikovateľnú špecifikáciu tretej generácie (3G) mobilných telefónnych systémov v rámci projektu International Mobile Telecommunications 2000 Medzinárodnej telekomunikačnej únie (ITU). 3GPP špecifikácie sú založené na vyvinutých Global System for Mobile Communications (GSM) špecifikáciách. 3GPP štandardizácia zahŕňa rádio, sieťové jadro a servisnú architektúru[1]

Skupinami sú European Telecommunications Standards Institute, Association of Radio Industries a Businesses/Telecommunication Technology Committee (ARIB/TTC) (Japonsko), China Communications Standards Association [2], Alliance for Telecommunications Industry Solutions (Severná Amerika) a Telecommunications Technology Association (Južná Kórea)[1].

Projekt bol založený v decembri 1998. 3GPP by sa nemal zamieňať s 3. Generation Partnership Project 2 (3GPP2), ktorý špecifikuje štandardy pre iné 3G technológie založené na IS-95 (CDMA), všeobecne známom ako CDMA2000.

Referencie
----------

1. 1 2  About The Third Generation Partnership Project (3GPP)
2. ↑  CCSA Homepage
**Jitka Sluková** (\* 22. november 1964 Tábor) je česká televízna moderátorka.

Život
-----

Vyrastala v Českej Lípe a od 13 rokov v Chebe. V mladosti sa venovala okrem iného aj gymnastike. 16 rokov žila s manželom Vilémom a má s ním syna Tomáša. Po roku 2000 sa rozviedla a v súčasnosti (júl 2011) žije s partnerkou, kondičné trénerkou Radkou.

Študovala špeciálnu pedagogiku, ale v tomto odbore nikdy nepracovala. Necelý rok pred Nežnou revolúciou začala pracovať ako regionálna reportérka Československej televízie. Potom pracovala v krajskom štúdiu televízie Nova v Chebe a neskôr uvádzala spravodajský program *Právě dnes*. Ako moderátorka pôsobila aj v Metropolitnom exprese na TV Galaxie a od mája 2000 v hlavnej spravodajskej relácii na TV 3. Následne pôsobila ako moderátorka spravodajstva na ČT24, striedala sa tiež s Janom Hrubešom na pozícii moderátorky relácie *Události v regionech*. V polovici októbra 2012 z Českej televízie na vlastnú žiadosť odišla, podľa svojho vyjadrenia nebola spokojná s podmienkami v televízii.

Referencie
----------

1. ↑  KAPLANOVÁ, Dana. Moderátorka Jitka Sluková: Věřím vesmírným zákonům přitažlivosti. *Styl, magazín deníku Právo*, 3. 7 2011. Dostupné online.
2. ↑  brt. Práce v TV 3 mě baví, protože se stále učím, říká Jitka Sluková. *iDnes.cz*, 6 2000. Dostupné online [cit. 2011-07-24].
3. ↑   V České televizi skončili moderátoři Hrubeš a Sluková. *Novinky.cz*, 11 2012. Dostupné online [cit. 2012-11-05].

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jitka Sluková na českej Wikipédii.*
**Juraj Zahlwein** (\* 16. storočie Nemecká Ľupča - † 17. storočie) bol podnikateľ, richtár.

Jeho syn Ján Zahlwein

Životopis
---------

Od roku 1585 banskobystrický mešťan. Podnikal v banskej ťažbe na Španej doline a Pieskoch, vlastník väčšiny podielov v ľubietovských medených baniach, obchodoval aj s vínom. Počas povstania Š. Bočkaia 1605 uväznený, potom krátko pôsobil vo funkcii správcu mediarskeho podniku v Banskej Bystrici, súčasne splnomocnenec Š. Bočkaia na rokovaní s Henckelovou obchodnou spoločnosťou vo Viedni o obchode s banskobystrickou meďou. Predstavený Spolku podnikateľov v Ľubietovej. Finančne pomáhal banskobystrickému mediarskemu podniku i mestskej pokladnici. Predstaviteľ nem. patriciátu v Banskej Bystrici, od 1588 člen mestskej rady, richtár Banskej Bystrice (1592, 1596, 1600, 1605, 1607, 1609, 1612).

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Anglicko-sovietska zmluva** (ang. *Anglo-Soviet Treaty*, rus. Англо-советский союзный договор), formálne **Dvadsaťročná dohoda o vzájomnej pomoci medzi Spojeným kráľovstvom a Zväzom sovietskych socialistických republík** (ang. *Twenty-Year Mutual Assistance Agreement Between the United Kingdom and the Union of Soviet Socialist Republics*) vytvorila vojenskú a politickú alianciu medzi Sovietskym zväzom a Spojeným kráľovstvom, ktorá mala trvať do konca druhej svetovej vojny, alebo v prípade dlhšej vojny 20 rokov po jej podpísaní.

Zmluva bola podpísaná 26. mája 1942 v Londýne. Podpísali ju vtedajší britský minister zahraničných vecí, Anthony Eden, a sovietsky minister zahraničných vecí Viačeslav Michajlovič Molotov.

Predohra
--------

Prvé stretnutie, na ktorom sa diskutovalo o zmluve, sa uskutočnilo 15. decembra 1941 (týždeň po tom, čo Spojené štáty vstúpili do druhej svetovej vojne na stranu Britov a Sovietov).

Josif Stalin, vtedajší diktátor ZSSR, v prípade výhry navrhlo rozdeliť povojnovú Európu najmä medzi Sovietsky zväz a Spojené kráľovstvo. Stalin totiž dúfal, že sa mu podarí získať späť územia stratené po I. svetovej vojne a začatí operácie Barbarossa, ako boli Rumunsko, Ukrajina, Bielorusko, Litva, Lotyšsko, Estónsko, či Fínsko. Výmenou za tieto pozemky by malo Spojené kráľovstvo voľný prístup cez Lamanšský prieliv, Baltské a Severné more.

Mnoho spojencov sa rokovania nezúčastnilo (napr. Austrália, Nový Zéland, India, Čína) aj napriek faktu, že už pred rokom 1941 vyhlásili vojnu krajinám osi. Česko-Slovensko a Francúzsko sa rokovania nezúčastnili, keďže boli pod okupáciou Nemecka.

Referencie
----------

1. ↑  KETTENACKER, Lothar. The Anglo-Soviet Alliance and the Problem of Germany, 1941-1945. *Journal of Contemporary History*, 1982, roč. 17, čís. 3, s. 435–458. Dostupné online [cit. 2020-06-07]. ISSN 0022-0094.
2. ↑  SLUSSER, Robert M.; TRISKA, Jan F.. *A Calendar of Soviet Treaties 1917-1957*. Standford : Standford University Press, 1959. S. 149.
3. ↑  PLOPEANU, Emanuel. Ankara – Stockholm – Bern: three types of press commentaries and interpretations about British – Soviet Treaty (May 1942). *Valahian Journal of Historical Studies*, 2010, čís. 14, s. 133–142. Dostupné online [cit. 2020-06-07]. ISSN 1584-2525. (English)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Politický portál |
Obraz zachytávajúci výjavy z bitky pri Marston Moore
**Anglická občianska vojna** (angl. *English Civil War*) bola séria ozbrojených konfliktov medzi britskými parlamentaristami, známymi ako "guľatohlavci" (*Roundheads*), a rojalistami, prezývanými "kavalieri" (*Cavaliers*), v rokoch 1642-1651. Skončila víťazstvom parlamentu v bitke pri Worcesteri 3. septembra 1651.

Občianska vojna viedla k procesu s Karolom I. k jeho poprave a k odchodu Karola II. do exilu. Anglická monarchia bola nahradená republikou (*Commonwealth of England*) (1649-1653) a neskôr protektorátom (1653-1659) pod osobnou vládou Olivera Cromwella. Monopol anglikánskej cirkvi bol zlomený a víťazi upevnili anglickú moc v Írsku. Pre ústavnú prax vojna znamenala, že panovník mohol nabudúce vládnuť iba so súhlasom parlamentu.

Literatúra
----------

* CHURCHILL, Winston Spencer. *Dejiny anglicky hovoriacich národov. Diel druhý: Nový svet*. Praha: Český spisovateľ, 1998. s. 306. Prel. Radka Ederová a Eva Křístková. ISBN 80-7203-174-0.
* MORGAN, Kenneth O. a kol. *Dejiny Británia*. Praha: Lidové noviny, 2002. s. 639. Prel. Ivo Šmoldas. ISBN 80-7106-347-9.
* MUNCK, Thomas. *Európa sedemnásteho storočia, 1598-1700*. Praha: Vyšehrad, 2002. s. 468. Prel. Vítězslav Kremlík, Ingrid Vichnarová, Michaela hlásnik. ISBN 80-7021-508-9.
* Polišenský, Josef. *Dejiny Británia*. Praha: Nakladateľstvo Svoboda, 1982.
* TUMIS, Stanislav. Pôsobenie radikálnych sekt za anglickej revolúcie. *Historický obzor*, 2010, 21 (1/2), s. 13-27. ISSN 1210-6097.
* VODIČKA, Pavel. Koruna verzus parlament. *Historický obzor*, 2005, 16 (9/10), s. 194-204. ISSN 1210-6097.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Anglická občanská válka na českej Wikipédii.*
Tanana na pohľadnici z r. 1910
**Tanana** je malé mesto v Yukon-Koyukuk Census na Aljaške. Žije tu okolo 250 obyvateľov (2010), z toho až 81,5% tvoria pôvodní obyvatelia alebo ich potomkovia.

Leží na sútoku Yukonu s riekou Tanana, asi 210 km západne od Fairbanksu. Vďaka polohe sa stalo významným strediskom obchodu už dávno pred príchodom belochov v 19. storočí. V roku 1881 sem prenikli misionári, ktorí sem pritiahli nových osadníkov. Už v roku 1887 tu bola vybudovaná škola, 1898 telegrafná stanica a 1900 nemocnica. Počas druhej svetovej vojny bola v blízkosti vybudovaná letecká základňa.

Klíma
-----


| Počasie Tanana |
| --- |
| Mesiac | Jan | Feb | Mar | Apr | Máj | Jún | Júl | Aug | Sep | Okt | Nov | Dec | Rok |
| Najvyššia priemerná °C (°F) | -18.3(-0.9) | -13.9(7) | -6.7(19.9) | 4.2(39.6) | 15.0(59) | 21.6(70.9) | 22.1(71.8) | 18.0(64.4) | 11.1(52) | -1.3(29.7) | -12.6(9.3) | -16.1(3) | 1,93(35,47) |
| Najnižšia priemerná °C (°F) | -27.3(-17.1) | -24.7(-12.5) | -20.6(-5.1) | -9.2(15.4) | 0.9(33.6) | 7.7(45.9) | 9.5(49.1) | 6.3(43.3) | 0.8(33.4) | -9.2(15.4) | -20.8(-5.4) | -24.8(-12.6) | −9,28(15,29) |
| Zrážky mm (palce) | 11(0.43) | 11(0.43) | 9(0.35) | 8(0.31) | 15(0.59) | 38(1.5) | 55(2.17) | 65(2.56) | 39(1.54) | 17(0.67) | 13(0.51) | 13(0.51) | 294(11,57) |
| *Zdroj:*  |

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tanana, Alaska na anglickej Wikipédii.*

Súradnice: 65°10′14″S 152°04′33″Z﻿ / ﻿65,170556°S 152,075833°Z﻿ / 65.170556; -152.075833
**Juraj Višný** (\* 7. jún 1937, Bratislava) je architekt, kulturista a herec.

Život
-----

Juraj Višný patrí k významným postavám československej kulturistiky. Je jedným z prvých priekopníkov kulturistiky v ČSSR. Cvičiť začal v roku 1957. Po prvých tréningových začiatkoch doma s jednoduchým náradím sa prihlásil do vzpieračského oddielu, kde trénoval naviac ešte trikrát týždenne podľa vlastného plánu. Ako vysokoškolský študent vesloval na Dunaji a hral volejbal za Červenú hviezdu Bratislava. V 60. rokoch 20. storočia obsadzoval prvé miesta na všetkých popredných súťažiach v ČSSR.

Na jeseň roku 1968 sa mal natáčať aj americký remake filmu Kto chce zabiť Jessii? s pôvodným hereckým obsadením Olga Schoberová, Juraj Višný a Karel Effa, ale v dôsledku politických udalostí roku 1968 bol projekt zrušený a Juraj Višný emigroval do Švajčiarska, kde sa živil až do dôchodku svojim pôvodným povolaním - architektúrou. Z jeho krúžku vyšla rada ďalších známych slovenských kulturistov. Jedným z nich je Juraj Pipasík (George „Mackie" Pipasik), ktorý v roku 1968 emigroval do USA a vo svojom Bodybuilding Center v Kalifornii sa stal popri ďalších hviezd tiež trénerom Sylvestera Stallonea.

Úspechy
-------

Juraj Višný získal tituly:

* 1964 – absolútny víťaz v prvej oficiálnej kulturistickej súťaži v ČSSR Veľká cena Mladej gardy v Bratislave
* 1965/66 – druhé miesta na súťažiach o Putovný pohár Trénera a cvičiteľa
* 1966 – 1. miesto na súťaži Veľká cena Mladej gardy v Bratislave
* 1966 – 1. miesto na II. ročníku súťaže o Cenu Sandow v Mariánskych Lázňach
* 1966/67 – víťaz čitateľských ankiet v časopise „Štart"
* 1968 – absolútny víťaz na prvých Majstrovstvách ČSSR v Bratislave
* 2006 – zlatá medaila od prezidenta IFBB Rafaela Santonja

Filmografia
-----------

* *Kdo chce zabít Jessii?* (1966, réžia Václav Vorlíček) – rola Supermana
* *Povídky O’Henryho* (1967) – rola profesionálneho boxera
* *Objížďka* (1968, réžia Josef Mach) – rola šoféra Juliusa

Referencie
----------

1. ↑  
MÜLLER, Emil; FIALA, Vojtěch; SKÁLA, Josef. *Kulturistika: síla + krása*. Praha : Olympia, 1968. S. 7–8.
2. ↑  Juraj Višný – rozhovor (I.) na serveru Ronnie.cz

Externé odkazy
--------------

* článok v časopise Muscle & Fitness
* článok a rozhovor na stránke Workoutic.sk
* profil na CSFD

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Juraj Višný na českej Wikipédii.*
Gróf **Juraj Česnegi** (staršie *Juraj Cseszneky*; maď. *Cseszneky György*; latinsko-maďarský prídomok: *de Milvány*) bol uhorský šľachtic v 16. storočí. Člen rodiny Česnegiovcov.

V roku 1526, kedy prebehla katastrofálna bitka s Turkami a kráľ Ľudovít II. zomrel na bojisku, bol Juraj Česnegi pánom hradov Tata a Komárno. V boji o trón medzi vojvodom Jánom Zápoľským a arcivojvodom Ferdinandom Habsburským podporoval právo Ferdinanda. Keď však Zápoľského veliteľ Gaspar Ráskai začal obliehať hrad Tata, Juraj musel neochotne hrad prenechať protivníkovej presile. Potom odišiel do Bratislavy požiadať kráľovnú Máriu o pomoc. V roku 1528 obsadil Juraj spolu s Tomášom Nádašdym hrad Ráb pre Ferdinanda Habsburského. Kráľovná Mária, vdova po kráľovi Ľudovítovi II. a sestra Ferdinanda, ho vymenovala za sudcu kráľovského súdneho dvora Rábu.

V roku 1532, keď cisár Karol V. poslal Garcilasa de la Vegu do vyhnanstva na ostrov v povodí Dunaja, bol gróf Česnegi zodpovedný za zaopatrenie tohto španielskeho básnika. Juraj sa neskôr stal zasväteným nasledovníkom protestantizmu a obhajcom luteránskej viery. Kráľ Ferdinand mu udelil titul uhorského veľmoža, právo používať červený vosk na pečatenie a daroval mu niekoľko usadlostí, medzi nimi dediny Kisbabot, Enese, Rábacsécsény a Utal.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku György Cseszneky na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

* Jászay Pál: A magyar nemzet napjai a mohácsi vész után. Pest, 1846.
* Bunyitay Vince: Egyháztörténeti emlékek a magyarországi hitújítás korából
* Szávay Gyula: Győr: monográfia a város jelenkoráról a történelmi idők érintésével
* Payr Sándor: A dunántúli evangélikus egyházkerület története
**Ptolichos** (starogr. *Πτόλιχος*) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.

Sochár Ptolichos, rodák z ostrova Korkyra, tvoril zrejme v 1. polovici 5. storočia pred Kr. Z antických autorov nám správu o ňom zanechal len grécky cestovateľ Pausanias, ktorý jeho meno uvádza medzi štyrmi učiteľmi (zoradenými v chronologickej postupnosti), predchodcami sochárskeho majstra Damokrita zo Sikyónu.

Pausanias to zaznamenal takto: „*Hippa, víťaza medzi chlapcami v pästnom zápase, zhotovil sikyónsky Damokritos, ktorý bol piatym žiakom atického Kritia, u samotného Kritia sa vyučil Korkyrčan Ptolichos, Ptolichovým žiakom bol Amfión, Pisón z Kalaureie sa vyučil u Amfióna, a u Pisóna potom Damokritos."*.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Ptolichos*
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 373.
3. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 433.
4. ↑  Johann Joachim Winckelmann. *Dějiny umění starověku Stati*. Praha : Odeon, 1986. 01-519-86. S. 209.
**Juraj Šaffa** (\* 23. marec 1907, Dlhé Klčovo – † 2. február 1990) bol slovenský folklorista a ľudový tanečník. 

V roku 1913 začal navštevovať maďarskú školu, ktorú ukončil v roku 1917. 

Bol známy pracovitosťou, rozhľadom a dobrou náladou. Na javisku po prvý raz vystúpil na slávnosti v Podčičve v roku 1965. Do podvedomia milovníkov folklóru sa dostal toho istého roku, keď spolu s Gizelou Frenovou zvíťazili v párovom tanci vo Východnej. Mali veľký úspech a vyhrali prvú cenu bez akejkoľvek prípravy. So svojim tancom prešiel od Sobraniec až po Karlove Vary. Vystupoval nielen naprieč republikou, ale bol aj dvakrát v Rusku, trikrát v Maďarsku, v Juhoslávii a v Poľsku. Vo svojich začiatkoch účinkoval so súborom Bukovčan, neskoršie Zamutovčanom, Vranovčanom, Zemplínom, Železiarom, Šarišanom a ďalšími. Bol známy ako stále usmiaty, plný vitality a optimizmu. Typickými pre neho boli klobúk na hlave s dlhým kohútim perom a "čerkajúce" zlaté ostrohy na čižmách. Zdvihnuté ruky a drobné cifrované krôčiky boli signálom pre primáša hudby roztancovať jeho nohy. Jeho tanec ako sám nazýval "zemplínski, cifrovani, čerkani, čapašovi čardaš" mal u divákov veľký úspech a býval vysoko ocenený aj porotou. Obdivuhodným bol jeho tanec aj vo vysokom veku.

Tanec, ktorý diváci obdivovali takmer 30 rokov, ho naučil tancovať Pavol Čintala z Božčíc. Najlepšie sa mu tancovalo na melódiu piesne "Počerkaj, pocifruj..." a na pomaly už zabudnutú pieseň "Na bilej pojsceľi, robiľi co chceľi..." Juraj Šaffa najradšej spomínal na svoje vystúpenie v Budapešti v roku 1975, kde vystupoval so súborom Zamutovčan. Mal tam veľký úspech. Bol na neho pyšný aj minister Hagara, ktorý mu zagratuloval a so žartom poznamenal: "Beťar je ten Slovák, čo učí Maďarov tancovať". V roku 1986 Jurovi Šaffovi udelili Zlatú medailu za rozvoj záujmovo-umeleckej činnosti. Osobnosť Juraja Šaffu, no hlavne "original zemplinski, čerkani, cifrovani, čapašovi čardaš," sa výrazne zapísala do folklórnej histórie. Je uložený v kultúrnom dedičstve NOC v Bratislave ako tanec, ktorý ocenili a oceňujú veľké osobnosti a znalci slovenského folklórneho umenia, a ktorý je zdrojom inšpirácie mladej generácie v oblasti folklóru na celom Slovensku.

Autoritné údaje: * GND: 134072081
* ISNI: 0000 0000 8370 6404
* LCCN: n2010048455
* VIAF: 33206041
* WorldCat: lccn-n2010048455
**Seleadas** (starogr. *Σελεάδας* – *Seleadas*) bol olympijský víťaz v zápasení v 4. stor. pred Kr.

Seleadas zo Sparty zvíťazil na 118. olympijských hrách v roku 308 pred Kr. v zápasení. Zápasenie (*palé*) sa podobalo nášmu „*grécko-rímskemu"*; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.

Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, uvádza, že v olympijskej *Altide* videl i sochu olympionika Seleada. Archeológovia v tejto lokalite objavili časť podstavca jeho sochy. Podľa poškodeného nápisu sa dalo usúdiť, že zvíťazil približne medzi rokmi 300 až 200 pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 450.
2. 1 2  Walter de Gruyter, *Biographischer Index der Antike*, str. 845
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,16,6.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 573 vysvětlivky.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Göppingen
**Göppingen** je nemecké mesto v Badensku-Württembersku, asi 40 kilometrov východne od Stuttgartu. Je to okresné mesto (Kreisstadt) a najväčšie mesto Göppingenského okresu (Landkreis Göppingen).

Geografia
---------

Göppingen leží v podhorí Švábskej Jury (Schwäbische Alb) v údolí rieky Fils.

Dejiny
------

Prvé stopy po osídlení pochádzajú z halštatskej doby (Kelti), čo je doložené tridsiatimi mohylami v lesnatej oblasti na severe mesta. Pravdepodobne v polovici 2. storočia bol na mieste Oberhofenkirche postavený rímsky statok. Neskôr v dobe franskej dynastie Merovejovcov osídlil údolie reky Fils germánsky kmeň Alamanov. Podľa jednej z teórii je názov mesta odvodený od alamanského krstného mena *Geppo* pridaním koncovky *-ingen*, častej mien alamanských osídlení.

### Mestské časti

Mesto sa skládá z centrálneho obvodu a siedmich priľahlých mestských obvodov – Bartenbach, Bezgenriet, Faurndau, Hohenstaufen, Holzheim, Jebenhausen a Maitis.

Partnerské mestá
----------------

* Italy  Foggia, Taliansko, 1971
* Austria  Klosterneuburg, Rakúsko, 1971
* France  Pessac, Francúzsko, 2000
* Nemecko  Sonneberg, Nemecko, 1990

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Göppingen (mesto)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Göppingen na českej Wikipédii.*