recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Cena Lux
**Cena Lux** (po latinsky svetlo) je filmovou cenou, ktorú každý rok udeľuje Európsky parlament. Ocenenie bolo založené v roku 2007 s cieľom podporovať európsky filmový priemysel. Určená je predovšetkým pre filmy, ktoré rozoberajú témy súvisiace s európskou identitou alebo históriou.

Súťažné kritéria
----------------

Filmy, ktoré sa môžu uchádzať o získanie ceny musia spĺňať nasledujúce kritéria:

* ide o fikciu alebo dokument (môže byť aj animovaný)
* minimálna dĺžka 60 minút
* produkcia alebo ko-produkcia v členskom štáte EÚ alebo na Islande, Lichtenštajnsku, Nórsku alebo Švajčiarsku
* zobrazuje európske hodnoty alebo rozmanitosť európskej kultúry či histórie, prípadne sa zaoberá témou európskej integrácie
* mal verejnú premiéru v období od prvého mája predchádzajúceho roka do prvého júna aktuálneho roka

Výber víťaza
------------

Začiatkom leta Parlament zverejňuje názvy desiatky filmov, ktoré postupujú do pomyselného semifinále. Z nich následne porota, o ktorej zložení rozhoduje parlamentný Výbor pre kultúru a zasadajú v nej i autori víťazných filmov z predošlých ročníkov, vyberie trojicu finalistov. O celkovom víťazovi rozhodujú europoslanci počas novembrovej plenárnej schôdze pomocou internetového hlasovania. Môžu sa ho zúčastniť len tí, ktorí videli všetky tri filmy.

Odmena
------

Odmenou pre víťaza nie je hotovosť, ale finančné krytie nákladov na výrobu titulkov vo všetkých úradných jazykoch EÚ a pomoc pri distribúcii filmu, aby ho mohlo zhliadnuť čo možno najväčšie publikum.

Predošlí víťazi
---------------

| Rok | Film | Režisér |
| --- | --- | --- |
| 2007 | ***Na druhej strane*** | Fatih Akın |
| 2008 | ***Mlčanie Lorny*** | Jean-Pierre Dardenne, Luc Dardenne |
| 2009 | ***Vitajte*** | Philippe Lioret |
| 2010 | ***Cudzinka*** | Feo Aladag |

Externé odkazy
--------------

* oficiálna internetová stránka
* tematická stránka na webe Európskeho parlamentu
**Vyparovanie** alebo **evaporácia** je skupenská premena, pri ktorej sa kvapalina mení na plyn. Môže to byť iba na voľnom povrchu (teda pod teplotou varu; tzv. vyparovanie v užšom zmysle), alebo v celom objeme (teda pri teplote varu a vyššie; tzv. var). Takáto zmena fáz z kvapalného skupenstva na plynné spotrebúva teplo. Pri vyparovaní si teda kvapalina odoberá teplo z okolia.

Podľa kinetickej teórie sa z kvapaliny vyparujú tie molekuly, ktorých energia je dostatočná na prekonanie kohéznych síl, a ktorých pohyb smeruje k voľnému povrchu kvapaliny, takže prejdú povrchovou vrstvou a opustia kvapalinu. Kvapalinu teda opúšťajú molekuly s najvyššou energiou. Pokiaľ je takýchto molekúl väčšie množstvo, vedie to k zníženiu energie u ostatných molekulách kvapaliny. To sa pri adiabatickom vyparovaní prejaví znížením teploty kvapaliny. Pri rovnováhe medzi parou a kvapalinou sa para nazýva nasýtená.

Množstvo tepla, ktoré je pri danej teplote potrebné k premene jedného kilogramu kvapaliny na plyn sa nazýva skupenské teplo vyparovania.

Opačným javom k vyparovaniu je kondenzácia (skvapalnenie).

K vyparovaniu dochádza pri akejkoľvek teplote kvapaliny. Rýchlosť vyparovania závisí od:

* teploty – čím je vyššia teplota, tým je rýchlejšie vyparovanie
* veľkosti povrchu – čím je väčší povrch, tým je rýchlejšie vyparovanie
* druhu kvapaliny (od príťažlivých síl medzi časticami kvapaliny)
* pohybu plynu nad kvapalinou, pri pohybe plynu nad kvapalinou sa vyparovanie zrýchľuje (fúkanie do horúcej polievky)
* tlaku pár plynu nad kvapalinou, čím nižší tlak, tým rýchlejšie vyparovanie

Kvapalina pri vyparovaní odoberá teplo z okolia.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

| fázová premena | na skupenstvo |
| --- | --- |
| pevná látka | kvapalina | plyn | plazma |
| zo skupenstva | pevná látka | — | topenie | sublimácia | — |
| kvapalina | tuhnutie | — | var/vyparovanie | — |
| plyn | desublimácia | kondenzácia | — | ionizácia |
| plazma | — | — | deionizácia | — |
Hastings Mill, kresba z roku 1898
**Hastings Mill** bola prvá píla na južnom pobreží fjordu Burrard Inlet. Bola prvou firmou na mieste, na ktorom neskôr vzniklo mesto Vancouver.

V júni roku 1867 začal kapitán Edward Stamp stavať pílu *Stamps Mill* na začiatku dnešnej ulice Dunlevy Street. Potom, čo sa nedohodol s anglickými investormi stratil Stamp svoje vlastníctvo a mlyn bol premenovaný. V počiatkoch osídľovania tejto oblasti mesto patrilo prakticky jedinej firme, ľudia nakupovali v *Hasting's Mill Store* a posielali svoje deti do školy *Hastings Mill School*. To sa zmenilo po tom, čo Kanadská pacifická železnica si zvolila Vancouver za svoju konečnú stanicu pre stavbu jej transkontinentálnej železnice. No drevospracujúci priemysel ostal hlavným pilierom ekonomiky mladého mesta a Hastings Mill sa stal bodom, okolo ktorého sa Vancouver rozrastal v 80. rokoch 19. storočia. Až do svojho uzatvorenia v 20. rokoch 20. storočia bol dôležitou súčasťou miestnej ekonomiky.

Budova v ktorej sídlil obchod Hastings Mill Store bola prepravená nákladným člnom k začiatku ulice Almin Street, kde sa z nej stalo múzeum *Old Hastings Mill Store Museum*. Bola to tiež jediná stavba v meste, ktorá prežila veľký požiar v roku 1886, po ňom sa z nej stala improvizovaná nemocnica a márnica pre obete požiaru.

Externé odkazy
--------------

* Dejiny Vancouveru (po anglicky)
* Stránka múzea Old Hastings Mill Store Museum Archivované 2007-07-04 na Wayback Machine (po anglicky)
Súradnice: 48°16′16″S 18°13′34″V﻿ / ﻿48,271°S 18,226°V﻿ / 48.271; 18.226

**Žitavská pahorkatina** je geomorfologický podcelok Podunajskej pahorkatiny. Tvorí ju územie medzi riekami Žitava a Nitra, zo severu ju ohraničuje Tribeč a Pohronský Inovec.

Vymedzenie
----------

Podcelok leží v strednej časti Podunajskej pahorkatiny a vytvára trojuholník územia, ktorý sa dá približne vymedziť mestami Nitra, Zlaté Moravce a obcou Maňa. Na západe ju ohraničuje Nitrianska niva, na juhovýchode Žitavská niva, severovýchodný okraj vymedzuje Pohronský Inovec a jeho podcelky Veľký Inovec a Lehotská planina. Severný a severozápadný okraj tvorí pohorie Tribeč a jeho podcelky Rázdiel, Veľký Tribeč, Jelenec a Zobor.

Chránené územia
---------------

Na území Žitavskej pahorkatiny leží maloplošné chránené územie Klasovský park a Topoľčiansky park.

Osídlenie
---------

Najvýznamnejšími mestskými sídlami v oblasti sú Nitra a Zlaté Moravce, v oblasti však leží niekoľko významných archeologických nálezísk pravekých a ranostredovekých osídlení, vrátane veľkomoravských dvorcov a hradísk. Medzi architektonické unikáty patrí predrománsky Kostolík svätého Juraja v Kostoľanoch pod Tribečom a vinohradnícky zaujímavé okolie Topoľčianok s kaštieľom a cenným zámockým parkom.

Doprava
-------

Severnou časťou pahorkatiny vedie z krajského mesta Nitra na Zlaté Moravce medzinárodná cesta E 58 v trase rýchlostnej cesty R1 a tiež cesta I/65 (Nitra – Žiar nad Hronom). Centrálnou časťou pahorkatiny vedie cesta I/51 (Nitra – Levice). Železničná doprava je zastúpená regionálnymi traťami Leopoldov – Kozárovce a Nové Zámky – Zlaté Moravce.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-06-19]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-08-30]. Dostupné online.
**Gloria in excelsis Deo** (v preklade „Sláva Bohu na výsostiach") je po latinsky začiatok a názov prastarého a ctihodného hymnusu, ktorý sa spieva alebo recituje na eucharistických cirkevných bohoslužbách v nedele (okrem pôstnych a adventných), na slávnosti a sviatky.

Text
----

**Latinský text**

Gloria in excelsis Deo
et in terra pax hominibus bonae voluntatis.
Laudamus te, benedicimus te,
adoramus te, glorificamus te,
gratias agimus tibi propter magnam gloriam tuam.
Domine Deus, Rex caelestis,
Deus Pater omnipotens.
Domine Fili unigenite, Jesu Christe,
Domine Deus, Agnus Dei, Filius Patris.
Qui tollis peccata mundi, miserere nobis,
qui tollis peccata mundi, suscipe deprecationem nostram.
Qui sedes ad dexteram Patris, miserere nobis.
Quoniam tu solus Sanctus, tu solus Dominus,
tu solus Altissimus, Jesu Christe
cum sancto Spiritu, in gloria Dei Patris.
Amen.
**Preklad do slovenčiny**

Sláva Bohu na výsostiach
a na zemi pokoj ľuďom dobrej vôle.
Chválime ťa, velebíme ťa,
klaniame sa ti, oslavujeme ťa,
vzdávame ti vďaky, lebo veľká je sláva tvoja.
Pane Bože, Kráľ nebeský,
Boh Otec všemohúci.
Pane, Ježišu Kriste, ty jednorodený syn,
Pán a Boh, Baránok Boží, Syn Otca.
Ty snímaš hriechy sveta, zmiluj sa nad nami,
ty snímaš hriechy sveta, prijmi našu úpenlivú prosbu.
Ty sedíš po pravici Otca, zmiluj sa nad nami.
Veď len ty si Svätý, len ty si Pán,
len ty si Najvyšší, Ježišu Kriste,
s Duchom Svätým v sláve Boha Otca.
Amen.

Latinská verzia hymnu

Gloria in Excelsis Deo latinsky gregoriánskym štýlom

Referencie
----------

1. ↑   *Gloria in excélsis Deo Sláva Bohu na výsostiach* [online]. modlitba.sk, 2013-07-04, [cit. 2019-08-22]. Dostupné online.
2. ↑   *Kresťanské piesne - Glória, glória* [online]. hudba.zoznam.sk, [cit. 2019-08-22]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Exsultet
* Veľké slávoslovie
* Nicejsko-carihradské vyznanie viery
* Apoštolské vyznanie viery

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gloria in Excelsis Deo**

Externé odkazy
--------------

* Nahrávka hymnu v slovenčine
**Zoe Kazanová** (angl. Zoe Kazan; \* 9. september 1983, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka, scenáristka a dramatička. Je vnučkou režiséra, herca, scenáristu a spisovateľa Eliu Kazana.

Detstvo a mladosť
-----------------

Kazanová sa narodila v Los Angeles, v Kalifornii. Je dcérou Nicholasa Kazana (syna Elia Kazana) a Robin Swicordovej. Má mladšiu sestru, Mayu Kazanovú. Jej rodina z otcovej strany, je gréckeho pôvodu. Navštevovala Yale University, kde ukončila bakalárskym titulom divadelné umenie.

Kariéra
-------

Jej prvý filmový debut pred kamerami, bol vo filme *Swordswallowers and Thin Men*. Od roku 2006 sa objavovala tiež aj v divadlách Off-Broadway. O rok neskôr mala menšiu úlohu vo filme *The Savages*, po boku Laury Linney a Philipa Seymoura Hoffmana. V roku 2009 stvárnila dcéru Meryl Streep, vo filme *Nejako sa to komplikuje*. V roku 2012 sa objavila v hlavnej úlohe vo filme *Ruby Sparks*, ku ktorému napísala aj scenár. Jej hereckými kolegami bol Paul Dano, Annette Bening či Antonio Banderas. V roku 2014 stvárnila menšiu rolu v štvordielnom televíznom seriáli *Olive Kitteridge*, kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na Emmy Award.

V roku 2018 sa objavila po boku Carey Mulligan vo filme *Wildlife*. V roku 2020 stvárnila jednu z úloh v televíznom seriáli *Spiknutie proti Amerike*.

Osobný život
------------

Od roku 2007 je jej manželom herec Paul Dano, s ktorým má dcéru Almu Bay, narodenú v auguste 2018.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zoe Kazanová**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zoe Kazan na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 166785808
* GND: 1028432860
* ISNI: 0000 0000 7719 1686
* LCCN: no2010017573
* NK ČR: mzk20201081567
* VIAF: 107379099
* WorldCat: lccn-no2010017573
Súradnice: 49°09′56″S 20°07′56″V﻿ / ﻿49,165461°S 20,132162°V﻿ / 49.165461; 20.132162

**Tatarkova próba** alebo **Gipsyho ferrata** je strmý zráz, ako aj rovnomenná cesta na Gerlachovský štít, na ktorej sa zráz nachádza. Je to jedna z náročnejších výstupových trás. Náročnejšia je aj orientácia v tomto teréne. Samotná próba je vysoká asi 40 metrov. Jej sklon je približne 60 stupňov.

Popis výstupovej trasy
----------------------

Východisko tejto varianty výstupu na Gerlachovský štít (2 654,4 m n. m.) je z Tatranskej Polianky.

Cestu si možno skrátiť autom, ktoré na objednávku vezie ľudí z Tatranskej Polianky až na Sliezsky dom.

Zo Sliezskeho domu pri Velickom plese vedie  zelená značka cestou na Poľský hrebeň. Pri Dlhom plese odbočíme vľavo z chodníka. Tu sa po asi hodine a pol začína Tatarkova próba. Táto cesta je náročnejšia ako klasická výstupová cesta cez Velickú próbu a ďalej cez Velický žľab. Podľa stupnice horolezeckej obtiažnosti UIAA sa klasifikuje ako II-III. Po tejto próbe pokračujeme žľabom až na Tetmajerovo sedlo. Tetmajerovo sedlo sa nachádza medzi Zadným Gerlachom (2 616 m n. m.), a medzi samotným Gerlachovským štítom (2 654,4 m n. m.). Odtiaľ to je na najvyšší bod celých Karpát ako aj najvyšší bod Slovenska ešte približne 1 hodina. Takúto túru je však možné absolvovať jedine s horským vodcom. Zostup je rovnaký ako pri výstupe Velickou próbou, teda Batizovským žľabom a Batizovskou próbou. Batizovskou dolinou ďalej pokračujeme až po Batizovské pleso kde sa napojíme na Tatranskú magistrálu, na  červenú značku. Po asi hodine a pol sa dostaneme na Sliezky dom.

Galéria
-------

* Gerlachovský štít z Podtatranskej kotlinyGerlachovský štít z Podtatranskej kotliny
* Sliezsky dom je spravidla východiskom túry na Gerlachovský štítSliezsky dom je spravidla východiskom túry na Gerlachovský štít

Zdroje
------

* Kniha, ISBN 978-80-7340-115-3

Pozri aj
--------

* Gerlachovský štít
* Zadný Gerlach
* Velické pleso
Leviatan, Behemot a Ziz
**Ziz** (hebr. זיז‎) je mytologický vták v židovskej tradícii. Údajne bol taký veľký, že keď roztiahol krídla, zakryl slnko. Spolu s Behemotom, predstavujúcim zem, a Leviatanom, predstavujúcim more, tvorí trojicu obrích netvorov v židovskom folklóre. Tieto tri bytosti boli obľúbeným motívom v umení aškenázkych židov.

Ziz v Biblii
------------

Na vtáka Ziz sa údajne vzťahuje Žalm 50, 11: "Poznám všetko vtáctvo hôr, moje je **všetko, čo sa hýbe na poli** (Ziz-Sadai)".

Ziz v rabínskej tradícii
------------------------

Ziz sa objavuje na viacerých miestach rabínskej literatúry, mimo iné aj v traktáte Bava Batra, ktorý tvorí súčasť Talmudu. Keď sa Ziz postaví do oceánu, voda mu siaha iba po členky a jeho hlava údajne dosahuje až Trón, na ktorom sedí Boh. Podobne o Zizovi hovorí aj rabbi bar Hanna, ktorý popisuje stretnutie lode s vtákom, ktorý stál uprostred morských vôd, takže si námorníci mysleli, že je na tom mieste plytčina. Hlas z neba ich však varoval: "Neponárajte sa tu! Tesár tu zahodil pred siedmimi rokmi svoju sekeru a ešte nedosiahla dno."

Ďalšia povesť o Zizovi tvrdí, že keď raz jeho vajce padlo na zem, zničilo les a po puknutí svojim obsahom zatopilo 60 miest. Podľa iného podania bol Ziz stvorený, aby ochraňoval ostatné vtáky. Keby Ziz neexistoval, všetky drobné vtáčiky by boli bezbranné.

Vták Ziz figuruje aj v povesti o kráľovi Šalamúnovi, ktorý, keď sa dozvedel, že si jeho dcéra má vziať za muža chudáka, nechal princeznú zavrieť do veže na opustenom ostrove. Mýtický vták však do veže zaniesol vyvoleného mladého muža a ani kráľ Šalamún nedokázal premôcť osud, za symbol ktorého je Ziz považovaný. S podobným výsledkom sa objavuje Ziz aj v ďalších legendách.

### Kabalistický výklad

Maharša (rabín Šmuel Eliezer Edels) a rabbi Nachman vykladajú vtáka Ziz ako ezoterickú alegóriu pre Tóru. Podľa nich to, že Ziz siaha hlavou do neba, znamená, že štúdiom Tóry možno dosiahnúť Boha, a hlbokú vodu, v ktorej vták stojí, ako nezmerateľnú hĺbku Tóry. Tesár má, podľa rabbiho Nachmana, symbolizovať Boha a sekera Mesiáša. Podľa ezoterického výkladu musí Mesiáš najprv obsiahnuť celú hĺbku Tóry a až potom nastane mesianistická éra, v ktorej budú jej tajomstvá odhalené všetkým ľuďom.

Ziz v literatúre
----------------

Vták Ziz ožíva aj v literatúre pre deti, a to hlavne v rozprávke Gertrude Landa (známej tiež ako teta Naomi) zo zbierky Židovské rozprávky a legendy (1919). Nasledovali dve ďalšie knihy - *Ziz* (The Ziz) a *Ziz a zázrak Chanuky* (The Ziz and the Hanukkah Miracle) -, vďaka ktorým, sa Ziz zapísal do židovskej literatúry pre deti. Ziz sa objavuje aj v dvoch knihách novšieho dáta napísaných Jacqueline Jules a ilustrovanými Katherine Janus Kahn - *Noe a Ziz* (Noah and the Ziz, 2005) a *Ziz a zázrak Chanuky* (The Ziz And the Hanukkah Miracle, 2006).

Referencie
----------

1. 1 2  Schwartz, 147

Zdroje
------

* Schwartz, H. *Tree of Souls: The Mythology of Judaism*. Oxford University Press, 2004.
**Adopcia** alebo **adoptácia** alebo **adoptovanie** môže byť:

* v práve: prijatie cudzej (maloletej) osoby za svoju, pozri adopcia (osvojenie osoby)
* prijatie zvierat za svoje ľuďmi, pozri adopcia zvierat (ľuďmi)
* v poľovníctve: prijatie opustených alebo doma vychovaných mláďat (napr. u jarabičiek, mravcov), pozri adopcia (poľovníctvo)
* v ekonomických vedách: fáza procesu inovácie, prevzatie inovácie, pozri adopcia (inovácia)
* zriedkavo: akékoľvek prijatie osoby alebo veci

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.

V poslednej dobe pribúdajú ľudia, ktorí volajú a naliehavo sa potrebujú psíka zbaviť. Presné dôvody nepoznáme, bývajú rôzne," 
„Osvojenie zvieraťa z útulku nie je „výhodná akcia", ale dobrý skutok, a najmä dlhodobý záväzok. Preto je potrebné ho dobre zvážiť,"
Dom kultúry Zrkadlový háj v Petržalke
Dom kultúry v bratislavskej Dúbravke
**Dom kultúry** alebo **kultúrny dom** je objekt určený na uspokojovanie kultúrnych potrieb a záujmov občanov, ktorého súčasťou je spravidla okrem klubovní aj viacúčelová sála.

Klubovne sú zariadenia miestneho významu, ktoré majú spoločenskú a záujmovú činnosť. Spolu so sálovým priestorom tvoria základnú skladbu kultúrneho domu. Klubovňa môže byť viacúčelová, bez špeciálnych zariadení určená pre podujatia spoločenského charakteru. Je vybavená sedacím a stolovým nábytkom. Špecializovaná klubovňa je zariadená pre špeciálnu činnosť záujmových krúžkov. V menších zariadeniach slúži na niekoľko činností, vo väčších sa z týchto priestorov stávajú monofunkčné ateliéry, učebne prípadne dielne. Sálový priestor môže byť viacúčelová sála, ktorú tvorí javisko alebo pódium, určené na usporadúvanie kultúrnych akcií, kde javisko má rovnú alebo stupňovitú podlahu.

Programová náplň kultúrneho domu
--------------------------------

* schôdze, besedy
* mimoškolská výchova a vzdelávanie: jazykové kurzy, prednášky
* prednášky a besedy z oblasti kultúry, umenia, vedy, techniky apod.
* záujmová umelecká činnosť: divadelný súbor, bábkové divadlo, spevácky súbor a pod.
* oblasť spoločenského styku a zábavy: tanečné zábavy, plesy a pod.

Pri navrhovaní kultúrnych stredísk sa musia zohľadniť rôznorodé podmienky v sídlach ako využiteľnosť a existujúce kapacity. Účelovou jednotkou kultúrneho domu je 1 miesto návštevníka.

Členenie priestorov v kultúrnom dome:

* sálové priestory
* klubové priestory
* výstavné priestory
* vstupné priestory
* priestory pre pracovníkov
* pomocné priestory

Pri riešení funkčno- prevádzkových dispozičných vzťahov treba dbať na diferencovanie vstupov,
Na vytvorenie podmienok prísunu a vnútorného presunu materiálu. Na plynulosť jasnosť a dobrú orientáciu vo vnútornej prevádzke objektu. Na funkčnú priestorovú variabilitu a flexibilitu.

Zdroje
------

* Archivované 2007-10-11 na Wayback Machine
* 
*
**William Thomas Green Morton** (\* 9. august 1819, Charlton, Massachusetts – † 15. júl 1868, New York, USA) bol americký stomatológ, propagátor a priekopník anestézie.ggg

Preslávil sa predovšetkým verejným experimentom, pri ktorom bol 16. októbra 1846 v Massachusetts General Hospital v Bostone (fakultnej nemocnici pri Harvard University) chirurgom J. C. Warrenom prvýkrát za celkovej anestézie bezbolestne chirurgicky odstránený nádor. Pacient neskôr opísal operáciu slovami: "akoby ma niekto poškrabal na krku" ("as if my neck's been scratched"). Morton anestéziu vykonal inhaláciou éteru, látku však nazýval *letheon*, aby skryl jej zloženie.

Morton si nechal svoj postup patentovať, medzi lekármi sa však vzniesla vlna nevôle a protestov proti patentovaniu tak zásadného a humánneho objavu. Morton následne vyhlásil, že nechce rozšírenie svojho objavu nijako obmedzovať, chce sa však patentom uistiť, že bude vykonávaný kompetentnými lekármi a nebude zneužitý.

O Mortonovom živote bol natočený film *The Great Moment* (1944), na jeho počesť je v bostonskom parku postavený pomník a poslucháreň, v ktorej bol slávny experiment vykonaný, sa na pamiatku tejto udalosti nazýva *Ether Dome* (éterový dóm).

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku William Morton na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 10653565x
* GND: 124524818
* ISNI: 0000 0000 8339 0091
* LCCN: n83826974
* NK ČR: nlk20000091981
* VIAF: 5868039
* WorldCat: lccn-n83826974
Propagačný plagát navrhnutý Arnoldom Skolnickom. Pôvodne vtáčik sedel na flaute
**Woodstock Music and Art Fair**, skrátene **Woodstock**, je predchodcom všetkých hudobných festivalov.

Na poli farmára Maxa Yasgura neďaleko mestečka White Lake sa od piatku 15. augusta do 
pondelka 18. augusta 1969 uskutočnila akcia, ktorej atmosféru sa už nikdy nepodarilo zopakovať.
Mier, láska a porozumenie boli hlavnou ideou „detí kvetov" – hippies. Na festivale počas štyroch dní vystúpilo spolu štyridsať spevákov a skupín rôznych žánrov ako psychadelický rock, hard rock, progresívny rock, folk atď.

V pondelok ukončil túto oslavu neviazaného života Jimi Hendrix s jeho coverom piesne „The Star-Sprangled Banner" – hymnou USA. Toto vystúpenie sa stalo legendárnym.

Woodstock sa zapísal do dejín ako jeden z najväčších a najikonickejších protestov hippies proti vojne vo Vietname a proti konzervatívnym hodnotám.

Woodstock '69
-------------

* Joan Baezová
* Canned Heat
* Joe Cocker
* Creedence Clearwater Revival
* Crosby,Stills,& Nash
* The Grateful Dead
* Arlo Guthrie
* Tim Hardin
* Jimi Hendrix
* Jefferson Airplane
* Janis Joplin
* Melanie
* Mountain
* Quill
* Santana
* John Sebastian
* Sha-Na-Na
* Ravi Shankar
* Bert Sommer
* Ten Years After
* The Who
* Johnny Winter
* Neil Young
* Blood, Sweat and Tears
* Sly and the Family Stone

Galéria
-------

* Dvaja hippies na festivaleDvaja hippies na festivale
* Farma Maxa YasguraFarma Maxa Yasgura
* Piatok popoludníPiatok popoludní
* Dav zapĺňa prírodný amfiteáter s javiskom v spodnej častiDav zapĺňa prírodný amfiteáter s javiskom v spodnej časti
* Joe CockerJoe Cocker
* Publikum čakajúce na koniec dažďaPublikum čakajúce na koniec dažďa
* Pamätná tabuľa osadená pri príležitosti 15 výročia festivaluPamätná tabuľa osadená pri príležitosti 15 výročia festivalu

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Woodstock Music and Art Fair**

Externé odkazy
--------------

* 


1. ↑
2. ↑  JOCHEM, Greta. Pitch perfect: Woodstock needed a poster and Arnold Skolnick delivered a cultural icon. *Daily Hampshire Gazette*, 2019-08-16. Dostupné online.
MUDr. **Ivan Chodák** (\* 3. február 1914, Dolný Kubín – † 14. február 1994, Bratislava) bol slovenský športovec a lekár.

Život
-----

Bol výborným športovcom, zároveň patril k najlepším študentom na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Za doktora medicíny bol promovaný v roku 1938. Patril k najznámejším a najnavštevovanejším bratislavským lekárom chorôb ušných, nosných a krčných. Dlhé roky bol „oravským richtárom" v Bratislave.

Preslávil sa futbalovým umením a džentlmenským športovým vystupovaním. S futbalom začínal v Dolnom Kubíne. Počiatkom roka 1935 ho prepožičali do FC Vrútky, na jeseň krátky čas pobudol vo VŠ Bratislava. Prvé ligové stretnutie za klubové farby I. Československý ŠK Bratislava zahral 1. decembra 1935 proti Teplitzer FK. V lige odohral Ivan Chodák 193 zápasov, dal 23 gólov, okrem brankárskeho vystriedal všetky hráčske posty. Bohatstvo futbalového umenia ukázal jedenásťkrát ako reprezentant Slovenska. Aktívnu futbalovú kariéru ukončil v roku 1946. Za postoj k hre, spoluhráčom, rozhodcom, divákom, ale predovšetkým k súperovi mal prívlastok „rytier v kopačkách". Za celú bohatú športovú kariéru nebol ani raz vylúčený, dokonca ani napomínaný. Okrem futbalu sa venoval aj iným športom. Za VŠ Bratislavu behal na pretekoch trate od 800 do 5 000 m, venoval sa i skoku do výšky. Majstrovsky hral i na tenisových dvorcoch, patril k vynikajúcim plavcom. V roku 1934 získal v behu na lyžiach titul akademického majstra Československa, ktorý mu zabezpečil účasť na zimných svetových hrách študentstva vo švajčiarskom St. Moritzi. V behu na 18 km obsadil 3. mesto. Ako študent hral ľadový hokej za VŠ Bratislava a ŠK Bratislava. Dvakrát bol majstrom Slovenska, dva razy hral vo finále. Za vybrané mužstvo Slovenska nastúpil tri razy. Po príchode Hildy Múdrej do Bratislavy bol jej prvým krasokorčuliarskym partnerom. Počas 25 rokov trénoval všetky družstvá Slovana – od áčka cez dorastencov až po neregistrovaných. Od roku 1994 Slovenský futbalový zväz pravidelne udeľuje *Cenu fair play MUDr. Ivana Chodáka*. Miestom vyhlasovania je Dolný Kubín.

Rodina
------

* manželka Oľga Chodáková, choreografka a televízna režisérka
* dcéra Mgr. art. Oľga Janíková, televízna a rozhlasová režisérka
* syn prof. Ing. Ivan Chodák, DrSc. chemik
* zať Mgr. art. Pavol Janík, PhD. spisovateľ

Literatúra
----------

* Psotka, J.: MUDr. Ivan Chodák, rytier v kopačkách. Šport press Bratislava 1999, ISBN 8085742101.
* Zdenka Letenayová: Šport a osobnosti (SZTK – Múzeum telesnej kultúry v SR, Bratislava 2008) ISBN 978-80-970058-6-3
* Zdenka Letenayová, Viliam Karácsony: Ivan Chodák (SZTK – Múzeum telesnej kultúry v SR, Bratislava 2014) ISBN 978-80-970816-5-2

Externé odkazy
--------------

* Národná encyklopédia športu
* Profile at Weltfussball
* UEFA.com
* EU.FOOTBALL.INFO
* National Football Teams
* Ivan Chodák – futbalista s visačkou fair play
* Storočnica MUDr. Ivana Chodáka
* IVAN CHODÁK – KNIHA – čítajte v slovenčine a v angličtine Archivované 2015-07-26 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * SNK: 149990
* VIAF: 750156565743423500009
**Operácia Horský ťah** (angl. *Operation Mountain Thrust*) predstavovala do tej doby najväčšiu vojenskú operáciu koaličných vojsk zameranú proti povstalcom z afganského hnutia Tálibán. Zapojilo sa do nej okolo 3 300 britských, 2 300 amerických, 2 200 kanadských a 3 500 afganských vojakov. Do boja zasiahli aj menšie kontingenty z ďalších krajín.

Boj
---

Boje prebiehali počas júna a júla 2006, pričom Taliban utrpel najťažšie straty od začiatku vojny. Taliban preukázal svoje zlepšujúce sa schopnosti pri koordinácii útokov, pričom na istý čas sa mu podarilo ovládnuť dva okresy v provincii Hílmand. Podľa odhadov bolo dohromady zabitých 1 100 povstalcov a ďalších 400 zajatých. Pre operáciu bolo typické intenzívne nasadenie letectva, no i tak si boje vyžiadali životy 150 vojakov (z toho 107 afganských) a 43 ďalších afganských vojakov bolo zajatých.

Následky
--------

Už v priebehu bojov sa objavovali pochybnosti o vplyve vysokých strát na možnosti Talibanu. 1. augusta bola zodpovednosť za bezpečnosť v oblasti odovzdaná jednotkám NATO. Krátko po tom došlo k útoku na britskú hliadku, ktorý si vyžiadal tri obete na životoch a jedného zraneného. Nasledovali ďalšie boje s afganskými bezpečnostnými zložkami. V provincii Zabul sa policajná stanica s pätnásťčlennou posádkou vzdala Talibanu bez boja. Útoky pokračovali aj v okolí mesta Kandahár. Samovražedný útok si vyžiadal 21 obetí. Pri iných útokoch stratila kanadská armáda štyroch mužov. Desať ďalších bolo zranených. Tieto a ďalšie útoky svedčia o tom, že hnutie Taliban zostalo v oblasti aktívne aj po skončení operácie Horský ťah.

Pozri aj
--------

* Vojna v Afganistane (2001 – súčasnosť)
* Tálibán
* Afganistan

Referencie
----------

* 
* 
* 
* 
*
**Bitka pri Hradci Králové** alebo **bitka v Sadovej** bola rozhodujúca bitka Rakúsko-pruskej vojny, armády sa stretli 3. júla 1866.

Súvislosti a prípravy na vojnu
------------------------------

Po nástupe kancelára Otta van Bismarcka a v polovici 19. storočia získavalo v strednej Európe stále väčší vplyv Prusko. Rozhodujúcim momentom bolo obsadenie Holštýnského vojvodstva Pruskom a vylúčilo Rakúsko z Nemeckého spolku z podnetu Pruska. Odvetou vyhlásilo Rakúsko Prusku 17. júna 1866 vojnu.

Rakúske a saské jednotky sa začali formovať na pravom brehu rieky Labe 2. júla. Po polnoci sa rozmiestnili do približne polkruhovej línii vzdialenosti 10 kilometrov, zahrnujúci i vrchol Chlum. Časť síl bola ponechali v zálohe. Proti nim stáli tri pruské armády nazývané 1. 2. a Labská armáda, pričom 2. pruská armáda nebola v dobe začiatku bitky doposiaľ v dotyku s Rakúskom.

Priebeh bitky a následky
------------------------

Bitka začala 3. júla. V priebehu dopoludnia malo Rakúsko miernu prevahu. Rakúske delostrelectvo, vybavené modernými bronzovými štvor a osem librovými delami s dostrelom niekoľkých kilometrov, odrážali nápor 1. pruskej armády paľbou od obce Lípa.

K obratu došlo v dôsledku zlej rakúskej taktiky potom, čo začala útočiť rakúska pechota. Vo výbave pešiakov malo výraznou prevahu Prusko, lebo pruskí vojaci boli vybavení novým typom pušiek - zadovkami, zostrojenými podľa patentu N. Dreysa, ktorý používal patróny, a preto sa nabíjali ďaleko rýchlejšie ako spredu nabíjané rakúske pušky konštrukcie J. Lorenza. Klasický rakúsky bodákový útok v mohutných práporných zväzkoch sa pod presilou pruskej palebnej sily rozvracal. Dva rakúske armádne zbory (II. a IV.) sa navyše zaplietli z taktického hľadiska do zbytočného boja o les Svíb, o ktorý bojovali so 7. pruskou divíziou.

Bitku však rozhodol až príchod 2. pruskej armády korunného princa Fridricha Viliama na bojisko. Rakúsko v dvojhodinovom boji o vrch Chlum stratilo predtým nadobudnutú prevahu a okolo tretej hodiny bol Chlum obsadený Pruskom. Severnej armáde hrozilo obklúčenie a úplné zničenie, preto začala ústup na Moravu cez Třebechovice pod Orebem, Holíč a Českú Třebovú. Pruská armáda ju vzhľadom k vlastnému oslabeniu neprenasledovala.

Straty
------

Rakúska strana mala vysoké straty, okolo 42 500 vojakov a z toho 5 700 mŕtvych, 7 500 nezvestných, 7 500 ranených a až 22 000 zajatých. Pruská strana mala malé staty, okolo 9 300 vojakov a z toho 2 000 mŕtvych, 300 nezvestných a 7 000 zranených.
Sofijská synagóga
**Židovská komunita v Bulharsku** patrí prevažne k sefardskej židovskej vetvi. V súčasnosti žije v Bulharsku približne 2 100 Židov.

Dejiny
------

Po vyhnaní Židov zo Španielska Ferdinandom Aragónskym a Izabelou Kastílskou našla veľká časť Židov z Pyrenejského polostrova útočisko v Osmanskej ríši a usadili sa aj na území dnešného Bulharska. Ich spoločenským a kultúrnym centrom sa stala Sofia. Nevyčnievali nad bežné obyvateľstvo a ostatní spoluobčania ich rešpektovali a postavili sa za nich, keď im hrozilo nebezpečenstvo. Potom čo sa Bulharsko stalo spojencom hitlerovskej Tretej ríše, bol vydaný zákon na ochranu národa. Židom boli do istej miery obmedzené práva (nesmeli chodiť v noci von, boli uzavreté židovské kultúrne inštitúcie a museli nosiť označenie svojej príslušnosti). Proti tomuto nariadeniu ľudia z celého Bulharska protestovali. Na rozdiel od ostatných štátov Európy však toto označenie pozostávalo z malého žltého odznaku. Situácia sa však zhoršovala a v roku 1943 začali prvé deportácie do koncentračných táborov. Medzi prvými boli deportovaní Židia z obsadených území gréckej Trácie a Makedónie – približne 11 000 ľudí. Keď malo dôjsť k deportácii bulharských Židov, tak sa na ich stranu opäť postavila bulharská spoločnosť (napr. Zväz spisovateľov, Advokátska komora, zväzy umelcov atp.). Faktickú účinnosť tieto protesty však nemali. K zastaveniu transportov prispelo, že sa obyvatelia mesta Kiustendil obrátili na svojho poslanca a zároveň podpredsedu parlamentu Dimitara Peševa. Tomu sa následne podarilo presvedčiť 42 svojich kolegov a podpísali rezolúciu, že Židia pre Bulharsko nie sú problém, a že by ich vydanie bolo urážkou Bulharov. Po tomto vystúpení sa na stranu zastavenia deportácií postavil aj cár Boris III. Vláda tak miesto do koncentračných táborov poslala Židov do vidieckych giet a pracovných táborov v Bulharsku. V povojnovom období začalo s nástupom komunistickej strany prenasledovanie náboženských spoločností. Následkom toho emigrovalo 90 % bulharských Židov na územie dnešného Štátu Izrael.

Demografia
----------

*Zdroje dát: rok 1933, rok 1950, rok 1965, rok 1980 Archivované 2011-09-29 na Wayback Machine, rok 2002, rok 2005 Archivované 2019-08-04 na Wayback Machine*

Referencie
----------

1. ↑  Michajlina Pavlovov, Organizace bulharských Židů - Šalom

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židé v Bulharsku na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Český rozhlas - Príbeh Židov v Bulharsku
Synagóga v Budapešti
**Židia v Maďarsku** sú významnou európskou židovskou komunitou. Maďarsko je v súčasnej Európe výnimočné tým, že má stále pomerne početnú židovskú populáciu aj rušný židovský život. V súčasnosti je židovská populácia v Maďarsku najväčšia v stredo-východnej Európe a má zhruba 49 000 obyvateľov.

Dejiny a súčasnosť
------------------

Interiér Veľkej synagógy v Budapešti
V roku 1930 bolo v Maďarsku viac ako 5 % (t. j. 444 567) obyvateľstva židovského vyznania. V Budapešti bol podiel Židov omnoho väčší: išlo o pätinu obyvateľstva. Dnes je Budapešť jedným z mála miest v Európe, ktoré sa môžu pochváliť veľkým počtom činných synagóg, niekoľkými rabínmi, kantormi, židovskými mäsiarmi aj svojím vlastným rabínskym seminárom. V Budapešti stojí najväčšia synagóga v Európe – Veľká synagóga – ktorá je zároveň štvrtou najväčšou synagógou na svete. V hlavnom meste sú tri židovské školy a tiež jedna stredná škola – Gymnázium Anny Frankovej. V Budapešti dvakrát mesačne vychádzajú noviny a raz mesačne časopis zameriavajúci sa na súčasné udalosti týkajúce sa miestneho židovstva. V hlavnom meste sa nachádza 10 košer mäsiarstiev, košer pekáreň a reštaurácia. Maďarsko ďalej exportuje macesy, košer víno a košer mäso. Jedným z hlavných problémov je tu asimilácia. V 90. rokoch bol stále problémom antisemitizmus a radikálne nacionalistické uskupenia. V rokoch 1992 a 1993 prebehli rasovo motivované útoky na Židov, Rómov a študentov zo zahraničia.

Demografia
----------

Vývoj židovskej populácie v Maďarsku

*Zdroje dát: rok 1933, rok 1950, rok 1965 Archivované 2011-09-29 na Wayback Machine, rok 1980 Archivované 2011-09-29 na Wayback Machine, rok 2002, rok 2005 Archivované 2019-08-04 na Wayback Machine*

Referencie
----------

1. ↑   *World Jewish Book 2007* [online]. American Jewish Committee, [cit. 2009-04-08]. Dostupné online. Archivované 2009-03-26 z originálu. (anglicky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židé v Maďarsku na českej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Zoznam slávnych maďarských Židov

Externé odkazy
--------------

* The Virtual Jewish Library - Maďarsko (po anglicky)
* Lauder Javne – židovská škola v Budapešti (po anglicky) (po maďarsky)
* Magyar Zsidó Honlap Archivované 2012-11-05 na Wayback Machine – oficiálne stránky židovskej komunity v Maďarsku (po anglicky) (po maďarsky)
* Holocaust.cz - Holokaust v Maďarsku Archivované 2009-06-04 na Wayback Machine (po česky)
**„Wish You Were Here"** je pieseň kanadskej speváčky a skladateľky Avril Lavigne. Je to tretí singel z jej štvrtého štúdiového albumu „Goodbye Lullaby". Napísala ju Avril Lavigne a produkovali ju producenti Max Martin a Shellback.

Pozadie
-------

V telefonickom rozhovore, Avril Lavigne potvrdila, že pieseň bude použitá ako tretí a možno posledný singel z albumu „Goodbye Lullaby".

Pozície v rebríčkoch
--------------------

Pieseň sa dostala na 99. miesto v americkej hitparáde Billboard Hot 100  a v kanadskom Hot 100 sa pieseň dostala na 64. miesto, týždeň po vydaní albumu.

Videoklip
---------

Dňa 9. augusta na svojej oficiálnej internetovej stránke Avril Lavigne pridala fotografie z natáčania videoklipu k „Wish You Were Here", na jednej bola červena kvetina, a na ďalšej bola ona ako leží na drevenej podlahe. Avril Lavigne hovorí, že video bude veľmi surové a exponované, na rozdiel od jej predchádzajúcich videí „What the Hell" a „Smile".  Videoklip režíroval Marc Webb. 8. septembra Avril Lavigne zverejnila na svojich Twitter a Facebook účtoch správu kde potvrdzuje že, video bude zverejnené 9. septembra. Video malo premiéru na kanáli VEVO YouTube kanáli Avril Lavigne neskoro v noci 8. septembra 2011.

Video začína tak že, Avril Lavigne leží na drevenej podlahe, obklopená listami. Zdvihne sa a začne spievať. Speváčka zdvihne červenú kvetinu a odtrhne zopár okvetných lístkov. Kvet potom podpáli a máva ním vo vzduchu. Pokračuje v spievaní a začne plakať. Neskôr vo videoklipe Avril Lavigne leží vo vani a ponára sa, potom z nej vyjde a ďalej spieva. Video malo na YouTube len za jeden deň 1,6 milióna pozretí.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny videoklip k piesni „Wish You Were Here" na YouTube

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Wish You Were Here (Avril Lavigne song) na anglickej Wikipédii.*
**Bitka pri Çamurlu** sa odohrala 5. júla 1413 medzi Musou Çelebim a Mehmedom Çelebim, synmi Bayezida I. ako posledný konflikt osmanskej občianskej vojny známy ako Osmanské interregnum. Bitka rozhodla o tom, že Mehmed Çelebi sa stal sultánom Osmanskej ríše ako Mehmed I.

Mehmedova invázia a posledná bitka
----------------------------------

Po potlačení revolty Cüneyta Beja zhromaždil Mehmed Çelebi svoje jednotky v Ankare. So svojím svokrom Dulkadiridom začal plánovať inváziu do Rumélie (európska časť ríše a Musova pevnosť), aby porazil svojho brata Musu. Počas pochodu do Bursy získal Mehmed kontingenty vojsk zo západnej Anatólie. Po dosiahnutí úžiny dostali Mehmedovu armádu lode zapožičané od Manuela II. Palaiologosa, ktorý tiež zásoboval Mehmeda niekoľkými jednotkami.

Mehmed pochodoval so svojou armádou z Konštantínopolu do Edirne. Potom pochodoval na Kosovo, aby spojil svoje sily so svojim spojencom (a tiež nevlastným strýkom) srbským vládcom Stefanom Lazarevićom, spolu s informáciami od Ewrenosa o možných prepadoch počas bitky.

Obe armády sa stretli v Çamurlu, neďaleko dnešného Samokova, juhovýchodne od bulharskej Sofie. Musa sa spočiatku zdal byť víťazom bitky aj napriek strate Pašu Yigita a Sinana Beja z Trikkala. Príliv bitky sa však za pomoci srbských a byzantských vojsk otočil v prospech Mehmeda a Musa Çelebi utiekol.

Následky
--------

Po bitke bol Musa Çelebi zajatý a uškrtený. Táto bitka obnovila jednotu osmanského štátu pod vládou Mehmeda I.

Referencie
----------

1. ↑  PELLAT, Ch.. C. E. BOSWORTH, Medieval Arabic culture and administration, Variorum Reprints, Londres 1982, 358 pages. *Arabica*, 1983, roč. 30, čís. 2, s. 222–223. Dostupné online [cit. 2021-02-19]. ISSN 0570-5398. DOI: 10.1163/157005883x00490.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Battle of Çamurlu na anglickej Wikipédii.*
O **astronomických** poznatkoch **Sumerov** je pomerne málo správ. Vieme, že pred viac ako 5000 rokmi pomenovali už niektoré súhvezdia zvieratníka (napr. Škorpión), ich mená sa používajú dodnes, a skatalogizovali najjasnejšie hviezdy. Všimli si, že sa cez ne premieta pohyb Slnka, planét a Mesiaca po oblohe.

Každá planéta (dokonca Slnko aj Mesiac) pre nich predstavovala boha alebo bohyňu. Od Sumerov prevzali túto mytológiu aj iné národy. Slnko bolo bohom slnka a v Sumeri sa nazývalo *Utu*. Merkúr bol bohom vedomostí a komunikácie nazvaný *Enki*, Venuša bohyňou lásky *Inanna*, Zem bola bohyňou zeme a Sumeri ju volali *Ki* alebo tiež *Ninhursag*. Mesiac bol bohom alebo bohyňou mesiaca s menom Nanna, červenú planétu Mars, boha smrti a vojny, nazvali Sumeri Gugalanna. Najvyšším bohom, a zároveň bohom oblohy a búrok, bol *Enlil*. Saturn, boha roľníctva, nazvali Sumeri *Ninurta*. Rímski bohovia mali takmer presne rovnaké vlastnosti, len iné mená. 

Sumeri boli pravdepodobne prvými ľuďmi, ktorí zostavili kalendár. Používali lunárny kalendár zosúladený so solárnym rokom s ročnými obdobiami. Mal 12 lunárnych mesiacov, a aby vyplnili rozdiel medzi lunárnym a solárnym rokom, vsunuli približne každé 3 roky jeden mesiac navyše. Mesiac začínal pri západe Slnka najtenším kosáčikom nového Mesiaca, ktorý bol viditeľný asi 18 hodín po konjunkcii so Slnkom a asi 36 hodín po vymiznutí kosáčika starého Mesiaca (za určitých okolností 22 až 24 hodín, ak je čisté nebo nad západným horizontom). Deň sa začínal pri západe Slnka a mal 12 hodín. Nový rok oslavovali Sumeri v deň novu po skončení starého lunárneho roka približne v období jarnej rovnodennosti. Pri tejto príležitosti sa konal posvätný svadobný obrad. V starovekom Sumeri boli dve „obdobia" počas sumerského roka: „letné" obdobie Emeš, ktoré začínalo v deň jarnej rovnodennosti, a „zimné" obdobie Enten, ktorého začiatok bol v deň jesennej rovnodennosti. Od Sumerov prevzali tento kalendár Egypťania, Babylončania a semitské kmene. V hebrejskom kalendári je niekoľko podobností so sumerským kalendárom: Hebrejská Pascha začínala približne v období sumerského Nového roku a Sabat začínal po západe Slnka.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |
**Dekrét zo dňa 18. marca 1793, ktorým sa trestá každý, kto by navrhol agrárny zákon** (fr. *Décret du 18 mars 1793, punissant quiconque proposerait une loi agraire*), známy aj ako **Dekrét na ochranu vlastníctva** bol dekrét vydaný francúzskym Národným konventom 18. marca 1793, ktorý reagoval na situáciu neustálych politických a hospodárskych zmien v krajine. 

Tento dekrét znel: „Konvent nariaďuje trest proti každému, kto navrhne agrárny alebo iný zákon, podvracajúci vlastníctvo pozemkové, obchodné a priemyselné". 

Deklarácia práv človeka a občana vyhlásila slobodu vlastníctva, ktoré však bolo napriek tomu stále ohrozované revolúciou priamo vo vnútri štátu. Zmyslom dekrétu bolo ustáliť situáciu z vnútra krajiny proti kontrarevolúcii, aby sa sila francúzskeho národa mohla sústrediť na obranu krajiny pred jej vonkajšími nepriateľmi. Úmysel dekrétu bol síce pozitívny, celú situáciu však komplikovalo zloženie Národného konventu, pretože umiernení girondisti a radikálni jakobíni sa nevedeli zhodnúť v zásadných otázkach. To malo nakoniec za následok prijímanie takých aktov Konventom, ktoré neoslabovali kontrarevolúciu, ale naopak, vo vnútri krajiny udržiavali revolučný odpor. Napríklad, bol zriadený Revolučný tribunál a Výbor pre verejné blaho. Až na prelome mesiacov máj a jún v roku 1793 si francúzsky ľud vymohol koniec girondistického konventu, keď žiadal uväznenie vedúcich girondistov, čím v Konvente získalo prevahu radikálne krídlo jakobínov.
Indián kmeňa Hupa s oštepom (cca 1923)
**Indiáni** (iné názvy: **amerikoidi**, zriedkavo **Amerindovia**) je praobyvateľstvo Ameriky ázijského mongoloidného pôvodu (spravidla okrem Inuitov a Aleutov).

Ameriku začalo osídľovať približne pred 40 000-45 000 rokmi cez Beringov prieliv, Aljašku a Aleutské ostrovy, pozdĺž tichomorského pobrežia Severnej Ameriky sa dostali až do najjužnejších častí Južnej Ameriky. Sú to tvorcovia predkolumbovských kultúr.

Názov *Indiáni* vznikol chybne zo španielskeho slova *Indios* (Ind, obyvateľ Indie), ktorý sa rozšíril po objavení Ameriky Španielmi, ktorí sa domnievali, že priplávali do Indie. Názov sa natoľko zažil, že správne označenie Amerindovia sa ešte neujalo ani vo vedeckej literatúre. No vznikol samostatný vedný odbor - amerikanistika resp. indianistika.

Literatúra
----------

* Lipsová, Eva (1967), *Kniha o Indiánoch : Z nich sa zrodil Winnetou*, Bratislava: Obzor, OCLC 312829942 , 372 s.
* Raková, Svatava (1998), *Dobrodruzi, puritáni a Indiáni : Angličané v Novém světe*, Praha: Libri, ISBN  8085983435 , 487 s.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Indiáni**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
evoL PsychogeogrAphix 2003
evoL PsychogeogrAphix 2003
evoL PsychogeogrAphix 2004
evoL PsychogeogrAphix 2005
**Psychogeografia** je umelecká metóda ktorej cieľom je skúmať vplyv mestského prostredia – architektúry na chovanie človeka. Jej autorom je Guy Debord "Guide psychogéographique de Paris" 1955. Táto metóda sa často používala medzi členmi Lettristickej internacionály (Guy Debord, Michéle Bernsteinová, Gil J. Wolman). Lettristi chápali mesto ako prostriedok, ktorý by mal podnecovať ľudskú predstavivosť. Medzi ich populárne heslo, ktoré často písali po verejných priestranstvách bolo "nikdy nepracuj". Architektúru pokladali za hlavný prostriedok k trvalým premenám ľudského života, taktiež za prostriedok na zahnanie nudy. Za jednu z najdôležitejších úloh budúcnosti považovali otázku naplnenia volného času. Vytvárali akcie, kde pozývali na určitú hodinu svojich priateľov na neznáme miesta kam však sami lettristi neprišli. Táto forma "hry" predpokladala zorientovanie sa účastníka v priestore o ktorom mal podať správu, vytvoriť mapu, popísať udalosti ktoré sa počas akcie odohrali... Guy Debord v roku 1957 založil Situacionistickú internacionálu, kde sa spojili aktivity **Hnutia za imaginistický Bauhaus** a Lettristickej internacionály.

Dnes je pojem **psychogeografia** značne široký a často označuje väčšiu škálu umeleckých aktivít vo verejnom priestore, napríklad práca so zvukmi mesta apod.
Chačapuri z Adžarska
Chačapuri v Gruzínsku
**Chačapuri** (gruz. ხაჭაპური Prehrať vypočuť) je jedlo pozostávajúce zo syra zapečeného v ceste či bielom chlebe, ktoré sa konzumuje ako olovrant. Je to špecialita gruzínskej kuchyne. V rámci regiónov existujú rôzne varianty, ktoré sa pripravujú z rázovitých regionálnych surovín, ako napríklad Ačaruli chačapuri z Adžarska so syrom sulguni a vajíčkami vo forme volského oka. Ďalšie regionálne varianty majú menné prídavky vzťahujúce sa k danému regiónu ako napr. *Megruli chačapuri* z Mingrelie alebo *Svanuri chačapuri* zo Svaneti a pod.

Samotný chlieb či chlebové cesto sa pripravuje z kysnutého cesta. Po vykysnutí sa cesto rozvaľká a naplní syrom, vajíčkami, kyslou smotanou, cesnakom a podľa rôznych variantov aj ďalšími surovinami. Naplnené cesto sa následne upečie v zakrytom rozpálenom pekáči a potom potrie maslom.

V dedinskom prostredí Gruzínska sa chačapuri podáva už od raňajok. V mestách sa ponúka v stánkoch, malých obchodíkoch, bistrách a reštauráciách ako fast food.

Referencie
----------

1. ↑  GOLDSTEIN, Darra. *The Georgian feast: the vibrant culture and savory food of the Republic of Georgia*. 1999 : University of California Press. Dostupné online. ISBN 0-520-21929-5. S. 136–139.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chačapuri**
Mona Lisa je jedna z najznámejších umeleckých malieb v západnom svete.
**Maľba** je jednotlivé maliarske dielo, voľné i viazané s architektúrou, ale aj maliarstvo ako druh výtvarného prejavu, maliarska tvorba, rozlične rozlišovaná podla svojho zásadného poňatia (abstraktná a zobrazujúca, intímna a monumentálna), podľa námetu (figurálna, portrétna, žánrová, krajinomaľba, zátišie, mytologická, cirkevná a svetská), podľa funkcie (voľná a
užitá), podla materiálu a techniky (nástenná, ku ktorej patrí mozaika a sklomaľba, maľba závesných obrazov, maľba na dosku, plátno, miniatúra, freska, maľba al secco (nasucho), olejomaľba, tempera, gvaš, pastel, akvarel) a pod.

Technika a štýly
----------------

Počas svojej histórie maľovanie zaznamenalo niekoľko dôležitých foriem vrátane typických techník. Techniky príznačné pre kreslenie sú základom pre maľovanie, okrem najnovších avantgardných foriem. Freska, ktoré dosiahlo svoj vrchol počas neskorého stredoveku a počas renesancie, je aplikácia maľby na vlhkú, prípadne suchú omietku.

Knižná maľba
------------

všeobecný názov celkovej úpravy rukou písaných zvitkov a viazaných kníh (kódexov), pozostávajúca z veľkých iniciál, okrajovej a medzitextovej ornamentálnej alebo rastlinnej ozdoby a z miniatúr ilustrovaných charakteru. Maliara, ktorý zhotovil knižnú maľbu, od 11. storočia nazývali iluminátorom, na rozdiel od pisára textu knihy, ktorého pomenovali skriptom alebo rubrikátorom. Skriptor písal bežný text knihy, usporiadaný do jedného, dvoch alebo viacerých stĺpcov na jednej strane. Rubrikátor zhotovil červené nadpisy jednotlivých kapitol (odsekov textu).

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Umelecký portál |

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.