recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Konský potok** je potok na strednom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to pravostranný prítok Trnovca, má dĺžku 6 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
------

Pramení na južnom okraji Západných Tatier, v geomorfologickej časti Liptovské Tatry, na juhozápadnom svahu Holého vrchu (1 715 m n. m.), v lokalite Slobodná, v nadmorskej výške približne 1 290 m n. m.

Opis toku
---------

Tečie Liptovskou kotlinou prevažne severojužným smerom. Od prameňa preteká na krátkom úseku juhojuhozápadným smerom cez malú rekreačnú oblasť na podhorí Tatier (chaty Baranec a Horec, dva lyžiarske vleky), vytvára výrazný ohyb prehnutý na západ a pokračuje na juh. Zľava priberá prítok (783,0 m n. m.) z oblasti Nad Uhlište, následne krátky pravostranný prítok spod Chraste (840 m n. m.) a vteká do intravilánu obce Konská, kde priberá krátky ľavostranný prítok spod Vrchlazov (895,9 m n. m.). V susednej obci Liptovský Ondrej priberá svoj najvýznamnejší prítok, pravostrannú Brestovinu (cca 680 m n. m.), preteká západným okrajom intravilánu obce a na jej okraji ústi v nadmorskej výške približne 672 m n. m. do Trnovca.

Galéria
-------

* Sihoť nad obcou KonskáSihoť nad obcou Konská
* Umelo vytvorený stupeňUmelo vytvorený stupeň
* Koryto potoka v Konskej na tzv. Vyšnom konciKoryto potoka v Konskej na tzv. Vyšnom konci
* Bezmenný prítok v KonskejBezmenný prítok v Konskej

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Trnovca (Váh)** |
| --- |
| *Trnovec* → *Váh* → *Dunaj* |
| Brestovina · Kamenné · Klínovka · Klokôtka · Kobylie · Konský potok · Limbový potok · **Trnovec** |
Súradnice: 28°22′J 137°22′V﻿ / ﻿28,367°J 137,367°V﻿ / -28.367; 137.367

November 2011, ružové sfarbenie spôsobené riasami
**Eyrovo jazero** (angl. Lake Eyre) je najväčšie jazero v Austrálii. Je položené v nadmorskej výške 16 m pod hladinou mora, je to najnižší bod v Austrálii. Je pomenované po E. J. Eyrovi, prvom Európanovi, ktorý ho v roku 1840 objavil.

Jazero tvorí Severné Eyrovo jazero (väčšie) a Južné Eyrovo jazero, ktoré spája úzky prieliv Goyder. Jeho rozloha sa výrazne mení a to od 9 000 po 15 000 km², pričom v extrémnych suchách úplne zmizne. Počas sucha tvorí jazero iba vlhká soľná panva. Je to najväčšie prechodné jazero na svete. Je plytké a bezodtokové.

Je súčasťou chránenej oblasti Lake Eyre National Park.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eyrovo jazero**

Zdroj
-----

ČEMAN, Róbert. *Neživá príroda*. 1. vyd. Bratislava : MAPA Slovakia Bratislava, 1999. ISBN 80-967723-9-2.
Obete, zväčša židovské deti po pogrome v Jekaterinoslave (dnes Dnipro) v roku 1905
**Pogrom** (rus. погром – dosl. pohroma) je násilná akcia proti skupine obyvateľov vymedzenej nábožensky, rasovo alebo národnostne, obyčajne spojená s vraždením a rabovaním. V širšom zmysle hromadná násilná akcia proti akejkoľvek skupine obyvateľstva. Termínom sa pôvodne označovali protižidovské akcie v cárskom Rusku. 

Pogromy sa stali bežným javom počas masovej vlny protižidovských akcií, ktoré sa prehnali južným Ruskom v roku 1881 po tom, čo boli Židia nespravodlivo obvinení zo zavraždenia cára Alexandra II. Bezprostredne po prepuknutí pogromov boli v 166 ruských mestách zničené tisíce židovských domov, celé rodiny boli uvrhnuté do krajnej biedy, dochádzalo k znásilňovániu žien, mnoho mužov, žien i detí bolo zabitých alebo zranených.

Nový cár Alexander III. z nepokojov obvinil Židov a vydal k ich obmedzeniu súbor tvrdých nariadení. Pogromy pokračovali za mlčanlivej nečinnosti úradov až do roku 1884. Ďalšia, ešte krvavejšia vlna pogromov, ktorá za sebou nechala približne 2 000 mŕtvych a mnoho zranených Židov, prepukla v rokoch 1903 – 1906. Počas ruskej občianskej vojny (1917 – 1922) došlo na rôznych miestach Ruska a Ukrajiny k 887 pogromom. Prišlo pri nich o život 70 – 250 000 Židov. Približne 40% z nich mali na svedomí ozbrojenci bojovníka za Ukrajinskú národnú republiku Simona Petľuru, 25% Zelená armáda a rôzne nacionalistické a anarchistické bandy, 17% Bielogvardejci, najmä oddiely Antona Denikina a 8,5% Červená armáda.

Od začiatku do polovice 20. storočia dochádzalo k pogromom tiež v Poľsku, Argentíne a v celom Arabskom svete. Po zavedení norimberských zákonov došlo k viacerým veľkým pogromom známym ako krištáľová noc. Ničivé pogromy sa udiali počas druhej svetovej vojny, keď došlo i k Rumunskému pogromu v Jasy, kde bolo zabitých 14 000 Židov a k pogromu v Jedwabnom v Poľsku s 380 - 1 600 obeťami. K brutálnym pogromom došlo aj v nacistami okupovaných Pobaltských krajinách, napr. v Kaunase koncom júna 1941, kde bolo zavraždených asi 3800 Židov, vrátane žien a detí. Posledný zaznamenaný veľký pogrom v Európe bol pogrom v meste Kielce v Poľsku, ku ktorému došlo v roku 1946.

Pogromy na Slovensku
--------------------

Protirómsky pogrom sa odohral v roku 1928 v Pobedime.

Po druhej svetovej vojne vypukol 24. septembra 1945 v Topoľčanoch pogrom, pri ktorom bolo zranených 48 Židov, ktorí sa vrátili z koncentračných táborov.

Referencie
----------

1. ↑  Jonca, K. Kristallnacht. in Laqueur, W. 2001, *The Holocaust Encyclopedia.* Yale University Press, Londýn, s. 385-391
2. ↑
3. ↑  Kamenec, I. 1998: Protižidovský pogrom v Topoľčanoch v septembri 1945. Acta contemporanea : k pětašedesátinám Viléma Prečana, s. 80-94.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pogrom**
**Péter Esterházy** (\* 14. apríl 1950, Budapešť, Maďarsko – † 14. júl 2016, Budapešť) bol maďarský spisovateľ a esejista.

Život
-----

Narodil sa v známej uhorsko-maďarskej šľachtickej rodine, jeho otcom bol Mátyás Esterházy (1919–1998), syn politika Mórica Esterházyho (1881 – 1960). Študoval na budapeštianskom piaristickom gymnáziu a následne matematiku na Univerzite Loránda Eötvösa v Budapešti. Istý čas pracoval v Inštitúte informatiky na ministerstve ťažkého priemyslu, ale od roku 1978 bol v slobodnom povolaní a venoval sa len spisovateľskej činnosti. Jeho manželkou bola Margit Reén.

Do literatúry vstúpil v druhej polovici 70-tych rokov. Jeho prózy sú charakterizované ako postmoderné, využíval v nich viaceré literárne postupy, ich texty obsahujú množstvo odkazov na historické, sociálne a politické reálie. Najznámejším jeho dielom bol román *Harmonia cælestis* (2000), v ktorom opísal dejiny vlastnej rodiny, ale najmä postavu otca Mátyása Esterházyho. Keď sa neskôr dozvedel, že jeho otec bol agentom tajných služieb, napísal Péter Esterházy doplnenie k románu s názvom *Opravené vydanie* (Javított kiadás, 2002). Viaceré jeho diela boli sfilmované.

Esterházy bol nositeľom viacerých významných medzinárodných ocenení. Okrem iných cien získal v roku 2004 na Frankfurtskom knižnom veľtrhu *Mierovú cenu nemeckých kníhkupcov*. Bol aj členom viacerých akadémií a vedeckých spoločností (najmä v Nemecku).

Zomrel na rakovinu pankreasu. O svojom boji s touto chorobou napísal knihu *Denník pankreasu* (maď.: *Hasnyálmirigynapló*), ktorá vyšla len niekoľko týždňov pred jeho smrťou.

Výber z diela
-------------

* *Kis Magyar Pornográfia* (1984)
* *Hrabal könyve* (1990)
* *Harmonia cælestis* (2000)
* *Javított kiadás* (2002)
* *Hasnyálmirigynapló* (2016)

Diela v slovenskom preklade
---------------------------

* *Harmonia caelestis.* Bratislava : Kalligram, 2005. 712 s. ISBN 80-7149-717-7
* *Opravené vydanie : príloha k Harmonii caelestis.* Bratislava : Kalligram, 2006. 279 s. ISBN 80-7149-895-5
* *Pankreasník.* Bratislava : Absynt - Kalligram, 2018. 208 s. ISBN 9788089916580

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Renomovaný maďarský spisovateľ Péter Esterházy prehral boj s rakovinou* [online]. teraz.sk, 14. júl 2016, [cit. 2016-07-14]. Dostupné online.
2. ↑  Andrejčáková, Eva: Zomrel maďarský spisovateľ Péter Esterházy. In: SME, 14. 7. 2016.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Péter Esterházy**

Externé odkazy
--------------

* Péter Esterházy v Internet Movie Database (po anglicky)
* Péter Esterházy v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Offizielle Webseite der Familie Esterházy

Autoritné údaje: * abART: 18107
* BnF: 120730389
* GND: 118899619
* ISNI: 0000 0001 0928 4108
* LCCN: n84185546
* NK ČR: jn19990210196
* PIM: PIM53067
* SNK: 158408
* VIAF: 29557616
* WorldCat: lccn-n84185546
**Selčiansky potok** je potok na hornom Pohroní, preteká územím okresu Banská Bystrica a zároveň východnou časťou územia mesta Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Hrona a meria 10,5 km. Na hornom toku preteká Selčianskou dolinou.

*Prameň:* v Starohorských vrchoch na južnom svahu Jelenskej skaly (1 153,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 950 m n. m.

*Smer toku:* na hornom toku na juhojuhovýchod, na dolnom toku prevažne na juh, medzi obcami Selce a Kynceľová na juhojuhozápad

*Geomorfologické celky:* 1.Starohorské vrchy, 2.Zvolenská kotlina, podcelok Bystrické podolie

*Prítoky:* sprava prítok spod Malého diela (934,9 m n. m.), Nemčiansky potok, zľava prítok z južného úpätia Rovní (856,2 m n. m.) a spod Úkladov (572,6 m n. m.)

*Ústie:* do Hrona pri meste Banská Bystrica (pri mestskej časti Majer) v nadmorskej výške okolo 349 m n. m.

*Obce:* Selce, oddeľuje obec Kynceľová na pravom brehu od mestskej časti Senica na ľavom brehu.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Hrona (od Čierneho Hrona po Bystricu) |
| --- |
| 
* Borovský potok
* Brezový potok
* **Brusnianka**
* Bukovec
* Bystré
* **Bystrianka**
* **Bystrica**
* Čelno
* Driekyňa
* Gregorov potok
* Hlboký potok
* Hnusné
* **Hutná**
* Istebník
* **Jasenský potok**
* Kostolný potok
* Lukáčovský potok
* **Ľupčica**
* Malé Čelno
* Malé Plavno
* Moštenický potok
* Môlčanský potok
* Nemčiansky potok
* Oselné
* Plavno
* Prostredná
* Ráztocký potok
* Revištský potok
* Richtárovo
* **Selčiansky potok**
* Slobodný potok
* **Sopotnica**
* Staré uhlisko
* Uhliarsky potok
* **Vajskovský potok**
* Vážna
* Veľký Grapeľ
* Vlčí potok
* Vôdka
* Zahruškový potok
* Záhradná
* Zubová

 |
**Mikuláš Pažítka** (\* 1. júl 1918, Staré Hory - † 23. marca 2004, Bratislava) bol pedagóg a prekladateľ.

Životopis
---------

V roku 1937-1940 študoval klasickú a slovenskú filológiu na Filozofickej fakulte UK, resp. Slovenskej univerzite v Bratislave, 1940- 1943 taliansky jazyk a literatúru na štátnej univerzite v Ríme. Po štúdiách pracoval v roku 1945-1952 v Univerzitnej knižnici, 1952-1985 bol pedagógom na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Z talianskej literatúry sprostredkoval pre slovenského čitateľa dielo L. Pirandella, N. Machiavelliho a mnohých ďalších talianskych prozaikov, dramatikov a filozofov. Zostavovateľ viacerých knižných výberov a autor početných štúdií o talianskej literatúre.

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 158251
* ISNI: 0000 0000 5531 9896
* NK ČR: ola2002152535
* SNK: 174529
* VIAF: 62160494
**Ján Abrahamides** (aj **Ponicenus**, **Ponikinus**) (\* 1570, Poniky – † 1630, Čachtice) bol evanjelický kňaz a náboženský spisovateľ.

Životopis
---------

Základné školy navštevoval okolo roku 1581 v Ponikách a v Ľubietovej. Ďalej študoval v Jihlave. Teológiu vyštudoval na univerzite vo Wittenbergu, kde bol roku 1601 inštalovaný za kňaza. Roku 1594 sa stal rektorom evanjelickej školy a 1601 (1603?) diakonom v Novom Meste nad Váhom.

V rokoch 1604-1628 pôsobil ako evanjelický farár v Čachticiach. Od roku 1610 senior. Roku 1609 verejne obvinil grófku Alžbetu Bátoriovú z vraždenia dievčat.

Autor pohrebných veršov za čachtickým zemepánom Františkom Nádašdym *Carmina funebria Francisco de Nadasd* (1604).

Referencie
----------

1. 1 2 3  Abrahamides, Ján. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 28.

Literatúra
----------

* ABRAHAMIDES, Ján. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok I. A – D. Martin : Matica slovenská, 1986. 583 s. S. 27.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * PIM: PIM80681
* VIAF: 361156565742123500002
**Konrad Krajewski** (\* 25. november 1963, Łódź, Poľsko) je poľský rímskokatolícky arcibiskup, kardinál a pápežský almužník.

Biografia
---------

V rokoch 1982 - 1988 sa pripravoval na kňazstvo v Kňazskom seminári v Łódźi a za kňaza bol vysvätený 11. júna 1988 biskupom Mons. Władysławom Ziółekom. V rokoch 1990 - 1993 študoval v Ríme na Pápežskom liturgickom inštitúte sv. Anzelma, ktoré ukončil na stupni licenciátu. Doktorát z teológie získal v roku 1995 na Pápežskej univerzite sv. Tomáša Akvinského v Ríme. Od roku 1995 plnil funkciu ceremoniára a osobného tajomníka arcibiskupa Mons. Władysława Ziółeka. V roku 1997 bol prefektom Kňazského seminára v Łódźi.

Dňa 1. októbra 1998 sa stal pracovníkom pápežského Úradu liturgických slávení Najvyššieho veľkňaza a dňa 12. mája 1999 sa stal pápežským ceremoniárom. Od roku 1999 má hodnosť honorárneho preláta Jeho svätosti, od roku 2002 je Kaplánom Jeho svätosti – monsignorom a od roku 2008 honorárny kanonik kapituly Łódźskej arcidiecézy.

Dňa 3. augusta 2013 pápež František ho vymenoval za titulárneho arcibiskupa sídla Beneventum a pápežského almužníka na Úrade apoštolskej charity. Biskupskú vysviacku prijal 17. septembra 2013 v prítomnosti pápeža Františka v Bazilike sv. Petra vo Vatikáne. Hlavným svätiteľom bol kardinál Mons. Giuseppe Bertello, prezident Pápežskej komisie pre Mestský štát Vatikán, spolusvätiteľmi boli arcibiskup Mons. Piero Marini, predseda Pápežskej komisie pre Medzinárodné eucharistické kongresy a Mons. Władysław Ziółek, emeritný arcibiskup metropolita Łódźskej arcidiecézy. Za biskupské heslo si zvolil „*Misericordia*" (Milosrdenstvo).

Dňa 28. júna 2018 bol pápežom Františkom kreovaný za kardinála v stupni diakon. Jeho titulárnym chrámom je Chrám Nepoškvrnenej Panny Márie na Esquiline v Ríme. V súčasnosti je tiež členom vatikánskeho Dikastéria pre integrálny ľudský rozvoj.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  CHENEY, David M.. *Konrad Cardinal Krajewski* [online]. catholic-hierarchy.org, [cit. 2019-02-05]. Dostupné online. (angl.)
2. 1 2 3 4  MIRANDA, Salvador. *The Cardinals of the Holy Roman Church: Biographical Dictionary, Consistory of June 28, 2018* [online]. webdept.fiu.edu, [cit. 2019-02-05]. Dostupné online. (angl.)

Autoritné údaje: * GND: 1165798891
* ISNI: 0000 0004 3701 4107
* VIAF: 310666275
**Mikuláš Čabiňák** (\* 3. február 1940 Tichý Potok - † 30. júl 1973 Košice) bol sólistom opery Štátneho divadla v Košiciach)

Životopis
---------

Štúdium na Janáčkovej akadémii múzických umení (prof. Jiří Válek a Libuše Lessmanová) absolvoval úlohou Vodníka v Dvořákovej *Rusalke* v roku 1966. Už počas štúdií vystúpil na viacerých koncertoch i pohostinsky v opere v Banskej Bystrici a Olomouci. Od roku 1967 bol sólistom opery Štátneho divadla v Košiciach a po prvý raz sa predstavil ako Gremin v Čajkovského *Eugenovi Oneginovi*. Jeho krásny mäkký bas našiel uplatnenie v postave Raimonda v*Lucii di Lammermoor*, Malinu v *Tajomstve*, Toma v *Maškarnom bále*, Collina v *Bohéme* a v ďalších úlohách. Uznanie získal v charakterovej štúdii kupca Dikého z Janáčkovej *Káti Kabanovej* i v doštudovanom Kecalovi z *Predanej nevesty*, ktorý bol jeho poslednou postavou. 

Odišiel nečakane, ako tridsaťročný, iba na prahu svojej sľubne sa vyvíjacúcej speváckej dráhy.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 169148
* VIAF: 3777156858641949780003
Biskupský vikár Mikuláš Russnák, jeho podpis a pečiatkaPodpis a pečiatka Generálneho biskupského vikára Mikuláša Russnáka z roku 1922
**Mikuláš Russnák** (\* 30. apríl 1878, Sopkovce – † 1954, Bratislava) bol gréckokatolícky kňaz. Pochádzal z kňazskej rodiny Pavla Russnáka a jeho manželky Julianny Brinskej. V roku 1900 bol vysvätený za kňaza, v nasledujúcom roku sa stal doktorom teológie. O rok nato bol vymenovaný za vicerektora seminára v Prešove.

V rokoch 1918 – 1927 bol generálnym vikárom Prešovskej eparchie.

V roku 1914 bol vymenovaný za kolegiálneho profesora na univerzite v Budapešti a prešovský biskup ho vymenoval za profesora dogmatiky v Prešove. V roku 1936 sa stal profesorom na teologickej fakulte v Bratislave a na istý čas tam pôsobil aj ako dekan.

Po likvidácii gréckokatolíckej cirkvi v 50. rokoch bol internovaný a zomrel v Bratislave.

Je známy ako vzdelaný autor v oblasti teológie.

Externé odkazy
--------------

* Vikár Dr. Mikuláš Russnák (1918 – 1927)
* Záznam o narodení a krste v matrike indexovaný záznam číslo 2; pokrstený ako Miklós Rusznak

Autoritné údaje: * SNK: 175033
* VIAF: 31145304784178610126
Južný ostrov oddelený Tasmanovým morom od Austrálie
Južný ostrov v rámci Nového Zélandu
**Južný ostrov** (maorsky: **Te Wai Pounamu**) je jeden z dvoch hlavných ostrovov Nového Zélandu. Má rozlohu 150 437 km² a 1 038 400 obyvateľov (jún 2011). Od Severného ostrova je oddelený 85 km širokým Cookovým prielivom. Od Austrálie ho oddeľuje Tasmanovo more, južné brehy obmýva Tichý oceán.

Geografia
---------

Rozlohou sa Južný ostrov zaraďuje na 12. miesto a vďaka členitému pobrežiu dosahuje pobrežná čiara až 3 704 km. Hornatý ostrov pokrývajú po celej dĺžke Južné Alpy, dosahujúce výšku 3 754 m n. m. vrcholom Mount Cook, pričom ďalších 17 vrcholov presahuje nadmorskú výšku 3 000 m.

Obyvateľstvo
------------

Populácia ostrova obýva prevažne pobrežné oblasti. Najväčším mestom je silným zemetrasením v roku 2010 a 2011 poškodený prístav Christchurch, ktorý má približne 367 700 obyvateľov (jún 2011). K významným sídlam patria i mestá:

|  |  |
| --- | --- |
| * Ashburton
* Blenheim
* Dunedin
* Greymouth
* Hokitika
* Invercargill
* Kaikoura
* Nelson
 | * Oamaru
* Omarama
* Te Anau
* Timaru
* Queenstown
* Wanaka
* Westport
 |

Panoráma
--------


Panoráma Južných Álp

Pozri aj
--------

* Severný ostrov
* Zoznam najväčších ostrovov

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jižní ostrov (Nový Zéland) na českej Wikipédii.*
Súradnice: 49°12′12″S 18°57′55″V﻿ / ﻿49,203453°S 18,96515°V﻿ / 49.203453; 18.96515

**Belianska dolina** je dolina v Malej Fatre.

Poloha
------

Dolina sa tiahne od severozápadu na juhovýchod. Začína vo výške cca 500 m n. m. na konci obce Belá. Končí na severných svahoch Malého Kriváňa vo výške cca 1 000 m n. m. kde sa nachádza Národná prírodná rezervácia Prípor. Dolina rozdeľuje katastrálne územie obce Belá a Dolná Tižina.

Opis
----

Dolinu ohraničujú kopce s hustým porastom prevažne bukových lesov so skalnatými útvarmi. Skaly na vrchu Kykula (953 m n. m.) sú pekným vyhliadkovým bodom a vhodným miestom pre horolezecké športy. Na začiatku doliny sa nachádzajú rekreačné chaty. V doline sa nachádza osada Frankovci. 

Dolinou preteká Beliansky potok, ktorý je regulovaný a funguje ako rezervoár pitnej vody pre blízke obce

Prístup
-------

Prístup je možný po asfaltovej a upravenej ceste až k závore, ktorá bráni prejazdu vozidiel k chránenej oblasti. Smerom k Malému Kriváňu cesta pokračuje a mení sa na chodník.

Malý Kriváň na konci doliny, vľavo Belské skaly

Pozri aj
--------

* Beliansky potok
* Belá
* Malý Kriváň

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Belianska dolina (Malá Fatra)**

Zdroj
-----

* *Malá Fatra - Vrátna, Letná turistická mapa 1:50 000*, Vojenský kartografický ústav, š.p. Harmanec, 2000
Britské zákopy počas prvej svetovej vojny.
**Zákopová vojna** je forma vojny, v ktorej obe strany držia opevnené pozície, pričom bojové línie sú statické. Zákopová vojna vznikla v období, keď bola revolúcia vo vývoji palebnej sily o krok napred pred podobným rozvojom v oblasti mobility na bojisku, čo vyústilo do pomalej a vyčerpávajúcej formy vojny, pri ktorej obe strany sústrediac sa prevažne na obranu, vystavali prepracovaný a ťažko opevnený systém zákopov a podzemných stavieb, ktorý pozdĺž celej frontovej línie zrkadlovo kopíroval ten nepriateľský, so živou silou na oboch stranách kryjúcou sa za ostnatým drôtom a navzájom sa ohrozujúcou paľbou z ručných zbraní. Oblasť nachádzajúca sa medzi proti sebe ležiacimi frontovými líniami, známa ako územie nikoho, bola naplno vystavená ničivým účinkom paľby z ručných zbraní a delostrelectva oboch strán. Pri útokoch, dokonca aj pri tých úspešných, boli ťažké straty samozrejmosťou. Zákopová vojna sa vyskytla v priebehu krymskej vojny, americkej občianskej vojny, rusko-japonskej vojny, druhej búrskej vojny a vrchol rozmachu dosiahla v krvavých bojoch na západnom fronte prvej svetovej vojny. Charakteristické pre zákopovú vojnu boli útoky pechoty vybavenej opakovacími puškami na opevnené postavenia bránené paľbou guľometov. Takéto útoky mali spravidla za následok ťažké straty útočiacich vojsk. V určitej forme tiež bola príznačná pre obdobia stabilizácie frontových operácií počas druhej svetovej vojny.

Zákopová vojna je často sprevádzaná opotrebovávacou vojnou.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trench warfare na anglickej Wikipédii.*
**Mikuláš Mlynarčík** (\* 6. december 1894, Tatranská Kotlina – † 5. november 1977, Žilina) bol slovenský horolezec, lyžiar, turista, zakladateľ horolezeckého spolku JAMES.

Zo životopisu
-------------

Jeho otec bol príležitostný horský vodca. Ako dieťa a mládenec žil v Tatranskej Kotline preto veľmi dobre poznal východnú časť Vysokých Tatier a Belianske Tatry. Študoval na Vyššej obchodnej škole v Kežmarku. Keď mal 14 rokov vedel sa už veľmi dobre lyžovať. Podnikal mnohé ľahšie i ťažšie túry vo Vysokých Tatrách. Za výrazný úspech slovenského horolezectva je považovaný jeho prvovýstup na Lomnický štít dňa 14. augusta 1921, keď vystúpil na vrchol juhozápadným hrebeňom so spoločníkmi Jurajom Koromzayom a Karolom Piovarcsym zo Spišskej Novej Vsi.

V Spišskej Novej Vsi bol úradníkom v sporiteľni. Tu spoločne s Františkom Liptákom a Gustávom Nedobrým založil horolezecký spolok JAMES. Bol prvým predsedom Spolku tatranských horolezcov JAMES. Uskutočnil vyše 2000 turistických a horolezeckých túr. Zameriaval sa na hrebeňové prechody. Pomáhal sprístupňovať rokliny a doliny Slovenského raja. Bol aktívnym lyžiarskym inštruktorom. Mal výrazný podiel na vybudovaní turistickej základne vo Vrátnej, pomáhal pri budovaní chát pod Chlebom a pod Suchým. Keď sa usadil v Žiline pomáhal pri zakladaní horskej služby v Malej Fatre. Bol aktívnym dopisovateľom časopisu Krásy Slovenska. Za zásluhy bol ocenený Zlatým odznakom JAMES, medailou Za zásluhy o rozvoj ČSZTV I. stupňa a Čestným odznakom HS Malá Fatra.

Referencie
----------

1. ↑  MRÁZIK, František. *Priekopníci Horskej služby na Slovensku*. 1. vyd. Veľká Lomnica : SLZA, 1993.
2. ↑  PETRÍK, Ján. *Horolezectvo v Spišskej novej Vsi*. 1. vyd. Spišská Nová Ves : ABC studio, 2010. ISBN 978-80-970736-9-5. S. 159.
JUDr. **Mikuláš Pajor** (maď. Pajor Miklós; \* 2. február 1884, Tvrdošín – † 19. september 1956, Budapešť) bol právnik a menšinový politik maďarskej národnosti v období medzivojnového Česko-Slovenska a po roku 1938 politik Maďarského kráľovstva. 

Pochádzal z katolíckej rodiny. Po absolvovaní strednej školy študoval právo na univerzitách v Kluži a v Budapešti, ktorému sa po skončení štúdií začal venovať. Podieľal sa na založení kresťansko-sociálneho združenia v Košiciach, ako aj na založení vysokoškolského spolku sv. Imricha. Aktívne sa zúčastnil bojov I. svetovej vojny. V hodnosti nadporučíka bojoval na srbskom, albánskom, ruskom a talianskom fronte. Po vzniku Česko-Slovenska sa politicky aktivizoval v Krajinskej kresťansko-socialistickej strane. Patril k jej najvýznamnejším predstaviteľom v Košiciach. Stranu zastupoval aj v košickom mestskom zastupiteľstve a mestskej rade. Po parlamentných voľbách v roku 1935 zasadol do hornej komory Národného zhromaždenia. V senáte zasadal v živnostenskom a rozpočtovom výbore. O senátorský mandát prišiel v súvislosti s pričlenením Košíc Maďarsku v závere roku 1938. Následne bol ako zástupca novopripojených území kooptovaný do maďarského parlamentu, v ktorom zasadal aj po voľbách v roku 1939.

Referencie
----------

1. ↑  PAJOR, Mikuláš. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok VII O – Q. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2020. 718 s. ISBN 978-80-8149-127-6. S. 158.
2. 1 2  HAEFFLER, István. *HAEFFLER, István. Országgyűlési almanach. Budapest*. HAEFFLER, István. Országgyűlési almanach. Budapest : [s.n.], 1940. Dostupné online. S. 274. Archivované z originálu.
3. ↑   *Register-menný* [online]. Spoločná česko-slovenská digitálna parlamentná knižnica, [cit. 2022-12-27]. Dostupné online.
Anchondrit z Cumberland Falls v Kentucky
**Achondrit** je druh meteoritu s väčšou, hrubšou veľkosťou zrna a šedou farbou. Patrí medzi vzácne meteority a tvoria iba 7% z na Zem spadnutých meteoritov. Jedná sa o magmatickú horninu. Pravdepodobne ide o úlomky kremičitanových kôr asteroidov, ktoré sa rozpadli po vzájomnej zrážke.

Zloženie
--------

Achondrit je tvorený rôznymi kremičitanovými minerálmi, predovšetkým plagioklasmi, olivínmi a pyroxénmi. Oproti oveľa bežnejším chondritovým meteoritom obsahujú menej železa.

Typy
----

Najbežnejším achondritom je eukrit, ktorý sa veľmi podobá pozemskému bazaltu nachádzajúcom sa pri oceánskom dne. Ďalším typom je diogenit, ktorý vznikol zadržaním čadičovej taveniny v magmy a nahromadením pyroxenových kryštálov z dna magmatického krbu. Zmes oboch variantov sa nazýva howardit.

Medzi achondrity sa radí aj ďalšie typy meteoritov ako napr. Aubrit, urcilit, acapulocit a angrit. Jedná sa však o počtom pomerne nevýznamné.

Vznik
-----

Pôvodne rovnorodý materiál diferencioval v roztavenom chondritovej hmote, tým sa nahromadili kovy v strede telesa a vytvorili tak jadro asteroidu. Ľahká kremičitanová hmota zostala na povrchu.

História
--------

To že je achondrit magmatického pôvodu prvýkrát rozpoznal nemecký bádateľ Gustav Rose, profesor mineralógie pôsobiaci na univerzite v Berlíne. Jeho koníčkom bolo cestovanie po Ázii a Rusku spolu s Alexandrom Humboldtom, kde zbieral minerály a meteority.

Referencie
----------

1. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Achondrit**

Externé odkazy
--------------

* Achondritové nálezy v Austrálií


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústavaPortál vedy o Zemi |
**Chennai Open 2006** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 2. do 9. januára 2006 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v meste Chennai. Titul v dvojhre získal Chorvát Ivan Ljubičić, ktorý vo finále porazil obhajcu Carlosa Moyu. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre mužov získal slovensko-český pár Michal Mertiňák, Petr Pála, ktorí vo finále porazili indický pár Prakáš Amritrádž, Rohan Bopanna. Pre Mertiňáka to bol jeho prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP, pre Pálu celkovo piaty.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Chennai Open 2006*
**Chorvátsko Ivan Ljubičić** vs. Španielsko Carlos Moyà 7-6(6) 6-2

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Chennai Open 2006*
**Slovensko Michal Mertiňák / Česko Petr Pála** vs. India Prakáš Amritrádž / India Rohan Bopanna 6-2 7-5

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje v Chennai |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Andrew Michael Allen** (\* 4. august 1955, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americký vojenský letec a kozmonaut, ktorý bol trikrát na palube raketoplánu vo vesmíre.

Životopis
---------

Je absolventom *Villanova University*, štúdium ukončil v roku 1977. Potom nastúpil k námornej pechote, kde sa po absolvovaní leteckej školy stal vojenským pilotom na F-4 a F/A 18 a v roku 1987 ukončil vojenskú školu skúšobných letcov (*US Navy Test Pilot School, Patuxent River, MD*). Potom, v auguste 1987, nastúpil k NASA do Johnsonovho vesmírneho strediska v Houstone a začal astronautický výcvik. Od augusta 1988 bol zaradený do jednotky astronautov ako letový špecialista. V období rokov 1992 až 1996 absolvoval trikrát let na obežnú dráhu Zeme. Tu strávil 37 dní a stal sa 276. kozmonautom sveta. Je ženatý, má tri deti.

Lety do vesmíru
---------------

Po prvýkrát letel v lete 1992 v raketopláne Atlantis. Išlo o misiu STS-46, podľa COSPAR 1992-049A, na palube bolo 7 členov posádky a dve družice, európska Eureca a talianska TSS-1. Štart aj cieľ boli na Floride, na kozmodróme Cape Canaveral Air Force Station. 

Druhý let absolvoval o dva roky neskôr, na jar roku 1994, tentoraz v raketopláne Columbia. Dvojtýždenná misia s označením STS-64 bola v COSPAR katalogizovaná ako 1994-015A. Aj tentokrát bol štart aj cieľ na Floride. Na palube bola päť-členná posádka, ktorá sa venovala práci na vedeckom zariadenia USMP-2. 

Tretí let bol taktiež v raketopláne Columbia, Allen bol jej kapitánom. Posádka bola sedemčlenná, medzinárodná. Išlo o misiu STS-75, podľa COSPAR 1996-012A, na konci februára 1996. Na palube mali vedeckú jednotku USMP-3 a taliansku družicu TSS-1R, ktorá sa však z ťahaného lana utrhla. Pristáli tam, kde štartovali, na Floride. 

* STS-46 Atlantis, štart 29. júl 1992, pristátie 7. august 1992
* STS-62 Columbia, štart 4. marec 1994, pristátie 18. marec 1994
* STS-75 Columbia, štart 22. február a 1996, pristátie 9. marec 1996

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Allen na Space40
* Allen na MEK
* Let STS-46
* Let STS-62
* Let STS-75
**Chennai Open 2007** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 1. do 8. januára 2007 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v meste Chennai. Titul v dvojhre získal Belgičan Xavier Malisse, ktorý vo finále porazil Rakúšana Stefana Koubeka. Bol to jeho druhý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali tiež Belgičania Xavier Malisse, Dick Norman, ktorí vo finále porazili španielsky pár Rafael Nadal, Bartolome Salva-Vidal. Pre Malisseho to bolo tretie turnajové víťazstvo vo štvorhre na okruhu ATP, pre Normana vôbec prvé.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Chennai Open 2007*
**Belgicko Xavier Malisse** vs. Rakúsko Stefan Koubek 6-1 6-3

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Chennai Open 2007*
**Belgicko Xavier Malisse / Belgicko Dick Norman** vs. Španielsko Rafael Nadal / Španielsko Bartolome Salva-Vidal 7-6(4) 7-6(4)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje v Chennai |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Hawkingovo žiarenie** je tepelné žiarenie čiernych dier, prvýkrát opísané slávnym britským fyzikom Stephenom Hawkingom.

Entropia a Hawkingovo žiarenie
------------------------------

V roku 1971 Stephen Hawking dokázal, že sa celková plocha horizontu udalostí akejkoľvek skupiny čiernych dier nikdy nezmenší. Toto tvrdenie sa príliš podobá druhému termodynamickému zákonu, pričom plocha hrá v tomto prípade úlohu entropie. Preto Jacob Bekenstein navrhol, že entropia čiernej diery je práve úmerná ploche jej horizontu udalostí. V roku 1975 aplikoval teóriu kvantového poľa na zakrivený časopriestor okolo horizontu udalostí a objavil, že čierne diery môžu vyžarovať tepelné žiarenie, známe aj ako Hawkingovo žiarenie.

Z prvého zákona mechaniky čiernych dier vyplýva, že entropia čiernej diery sa rovná 1/4 plochy horizontu udalostí. Tento všeobecný výsledok je aplikovateľný na kozmologické horizonty ako de Sitterov časopriestor. Neskôr bolo navrhnuté, že čierne diery sú objekty s maximálnou entropiou, čo znamená, že maximálna entropia oblasti vesmíru je entropia najväčšej čiernej diery, ktorá sa do oblasti vojde. Toto viedlo k holografickému princípu.

Vznik žiarenia
--------------

Hawkingovo žiarenie vzniká hneď za horizontom udalostí a v súčasnom pojatí nenesie žiadnu informáciu o vnútri čiernej diery, pretože je tepelné. To však znamená, že čierne diery nie sú úplne čierne a dôsledkom je pomalé vyparovanie hmoty čiernej diery. I keď sú tieto efekty zanedbateľné pre astronomické čierne diery, sú významné pre hypotetické miniatúrne čierne diery, kde dominujú účinky kvantovej mechaniky. V súčasnosti sa predpokladá, že malé čierne diery sa rýchlo vyparujú a nakoniec môžu zmiznúť pri výbuchu žiarenia. Z toho dôvodu ma každá čierna diera, ktorá nemôže pohlcovať hmotu, konečnú dĺžku života priamo úmernú jej veľkosti.

Aktuálny vývoj teórie
---------------------

21. júna 2004 Stephen Hawking, v rozpore so svojimi predchádzajúcimi zisteniami, prezentoval nový argument, že čierne diery predsa len emitujú informácie o tom, čo pohlcujú. Navrhol, že kvantové perturbacie horizontu udalostí by mohli dovoliť uniknúť informáciám a ovplyvniť vyvolané Hawkingovo žiarenie. Táto teória ešte nebola prediskutovaná vo vedeckej komunite, ale v prípade že bude prijatá, je pravdepodobné, že vyrieši informačný paradox čiernych dier. Medzitým oznámenie o tejto novej teórii zaznamenalo nevídanú pozornosť médií.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálHviezdny portál |
**Príkazová ekonomika** alebo **centrálne plánovaná ekonomika** je systém organizácie a riadenia ekonomiky založený na príkazoch a administratívnych rozhodnutiach z centra. Táto ekonomika zvyčajne nevyužíva výrobné zdroje krajiny efektívne a spravidla ide o nedostatkovú ekonomiku. Odpoveď na triádu otázok (t.j. čo vyrábať, ako vyrábať a pre koho vyrábať) tu dáva štát. Vláda, zvyčajne zastupujúca štát, robí všetky rozhodnutia o výrobe a rozdeľovaní. 

Uplatňovalo sa v bývalom ZSSR a jeho satelitoch, vrátane Česko-Slovenska. Tento typ ekonomiky sa stále uplatňuje v KĽDR.

Opakom je trhová ekonomika.

Pôvod
-----

Plánovaná ekonomika sa neriadi dopytom zákazníkov a nevedie k optimalizácii zisku výrobcov a distribútorov, ako je to u trhovej ekonomiky, ale riadi sa zámermi a rozhodnutiami štátnych orgánov, ktoré sledujú iné ciele.

Moderná plánovaná ekonomika sa vyvinula začiatkom 20. storočia pre potreby vojnového hospodárstva. V technických vojnách 20. storočia prudko vzrástol význam zložitých zbraňových systémov a armáda potrebovala vyhradiť značnú časť priemyslu pre svoje potreby. Ústredné orgány štátu a armády sa napr. každoročne dohodli o objemoch, termínoch a cenách vojenskej výroby a len zvyšná voľná kapacita sa mohla využiť na civilnú výrobu. Vojnové hospodárstvo teda nesleduje čo najväčší zisk výrobcu, ale požiadavky armády s cieľom vojnu vyhrať. Dopyt civilných zákazníkov sa môže uspokojovať až ako druhý, alebo ďalší v poradí a v plne rozvinutej plánovanej ekonomike je spravidla realizovaný ako prídel tovaru na každú osobu a obmedzovaný napr. potravinovými lístkami, lístkami na odevy, mydlo, obuv, vykurovacie palivo, pohonné hmoty a iné.

V mierových pomeroch je centrálne plánovaná ekonomika na jednej strane veľmi zložitá vzhľadom na pestrosť potrieb obyvateľov, na druhej strane nepružná, pretože nedáva riaditeľom a manažérom nižších úrovní takmer žiadny priestor pre rozhodovanie - toto namiesto nich vykonávajú úradníci. Pretože manažérov málo motivuje, je tiež málo efektívna.

Referencie
----------

1. ↑  centrálne plánovaná ekonomika. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 512.
2. ↑  ŠULC, Zdislav. *Stát a ekonomika : příspěvek k teorii hospodářské politiky*. Praha : Karolinum, 2004. (Vyd. 1.) Dostupné online. ISBN 80-246-0817-0.

Pozri aj
--------

* Hospodársky systém (obsahuje kritéria a delenie HS, nie však vymenovanie typov ekonomík)
* Ekonomika založená na zvykoch a tradíciách
* Trhová ekonomika
* Zmiešaná ekonomika
**Etuda** (z fr. *etude* = učenie, cvičenie) je drobná hudobná skladba pre jeden nástroj, slúžiaca k výuke inštrumentalistu. Jej cieľom nie je vyjadriť výraznejšiu hudobnú myšlienku, ale predovšetkým predstavuje spôsob, ako pomôcť žiakovi osvojiť si techniku hry: rýchlosť, zapamätanie si pozícií, cvičenie prstov ľavej alebo pravej ruky.

K najznámejším husľovým etudám patria napríklad skladby Jacquesa Mazasa alebo českého husľového učiteľa Otakara Ševčíka, klaviristi veľmi dobre poznajú etudy viedenského učiteľa a skladateľa Carla Czerného.

Špecifický druh etud tvoria tzv. koncertné etudy, ktorých cieľom je okrem tréningu techniky aj koncertné predstavenie. Medzi najvýznamnejšie patria z klavírnej tvorby napríklad diela Fryderyka Chopina (op. 10, op.25) alebo Ferenca Liszta (12 transcendentálnych etud, 6 Paganiniho etud). 

Etuda je spolu s ďalšími skladbami povinnou súčasťou skúšok (akademických koncertov) na hudobných inštitúciách.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Etuda na českej Wikipédii.*

1. 1 2   *Etuda* [online]. 12. septembra 2020. Dostupné online.
**Euadné** alebo **Euadna** (starogr. *Εὐάδνη* – *Euadné*, lat. *Euadne*) je v gréckej mytológii dcéra hrdinu Ifida, manželka vojvodcu Kapanea.

Euadné sa v starovekom Grécku stala symbolom ženy, ktorá ostala svojmu manželovi oddaná až za hrob. Keď bol Kapaneus pri obliehaní Téb vo vojne tzv. Siedmi proti Tébam zabitý bleskom najvyššieho boha Dia, prišla na jeho pohreb do Eleusíny a naposledy prejavila svoju veľkú lásku k nemu tak, že sa vrhla do plameňov jeho pohrebnej hranice, aby umrela a odišla s ním do ríše mŕtvych.

Euadné a Kapaneus nezomreli bezdetní. Plodom ich lásky bol syn Sthenelos, ktorý sa potom s potomkami padlých bojovníkov vypravil znova proti nepokoreným Tébam, aby pomstil smrť svojho otca. Táto tzv. vojenská výprava Epigonov bola tentoraz už úspešná. Téby takmer bez strát dobyli a zničili. Neskôr bol účastníkom vojny proti Tróji, kde bol spolubojovníkom a priateľom argejského kráľa Dioméda.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 134-135.
2. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,6,3.
3. ↑  Statius, *Thebais*, 10, 883-939.
4. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,7,1.
5. ↑  Homér, *Iliada*, 4,401.
**Etylendiamintetraoctan železito-sodný**, tiež známy ako **etyléndiamíntetraacetát železito-sodný**, je širokospektrálny moluskocíd používaný na ničenie slimákov a slizniakov na ochranu poľnohospodárskych plodín a záhradných rastlín, a najmä na elimináciu zamorenia slimákom južanským a bežným slimákom záhradným.

Chemicky ide o soľ kyseliny etyléndiamíntetraoctovej.

Mechanizmus pôsobenia a vplyvy na životné prostredie
----------------------------------------------------

 Slimák južanský (*Cornu aspersum*) sa v teplých oblastiach bežne objavuje vo vlhkom počasí v zime.
Etylendiamintetraoctan železito-sodný pôsobí interakciou a ničením hemocyanínu, zlúčeniny na báze medi nachádzajúcej sa v krvi mäkkýšov a článkonožcov, ktorá sa používa na prenášanie kyslíka, podobne ako hemoglobín nachádzajúci sa u stavovcov, a zvyčajne zabíja slimáky a slizniaky v priebehu niekoľkých dní po expozícii. Zlúčenina je oveľa bezpečnejšia ako metaldehyd a nepredstavuje významné riziko pre vtáky, domáce zvieratá alebo ľudí, pokiaľ sa návnada neskonzumuje. Slimáky a slizniaky, ktoré sa pozrú alebo príjmu etylendiamintetraoctan železito-sodný, sa prestanú kŕmiť takmer okamžite po expozícii a uhynú do dvoch až troch dní. Etylendiamintetraoctan železito-sodný je vysoko toxický pre vodné článkonožce a pri jeho aplikácii je potrebné postupovať opatrne.

Toxicita pre psov
-----------------

Správy o psoch, ktoré zjedli veľké množstvo etylendiamintetraoctanu železito-sodného, viedli k bolestiam brucha a hemoragickej gastroenteritíde, avšak vo všetkých hlásených prípadoch sa psy po liečbe zotavili.

Vplyv na necielené zvieratá
---------------------------

Etylendiamintetraoctan železito-sodný sa považuje za pesticíd s úzkou cieľovou skupinou. Zameria sa na potenciálne dravé slimáky, ale jeho mechanizmus účinku sa nepovažuje za zameraný na iný potenciálne užitočný hmyz.

Referencie
----------

1. 1 2   *Sodium Ferric Ethylenediaminetetraacetate*
(EDTA) (139114) Fact Sheet *[online]. Woodstream Corporation, [cit. 2022-12-23]. Dostupné online. (po anglicky)*
2. 1 2  WILEN, Cheryl. *New Bait Available for Slugs & Snails* [online]. Master Gardener Newspaper Articles, 2013-06-20, [cit. 2022-12-23]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Could snail bait hurt my dog?* [online]. npic.orst.edu, [cit. 2022-12-23]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑  HALDANE, S. L; DAVIS, R. M. Acute toxicity in five dogs after ingestion of a commercial snail and slug bait containing iron EDTA. *Australian Veterinary Journal*, 2009-07, roč. 87, čís. 7, s. 284–286. PMID: 19573155. Dostupné online [cit. 2022-12-23]. ISSN 1751-0813. DOI: 10.1111/j.1751-0813.2009.00451.x. (po anglicky)
5. ↑  GRAFTON-CARDWELL, E. E; BALDWIN, R. A; BECKER, J. O. *Selectivity of Insecticides and Miticides / Citrus / Agriculture: Pest Management Guidelines / UC Statewide IPM Program (UC IPM)* [online]. ipm.ucanr.edu, [cit. 2022-12-23]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ferric sodium EDTA na anglickej Wikipédii.*
**Ján Ivák** (\* 6. január 1889, Záhorská Bystrica, Slovensko – † 3. január 1966, Bratislava, Slovensko) bol slovenský politik.

Rodina
------

* otec Ján Ivák
* matka Rozália rod. Blechová

Životopis
---------

V rokoch 1899 – 1907 študoval na gymnáziu v Bratislave. Zo štúdia na gymnáziu vylúčený za národné povedomie, preto maturoval v Prahe. V rokoch 1907 – 1909 študoval na Vysokej škole svetového obchodu vo Viedni. Od roku 1912 pracoval ako družstevný úradník Ústredného družstva v Šaštíne, v rokoch 1924 – 1927 v Brezne. Neskôr pôsobil v Bratislave ako organizačno-ekonomický riaditeľ Družstva hospodárskych liehovarov, rafinérií a škrobární. Po roku 1945 bol spoluzakladateľ Počtovníckej služby, potom pracovník Zdroja, po roku 1948 Konzervárenského priemyslu v Bratislave. 

Bol prívrženec raného slovenského agrarizmu. Organizoval potravinové a úverové družstvá, bol spoluzakladateľ družstevného podniku na výrobu poľnohospodárskych strojov a náradia. Bol stúpenec česko-slovenskej vzájomnosti, v prvej Česko-slovenskej republike reprezentoval Agrárnu stranu. Po roku 1932 vstúpil do Národnej obce fašistickej, v roku 1935 sa stal predsedom jej slovenskej organizácie, vlastnil a vydával jej tlačové orgány. V období 1935 – 1939 bol poslanec Národného zhromaždenia.V októbri 1938 podpísal Žilinskú dohodu a jeho strana splynula s HSĽS. Neskôr sa od politiky HSĽS dištancoval a spolupracoval s odbojom. Po oslobodení pracoval v oblasti zásobovania. Publikoval články s hospodárskou, politickou a ideovou tematikou v novinách a časopisoch.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 3
Rodový erb
**Ján IV. Turzo** (\* 16. apríl 1466, pravdepodobne Krakov – † 2. august 1520, Nysa, Opolské vojvodstvo) bol katolícky duchovný, vroclavský knieža-biskup. V literatúre je niekedy spomínaný aj ako **Ján V. Turzo**, keďže bol piatym vroclavským kniežaťom-biskupom s menom Ján.

Narodil sa pravdepodobne v Krakove, ako syn Jána III. Turza a jeho prvej manželky Uršuly Bémovej († pred rokom 1483), dcéry Jána Béma z Krakova.

V rokoch 1506 – 1520 bol vroclavským kniežaťom-biskupom. Na biskupa bol vysvätený 22. marca 1506 za asistencie jeho mladšieho brata, olomouckého biskupa Stanislava Turza a bratranca, biskupa Žigmunda Turza. Bol mecénom umelcov a vo významnej miere sa zaslúžil o počiatky humanizmu v Sliezsku. Pochovaný bol vo vroclavskej katedrále.

Náhrobok Jána Turza vo vroclavskej katedrále

Referencie
----------

1. 1 2   *ADB:Johannes V. Turzo* [online]. de.wikisource.org, [cit. 2017-04-11]. Dostupné online. (nem.)

Autoritné údaje: * GND: 119853558
* ISNI: 0000 0001 1513 2135
* LCCN: n2011003845
* NK ČR: jo2016912812
* VIAF: 167794322
* WorldCat: lccn-n2011003845
**Mikuláš Kostka** (čes. *Mikuláš Kostka ze Sedlce*; \* ? - † 1556) bol vojvodca, kapitán kráľovských vojsk horného Uhorska, spolumajiteľ hradov Lietava, Strečno a mesta Žilina.

Mikuláš Kostka pochádzal zo Sedlíc pri Frýdku-Místku (Sedlec, Sedlice, dnes Sedliště). Spolu s bratom Petrom boli najmä na Slovensku známi ako "hajtmani zámkov horných na Považí". S vojskom pomohli Jánovi Zápoľskému v boji proti Turkom, za čo dostali do užívania hrady Lietava a Strečno. Po smrti brata prešiel Mikuláš na stranu rakúskeho arcivojvodu Ferdinanda Habsburského (súper Jána Zápoľského o trón), ktorý mu predtým nadobudnuté majetky na Orave, Spiši aj v Turci potvrdil a prijal ho medzi krajinskú uhorskú šľachtu. Od roku 1548 bol Mikuláš majiteľom aj mesta Žilina.

Podporoval reformáciu, od katolíkov získal prezývku „tyran kléru".

Rodinné vzťahy
--------------

Manželkou Mikuláša Kostku sa stala Anna zo Záblatu, s ktorou mal dve dcéry, Annu a Barboru. Po smrti manželky sa Mikuláš druhýkrát oženil a zobral si Brigitu, dcéru pána Vršateckého hradu. Manželstvo zostalo bezdetné, Mikuláš sa mužského potomka nedočkal a tak po jeho smrti v roku 1556 vymrel rod Kostkovcov zo Sedlíc na Slovensku po meči. Svoj majetok rozdelil medzi dcéry; Barbora získala Lietavské panstvo, Anna panstvo Strečno. 

Barbora si v roku 1556 vzala Františka Turzu. Manželstvo netrvalo dlho (Barbora zomrela roku 1561), ostalo bezdetné a lietavské panstvo zostalo v majetku Františka Turzu. Druhá dcéra, Anna si po smrti svojho prvého manžela Jana Ňáriho vzala kapitána naddunajských krajov, Štefana Deršfiho. Mali spolu dvoch synov, Mikuláša a Františka.

Referencie
----------

1. 1 2  KOSTKA, Mikuláš. In: *Biografický lexikón Slovenska V Km – L*. Martin: Slovenská národná knižnica, 2013. 852 s. ISBN 978-80-8149-011-8. s. 204 – 205.

Zdroje
------

* SASINEK, F.: Petor a Mikuláš Kostka. In: Slovenský letopis IV. 1880
* BERNÁTOVÁ, Martina: Peter a Mikuláš Kostkovci. In: MÚZA 1/2014. Dostupné online
* BERNÁTOVÁ, Martina: Peter a Mikuláš Kostkovci zo Sedlíc, ich pôvod a erb. In: Vlastivedný zborník Považia XXVII. Považské múzeum 2015, s. 91 - 101
* BERNÁTOVÁ, Martina - SLANÁ, Andrea: Hrad Strečno. Žilina: Považské múzeum 2015. ISBN 978-80-88877-72-1
Súradnice: 48°43′01″S 21°15′02″V﻿ / ﻿48,717077°S 21,250436°V﻿ / 48.717077; 21.250436

**Business Centre Košice** je biznis centrum v Košiciach, v mestskej časti Staré Mesto na Štúrovej ulici.

Výstavba začala v roku 2007 prvou etapou a dokončená bola v roku 2011 druhou etapou. Developerom projektu je spoločnosť CTR Group, a.s. pôvodom z Prahy.

Tri veže, ktoré sú sídlom významných národných a medzinárodných spoločností, tvoria dominantu podnikateľských centier Košíc. Veže s celkovou plochou 18 000 m² spĺňajú vo všetkých smeroch nároky na technické požiadavky a moderný dizajn súčasného trendu. Priestranné kancelárske priestory sú vybavené najmodernejšími technológiami a poskytujú komfortné pracovné prostredie s prepojením funkčnosti v rámci celého objektu so zabezpečením centrálnej recepcie, prístupovým a bezpečnostným systémom, nepretržitou strážnou službou i podzemnými garážami s kapacitou 266 miest, pod celým komplexom. V komplexe sa nachádza kaviareň s vinárňou Café Délice.

Referencie
----------

1. ↑  Prenájom kancelárskych a obchodných priestorov - BCT oficiálna stránka - Dostupné online

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka BCT