**Hugo Gressmann** (\* 27. marec 1877, Mölln, Pruské kráľovstvo – † 7. apríl 1927, Chicago, USA) bol nemecký protestantský teológ.

Životopis
---------

Hugo Gressmann sa narodil 27. marca 1877 v severonemeckom meste Mölln v rodine železničiara. Detstvo strávil v obci Travemünde (dnes súčasť Lübecku).

Maturitnú skúšku úspešne zložil v roku 1896 na lübeckom gymnáziu *Katharineum*.

Následne študoval protestantskú teológiu a orientálne jazyky na univerzitách v Greifswalde, Göttingene, Marburgu a Kiele. Počas štúdia v Greifswalde sa stal členom študentského spolku *Schwarzburgbund-Verbindung Sedinia*, v Göttingene bol členom spolku *Schwarzburgbund-Verbindung Burschenschaft Germania* a v Marburgu *Schwarzburgbund-Verbindung Frankonia*. K jeho profesorom patrili o. i. aj Friedrich Giesebrecht (1852 – 1910), Julius Wellhausen (1844 – 1918), Rudolf Smend (1851 – 1913), Wilhelm Bousset (1865 – 1920), Otto Baumgarten (1858 – 1934), Albert Eichhorn (1856 – 1926), Peter Jensen (1861 – 1936), Georg Hoffmann (1845 – 1933) a Mark Lidzbarski (1868 – 1928).

V akademickom roku 1897/1898 vyhlásila filozofická fakulta göttingenskej univerzity súťaž o najlepšiu prácu na tému: „*Ueber die in Jes. c. 56 – 66 vorausgesetzten zeitgeschichtlichen Verhältnisse.*" Malo ísť o zaujatie stanoviska k Duhmovej téze, že autorom kapitol 56 až 66 Knihy proroka Izaiáša je *Tritoizaiáš*. Víťazom sa stal Gressmann, na druhom mieste sa umiestnil budúci hannoverský protestantský biskup August Marahrens (1875 – 1950).

V roku 1899 prijala fakulta tento spis ako Gressmannovu dizertačnú prácu. Gressmannovi bol tak po jej úspešnej obhajobe udelený akademický titul *Dr. phil.*

V roku 1902 Gressmann úspešne ukončil aj štúdium teológie na univerzite v Kiele, jeho dizertačná práca mala názov *Studien zu Eusebs Theophanie*. V roku 1904 sa tu habilitoval a začal pôsobiť ako súkromný docent.

Rok 1906 strávil Gressmann v Jeruzaleme ako vedecký pracovník *Nemeckého evanjelického inštitútu starovekých dejín Svätej zeme* (Deutsches Evangelisches Institut für Altertumswissenschaft des Heiligen Landes), ktorého riaditeľom bol vtedy nemecký protestantský teológ a orientalista Gustaf Dalman (1855 – 1941).

V roku 1907 bol vymenovaný za mimoriadneho profesora Starého zákona na univerzite v Berlíne, stal sa tak nástupcom Hermanna Gunkela, ktorý v tom čase prevzal miesto riadneho profesora na univerzite v Gießene.

Za riadneho profesora bol vymenovaný až v roku 1921.

Hrob Huga Gressmanna a jeho manželky Hanny rod. Horst
Gressmann bol v rokoch 1922 až 1927 riaditeľom berlínskeho *Institutum Judaicum.* Jeho nástup znamenal pre tento inštitút radikálnu zmenu kurzu – *Institutum Judaicum* sa už viac nemal venovať „misii medzi židmi", ale kritickému vedeckému bádaniu. Gressmann bol presvedčený o nevyhnutnej potrebe štúdia judaizmu a judaistiky a netrpel v tomto ohľade nijakými predsudkami. Vďaka tomu mohli v inštitúte hosťovať mnohí významní židovskí učenci, ako napr. Ismar Elbogen (1874 – 1943), Julius Guttmann (1880 – 1950) alebo Leo Baeck (1873 – 1956). Dôsledkom dlhodobého budovania dobrých medzináboženských vzťahov bolo pozvanie Gressmanna ako hosťujúceho profesora na *Jewish Institute of Religion* v New Yorku. Počas svojho prednáškového turné po Spojených štátoch amerických na jar 1927 však Gressmann náhle dostal ťažký zápal pľúc. Zomrel na následky komplikácií 7. apríla 1927 v Chicagu. Pochovaný bol na evanjelickom cintoríne v berlínskej štvrti Nikolassee, na jeho náhrobnom kameni je vyrytý citát zo 4. kapitoly Jánovho evanjelia: „Boh je duch a tí, čo sa mu klaňajú, musia sa mu klaňať v Duchu a pravde." (Jn 4, 24)

Hugo Gressmann bol jedným z najvýznamnejších predstaviteľov Nábožensko-dejinnej školy. Veľkou inšpiráciou mu bol Albert Eichhorn, ktorému venoval aj svoje dielo *Der Ursprung der israelitisch-jüdischen Eschatologie* [Pôvod izraelsko-židovskej eschatológie].

Po odstúpení Karla Martiho (1855 – 1925) v roku 1924 prebral Gressmann vedenie odborného časopisu *Zeitschrift für die alttestamentliche Wissenschaft*.

Výber z diela
-------------

* *Ueber die in Jes. c. 56 – 66 vorausgesetzten zeitgeschichtlichen Verhältnisse.* 1898.
* *Studien zu Eusebs Theophanie.* 1902.
* *Musik und Musikinstrumente im Alten Testament.* 1902.
* *Der Ursprung der israelitisch-jüdischen Eschatologie.* 1905.
* *Die Ausgrabungen in Palästina und das Alte Testament.* 1908.
* *Die älteste Geschichtsschreibung und Prophetie Israels.* 1909.
* *Das Gilgamesch-Epos.* 1911. (v spolupráci s profesorom Arthurom Ungnadom)
* *Mose und seine Zeit: Ein Kommentar zu den Mosesagen.* 1913.
* *Die Anfänge Israels.* 1913.
* *Das Weihnachtsevangelium.* 1913.
* *Der Zauberstab des Mose und die eherne Schlange.* In: *Zeitschrift des Vereins für Volkskunde* 23. S. 18 – 35. 1913.
* *Albert Eichhorn und die religionsgeschichtliche Schule.* 1914.
* *Tod und Auferstehung des Osiris.* 1923.
* *Die Aufgaben der alttestamentlichen Wissenschaft*. In: *Zeitschrift für die alttestamentliche Wissenschaft.* 1924.
* *Die Aufgaben der Wissenschaft des nachbiblischen Judentums.* In: *Zeitschrift für die alttestamentliche Wissenschaft.* 1925.
* *Israels Spruchweisheit im Zusammenhang mit der Weltliteratur.* 1925.
* *Hellenistische Gestirnreligion.* 1925.
* *Altorientalische Texte und Bilder zum Alten Testament.* 1909, 1926. (editor)
* *Der Messias.* 1929. (op. posth. vydal Hans Schmidt)

Literatúra
----------

* ITTEL, G. W. *Urchristentum und Fremdreligionen im Urteil der religionsgeschichtlichen Schule*. Inaugural-Dissertation Erlangen, 1956. S. 33 – 34.
* GALLING, Kurt. *Greßmann, Hugo Ernst Friedrich Wilhelm.* In: *Neue Deutsche Biographie*. Band 7. Berlin: Duncker & Humblot, 1966. ISBN 3-428-00188-5. S. 50 f. (dostupné online)
* SMEND, Rudolf. *Hugo Gressmann.* In: *Deutsche Alttestamentler in drei Jahrhunderten.* Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 1989. S. 173 – 181.
* WONNEBERGER, Reinhard. *Greßmann, Hugo*. In: *Theologische Realenzyklopädie.* Band 14. 1985. S. 212 – 213.
* GEBAUER, Sascha. *Hugo Gressmann als Palästinaforscher*. In: *Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins* 129. 2013. S. 217 – 233.
* CLEMENTS, R. E. *A Century of Old Testament Study*. Cambridge: Lutterworth Press, 1994. S. 16.

Referencie
----------

1. ↑   *Die Abiturienten des Katharine - Die Abiturienten des Katharineums zu Lübeck (Gymnasium und Realgymnasium) von Ostern 1807 bis 1907 - Titel - Schulprogramme - Digitale Sammlungen* [online]. digital.ub.uni-duesseldorf.de, [cit. 2017-07-20]. Dostupné online. (po nemecky)
2. ↑  GOEBEL, Hermann (ed.). *Mitgliederverzeichnis des Schwarzburgbundes*. 8. vyd. Frankfurt am Main : [s.n.], 1930. S. 177, Nr. 72.
3. ↑  GOLLING, Ralf. *Das ehemalige Institutum Judaicum in Berlin und seine Bibliothek* [online]. [Cit. 2017-07-20]. Dostupné online.
4. ↑   *Hebrew Union College-Jewish Institute of Religion* [online]. www.jewishvirtuallibrary.org, [cit. 2017-07-20]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* http://www.bibelwissenschaft.de
* https://de.wikisource.org
* https://portal.dnb.de
* https://www.uibk.ac.at
* https://bibil.unil.ch
* https://www.britannica.com
* http://www.archiv-rgs.de
* https://archive.org

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hugo Gressmann na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12928332s
* GND: 116832541
* ISNI: 0000 0001 0857 9932
* LCCN: n88650032
* NK ČR: jn20000602449
* VIAF: 61677429
* WorldCat: lccn-n88650032