recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Green Goblin** (slovensky „*Zelený diabol*") je fiktívna postava superzločinca v komiksoch vydávaných spoločnosťou Marvel. Vytvorili ho spisovateľ Stan Lee a umelec Steve Ditko. Prvýkrát sa objavil v 14. dieli komiksu Úžasný Spider-Man v júli 1964.

Hoci sa pod jeho maskou skrývalo mnoho ľudí, najznámejší Green Goblin je Norman Osborn. Norman Osborn bol otcom Harryho Osborna, najlepšieho priateľa Spider-Mana. Viedol firmu Oscorp a bol jej obchodným magnátom. Bral určité dávky séra zelený globelín, ktoré mu dodávalo väčšiu silu a schopnosti, no malo ako vedľajšie účinky - šialenstvo. Jeho oblek mal halloweenské črty, jazdil na klzáku, ktorý obsahoval množstvo zbraní - najmä bomby v tvare halloweenskej tekvice. Nimi terorizoval New York City. Bol úhlavným nepriateľom Spider-Mana. Green Goblin zavraždil aj Spider-manovu lásku Gwen Stacy. Zhodil ju z Brooklynského mosta. Po tom bol Goblin zabitý vlastným klzákom, ktorý do neho vrazil pri boji. Green Goblin sa predstavil aj na filmovom plátne. V Spider-Manovi z roku 2002 stvárnil Normana herec Willem Dafoe a jeho syna Harryho Osborna James Franco. Vo filme Amazing Spider-Man 2 sa objavil iba Dane DeHaan v úlohe Harryho. V animovanom seriáli Spider-Man mu hlas prepožičal herec Mark Hamill.
Internetový rádio prijímač
**Internetové rádio** alebo **e-rádio** je rádio, pri ktorom je jeho program šírený v digitálnej forme cez internet. Čo sa týka vysielania a prijímania zvuku je podobné klasickému rádiu. Na druhej strane ale je odlišné od podcastingu, pri ktorom sa vyžaduje sťahovanie relácií (dát) a takisto nemá nič spoločné s poskytovaním obsahu na želanie (zo zoznamu). Mnohé internetové rádiá existujú súbežne so svojimi klasickými terestriálnymi verziami, existujú však aj čisto internetové rádiá.

Internetové rádio je dostupné z akéhokoľvek miesta na svete s pripojením na internet. To z neho robí populárnu službu pre ľudí, ktorým tradičné lokálne stanice nedokážu poskytnúť požadovaný druh hudby (ako world music, jazz, heavy metal, elektronickú hudbu, operu, atď.). Niektoré rádia ponúkajú nonstop spravodajstvo, šport, politiku a množstvo rôznych iných žánrov.

Technologické pozadie
---------------------

### Streaming

Jeden z najbežnejších spôsobov ako distribuovať internetové rádio je streaming (kontinuálne prúdenie dát) a využitie stratového zvukového kodeku. MP3 formát je najpopulárnejší, nasledovaný Ogg Vorbis, Windows Media Audio a RealAudio. 

Bity sú "streamované" (transportované) cez internetovú sieť v TCP alebo UDP paketoch, potom spojené a hrané v priebehu asi 2-10 sekúnd, v závislosti od serverových charakteristík. Toto oneskorenie je označované ako „lag" (bežný jav v IT, pakety sa len niekde zdržia).

3 hlavné zložky pre fungovanie audio streamu
1. zdroj zvukového streamu (toku dát).
2. server (opakovač) audio streamu
3. prehrávanie zvukového streamu.

Všeobecne je multimediálny obsah dátovo objemný, a tak skladovať a prenášať ho je náročné. Kvôli tomu sa uskladňované aj streamované dáta komprimujú.

História
--------

Pokusy zobraziť média na počítačoch siahajú až do ich začiatkov - polovice 20. storočia Akademické experimenty v roku 1970 preukázali len základné koncepty a možnosti streamovania médií na počítačoch.
Ku koncu 80 rokov boli spotrebiteľsky orientované počítače dostatočné výkonné na to, aby spúšťali rôzne médiá. 

Primárne technické problémy so streamovaním boli mať dostatočne výkonný CPU a a podporu pre taký veľký tok dát a vytvoriť operačný systém, ktorý by nemal problémy s prehrávaním médií. Avšak v tej dobe sa média distribuovali na CD nosičoch a nie cez internet.

Koniec 90-tich rokov 20.storočia priniesol väčšiu priepustnosť siete, zvýšila sa prístupnosť k Internetu a rozšírilo sa použitie štandardných protokolov a formátov, ako TCP/IP, HTTP a HTML. Došlo tiež ku komercionalizáciii Internetu.

Pokroky v pripojeniach počítačov do siete v kombinácii so silnými domácimi počítačmi a modernými operačnými systémami sprístupnili streamované média obyčajným spotrebiteľom.
**Aristodamos** (starogr. *Ἀριστόδαμος* – *Aristodamos*) bol olympijský víťaz v roku 96 pred Kr.

Aristodamos, syn Aleximacha z Élidy, bol na 171. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v neznámej disciplíne. Meno olympionika Aristodama uvádza značne poškodený nápis (*IvO 192*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) podstavca jeho nezachovanej sochy, ktorá stála kedysi na posvätnej pôde Olympie. Archeológovia tento podstavec objavili v podlahe byzantského chrámu.

Byzantský chrám pochádzal z čias, keď už boli olympijské hry dávno zrušené. Tento objekt preskúmali v roku 1954 a zistili, že to bol pôvodne ateliér, kde sochársky majster Feidias vytvoril sochu Dia Olympijského, dielo, ktoré bolo divom sveta.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Inscriptiones Graecae, *IvO 192*
2. 1 2  *Greek Travel Pages*
3. ↑  *American journal of archaeology*, str. 225
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 40.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Internetová strana** je nezaregistrovaná politická strana na Novom Zélande. Stranu založil internetový podnikateľ Kim Dotcom. Strana sa usiluje o reformu autorského zákonu, lacný internet a menším dohľadom vlády nad internetom.

Pozadie
-------

V septembri 2013 Dotcom oznámil, že chce založiť vlastnú stranu. Dotcom však nie je občanom Nového Zélandu a preto nemôže byť volený, no môže stranu financovať.

História strany
---------------

15. januára 2014 Dotcom oznámil názov a logo strany. Dotcom ju pôvodne chcel predstaviť 20. januára (2 roky po razii v jeho dome a 1 deň pred jeho 40. narodeninami) vo Vector Arena. Akciu nakoniec zrušil kvôli obavám z porušenia volebného zákona.

Spočiatku bol dočasný generálny tajomník Alastair Thompson, ale 24. januára sa funkcie ujal Vikram Kumar.

Pre vstup do novozélandského parlamentu musí strana získať 5% hlasov. Dotcom oznámil, že ak by v prieskumoch verejnej mienky nezískala 5% pred začatím volieb, tak nebude kandidovať v parlamentných voľbách a podporí inú stranu s podobným programom.

Strana bola oficiálne spustená 27. marca 2014. Jedná sa o prvú politickú stranu, ktorá umožňuje členstvo elektronicky. Záujemcovia o vstup môžu podpísať prihlášku pomocou myši alebo dotykovej obrazovky namiesto klasického spôsobu.

Strana plánuje minúť 2 000 000 NZD.

Program
-------

* Zaistenie neobmedzeného, vysokorýchlostného a o 50% lacnejšieho prístupu na internet pre všetkých obyvateľov Nového Zélandu
* Budovanie ďalších podmorských optických káblov, ktoré budú spájať Nový Zéland so svetom
* Obmedzenie vládneho dohľadu
* Reforma autorského zákona
* Podpora čistej energie a zelených technológii
* Zníženie sociálnych nerovností

Pozri aj
--------

* Pirátska strana Nového Zélandu

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Internet Party (New Zealand) na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Internetový časopis** alebo **online magazín**, skrátene **e-zin** (zo slovného spojenia „elektronický magazín"), je časopis, ktorý je dostupný pre čitateľov online prostredníctvom internetu.

Vývoj a obsah
-------------

Internetové časopisy vznikli spojením tlačených a internetových médií. Ich hlavným rozdielom oproti klasickým tlačeným časopisom je interaktívnosť a tiež neobmedzený obsah, ktorý je limitovaný len dátovou kapacitou. Na prehliadanie internetových časopisov je potrebné pripojenie k internetu a často aj aktuálna verzia flash playera. 

Čo sa týka obsahovej stránky, ponúka možnosti využitia vizuálnych aj audiovizuálnych prvkov, a dovoľuje tieto články prekladať rôznymi videami, zvukovými súbormi alebo aplikáciami. Čitateľovi je tak možné poskytnúť nielen textovú časť, ale napríklad k recenzii nového automobilu pripojiť aj videozáznam z testovacej jazdy, prípadne záznam zvuku motoru pri zvýšených otáčkach.

Pozri aj
--------

* Žurnál
* Magazín
* Noviny
* Bulletin
* vedecký časopis

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Internetový časopis na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Aristomachos** (starogr. *Ἀριστόμαχος*) bol olympijský víťaz v pankratiu dorastencov v roku 117.

Poplios Ailios Aristomachos, rodák maloázijskeho mesta Magnésia nad Maiandrom, bol v mladosti vynikajúci pankratista, ktorý v tejto disciplíne (neskôr aj medzi mužmi) nenašiel premožiteľa na mnohých hrách centrálneho Grécka, Itálie i Malej Ázie.

Aj keď nápis na kamennom podstavci *Magnesia 220* (McCabe, Donald F. Magnesia Inscriptions. Die Inschriften von Magnesia am Maeander. Berlin 1900.) jeho nezachovanej sochy hlása, že bol *periodonikés*, t. j. víťaz všetkých štyroch panhelénskych hier, v nasledujúcom texte chýba záznam o víťazstve na pýtických hrách, ale ten najvýznamnejší triumf dosiahnutý na olympijských hrách, (pravdepodobne to boli 224. hry v roku 117.) je zaznamenaný na prvom mieste, ďalej sú uvedené jeho víťazstvá z hier Aktia (konaných na počesť boha Apolóna), z neapolských hier Sebasta (oslavovaných na počesť rímskeho cisára Augusta), z kapitolských hier v Ríme, z hier *Koina Asias* usporadúvaných v Smyrne a iné.

Vyššie uvedený nápis tiež uvádza, že Aristomachos spolu s rodičmi i s bratom získali rímske občianstvo. Neskôr pôsobil ako vyslanec rímskeho cisára Hadriána, ktorý ho poveril organizovaním hier. Bol mu udelený aj čestný titul xystarchés (zodpovedný za ? cech športovcov).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Inscriptiones Graecae, *Magnesia 220*
2. 1 2 3 4 5  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2004. ISBN 0-203-49732-5. S. 2-3.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 363.
4. ↑  Robert Alan Gurval, *Actium and Augustus*, str. 75
5. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 73.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Muskarín** je alkaloid izolovaný po prvýkrát z muchotrávky červenej (*Amanita muscaria*) v roku 1869.

História
--------

Bol prvou študovanou parasympatomimetickou látkou - látkou, ktorá spôsobuje vážnu aktiváciu periférneho parasympatického nervového systému ktorá môže končiť záchvatmi a smrťou. Muskarín na rozdiel od mnohých alkaloidov neúčinkuje na centrálny nervový systém, pretože neprechádza cez mozgovo-krvnú bariéru. Napodobňuje účinok neurotransmitera acetylcholínu a viaže sa na acetylcholínové receptory.

Toxikológia
-----------

Otrava muskarínom sa prejavuje do 30 minút po požití huby silnou saliváciou, potením a slzením. Následne po týchto symptómoch nasleduje bolesť v oblasti brucha, hnačka, nevoľnosť, rozmazané videnie a sťažené dýchanie. Intoxikácia nastáva po dvoch hodinách. Smrť otravou je vzácna, väčšinou sa vyskytuje u osôb so srdcovými alebo dýchacími problémami. Špecifickou protilátkou je atropín.

Množstvo muskarínu muchotrávkach je v strednej Európe vyššie, než napríklad v Škandinávii alebo na Sibíri.

Referencie
----------

1. ↑  Schmiedeberg, O.; Koppe, R.. *Das Muscarin, das giftige Alkaloid des Fliegenpilzes (*Agaricus muscarius *L.), seine Darstellung, chemischen Eigenschaften, physiologischen Wirkungen, toxicologische Bedeutung und sein Verhältniss zur Pilzvergiftung im allgemeinen*. Leipzig : Verlag von F.C.W. Vogel, 1869. Dostupné online.
2. ↑  Pappano Achilles J, "Chapter 7. Cholinoceptor-Activating & Cholinesterase-Inhibiting Drugs" (Chapter). Katzung BG: Basic & Clinical Pharmacology, 11e Archivované 2009-09-10 na Wayback Machine
3. ↑   *Nahuby.sk - Články o hubách - Drogový breviár - Muchotrávky* [online]. www.nahuby.sk, [cit. 2022-07-10]. Dostupné online.
**Aristeus** (starogr. *Ἀριστεὺς* – *Aristeus*) bol olympijský víťaz v dolichu v 5. stor. pred Kr.

Aristeus, syn olympionika Cheimóna z Argosu, zvíťazil v dolichu, t. j. *v dlhom behu* na 90. olympijských hrách v roku 420 pred Kr.. V Olympii zaradili dolichos do programu súťažných disciplín na 15. hrách v roku 720 pred Kr.. Spočiatku sa bežal len na sedem stadií (napokon až na 24 stadií) Prvým víťazom tejto disciplíny bol Akanthos zo Sparty.

Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias videl v olympijskej *Altide* sochy Aristea a jeho otca Cheimóna. Pausanias o tom uvádza: „*Argejský Aristeus získal víťazstvo za dolichos, Aristeov otec Cheimón za zápasenie. Stojí v tesnej blízkosti; sochu jedného vytvoril chijský Pantias, ktorý sa vyučil u otca Sóstrata, sochy Cheimóna sú dielom Naukyda, jedného z najlepších, a to jedna v Olympii, druhá dopravená z Argosu do svätyne Eirény v Ríme."*

Svätyňu bohyne Mieru (lat. *Pax*) dal v Ríme postaviť cisár Vespazián východne od Augustovho námestia. Chrám bol naplnený umeleckými dielami a bol do neho prenesený i zlatý poklad z dobytého jeruzalemského chrámu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Mark Golden, *Sport in the Ancient World from A to Z*, str. 37
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,9,3.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 570 vysvětlivky.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Museu Imperial** je múzeum v brazílskom meste Petrópolis severne od Rio de Janeiro.

Dejiny
------

Múzeum sa nachádza v bývalom letnom sídle brazílskeho cisára Pedra II. (1831-1889). Letná rezidencia bola postavená v rokoch 1840-1845 v klasickom štýle. Múzeum bolo založené 29. marca 1940. V štrnástich sálach sú popri nábytku a obrazov vystavené aj korunovačné klenoty Pedra I. a Pedra II.. Najvzácnejším kusom je cisárska koruna osadená 600 diamantmi a 77 perlami. Je tu tiež zlatá násadka na pero s ktorým bola v roku 1888 podpísaná Lei Áurea. 
V záhrade je veľa fontán a sôch .

Galeria
-------

* Posledný portrét Pedra I.Posledný portrét Pedra I.
* Cisárska korunaCisárska koruna
* Pedro II. v korunovačnom rúchu, 1872Pedro II. v korunovačnom rúchu, 1872
* Cisársky kočCisársky koč

Referencie
----------

1. ↑  Regis St. Louis: *Brasilien*, Verlag Lonely Planet, 2008, strana 219, ISBN 382971615X

Literatúra
----------

* Maurício Vicente Ferreira Junior: *Anuário do Museu Imperial : edição comemorativa; 50 anos do Museu Imperial (1943 - 1993); 150 anos da Fundação de Petrópolis (1843 - 1993*. Museu Imperial, Petrópolis 1995.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Museu Imperial**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Museu Imperial na nemeckej Wikipédii.*

Súradnice: 22°30′29″J 43°10′31″Z﻿ / ﻿22,508156°J 43,175278°Z﻿ / -22.508156; -43.175278
**Aristolochos** (starogr. *Ἀριστόλοχος* – *Aristolochos*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 344 pred Kr.

Aristolochos z Atén bol na 109. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.

Záznam o olympijskom víťazstve Aristolocha je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Olympijské víťazstvo Aristolocha uvádza aj historik Diodoros Sicílsky, a to v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v antickom Ríme a Grécku.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2 3  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 16,69.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,8,6.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
5. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Nová Cvernovka** je kultúrne a kreatívne centrum, ktoré spravuje Nadácia Cvernovka.

Nachádza sa v priestoroch bývalej Strednej priemyselnej školy chemickej na predmestí Bratislavy. Okrem multifunkčných priestorov, vonkajšej terasy, pódia, komunitnej záhrady, verejného parku, detského ihriska a verejnej knižnice tu sídli vyše 120 umeleckých a tvorivých ateliérov. Areál poskytuje široké spektrum kultúrnych a vzdelávacích programov z oblasti hudby, výtvarného umenia, literatúry, filmu, divadla a multižánrových aktivít.

Nová Cvernovka je od roku 2018 členom Antény - siete pre nezávislú kultúru, ktorá spája kultúrne centrá a organizácie, ktoré pôsobia v oblasti profesionálneho nezávislého súčasného umenia a kultúry na Slovensku. Patrí tiež do medzinárodnej siete nezávislých kultúrnych inštitúcií Trans Europe Halles, ktoré fungujú na báze občianskych iniciatív revitalizujúcich prázdne industriálne objekty na priestory pre umenie a kultúrno-sociálne aktivity.

Referencie
----------

1. ↑   *Program v Novej Cvernovke* [online]. Nová Cvernovka, [cit. 2021-02-17]. Dostupné online.
2. ↑   *Nadácia Cvernovka* [online]. [Cit. 2021-02-17]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *História -SOŠ, Račianska 78 | Stredná odborná škola chemická, Vlčie hrdlo 50, Bratislava* [online]. [Cit. 2021-02-17]. Dostupné online.
4. ↑   *ANTÉNA | Novinky* [online]. www.antenanet.sk, [cit. 2021-02-17]. Dostupné online.
Mestské divadlo Mladá Boleslav
**Mestské divadlo Mladá Boleslav** (skratka **MDMB**) je profesionálne divadlo, ktorého zriaďovateľom je mesto Mladá Boleslav. Pôsobí na dvoch scénach secesnej budovy v Palackého ulici, ktorá bola postavená v roku 1909 na podnet mladoboleslavských divadelných ochotníkov, ktorí pred výstavbou divadla hrali už od polovice 19. storočia v sálach miestnych hostincov, medzi rokmi 1878 a 1904 aj v divadelnej sále mladoboleslavskej radnice. Prevádzka súčasnej divadelnej budovy bol slávnostne zahájená 21. novembra 1909 inscenáciou Lucerna od Aloisa Jiráska. Profesionálny umelecký súbor pôsobí v mestskom divadle od roku 1945, v rokoch 1966 – 1994 bolo divadlo zlúčené s divadlom v Kladne pod názvom Divadlo Jaroslava Průchy (neskôr Stredočeské divadlo Kladno a Mladá Boleslav). Počas tejto éry došlo ku generálnej rekonštrukcii budovy a vytvorenie druhej, alternatívnej scény. Samostatné mestské divadlo funguje od roku 1994.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Městské divadlo Mladá Boleslav na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mestské divadlo Mladá Boleslav**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Mestského divadla Mladá Boleslav
**Lisa McCune** (\* 19. február 1971, Sydney, Austrália) je austrálska herečka, známa z austrálskeho televízneho seriálu *Blue Heelers* (1994 -2006).

Detstvo a mladosť
-----------------

McCuneová sa narodila v Sydney a vyrastala v Perthe. Prvýkrát vystúpila na javisku ako pätnásťročná ako Dorothy v divadelnej inscenácii *Čarodejník z krajiny Oz*, v divadle Limelight vo Wanneroo v západnej Austrálii.

Po absolvovaní strednej školy Carine Senior High School a absolvovaní Greenwood Senior High School, bola prijatá na kurzy klasického spevu a hudobného divadla na Western Australian Academy of Performing Arts (WAAPA). V roku 1990 ukončila bakalársky titul v hudobnom divadle.

Kariéra
-------

McCuneová vystupovala na celoštátnom turné po viktoriánskych stredných školách vo vzdelávacej hre Johna Romerila o pracovných skúsenostiach s názvom *Working Out*. 

V roku 1993 prijala rolu v satirickom horore *Body Melt* a v rovnakom roku, získala hlavnú rolu v pilotnom diele televízneho seriálu *Newlyweds* ale neskôr bola nahradená herečkou Annie Jones. V septembri toho istého roku stvárnila Constable Maggie Doyle v televízno seriály *Blue Heelers*, kde túto rolu hrala až do siedmej sezóny (2004). Počas tejto doby štyrikrát vyhrala austrálske ocenenie Gold Logie za najobľúbenejšiu televíznu osobnosť.

Začiatkom roku 1997 hrala v Melbournskej divadelnej spoločnosti (MTC) v divadelnej inscenácii *A Little Night Music* a o rok neskôr, stvárnila Popolušku v ďalšom muzikáli *Into the Woods*.

V roku 2005 hrala v austrálskom filme *Malá ryba*, po boku Cate Blanchett a Sama Neilla. Objavila sa aj v mnohých muzikáloch a iných javiskových produkciách po celej Austrálii, najmä ako Sally Bowles v *Cabarete*, ďalej ako Hope Cladwell v *Urinetown* a ďalej ako Olive Ostrovsky v *The 25th Annual Putnam County Spelling Bee*.

Od roku 2007 do roku 2011 McCuneová hrala v televíznom seriály *Sea Patrol*, kde stvárnila hlavnú rolu. Po piatej sérii bol televízny seriál zrušený. 

V roku 2019 sa McCuneová objavila v 33 variáciách v *Comedy Theatre*, v Melbourne, po boku Ellen Burstyn. McCuneová stvárnila Gertrude v inscenácii Hamleta Bell Shakespeare v roku 2020 v Sydney Opera House, Canberra Theatre Center a Arts Center Melbourne. V roku 2022 sa objavila ako Elizabeth Laine vo filme *Girl from the North Country*.

Súkromný život
--------------

McCuneová sa vo februári 2000 vydala za Tima Disneya, s ktorým má tri deti, narodené v rokoch 2001, 2003 a 2005. V roku 2021 priznala, že je slobodná, pričom nie je známe, kedy sa s Disneym rozviedli.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lisa McCune**

Externé odkazy
--------------

* Lisa McCune v Internet Movie Database (po anglicky)
* Lisa McCune v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lisa McCune na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 6598 8575
* VIAF: 92853471
**Kevin James** (\* 26. apríl 1965, Mineola, New York, USA) je americký komik, herec, scenárista a filmový producent. Hrá v sitcomoch a filmových komédiách.

Životopis
---------

Narodil sa v Mineole v štáte New York, väčšinu detstva ale strávil v Stony Brook na Long Islande. Po absolvovaní strednej školy Ward Melville High School nedokončil štúdium na univerzite. S herectvom začínal v komunitnom divadle, potom vystupoval ako stand-up komik v kluboch. Koncom deväťdesiatych rokov 20. storočia získal menšiu rolu v sitcome *Raymonda má každý rád*. V roku 1998 už nasledovala hlavná rola v sitcome *Dvaja z Queensu*, ku ktorému písal aj scenáre a podieľal sa na jeho produkcii. Vo filme sa po prvýkrát objavil v romantickej komédii *Hitch: Liek pre moderného muža* (2005), v priebehu ďalších rokov si zahral napríklad v komédiách *Keď si Chuck bral Larryho* (2007), *Poliš z obchoďáku* (2009), *Ošetrovateľ* (2011) a sci-fi komédii *Pixels* (2015).

Referencie
----------

1. ↑  KONIG, Susan. *L.I.'s Biggest Export? Try Standup Comedy* [online]. The New York Times, 1999-11-14, [cit. 2017-11-08]. Dostupné online. (po anglicky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kevin James na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kevin James**

Externé odkazy
--------------

* Kevin James v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Kevin James v Internet Movie Database (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 15048538p
* GND: 133559521
* ISNI: 0000 0001 1662 6348
* LCCN: no2005056168
* NK ČR: xx0204929
* VIAF: 66751643
* WorldCat: lccn-no2005056168
**Lise Meitnerová** (\* 7. november 1878, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko – † 27. október 1968, Cambridge, Spojené kráľovstvo) bola rakúska fyzička a chemička. Spolu s Ottom Hahnom a Fritzom Strassmannom objavila štiepenie uránu.

Život
-----

Otto Stern, Lise Meitner (1937)
V roku 1906 ukončila štúdium fyziky a chémie na univerzite vo Viedni. Vedeckú činnosť začala v laboratóriu Otta Hahna v Berlíne. V rokoch 1912 až 1915 pracovala v Ústave teoretickej fyziky berlínskej univerzity a od roku 1917 do roku 1938 pracovala v Ústave cisára Wilhelma.

V roku 1938 utiekla z Nemecka kvôli rasistickým zákonom cez Dánsko do Švédska, kde pracovala v Nobelovom ústave a v Ústave Švédskej akadémie vied.

Jej vedecké práce patria do oblasti jadrovej fyziky a jadrovej chémie. Spolu s Hahnom objavila v roku 1917 protaktínium a postupne aj ďalšie rádioaktívne atómy. Vypracovala presné metódy merania energetického spektra elektrónov emitovaných pri beta rozpade a je spoluobjaviteľkou štiepenia uránu.

Koncom roku 1938 Hahn uskutočnil v Berlíne pokusy, ktorými sa dokázalo, že pri bombardovaní uránu neutrónmi vzniká prvok bárium ležiaci na 56. mieste Mendelejevovej tabuľky. Na výraz protestu proti rasovým zákonom však Hahn odoslal svoje výsledky Meitnerovej do Švédska skôr, než sa o tom dozvedel ktokoľvek z jeho spolupracovníkov. Meitnerová so svojím synovcom Ottom Frischom tento nový objav správne vysvetlili. Nový jav dostal názov delenie, alebo štiepenie atómového jadra.

Od roku 1963 žila Lise Meitnerová v Anglicku, kde aj zomrela.

Zdroje
------

Kvasnica, J.: Priekopníci modernej fyziky. Smena, Bratislava, 1987, 164 s.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lise Meitnerová**

Autoritné údaje: * abART: 82692
* BnF: 13494414w
* GND: 118580477
* ISNI: 0000 0001 0909 3889
* LCCN: n81015638
* NK ČR: nlk20010097115
* SNK: 149152
* VIAF: 64160163
* WorldCat: lccn-n81015638
**Pédaios** (starogr. *Πήδαιος* – *Pédaios*) je v gréckej mytológii syn Anténora.

Pédaios bol synom Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama a neznámej ženy, ale Anténorova manželka Theano sa o Pédaia starala ako o svojho, lebo si svojho muža vážila. Anténor sa v Tróji tešil všeobecnej vážnosti pre svoju lásku k právu a múdrosť. Tak isto si Trójania ctili aj Pédaia a jeho nevlastných bratov pre ich statočnosť v boji.

Na začiatku trójskej vojny sa kvôli unesenej Helene vylodilo pri brehoch Tróje ohromné achájske vojsko a zaútočilo na trójske hradby. Útok však Trójania odrazili a Achájci boli nútení postaviť tábor a mesto obliehať. Vojsko Trójanov bolo spočiatku nepočetné, ale vďaka odvahe bojovníkov, ktorí neváhali položiť pri obrane mesta aj svoj život, mesto ubránili. Neskôr Trójania posilnení o spojencov už podnikali aj náhle protiútoky a vojenské sily sa v podstate vyrovnali. V desiatom roku vojny sa v oboch armádach prejavila únava z neustálych bojov a nepriatelia sa nakoniec dohodli, že miesto armád vyšlú z oboch strán proti sebe muža, ktorý o výsledku vojny rozhodne v boji na život a smrť.

Z trójskej strany potom vystúpil Paris a z achájskej Menelaos a velitelia oboch strán sa dohodli, že ak zvíťazí Paris, Helenu si nechá, ale ak zvíťazí Menelaos, Helenu si odvedie a Tróju opustí. Na trójskej pláni potom obaja zviedli súboj, v ktorom Parida pred istou smrťou záchránila bohyňa Afrodita, ktorá ho nikým nevidená odniesla rovno do spálne Heleny. Nebolo sporu, že súboj Paris prehral, ale Trójania aj napriek tomu Helenu nevrátili a v boji, ktorý sa opäť rozpútal Pédaios zahynul. V piatom speve Homérovej Iliady sa uvádza, že ho achájsky hrdina Meges bodol ostrým oštepom do hlavy.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Homér, *Iliada*, 5,69-75.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 54-55.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Grécky zázrak*. Bratislava : Mladé letá, 1990. ISBN 80-06-00122-7. S. 84-86.
4. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Grécky zázrak*. Bratislava : Mladé letá, 1990. ISBN 80-06-00122-7. S. 354-355.
5. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 335.
**Cyril Ramaphosa** (\* 17. november 1952, Soweto, Juhoafrická únia) je juhoafrický politik a podnikateľ, ktorý bol po rezignácii Jacoba Zumu 14. februára 2018 zvolený 5. prezidentom Juhoafrickej republiky (JAR).

Životopis
---------

Narodil sa v roku 1952 v Sowete, ktoré je predmestím Johannesburgu. Má za sebou dlhé pôsobenie vo verejnom živote. V roku 1974 a 1976 bol väznený pre svoje opozičné aktivity proti systému apartheid. Od roku 1982 bol predákom odborového zväzu pracovníkov v baníckom priemysle. V roku 1990 zasadal vo výbore, ktorý organizoval prepustenie Nelsona Mandelu z väzenia. V roku 1994 zasadol do parlamentu, kde predsedal ústavnému výboru. V roku 1997 sa dočasne vzdialil z politiky a venoval sa podnikaniu, pričom sa stal jedným z najbohatších juhoafrických biznismenov.

Od roku 2014 zastával úrad viceprezidenta Juhoafrickej republiky. V decembri 2017 sa stal predsedom Afrického národného kongresu. V tejto funkcii nahradil Jacoba Zumu, ktorého vo februári 2018 vystriedal aj na poste prezidenta Juhoafrickej republiky. Pri nástupe do funkcie deklaroval, že chce očistiť reputáciu Afrického národného kongresu a bojovať proti korupcii. Práve korupčné škandály boli dôvodom vynútenej rezignácie predchádzajúceho prezidenta Zumu.

Po víťazstve strany ANC v parlamentných voľbách v máji 2019 legitimizoval Ramaphosa svoje pôsobenie vo funkcii prezidenta a bol následne Národným zhromaždením zvolený do svojho prvého oficiálneho obdobia.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cyril Ramaphosa**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cyril Ramaphosa na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Prezidenti Južnej Afriky |
| --- |
| 1961 – 1994 | 
* Charles Robberts Swart (1961-1967)
* Jozua François Naudé (1967-1968)
* Jacobus Johannes Fouché (1968-1975)
* Nicolaas Johannes Diederichs (1975-1978)
* Marais Viljoen (1978)
* Balthazar Johannes Vorster (1978-1979)
* Marais Viljoen (1979-1984)
* Pieter Willem Botha (1984-1989)
* Jan Christian Heunis (1989)
* Frederik Willem de Klerk (1989-1994)

 |
| 1994 –          | 
* Nelson Mandela (1994-1999)
* Thabo Mbeki (1999-2008)
* Kgalema Motlanthe (2008-2009)
* Jacob Zuma (2009-2018)
* Cyril Ramaphosa (2018-)

 |
| **^1**  úradujúci prezidenti |

Autoritné údaje: * BnF: 157837560
* GND: 135695104
* ISNI: 0000 0001 1461 7798
* LCCN: n85261750
* NK ČR: jo20211101285
* VIAF: 43060849
* WorldCat: lccn-n85261750
**Liquid Child** bol nemecký trance hudobný projekt, založený dvoma producentmi Tobiasom Menguserom a Jürgenom Herbarthom. 

Ich najväčším úspechom bola skladba „Diving Faces" z roku 1998 ktorá sa umiestnila na 25. mieste v rebríčku v Spojenom kráľovstve. Okrem toho vydali ďalšie skladby ako napríklad „Return to Atlantis" alebo „Magic Crystals". V roku 2000 vydali kompiláciu pod názvom *Non-Stop* a po sedem ročnej prestávke ich prvý debutový album *25th Floor* ktorý bol už len v digitálnej verzii zakúpenia cez internet.

Diskografia
-----------

### Albumy & Kompilácie

* 2000 *Non-Stop* - Colourbox, CD
* 2007 *25th Floor* – Reef Recordings, Digital

### Single

* 1998 „Diving Faces"
* 1998 „On the Streets / Teleblast"
* 1999 „Return to Atlantis"
* 1999 „Who Do I Care..."
* 1999 „Face Modulation"
* 1999 „Blue Sun"
* 2000 „Bells of Avalon"
* 2000 „Maschinentraum"
* 2001 „Magic Crystals"

### Remixy

* 1999 „Allure – Rejected"
* 1999 „Rollergirl – Dear Jessie"
* 1999 „Frank Künne – L.O.V.E"
* 2000 „DJ Tatana – Dream Off"
* 2001 „ATC – Why Oh Why"

Referencie
----------

1. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Liquid Child na nemeckej Wikipédii.*
Kuchynský nôž firmy Victorinox.
**Nôž** je jednoduchý nástroj dennej potreby určený na rezanie a krájanie, prípadne aj k bodným a vrtným a bojovým úkonom. Zvyčajne ho tvorí ho čepeľ a rúčka. Pod zdrobnelým označením nožík sa najčastejšie rozumie menší vreckový (zatvárací) nôž.

Konštrukcia a použitie
----------------------

Konštrukcia noža:  
1. čepeľ  
2. rúčka  
3. hrot  
4. hrana čepele  
5. ostrie  
6. chrbát noža  
7. žliabok  
8. ricasso  
9. chránič prstov  
10. zadok noža  
11. šnúrka na zápästie
Nôž sa skladá z dvoch častí: čepele, slúžiacej na rezanie, krájanie, bodanie atď. a rúčky, slúžiacej na uchopenie, ktoré sú pevne spojené. V prípade, že je nôž (rezný nástroj) súčasťou väčšieho zariadenia, napr. obrábacieho stroja, rúčka nemusí byť jeho súčasťou. Princípom použitia je usmernenie sily na nepatrnú plochu ostria, kde môže pôsobiť nôž veľkým tlakom.

Existuje veľké množstvo nožov najrôznejších kategórií. Najstaršie nože boli vyvinuté z jednoduchých kamenných rezacích nástrojov. Medzi najkvalitnejšie kamenné materiály patrili tie, ktoré bolo možné štiepať na ostrohranné úlomky, ako pazúrik alebo obsidián. S postupným zdokonaľovaním poznania sa začali vyrábať z kovov, najprv zo zlata, medi, bronzu a nakoniec zo železa a ocele.

Nože sa nosili v drevenej, koženej alebo plátennej pošve. Väčšina nožov mala na železný základ navarené oceľové ostrie a patrila medzi výrobky špecializovaných nožiarov. Mohol slúžiť aj ako príležitostná zbraň.

Rozdelenie
----------

Kuchynské nože (zľava doprava): mäsiarsky sekáčik, nož na chlieb, vykosťovací nôž, kuchársky nôž, nôž na porciovanie mäsa, nôž na čistenie zeleniny.
Existuje veľa druhov a konštrukcií nožov, ktoré sa v priebehu histórie menili a zdokonaľovali. Ich tvar, veľkosť a vyhotovenie zodpovedajú určeniu. Medzi najbežnejšie patria:

* príborový nôž
* kuchynský nôž
* vreckový nôž
* lovecký nôž
* bojový nôž, vrhací nôž, bajonet (bodák), dýka, mačety a ďalšie
* záhradnícky nôž

Okrem spomenutých typov existujú aj nástroje, určené na rezanie, pre ktoré sa tiež používa označenie nôž avšak sú súčasťou rôznych strojov. Sú to napríklad:

* hobľovací nôž
* sústružnícky nôž a ďalšie

Referencie
----------

1. ↑   *nôž* [online]. uluv.sk, [cit. 2010-07-03]. Dostupné online.
2. ↑   *Slovenská terminologická databáza - nôž* [online]. data.juls.savba.sk, 14.7.2009, [cit. 2010-07-03]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Nôž**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nôž**
**Kevin Patrik Chilton** (\* 3. november 1954, Los Angeles, Kalifornia, USA) je bývalý vojenský pilot, dôstojník a americký kozmonaut. Vo vesmíre bol trikrát.

Život
-----

### Štúdium a zamestnanie

V roku 1972 zdarne ukončil strednú školu St. Bernard High School v meste Playa del Ray a potom pokračoval ďalším štúdiom na United States Air Force Academy. Po skončení štúdia na vojenskej akadémii pokračoval v štúdiu roku 1976 na Columbia University, ďalej potom na iných, vojenských školách. Zostal potom u armády, pôsobil tu ako letec na rôznych základniach USA a Japonska.

V rokoch 1987 až 1988 absolvoval výcvik v NASA, od roku 1988 bol zaradený do jednotky kozmonautov. Zostal v nej 10 rokov, potom sa vrátil do armády v rôznych veliteľských funkciách.

Oženil sa, s manželkou Cathy, rodenou Dreyerovou, má tri dcéry. Má prezývku Chilli.

### Lety do vesmíru

Na obežnú dráhu sa v raketoplánoch dostal trikrát a strávil vo vesmíre 29 dní, 8 hodín a 22 minút. Bol 270 človekom vo vesmíre.

* STS-49 Endeavour (7. máj 1992 – 16. máj 1992), pilot
* STS-59 Endeavour (9. apríl 1994 – 20. apríl 1994), pilot
* STS-76 Atlantis (22. marec 1996 – 31. marec 1996), veliteľ

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kevin P. Chilton**

Externé odkazy
--------------

* Na webe Space
* Na webe MEK-Kosmo

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kevin Patrik Chilton na českej Wikipédii.*
**Transhorizontová realita** je realita za hranicou akéhokoľvek dosahu ľudí, unikajúcno. Najčastejším významovým útvarom, v ktorom sa transhorizontová realita manifestuje v ľudskom
vedomí, je uvedomenie si transcendentna, napríklad v zážitku boha, taa a pod. Najrozšírenejším spoločným konštituentom významového útvaru, v ktorom sa nám
manifestuje transhorizontová realita, je enigmatickosť. Na rozdiel od numinosa
však o transhorizontovej realite nemôžeme tvrdiť ani to, či je to niečo celkom iné alebo také isté či podobné nášmu. Transhorizontová realita je daná iba ako zážitok unikajúcna, čiže netreba v ňu veriť, stačí ju prežívať. Prežívať transhorizontovú realitu značí mať vedomie unikajúcna čohokoľvek.

Pestovanie kontinuálnosti vedenia o transhorizontovej realite ako unikajúcne je hlavná náplň filozofie, filozofia je tam, kde je vedenie o transhorizontovej realite ako unikajúcne pri permanentnom kritickom zbavovaní sa akýchkoľvek výsledkov našej spontánnej tendencie nejako ju interpretovať, povedzme interpretovať ju ako hmotu, boha, nepoznateľno ap. Ak by sme napríklad tvrdili, že transhorizontová realita je nepoznateľná, už by sme tvrdili, že o nej vieme to, že je nepoznateľná. Odkiaľ však vieme, že je nepoznateľná, keď sme v čase konečné bytosti, ktoré sa o tom presvedčovali zatiaľ iba do tejto chvíle? Podobne je to aj so všetkými ostatnými interpretáciami, vrátane tej, ktorú práve čítate. Preto filozofia musí neustále skepticky pristupovať aj k výsledkom svojho vlastného úsilia, nielen k výsledkom úsilia vied, náboženstiev atď. To je bazálna filozofická kritickosť – ňou sa filozofia odlišuje od všetkých ostatných spôsobov osvojovania si sveta človekom.

Zážitok transhorizontovej reality ako unikajúcna je transcendetálnou podmienkou možnosti existencie našej otvorenosti. Zatiaľ sa iba menšine ľudí darí vydržať námahu udržiavania otvorenosti do konca svojho života; väčšina ľudí skôr či neskôr prijme nejakú (najčastejšie náboženskú) interpretáciu
transhorizontovej reality.

Transhorizontová realita sa v kresťanstve sa stotožňuje s Bohom, v budhizme s termínmi šúnjatá a stong-pa-ňid.

Pojem transhorizotnovej reality je kategória synkriticizmu.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Pozri aj
--------

* Synkriticizmus
Súradnice: 7°56′00″J 112°18′30″V﻿ / ﻿7,93333°J 112,30833°V﻿ / -7.93333; 112.30833

**Kelut** alebo **Kelud** je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na indonézskom ostrove Jáva. Sopka je známa katastrofickými explozívnymi erupciami, často aj s obeťami na životoch. Príčinou explozivity je menšie jazierko, ktoré sa nachádza v kráteri sopky. Magma pri kontakte s vodou jazierka rýchlo tuhne a para vzniknutá vyparením vody spôsobuje pretlak, čo má za následok vyvrhovanie veľkých objemov pyroklastík, pyroklastických prúdov a lahárov, ktoré zasahujú široké okolie sopky.

Po erupcii v roku 1919, ktorá si vyžiadala vyše 5 000 obetí, vznikol projekt tunela, ktorý odvádza vodu z jazera. V roku 1951 sa však počas ďalšej erupcie znížilo dno krátera o 70 m a odvodňovací tunel bol značne poškodený. Po katastrofe z roku 1966 boli tunel opravený a prehĺbený. Jazero má v súčasnosti objem len niečo cez milión m3 (oproti 50 miliónom v roku 1951).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Kelut**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Kelut na Global Volcanism Program (po anglicky)
Súradnice: 54°25′00″J 3°21′00″V﻿ / ﻿54,41667°J 3,35000°V﻿ / -54.41667; 3.35000

**Wilhelmplatået** je štítový vulkán, tvorený prevažne 3,5 km širokou kalderou, nachádzajúci sa v severozápadnej časti Bouvetovho ostrova, ležiacom osamotene v južnej časti Atlantiku. Najbližšia pevnina je vzdialená 1 600 km južne (Zem kráľovnej Maud v Antarktíde). Sopka, tak ako aj celý ostrov, je trvalo pokrytá ľadom.

Mapa Bouvetovho ostrova s umiestnením vulkánu Wilhelmplatået.

Geológia
--------

Vulkanická aktivita je zapríčinená stretom troch platní: africkej, juhoamerickej a antarktickej. Sopka (a v podstate aj celý ostrov) je tvorený bazaltami a ryolitmi. Posledné štádium sopečnej aktivity vyprodukovalo sériu ryolitových lávových dómov, tvoriacich polostrov Valdivia a najmladšie produkty sú lávové prúdy z mysu Meteor na východnom okraji ostrova, s vekom približne 2 000 rokov.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - Wilhelmplatået na Global Volcanism Program (po anglicky)
*Salmóneus*, nákres z červenofigúrového volutového krátéra, 5. storočie pred Kr. Chicago
**Salmóneus** (starogr. Σαλμωνεύς – Salmóneus, lat. *Salmoneus*) je v gréckej mytológii jeden zo siedmich synov Aiola a jeho manželky Enarety. Jeho starým otcom bol praotec Grékov Hellén.

Salmóneus bol najprv kráľom v Tesálii a neskôr sa vysťahoval do Elidy, kde na západnom pobreží založil mesto Salmóniu a stal sa tam prvým kráľom. Ako bol jeho brat Sizyfos veľmi prefíkaný, Salmóneus bol taký namyslený. Vyhlasoval o sebe, že sa vyrovná aj samotnému Diovi a aby to dokázal, za svojim vozom ťahaným štyrmi koňmi vozil železné kotly a z nich rozhadzoval po meste horiace fakle, aby tak napodobnil Diove hromy a blesky. 

Dia nakoniec prešla trpezlivosť a zasiahol Salmónea skutočným bleskom a za strašného hromobitia bleskami zničil aj Salmóniu.

Odraz v umení
-------------

Aj napriek tomu, že Salmóneova namyslenosť v antike prešla z mýtov do prísloví, zachovalo sa len jedno jeho vyobrazenie. Dnes sa nachádza v Umeleckom ústave v Chicagu na antickom volutovom krátéri z polovice piateho storočia pred Kr.

Zdroj
-----

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. 4. vyd. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8.
Wilkie Collins, 1850
**William Wilkie Collins** (\* 8. január 1824, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 23. september 1889, tamtiež) bol britský spisovateľ, jeden zo zakladateľov detektívneho žánru.

Životopis
---------

Narodil sa v Londýne ako najstarší syn módneho maliara. Na začiatku jeho kariéry bola práca účtovníka u obchodníka s čajom, ale neskôr vyštudoval právo. Po ukončení štúdia sa začal zaujímať o divadlo a literatúru. 

Keď mal dvadsaťsedem rokov, zoznámil sa s Charlesom Dickensom. Stali sa z nich blízki priatelia a Dickens dlhodobo ovplyvnil jeho prácu aj život. Spolu redigovali časopis *Household Words*. 

Jeho osobný život bol komplikovaný. Nikdy sa neoženil, ale dlhodobo žil najprv s vdovou Carolinou Gravesovou a jej dcérou, súčasne mal pomer s Marthou Ruddovou. Carolina sa vydala za iného a Collins mal s Ruddovou tri deti, ale ani s ňou sa neoženil. Nakoniec sa začal znova stretávať s Carolinou s ktorou prežil tridsať rokov.

Jeho literárnym debutom bola biografia o jeho otcovi Williamovi, potom sa zameral na písanie historických románov, ktoré boli v tom čase celkom úspešné.

Spolu vydal asi tridsať diel, z nich si zaslúžia pozornosť hlavne thriller *The Woman in White* (*Žena v bielom*) a *The Moonstone* (*Mesačný kameň*), ktorý je označovaný ako prvý anglický detektívny román. Collins ho napísal v roku 1868, kedy už bol chorý, mal dnu, srdcové a dýchacie ťažkosti. Hlavnou postavou tejto detektívky je profesionálny detektív *Scotland Yardu* seržant *Cuff*.

Collins zomrel v roku 1889 na mŕtvicu.

Dielo
-----

* *Memoirs of the Life of William Collins, Esq. R.A.* (1848)
* *Antonina* (1850)
* *Basil* (1852)
* *Mr Wray's Cash Box* (1852)
* *Hide and Seek* (1854)
* *The Dead Secret* (1856)
* *The Woman in White* (1860), (*Žena v bielom*, Slovenský spisovateľ, 1974)
* *No Name* (1862)
* *Armadale* (1866)
* *The Moonstone* (1868), (*Mesačný kameň*, Slovenský spisovateľ, 1988)
* *Man and Wife* (1870)
* *Poor Miss Finch* (1872)
* *Miss or Mrs?* (1873)
* *The New Magdalen* (1873)
* *The Law and the Lady* (1875)
* *The Two Destinies* (1876)
* *The Haunted Hotel* (1878), (*Strašidelný hotel*, Smena, 1966)
* *The Fallen Leaves* (1879)
* *A Rogue's Life* (1879)
* *My Lady's Money* (1879)
* *Jezebel's Daughter* (1880)
* *The Black Robe* (1881)
* *Heart and Science* (1883)
* *I Say No* (1884)
* *The Evil Genius* (1886)
* *The Guilty River* (1886)
* *The Legacy of Cain* (1889)
* *Blind Love* (1889)

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Wilkie Collins**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Wilkie Collins**

Autoritné údaje: * abART: 72784
* BnF: 120946138
* GND: 118638432
* ISNI: 0000 0001 2144 1575
* LCCN: n79061084
* NK ČR: jn19990001460
* SNK: 163737
* VIAF: 95173526
* WorldCat: lccn-n79061084
**Néleus** (starogr. *Νηλεύς* – *Néleus*, lat. *Neleus*) je v gréckej mytológii syn boha Poseidóna a Tyry, manželky iólskeho kráľa Kréthea.

Néleus sa usadil v Messénii, potom čo bol svojim bratom Peliom vyhnaný z vlasti. V Messénii založil mesto Pylos, kde sa oženil Chlóridou dcérou Teiresia a mal s ňou synov Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Eurybia, Epilaa, Frasia, Eurymena, Euagoraa, Alastora, Nestora a Periklymena, ktorý od svojho starého otca Poseidóna dostal schopnosť premieňať sa na hada, leva a včelu. Néleus mal aj dcéru Hyrminu, ktorá sa stala manželkou élidského kráľa Augeia.

Néleus a jeho jedenásť synov sa vypravili ako spojenci kráľa Augeia do vojny proti Heraklovi, kde všetci padli. Ich rod však nevyhynul, lebo jeho najmladší syn Nestor sa výpravy nezúčastnil a vládu zdedil po ňom. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 311.
2. 1 2 3 4 5  Apollodoros, *Kronika*, 1,9,9.
3. ↑  Homér, *Odysea*, 11,281.
4. ↑  Hyginus, *Fabulae* 31.
**KnowARC** (*Grid-enabled Know-how Sharing Technology Based on ARC Services and Open Standards*) (KnowARC) je projekt zameraný na výskum a vývoj, financovaný v období 2006-2009 6-tym rámcovým programom  Európskej Komisie prostredníctvom Direktorátu F: Emerging Technologies and Infrastructures, Directorate-General for Information Society and Media, v časti Information Society Technologies Priority. Desať partnerov zo 7-mich európskych krajín združuje tento projekt a koncentruje sa v ňom na vývoj v oblasti Gridových technológií. 

KnowARC má za cieľ vylepšiť a rozšíriť jedinečnú technológiu obsiahnutú v ARC Grid middlewari. Projekt sa snaží aj o výrazný nárast povedomia a o rozšírenie používateľskej základne tohto middlewaru novej generácie. Výsledkom projektu bude výrazne rozšírený ARC, ktorý sa stane Gridovým softvérom sledujúcim štandardy, kompatibilným s inými middlewarmi, ponúkajúcim základ pre zdieľanie know-how v súkromnej a verejnej sfére. KnowARC transformuje ARC do koherentného, funkčného Gridového softwéru novej generácie, ktorý bude spĺňať požiadavky priemyslu na kvalitu, bude pripravený na inštaláciu na množstve platforiem a bude súčasťou rôznych distribúcií  operačných systémov.

Externé odkazy
--------------

* KnowARC
* NorduGrid official website for the Advanced Resource Connector middleware
* Information Society Technologies
**Aristokles** alebo **Aristoklés** (starogr. *Ἀριστοκλῆς* – *Aristoklés*) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.

Aristokles, syn a žiak sochára Kleoita, tvoril v druhej polovici 5. storočia pred Kr. (nie je však isté, či bol jeho otec totožný s rovnomenným vynálezcom štartovacieho zariadenia na hippodrome v Olympii). Pausanias uvádza, že Arostokles bol autorom súsošia Dia a Ganyméda umiestneného v Olympii: „*Na protiľahlej strane stoja v rade iné votívne sochy, medzi nimi Zeus a Ganymédes. Podľa slov Homéra bol Ganymédes unesený bohmi, slúži Diovi, a Tróovi boli namiesto neho darované kone. Toto súsošie sem venoval tesalský Gnathis a vyhotovil ho Aristokles, žiak a syn Kleoitov.*"

Nevieme ho bezpečne stotožniť s rovnomenným umelcom, ktorý v roku 398 pred Kr. opravil podstavec Feidiovej veľkej chryselefantinovej soche Atény Parthenos.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Aristokles 4*
2. ↑  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 109. (po nemecky)
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 416.
4. ↑  Edward Lee Hicks. *Attika*. Oxford : Clarendon Press, 1874. S. 69.