recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Skvapalňovanie** alebo **kondenzácia** je termodynamický proces, pri ktorom látka prechádza z plynnej do kvapalnej fázy. 

Môže nastať pri ochladení plynu, ak sú častice plynu dostatočne blízko seba a ak sú prítomné kondenzačné jadrá.

Príkladom môže byť kondenzácia vody. Molekula vody je zložená z dvoch atómov vodíka a jedného atómu kyslíka. Vodné molekuly sa voľne pohybujú vo vzduchu a občas dochádza k ich zrážkam. Keď sa dve molekuly vody zrazia, opäť sa odrazia, ale ak začne klesať teplota, molekuly majú menej energie a začnú sa teda pohybovať pomalšie. Len čo klesne teplota na teplotu rosného bodu, pohybujú sa molekuly natoľko pomaly, že sa spolu naviažu. Väzba vzniká medzi atómami jedného vodíka a atómom kyslíka. Vodné molekuly sa spájajú do krátkych radov, čo nasleduje premenením vodnej pary na tekutinu. Pri spojení dochádza k vyžiareniu časti tepla v podobe latentného tepla, čo má za následok oteplenie okolitého prostredia. Ak sa naviaže dostatočné množstvo molekúl, vzniká dažďová kvapka, ktorá klesá na zemský povrch v podobe dažďa.

Skvapalnené plyny, najmä dusík a hélium, sa používajú ako chladiace médium napr. v lekárstve, na chladenie detektorov žiarenia, supravodivých cievok a pod. Na priemyselné skvapalňovánie plynov sa používajú tzv. skvapalňovače - kondenzátory.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

| fázová premena | na skupenstvo |
| --- | --- |
| pevná látka | kvapalina | plyn | plazma |
| zo skupenstva | pevná látka | — | topenie | sublimácia | — |
| kvapalina | tuhnutie | — | var/vyparovanie | — |
| plyn | desublimácia | kondenzácia | — | ionizácia |
| plazma | — | — | deionizácia | — |
**Fenylketonúria** (**PKU**) alebo **Föllingova choroba,** **fenylketonurická oligofrénia** je vrodená porucha látkovej premeny aminokyseliny fenylalanín, charakterizovaná vylučovaním kyseliny fenylpyrohroznovej močom. Je dedičná.

Bežne je fenylalanín v ľudskom tele premieňaný na tyrozín enzýmom fenylalanín-hydroxylázou, ktorého gén sa nachádza na q-ramienku 12. chromozómu. Neodbúraný fenylalanín sa premieňa na kyselinu fenylpyrohroznovú, ktorá sa vylučuje v moči, ale jej prebytky sa hromadia v telesných tekutinách a tkanivách. Najcitlivejšie na zvýšené množstvo tejto kyseliny sú neuróny, duševný vývoj sa oneskoruje, vzniká slabomyselnosť (fenylpyrohroznová oligofrenia). Postihnutí jedinci sú menej pigmentovaní (nedostatok tyrozínu, čo je prekurzor melanínu). Ide o autozomálne recesívnu mutáciu, tzv. pleitropný efekt génu.

28. jún je vyhlásený za Medzinárodný deň fenylketonúrie s cieľom zvýšiť povedomie verejnosti o tomto ochorení.

Liečba
------

Liečba pozostáva z prísnej celoživotnej nízkobielkovinovej diéty, na ktorú pacienti nastupujú čo najskôr po narodení. Nedodržiavanie nízkobielkovinovej diéty vedie k zastaveniu mentálneho vývoja dieťaťa a trvalému poškodeniu mozgu. Ochorenie je včas diagnostikované vďaka povinnému novorodeneckému skríningu. Dieťa narodené matke, ktorá má zle liečenú fenylketonúriu, môže mať problémy so srdcom, malú hlavu a nízku pôrodnú hmotnosť. Ochorenie je dedičné.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *28. JÚN – MEDZINÁRODNÝ DEŇ FENYLKETONÚRIE* [online]. 2021-06-28, [cit. 2022-03-22]. Dostupné online.
2. 1 2   *Phenylketonuria: MedlinePlus Genetics* [online]. medlineplus.gov, [cit. 2022-03-24]. Dostupné online. (po anglicky)
Skeletový vzorec hormónu
**Fenyletylamín** alebo **2-fenyl-1-aminoetán** je štruktúrne najjednoduchší a pritom veľmi účinný hormón zo skupiny amfetamínov. Je základnou látkou, od ktorej je odvodených niekoľko stoviek rôznych organických zlúčenín, či už prírodných alebo syntetických, ktoré majú významné psychotropné vlastnosti. V čistom stave je to bezfarebná kvapalina, na vzduchu tvorí pevný uhličitan reakciou s oxidom uhličitým. Niekedy býva označovaný ako "droga zamilovaných" 

Dekarboxylácia fenylalanínu

Výskyt
------

Fenyletylamín je produkovaný septom limbického systému mozgu v riadiacej centrále pocitov, čo je časť mozgu zodpovedná za všetky emócie. Vo väčšom množstve je ako alkaloid obsiahnutý napr. v listoch kapusty obyčajnej (*Brassica oleracea)* a to v množstve 2 až 9 ppm. 

Je obsiahnutý i v iných prírodných zdrojoch, vrátane potravín, najmä tých, ktoré prešli mikrobiologickou fermentáciou (napr. v čokoláde). Predpokladalo sa, že pri konzumácii vo väčšom množstve môže dôjsť k psychotropným efektom, ale je v tele rýchlo enzymaticky odbúravaný enzýmom MAO-B, čo zabraňuje tomu, aby sa dostal vo väčšom množstve do mozgu.

Vznik a príprava
----------------

Fenyletylamín
Fenyletylamín
V organizmoch, vrátane ľudského, vzniká enzymatickou dekarboxyláciou aminokyseliny fenylalanín. 
Chemická syntéza spočíva v príprave nitrostyrénu z benzaldehydu a nitrometánu, z ktorého sa hydrogenáciou stáva fenyletylamín. 

Hydrogenácia nitrostyrénu. Chemická syntéza

|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
Janovská konferencia
**Janovská konferencia** bola konferencia o hospodárstve povojnovej Európy. Rokovania prebiehali na jar v roku 1922 v talianskom meste Janov. Konferencie sa zúčastnilo 22 európskych štátov. Prvýkrát od skončenia vojny boli na rokovanie prizvané aj Nemecko a Rusko, dovtedy svetová diplomacia nepovažovala za vhodnú a potrebnú ich účasť na rokovaniach o problémoch Európy.

Ciele
-----

Janovská konferencia mala riešiť dva problémy:

1. Oneskorenie Nemecka so splácaním reparácií
2. Problémy Sovietskeho zväzu so splácaním cárskych dlhov

Výsledky konferencie
--------------------

Konferencia bola neúspešná, nakoľko nevyriešila problémy, ktoré si stanovila za ciele. Na prekvapenie, dohodu uzavrelo Nemecko a Rusko. Dohoda býva označovaná ako Rapallská zmluva.

### Rapallská zmluva

Rapallská zmluva bola separátna dohoda medzi Nemeckom a Ruskom, podpísaná 16. apríla 1922 v prímorskom letovisku Rapall. Táto zmluva bola vlastne predchodcom zmluvy známej ako pakt Ribbentrop-Molotov. Nemecko a Sovietsky zväz sa dohodli na tom, že si navzájom nemusia splatiť dlhy. Vo vojenskej oblasti Nemecku zmluva z Rapalla (jej tajný dodatok) umožňovala obchádzať Versaillskú zmluvu. Nemci tak mohli v ZSSR cvičiť svoje letectvo na základni v Lipcku. Oba štáty mali dokonca spoločné vojenské zariadenia. Tankovú školu v Kazani. Cvičisko pre súčinnosť delostreleckých a leteckých síl vo Voroneži. Taktiež malo Nemecko k dispozícií ponorkovú základňu v zálive Zapadnaja Lica. Rusko získalo od Nemecka moderné technológie a projekty ťažkých zbraní.

Referencie
----------

1. ↑  Majer, M. *Rapallská zmluva* [online]. Bratislava: sme.sk, 17.04.2002, [cit. 2017-05-09]. Dostupné online.
Sky Crane
**Sky Crane**, **Sky crane** alebo **Skycrane** je špeciálna brzdiaca plošina pre mäkké pristátie na povrchu Marsu vyvinutá americkou agentúrou pre letectvo a vesmír NASA. Momentálne sa na povrchu Marsu nachádzajú dva rovery, ktoré sú funkčné a Sky Crane ich tam bezpečne dopravil. Pomocou Sky Crane sa zaznamenáva zostup roveru.

Dôvody na realizáciu
--------------------

Na realizáciu bolo viacero dôvodov. Najhlavnejším bola hmotnosť. Prvý rover nebol Sojourner, ale PrOP - M zo sondy Mars 3. Sojourner bol veľmi malý rover a samotný vážil len 10,6 kg.

Kedže sonda po vstupe do atmosféry spomalí na určitú rýchlosť, ktorá ale nie je ešte stále dostatočná na bezpečné pristátie, musí sonda spomaliť pomocou vysunutia padáku. Takto sonda ešte stále nie je dosť pomalá, a preto musí zažehnúť dýzy. Soujourner mal pristávaciu stanicu Mars Pathfinder, ktorá vážila až 360 kg. Pre rovery ťažké 1 tonu, teda Perseverance a Curiosity, by sa takéto stanice nedali skonštruovať, a preto sa museli vymysliet lepšie prystávacie systémy. Po Pathfinderovi nasledovala ovela vyspelejšia misia Mars Exploration Rover (MER). Tieto rovery vstúpili do atmosféry, vysunuli padáky, približne 20 metrov nad povrchom sa spustili trysky a vypustili airbagy; nasledovalo niekoľko odskokov a potom sa vysunuli okvetné lístky a rovery boli pripravené na prieskum povrchu Marsu. Pre ťažké rovery mal tento projekt pristávania nerealizovateľnú budúcnosť. Airbagy by totiž praskli pri náraze o povrch Marsu. Neskôr inžinieri z NASA zostavili zoznam možných pristávacích technológii a postupne testovali každú jednu z nich. Nakoniec vyšiel z testu najpravdepodobnejšej možnej realizácie bezpečného pristávacieho systému pristávací systém Sky Crane.

Pristátie
---------

Sonda vstupuje do atmosféry Marsu a spomaľuje. Následne sa odhodí tepelný štít a Sky Crane sa oddelí a vykoná špeciálny manéver, aby ho nezasiahol zostupový modul, z ktorého sa oddelil. Ako palivo Sky Crane používa hydrazínový plyn. Následne klesne bezpečne k povrchu a rover spustí na nylonových lanách s elektrickým káblom, ktorý zabezpečuje vzájomné prepojenie. Potom rover potvrdí kontakt s povrchom a prestrihne všetky laná. Sky Crane sa s pár percentami paliva oddelí a odletí do bezpečnej vzdialenosti od roveru a následne sa zničí.

Pomenovanie
-----------

Sky Crane je podobný a funguje na princípe ako helikoptéra a bol pomenovaný podľa Skycrane Sikorsky S-64 (*Pozri rozlišovaciu stránku Sky Crane).*

Galéria
-------

* Sky Crane vo VAB
* Nákres Sky Crane
* EDL
* Sky Crane spúšťa na povrch Marsu rover curiosity
* Kontakt roveru s povrchom. Sky Crane teraz odlieta.
* Curiosity vstupuje do atmosféry Marsu
* Skladba pristávacieho modulu
* Pristávacie kamery na celom pristávacom module.
* EDL - plán pristávania (II.)
* Ingeniuty urobila snímku pozostatkov zo Sky Crane

Zdroje
------

1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6.
**Londýnska zmluva z roku 1518** (angl. *Treaty of London*) bola pakt o neútočení, ktorú v roku 1518 podpísalo Anglické kráľovstvo, Francúzsko, Burgundsko, Rímsko-nemecká ríša, Pápežský štát, Holandsko a Španielsko. Zmluva mala taktiež zjednotiť kresťanské krajiny, aby zastavili rozrastanie Osmanskej ríše.

Predohra
--------

Počas 15. storočia bol na Apeninskom polostrove ustanovený mier na 50 rokov. Mier prerušil konflikt o kontrolu mesta Ferrara medzi Benátskou republikou a Pápežským štátom. 

Pápež Lev X. navrhol päťročný mier medzi kresťanskými štátmi, aby podpisovatelia potlačili rast Osmanskej ríše na Balkánskom polostrove. Thomas Wolsey, anglický arcibiskup a kardinál však navrhol ustanovenie *večného mieru* medzi európskymi krajinami. Henrichovi VIII. anglickému kráľovi, sa podarilo presvedčiť svojho bratranca Františka I. kráľa Francúzska, aby taktiež podpísal zmluvu. Thomas Wolsey a Henrich VIII. napokon dosiahli, že zmluvu popísalo 24 vysoko postavených osobností.

Na dohovor boli pozvané všetky vtedajšie európske štáty (okrem Moskovského veľkokniežatstva a Osmanskej ríše, ktoré sa vtedy považovali za ázijské štáty), čím sa dúfalo, že sa v Európe podarí zachovať *večný mier*.

Obsah zmluvy
------------

Zmluva obsahovala dohodu, že sa budú podpisovatelia zmluvy v prípade vojny podporovať a chrániť navzájom.

Následky
--------

Po podpísaní zmluvy sa stal Henrich VIII. vplyvným politikom a Anglicko vplyvným štátom. 

Dohoda nevydržala dlho, keďže o pár rokov vypukla vojna medzi Švédskom a Dánskom, napokon aj medzi Anglickom a Francúzskom.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Treaty of London (1518) na anglickej Wikipédii.*

1. 1 2 3   *Wolsey’s Own Accord | History Today* [online]. www.historytoday.com, [cit. 2020-08-13]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* MORRIS, T.A. *Europe and England in the Sixteenth Century (1998). S. 159-161 (po anglicky)* ISBN 978-0-415-15041-5
* GLENN, Richardson. *The Field of Cloth of Gold*. S. 5–6. (po anglicky) ISBN 9780300160390
* CRAFT, Nicholas A. H. *The 1518 Treaty of London and the Early Modern Approaches to International Relations* (2006) (po anglicky)
Dvojhviezda tvorená plazmovou a degenerovonou dvojhviezdou - Sírius
**Plazmová hviezda** je hviezda, v ktorej prebiehajú termojadrové reakcie a teda v nej vzniká elektromagnetické žiarenie. Býva to hviezda hlavnej postupnosti, podobor, obor, jasný obor alebo nadobor. Všetky hviezdy viditeľné na oblohe voľným okom alebo malým ďalekohľadom sú plazmové. Ich opakom sú degenerované hviezdy.

Plazmová hviezda má hmotnosť v rozpätí od 0,08 hmotností Slnka do viac ako 100 hmotností Slnka. Hornú hranicu nie je možné presne určiť. Príliš hmotné plazmové hviezdy, napr. Eta Carinae sa stávajú nestabilnými. Plazmová hviezda sa skladá z plazmy, tj. zo zmesi protónov, elektrónov, ionizovaných atómov a zriedkavo aj neutrálnych atómov. V jej jadre prebiehajú termojadrové reakcie, ktoré sú zdrojom všetkého jej žiarenia. Plazmová hviezda zahŕňa 5 štádií vývoja hviezd. Plazmová hviezda vzniká z protohviezdy v okamihu jej prechodu na hlavnú postupnosť, čiže v okamihu zapálenia termojadrových reakcií. Štádium plazmovej hviezdy končí zánikom obra alebo nadobra. Supernovy, bielych trpaslíkov, neutrónové hviezdy a čierne diery už zaraďujeme medzi degenerované hviezdy.

Najznámejšou plazmovou hviezdou je Slnko. Plazmové hviezdy sa samozrejme vyskytujú aj v dvoj- a viacnásobných systémoch, napríklad našu najbližšiu hviezdnu sústavu alfa Centauri tvoria tri plazmové hviezdy. Plazmové hviezdy sa však môžu nachádzať aj v pároch s degenerovanými hviezdami. Typickým príkladom je najjasnejšia dvojhviezda na oblohe Sírius, kde hlavnú zložku tvorí plazmová hviezda hlavnej postupnosti a vedľajšiu biely trpaslík. Degenerované hviezdy môžu zo svojich plazmových spoločníkov gravitáciou vysávať hmotu. Príkladom takýchto dvojhviezdnych systémov sú novy. Existuje hypotéza, podľa ktorej sa degenerované hviezdy môžu vrátiť do štádia plazmových hviezd, napríklad nahromadením veľkého množstva hmoty.

Veľkosti plazmových hviezd hlavnej postupnosti

|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálHviezdny portál |
Ujtelky vs Nona Gaprindashvili (1969)
**Maximilián Ujtelky** (\* 20. apríl 1915 – † 12. december 1979) - slovenský šachista, medzinárodný majster od roku 1961.

Rodák zo Spišskej Novej Vsi. JUDr. Ujtelky vyštudoval Právnickú fakultu UK v Bratislave. Pracoval na daňovej správe a v bankách. Bol v priamej línii potomkom uhorského skladateľa Franza Liszta. Mnohonásobný účastník majstrovstiev ČSR, získal tri medaily: striebornú (1960, Ostrava, po prehre doplnkového zápasu o titul s Jiřím Fichtlom) a dve bronzové (1948 a 1959, obe v Bratislave). V roku 1965 druhý na Reggio Emilia. Trikrát reprezentoval na olympiádach (1954, 1960, 1966 - tu v role hrajúceho kapitána) a dva razy na Majstrovstvách Európy družstiev, na ktorých v roku 1957 získal s družstvom bronzovú medailu[1]. Úlohu kapitána reprezentácie si zopakoval aj na olympiáde v Siegene 1970, ale na chodníku ho zrazilo auto, takže skončil v nemocnici. Medzinárodný majster od r. 1961. Od päťdesiatych rokov predseda Slovenského a desať rokov aj Československého šach. zväzu. Originálne prispel do teórie zahájení, tzv. ježko inšpiroval Horta aj Spasského. Bol vynikajúci v bleskovkách, znalec jazykov a histórie. Svoju bohatú šachovú knižnicu odkázal Slovanu Bratislava.

Referencie
----------

1. ↑  OlimpBase

* M. Nevrlý, J. Čomaj: Šachová Bratislava - Od Kempelena po Ftáčnika, Bratislava - Pressburg, Albert Marenčin Vydavateľstvo PT 2005

Externé odkazy
--------------

* Olympiády Maxa Ujtelkyho
* M ČSR: plejáda slovenských medailistov
Súradnice: 50°07′37″S 15°41′47″V﻿ / ﻿50,126944°S 15,696389°V﻿ / 50.126944; 15.696389

Obec **Plch** sa nachádza v okrese Pardubice v Pardubickom kraji.
K 3. februáru 2009 mala obec 93 obyvateľov.

Poloha
------

Obec leží na samom okraji pardubického okresu v blízkosti cesty zo Starých Ždánic do Osic. Asi 500m za obcou pardubický okres končí a hraničí s královohradeckým. Najbližším väčším mestom sú Lázně Bohdaneč, vzdialené od obce cca 6 km smerom na juh.

Obec leží v nadmorskej výške 226 m, je tvorená jedinou ulicou o dĺžke asi 700 m. Plch je plne plynofikovaný a je napojený na mestský vodovod z Pardubíc. V obci je tlačiareň a ďalšie malé firmy.

Dejiny
------

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1777. Historické pramene uvádzajú, že Plch bol založený v roku 1777 na mieste vysušeného Rybníka. K jeho spojeniu cestou so susednými Starými Ždánicemi a tým aj k tzv. „hradeckej ceste" (cesta Přelouč - Hradec Králové) došlo v roku 1846. Plch má v súčasnosti 95 trvalo bývajúcich občanov. Počet obydlí v obci (33-35) sa po dve stáročia takmer nezmenil.

Novodobá história Plcha začína v roku 1990, kedy sa obec osamostatnila a získala vlastnú samosprávu. V obci vyvíjajú činnosť dve organizácie - Zbor dobrovoľných hasičov a Český záhradkársky zväz.

Referencie
----------

1. ↑  Český statistický úřad – Počet obyvatel v obcích České republiky k 1. 1. 2014 (PDF; 504 KiB)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Plch (okres Pardubice)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka obce

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Plch (okres Pardubice) na českej Wikipédii.*
Vzorec lewisitu.
**Lewisit** (systematicky ***(E/Z)*-2-chlóretenyldichlórarzín**, synonymum (*cis, trans*)-2-chlórvinyldichlórarzín) je organická zlúčenina arzénu. Používaný ako chemická zbraň - pľuzgierotvorná a dráždivá látka.

Vyrábal sa v USA a Japonsku ako chemická zbraň. Pôsobí ako pľuzgierotvorná otravná látka. Čistý lewisit je kvapalina bez farby a zápachu. V prípade prítomnosti prímesí predstavuje obyčajne žltú alebo hnedú kvapalinu s charakteristickým zápachom, podobným muškátu.

Účinky - príznaky otravy
------------------------

Lewisit ľahko preniká odevom aj gumou. Účinky látky sú podobné ako pri yperite avšak s tým rozdielom, že nastupujú okamžite. Na mieste zasiahnutia dochádza k sčervenaniu pokožky a následne vzniku pľuzgierov, ktoré sa zväčšujú a po 12 hodinách prasknú, pričom vytvoria ťažko hojiteľné rany. Výpary lewisitu pôsobia aj na oči a dýchacie orgány, spôsobujú ťažkosti s dýchaním, sucho a pálenie v nose, hrdle, hrudi a kašeľ. Možno tiež pozorovať príznaky celkovej otravy.

Chemické reakcie
----------------

Zlúčenina sa pripravuje adíciou chloridu arzenitého na acetylénu (etín) v prítomnosti vhodného katalyzátora (napríklad chlorid hlinitý alebo roztok chloridu ortuťnatého v kyseline chlorovodíkovej):

* AsCl3 + C2H2 → ClCHCHAsCl2

Referencie
----------

1. ↑  Lázna, J. a kol. *Příručka pro poddůstojníky*. Naše Vojsko, Praha, 1980, s. 306

|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
Súradnice: 48°09′08″S 17°08′02″V﻿ / ﻿48,152239°S 17,133967°V﻿ / 48.152239; 17.133967

Miletičova ulica - pohľad od kúpaliska DelfínMiletičova ulica
**Nivy** sú miestna časť a katastrálne územie Bratislavy v mestskej časti Ružinov v okrese Bratislava II. Kedysi to bola samostatná obec, neskôr bola pričlenená k Bratislave.

Miestna časť Nivy je vymedzená Karadžičovou ulicou zo západu, Krížnou ulicou a Trnavskou cestou zo severu, na východnej strane je ohraničená Bajkalskou a Hraničnou ulicou a okrem výseku ulíc Mlynské nivy, Košická a Pribinova ulica zaberá na juhu aj bývalé priemyselné územia okolo bratislavských prístavov.

Na mieste bývalej železničnej stanice sa dnes nachádza výšková budova ústredia centrály VÚB banky a výšková budova City Business Center Bratislava, medzi Mlynskými nivami a Páričkovou ulicou je multifunkčné centrum Nivy s autobusovou stanicou. Medzi Svätoplukovou a Košickou ulicou je stredné odborné učilište.

Nivy v súčasnosti zažívajú prudký rozvoj ako sa bývalé priemyselné oblasti menia na kancelárske a obytné zástavby. Plánované alebo vo výstavbe sú veľké projekty ako Eurovea 2, Cvernovka,a aj menšie projekty koncentrované najmä v okolí ulice Mlynské nivy. V súvislosti s nimi sa uvažuje o výstavbe električkovej trate po Pribinovej, Košickej a Miletičovej ulici, či o výstavbe lanovej dráhy z autobusovej stanice na druhý breh Dunaja. Miestnej časti sa tiež dotýka výstavba rýchlostnej cesty R7, ktorá vyústi na Bajkalskú ulicu.

Na adrese Ružová dolina 29 sa nachádza základná škola.

Galéria
-------

* Poloha v rámci častí RužinovaPoloha v rámci častí Ružinova
* Miestne časti NívMiestne časti Nív
* Poloha katastrálneho územia NivyPoloha katastrálneho územia Nivy

Pozri aj
--------

* 500 bytov
* Starý Ružinov
* Nivy (multifunkčné centrum)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nivy (časť Bratislavy)**

| * z
* d
* u
Mestská časť Ružinov |
| --- |
| 
* **Nivy**
	+ 500 bytov
	+ Mlynské nivy
	+ Starý Ružinov
	+ Ružová dolina
* **Ostredky**
* **Pošeň**
* **Prievoz**
	+ Pálenisko
* **Štrkovec**
* **Trávniky**
* **Trnávka**
	+ Zlaté piesky
* **Vlčie hrdlo**

 |  |

| * z
* d
* u
Obce a osady začlenené do Bratislavy |
| --- |
| 
* Čunovo
* Devín
* Devínska Nová Ves
* Kramáre
* Dúbravka
* Jarovce
* Karlova Ves
* Komárov
* Krásna Ves
* Lamač
* Nivy
* Petržalka
* Podunajské Biskupice
* Prievoz
* Rača
* Rusovce
* Selendorf
* Trnávka
* Vajnory
* Vrakuňa
* Vydrica
* Záhorská Bystrica

 |
**Lewis Nash** (\* 30. december 1958, Phoenix, Arizona, USA) je americký jazzový bubeník.

Roku 1981 sa z rodnej Arizony presťahoval do New Yorku, kde sa neskôr stal členom sprievodnej skupiny speváčky Betty Carter. Vydal niekoľko albumov pod svojím menom a spolupracoval s radom ďalších hudobníkov, medzi ktorých patria Dizzy Gillespie, Joe Wilder, Tošiko Akijoši, McCoy Tyner, Joe Lovano alebo Chris Potter. V roku 2008 bol členom skupiny The Blue Note 7, ktorá bola špeciálne zostavená pri príležitosti sedemdesiateho výročia vydavateľstva Blue Note Records.

Referencie
----------

1. 1 2  WITMER, Sharon. *Lewis Nash* [online]. Allmusic, [cit. 2013-07-29]. Dostupné online. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lewis Nash**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lewis Nash na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13934304x
* GND: 134626079
* ISNI: 0000 0001 1462 2650
* LCCN: nr90010468
* NK ČR: xx0062478
* VIAF: 85704129
* WorldCat: lccn-nr90010468
**Vojtova metóda** alebo **metóda reflexnej lokomócie** je súbor cvičebných techník, používaných na liečbu hybných porúch, zostavená MUDr. Václavom Vojtom. Jej základným princípom je fakt, že v centrálnom nervovom systéme človeka sú geneticky zakódované vrodené pohybové vzory.

Na základe štúdií liečby detí s detskou mozgovou obrnou z 50. rokov boli identifikované špecifické body, vďaka ktorým je možné stimulovať telo k určitým vrodeným pohybom, a to hlavne tlakom na príslušné citlivé miesta (predovšetkým na okostice kostí a fascie). Okrem samovoľnej pohybovej aktivity dochádza súčasne k fyziologickej aktivácii bránice a svalov brušnej steny, pravidelnému hlbokému dýchaniu, upraveniu tepovej frekvencie, pozitívnej stimulácii nervových centier a celkovému zlepšeniu mentálnej aktivity.

Teoretický podklad Vojtovej metódy
----------------------------------

Metóda je založená na znalosti vývoja pohybových vzorcov počas života dieťaťa. Vývoj pohyblivosti (motoriky) človeka je určený geneticky, prebieha úplne automaticky a je pokračovaním vývoja v maternici.

Vývojová kineziológia sa zaoberá motorickým vývojom dieťaťa a dáva terapeutovi pravidlá k rozpoznaniu ideálnej hybnosti dieťaťa. Znalosť vývojovej kineziológie je prínosom nielen pre rehabilitáciu pohybových porúch v pediatrii, ale má svoje nezastupiteľné miesto aj v rehabilitácii dospelých.

Terapeutický systém V. Vojtu zahŕňa tri modely (polohy na vyvolanie reakcie stimuláciou príslušných bodov):

* Model, ktorý sa aktivuje v polohe na bruchu sa nazýva reflexné plazenie
* Model aktivovaný z polohy na chrbte sa nazýva reflexné otáčanie
* Model aktivovaný z polohy na oboch kolenách sa nazýva 1. pozícia

Prostredníctvom terapeutických modelov reflexného plazenia, reflexného otáčania a prvej pozície a zodpovedajúcich bodov (aktivačných zón) vyvoláva terapeut u pacienta svalovú súhru. Tieto svalové súhry sú identické so svalovou súhrou, ktorú pozorujeme u detí počas ich motorického vývoja vo veku do jedného roka.

Cieľom nie je naučiť pacienta sa otáčať či plaziť, ale vyvolať, prípadne obnoviť vrodené svalové vzorce, ktoré umožňujú kvalitný postoj a chôdzu.

Diagnózy vhodné na terapiu Vojtovou metódou
-------------------------------------------

Pôvodné zameranie metódy na deti do 4 rokov veku sa s úspechom rozšírilo aj na dospelých.

### Deti

* Detská mozgová obrna (DMO)
* Fixované asymetrické držanie hlavy (tortikolis)
* Paréza brachiálneho plexu
* Rázštep chrbtice
* Pes equinovarus - konská noha
* Skolióza
* Ortopedické vady hrudníka
* Iné neurologické ochorenia

### Dospelí

* Cievna mozgová príhoda
* Periférna paréza
* Bolesti súvisiace s chrbticou
* Skolióza
* Periartritída - bolestivé rameno
* Stavy po úrazoch miechy
* Iné neurologické ochorenia

Externé odkazy
--------------

* Terapeutické a školiace centrum Vojtovej metódy pre ČR
* VALCHÁŘOVÁ, Petra. *Vojtova metoda (Bakalářská práce 2013)*. [s.l.] : Univerzita Tomáš Bati ve Zlíně, 2013. 67 s.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vojtova metoda na českej Wikipédii.*
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Beemster** je obec v Severnom Hollande a zároveň jeden z najstarších holandských poldrov. 

Vznikol na začiatku 17. storočia vysušením rovnomenného jazera, novozískané územie o ploche väčšej ako 7 000 ha bolo využité predovšetkým pre poľnohospodárske účely. Kultúrna krajina Beemster zahŕňa pole, väčšie sídelné celky aj samostatné statky, odvodňovacie kanály, hrádze či cesty.

Územie poldru bolo rozdelené podľa geometrického vzoru, ktorý bol použitý v súlade s renesančnými princípmi krajinného inžinierstva a plánovania. Rozdelenie krajiny bolo založené na pravouhlom systéme. Jednotlivé polia mali obdĺžnikový tvar o rozmeroch 180x900m. Päť týchto základných jednotiek spoluvytvárali modul 900x900m. Štyri tieto štvorca boli následne súčasťou väčšieho štvorca. Cesty a kanály boli vedené po obvode štvorcov polí v smere sever-juh a východ-západ s budovami pozdĺž ciest.

Fotogaléria
-----------

* Veterný mlyn v BeemsteriVeterný mlyn v Beemsteri
* Usadlosť v BeemsteriUsadlosť v Beemsteri
* Mapa Beemsteru z roku 1658Mapa Beemsteru z roku 1658
* Mapa Beemsteru z roku 1869Mapa Beemsteru z roku 1869
* Mapa Beemsteru z roku 2014Mapa Beemsteru z roku 2014

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Beemster**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Beemster na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Holandské pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Schokland a okolie
* Amsterdam – obranná línia mesta
* Willemstad, vnútorné mesto a prístav, Curaçao
* Sieť mlynov v Kinderdijk-Elshout
* D. F. Woudova parná čerpacia stanica
* Polder Beemster
* Dom Rietvelda a Schröderovej
* Waddensee
* Kruhový systém kanálov okolo Amsterdamu zo 17. storočia
* Továreň Van Nelle
* Kolónie benevolencie
* Hranice Rímskej ríše - Dolnogermánsky limes

 | Holandsko |
Poloha ostrova Kunoy
**Kunoy** (dán.: *Kunø*, isl.: *Kuney*) je Faerský ostrov. Má rozlohu 35,5 km² a 157 obyvateľov.

Ostrov Kunoy na známke

Geografia
---------

Leží medzi ostrovmi Kalsoy na západe a Borðoy na východe. Je tu 11 vrchov, z toho najvyšší Kúvingafjall s výškou 830 m. Sú tu tri osady: Kunoy s 65 obyvateľmi, Haraldssund s 74 obyvateľmi a Skarð so žiadnými obyvateľmi. Mesta Kunoy a Haraldssund boli spojené tunelom v roku 1988. V Haraldssunde je most na ostrov Borðoy. Na ostrove nie je takmer žiadna voda.

Z obce Skarð pocházal básnik, politik a učiteľ Símun av Skarði (1872 – 1942). Bol zakladateľom faerskej hymny *Mítt alfagra land*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kunoy**

| * z
* d
* u
Faerské ostrovy |
| --- |
| Borðoy ·  Eysturoy ·  Fugloy ·  Hestur ·  Kalsoy ·  Koltur ·  Kunoy ·  Lítla Dímun ·  Mykines ·  Nólsoy ·  Sandoy ·  Skúvoy ·  Stóra Dímun ·  Streymoy ·  Suðuroy ·  Svínoy ·  Vágar ·  Viðoy | Vlajka Faerských ostrovov |
Zľava zhora v smere hodinových ručičiek; niektoré z najobľúbenejších talianskych jedál: pizza (*Margherita*), cestoviny (*carbonara*), *espresso* a *gelato*
Lazane s *ragú*
**Talianska kuchyňa** je národná kuchyňa Talianska, ktorou sa inšpirovalo mnoho daľších. Využíva rôzne druhy mäsa a rýb, zeleninu (uvarenú na mnoho spôsobov) a cestoviny. Talianska kuchyňa je ďalej známa pestrým výberom plniek, zmrzliny, dezertov. Vo svete sú rozšírené rôzne druhy talianskych syrov a medzi najznámejšie talianske jedlá patrí pizza. Podľa využitia miestnych poľnohospodárskych plodín sa delí na tri druhy: severnú, strednú a južnú.

Rovnako ako kuchyňa iných stredomorských krajín je veľmi bohatá a pestrá vďaka rôznym kultúrnym a národným vplyvom (Kelti, Gréci, Etruskovia, Rimania, Arabi, Normani, Rakúšania, Španieli, a ďalší).

Cestoviny alebo pasta
---------------------

Talianska kuchyňa používa viac ako 400 druhov cestovín, ktoré sú známe svojou kvalitou a obľubou; napr. ako nám známe špagety, tortellini a raviolli. 

* Talianske cestoviny:
	+ Špagety
	+ Tortellini
	+ Orecchiette
	+ Ravioli
	+ Tagliatelle
	+ Fusilli
	+ Cavatelli
	+ Strascinati
	+ Farfalle
	+ Maccheroni
	+ Lasagne
	+ Lagane
	+ Manate
	+ Gnocchi
	+ Pizzoccheri
	+ Pastasciutta
	+ Penne

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Italská kuchyně na českej Wikipédii.*
*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cucina italiana na talianskej Wikipédii.*
Štandarda prezidenta Írska
**Prezident Írska** (angl. *President of Ireland*, ír. *Uachtarán na hÉireann*) je írska hlava štátu. Prezident je volený priamo ľuďmi. Prezident zastáva funkciu po dobu 7 rokov a môže byť zvolený najviac na dve funkčné obdobia. Post prezidenta je do začnej miery veľmi ceremoniálny úrad ale prezident má veľmi obmedzené právomoci a úlohy vykonáva s absolútnou diskrétnosťou. Oficiálne sídlo prezidenta je Áras an Uachtaráin v Dubline. Post prezidenta bol založený po vzniku írskej ústavy v roku 1937 a medzinárodne uznávaným sa stal v roku 1949 kedy nadobudol účinnosť zákon o Írskej republike.

Súčasný prezident Írska je Michael D. Higgins ktorý bol zvolený 29. októbra 2011. Jeho inaugurácia sa konala 11. novembra 2011.

Pečať prezidenta Írska

Pozri aj
--------

Zoznam prezidentov Írska

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prezident Írska**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku President of Ireland na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Prezidenti Írska |
| --- |
| *Uachtaráin na hÉireann* |
| 
* Douglas Hyde (1938 – 1945)
* Sean Thomas O'Kelly (1945 – 1959)
* Eamon de Valera (1959 – 1973)
* Erskine Hamilton Childers (1973 – 1974)
* Cearbhall Ó Dálaigh (1974 – 1976)
* Patrick John Hillery (1976 – 1990)
* Mary Robinson (1990 – 1997)
* Mary McAleese (1997 – 2011)
* Michael D. Higgins (2011 – súčasnosť)

 | Štandarda prezidenta Írska |
**Maxima** je veta, ktorá má univerzálny význam a ktorej formulácia je taká evidentná, že nepotrebuje nijaké dôkazy; významový útvar, ktorý tvorí význam tejto vety: princíp, najvyššia zásada; najvyššie osobné životné pravidlo, osobná zásada vôle a konania.

Dnes sa namiesto *maxima* používa skôr termín *motív*.

Podľa Kanta je maxima je subjektívny zákon, podľa ktorého sa skutočne koná, subjektívny princíp
chcenia, vnútorný princíp voľby medzi rôznymi cieľmi. Z ľubovoľných praktických zásad sa stávajú maximy, ak sa súčasne stávajú subjektívnymi dôvodmi konania, subjektívnymi zásadami. V maximách spočíva morálna hodnota konania, ktorá je daná, keď človek môže svoje maximy posudzovať rozumovým zvažovaním ako praktické všeobecné zákony a súhlasiť s nimi, t. j. keď môže chcieť, aby sa maxima jeho konania súčasne stala všeobecným zákonom (pozri: kategorický imperatív).

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Pamätná tabuľa
**Prešovská vzbura** v Prešove bola revolta vojakov a obyvateľov mesta Prešov proti Rakúsko-Uhorsku v roku 1918. Začala v noci z 31. októbra 1918 na 1. novembra 1918. Zúčastnilo sa jej najmenej 300 vojakov náhradného práporu 67. pešieho pluku. Vzbura bola potlačená 1. novembra 1918 a hneď v ten deň, komando maďarských dôstojníkov vykonalo popravu 40 vojakov a 2 civilistov.

Príčiny vzbury
--------------

Viacerí vojaci prešovskej posádky, najmä vojaci náhradného práporu 67. pešieho pluku po tom, čo sa 31. októbra 1918 dozvedeli o konci vojny, vyrabovali v meste Prešov vojenské sklady a niektoré obchody na terajšej Hlavnej ulici. Na základe vtedajšieho stanného práva boli 40 vojaci a dvaja civilní občania popravení priamo pri stene katolíckeho kostola na Hlavnej ulici. Tieto tragické udalosti priamo súviseli s vojnovými útrapami a rozpadom Rakúsko-Uhorska.

Priebeh vzbury
--------------

Vojaci 67. cisárskeho a kráľovského pešieho pluku, v ktorom mali väčšinu Slováci zo Šarišskej a Liptovskej župy a niektorých ďalších menších prešovských útvarov, odopreli poslušnosť svojim veliteľom lebo už mali dosť vojnových útrap prvej svetovej vojny a tak aj pod vplyvom revolúcie v Budapešti, v noci z 31. októbra na 1. novembra 1918 spolu s civilistami, vyrabovali v meste Prešov vojenské sklady a obchody. Po príchode vojenských posíl boli vzbúrenci pozatýkaní a napriek tomu, že počas nepokojov nedošlo k žiadnym stratám na životoch, odsúdil 120 účastníkov vzbury štatariálny súd na trest smrti. Ten istý deň 1. novembra 1918 bolo popravených 40 vojakov a 2 civilisti. Ostatným sa podarilo ujsť. Táto udalosť je známa aj ako Prešovská vzbura. Bola to najkrvavejšia udalosť od Prešovských jatiek (1687).

6. novembra 1918 Ján Meličko z Prešova, napísal vtedajšiemu martinskému vedeniu Slovenskej národnej rady list v ktorom píše: „ráno bez akéhokoľvek výsluchu ich dali strieľať a síce pri kostole. Mnohí sa útekom chceli zachrániť, ale ako psov ich strieľali. Moc zaslzených očí sa dívalo na to. No boli tam aj vysmiate tváre vyvoleného národa."

Vtedajšie maďarské vojenské aj štátne orgány túto vzburu zaradili do kategórie rabovania obchodov a nie medzi klasickú vojenskú vzburu. Historickú udalosť pripomína aj pamätná tabuľa, ktorá bola umiestnená na severnom múre konkatedrály svätého Mikuláša a je na nej napísaný tento text: „Pri tomto kostolnom múre zastrelili 1. novembra 1918 34 vojakov a občanov odsúdených na smrť podľa stanného práva za účasť na vzbure 31. októbra 1918, ktorá vznikla pod vplyvom VOSR." Miesto popravy je zaradené do slovenského zoznamu národných kultúrnych pamiatok pod číslom 707-1443/0

Referencie
----------

1. 1 2 3  HRONSKÝ, Marián; KRIVÁ, Anna; ČAPLOVIČ, Miloslav. *Vojenské dejiny Slovenska*. Zväzok IV 1914 – 1939. Bratislava : Ministerstvo obrany Slovenskej republiky, 1996. 264 s. ISBN 80-88842-05-0. S. 81-82.
2. ↑  *Sprievodca po historickom Prešove*, autor: Peter Švorc a kolektív, vydalo: UNIVERSUM, 1997 str.33

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prešovská vzbura**

Externé odkazy
--------------

*
**Prezumpcia neviny** znamená, že každý občan, ktorý je obvinený zo spáchania priestupku alebo trestného činu, je považovaný za nevinného dovtedy, kým sudca nevznesie právoplatné rozhodnutie o jeho vine (pričom nezáleží na tom, či ho naozaj spáchal, alebo nespáchal).

V takýchto prípadoch je veľmi dôležité správne oslovenie občana, a to takto:

* v štádiu objasňovania prípadu ide o podozrivého,
* v štádiu začatia samotného procesu sa jedná o obvineného,
* až po právoplatnosti rozhodnutia (ak ním bola uznaná občanova vina) môže byť táto osoba označovaná za vinného.

Priestupkové konanie
--------------------

Občan je obvineným z priestupku, len čo správny orgán vykonal voči nemu prvý procesný úkon. Na takého občana sa hľadí ako na nevinného, kým jeho vina nebola vyslovená právoplatným rozhodnutím. Obvinený z priestupku má právo vyjadriť sa ku všetkým skutočnostiam, ktoré sa mu kladú za vinu a k dôkazom o nich, uplatňovať skutočnosti a dôkazy na svoju obhajobu, podávať návrhy a opravné prostriedky. K výpovedi ani k priznaniu ho nemožno donucovať.

Preto je dôležité rozoznávať pomenovania osoby, ktorá sa dopustila priestupku, a to tak, že v štádiu objasňovania ide o podozrivého zo spáchania priestupku, v štádiu začatia samotného konania o priestupku o obvineného z priestupku a až po právoplatnosti rozhodnutia (ak ním bola uznaná jeho vina) môže byť takáto osoba označovaná za vinného. Inštitút prezumpcie (predpokladu) neviny má však i oveľa ďalekosiahlejšie dôsledky ako formálne oslovovanie; napríklad osoba po splnení ostatných podmienok môže byť členom rybárskej stráže, hoci sa už objasňuje jej priestupok na úseku rybárstva, a to až do dňa, keď nadobudne odsudzujúce rozhodnutie právoplatnosť.

Referencie
----------

1. 1 2   *Prezumpcia neviny, Slovenská terminologická databáza* [online]. data.juls.savba.sk, 31.01.2008, rev. 2013-02-05, [cit. 2013-06-09]. Dostupné online.
**Lomniansky potok** je potok na Strednom Pohroní, v juhovýchodnej časti okresu Zvolen. Je to pravostranný prítok Neresnice, meria 6 km a je tokom V. rádu.

Pramení v Javorí medzi vrchmi Sekier (887,1 m n. m.) a Tri vrchy (796,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 650 m n. m. v blízkosti osady Lomno. Na hornom toku tečie juhozápadným smerom, následne vteká do Pliešovskej kotliny a východne od osady Podskalka sa stáča na juh, pričom v lokalite Pod Sklienkou vytvára oblúk prehnutý na západ. Ďalej tečie na krátkom úseku opätovne na juhozápad, potom na juh, esovito sa ohýba a zľava priberá Sásky potok. Odtiaľ už pokračuje juhojuhozápadným smerom, z ľavej strany priberá Vápenný potok a sprava Kňazov potok a východne od obce Sása ústi v nadmorskej výške približne 385,5 m n. m. do Neresnice.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-15]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-15]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Neresnice** |
| --- |
| *Neresnica* → *Slatina* → *Hron* → *Dunaj* |
| Burzovo · Bystrý potok · Čerešňová · Čierna voda · Drieňová · Hajtmanka · Hrdzavec · Kalný potok · Kňazov potok · Lomniansky potok · Macovie jarok · Malý jarok · Mlynárová · Močiarka · Nemecký potok · **Neresnica** · Poľný potok · Potôčik · Predkútsky jarok · Rybníkový jarok · Sásky potok · Sitník · Slaný potok · Strieborný potok · Studničný jarok · Šúplatský jarok · Vápenný potok |
V roku 2009 hudobné vydavateľstvo Opus v rámci svojej edície Opus Remasters znovu vydalo prvých osem albumov skupiny Fermata s dôsledne vyčisteným a remasterovaným zvukom. Po prvýkrát ide o autorizovanú CD reedíciu, pri ktorej sa remastering z pôvodných štúdiových pásov uskutočnil pod dohľadom lídra skupiny Františka Grigláka a ďalších členov. 

Súbor má podobu štyroch samostatných dvojdiskových kompletov a zachytáva albumovú diskografiu skupiny z rokov 1975 až 1991 v jej originálnej podobe, teda bez akýchkoľvek bonusových skladieb. Súčasťou každého bukletu sú tiež reprinty pôvodných obalov (prednej i zadnej strany) a autentické sprievodné poznámky o nahrávke a hudobníkoch. 

Komplety sú koncipované chronologicky a nesú označenie *Fermata 1 – 4*. 

Pri komplete *Fermata 4* došlo závažnou tlačovou chybou k vzájomnej zámene reprintovaných zadných strán obalov albumov *Ad libitum* a *Simile...*.

Komplety
--------

* *Fermata 1* – obsahuje albumy *Fermáta* a *Pieseň z hôľ*
* *Fermata 2* – obsahuje albumy *Huascaran* a *Dunajská legenda*
* *Fermata 3* – obsahuje albumy *Biela planéta* a *Generation*
* *Fermata 4* – obsahuje albumy *Ad libitum* a *Simile…*

| * z
* d
* u
Fermata |
| --- |
| 
* **František Griglák**
* **Fedor Frešo**
* **Peter Preložník**
* **Igor Skovay**

 |
| Štúdiové albumy | 
* *Fermáta*
* *Pieseň z hôľ*
* *Huascaran*
* *Dunajská legenda*
* *Biela planéta*
* *Generation*
* *Ad libitum*
* *Ad libitum* (ang. verzia)
* *Simile*
* *Real Time*
* *X*
* *Next*

 |
| Koncertné albumy | 
* *Live v Klube za zrkadlom*
* *Live v Klube za zrkadlom* (DVD)

 |
| Pozri aj | 
* *Súborná reedícia albumov skupiny Fermata*

 |
**Maximiliano Hernández Martínez** (\* 21. október 1882, San Matías, Salvádor - † 15. máj 1966, veľkostatok Jamastrán, Honduras) bol salvádorský vojak a diktátor. Pochádzal z ôsmich detí. Po ukončení vojenskej školy v Guatemale sa postupne stal brigádnym generálom. V roku 1931 bol zvolený za viceprezidenta republiky. O deväť mesiacov neskôr, po vojenskom prevrate sa stal prezidentom, čo o rok neskôr potvrdil aj parlament. 

Vládol autoritárskym spôsobom a prostredníctvom dekrétov 13 rokov. V r. 1932 krvavo potlačil povstanie roľníkov proti svojej vláde, pričom dal zmasakrovať vyše 10 000 ľudí. Bol horlivým fašistom a zaviedol rasistický zakon, ktorý zabraňoval vstupu černochov do krajiny. Na druhej strane, počas jeho vlády nastalo ozdravenie verejných financií, bola založená štátna emisná banka, vyrovnal sa zahraničný dlh a bola vybudovaná salvádorská časť Panamerickej magistrály. Založil fondy financujúce bývanie pre chudobných, civilným osobám zrušil právo nosiť zbraň a nechal stíhať každého, kto bol "tulák a neviedol čestný život". Kriminalitu potláčal drakonickými zákonmi. Trestom za krádež bola amputácia ruky, v prípade recidívy poprava zastrelením. V roku 1939 presadil čiastočné volebné právo žien.

V roku 1944 odstúpil po generálnom štrajku, vyvolanom rozhodnutím parlamentu o predĺžení jeho funkčného obdobia. Zomrel zavraždený svojím šoférom o 22 rokov neskôr v exile v Hondurase. Ten ho dobodal na smrť ako pomstu za smrť jeho otca, ktorý bol jednou z obetí Martinezovej diktatúry.

Autoritné údaje: * BnF: 16625830s
* GND: 118860070
* ISNI: 0000 0004 5304 7582
* LCCN: n88110124
* VIAF: 55700231
* WorldCat: lccn-n88110124
**Nicolae Timofti** (\* 22. december 1948, Ciutuleşti, Moldavsko) je moldavský politik, v rokoch 2012 – 2016 prezident Moldavska. Pôvodnou profesiou sudca, prezidentom sa stal po takmer trojročnom pate, kedy krajina bola bez hlavy štátu, pretože rozloženie síl v parlamente neumožnilo získať potrebnú trojpätinovou podporu (tj. 61 hlasov) pre svojho kandidáta ani najsilnejšej strane – komunistom (42 mandátov), ani vládnej koalícii všetkých ostatných parlamentných strán (59 mandátov). Timoftiho nominovala vládna koalícia a jeho zvolenie umožnila podpora troch bývalých komunistických poslancov, ktorí prešli (do tej doby k mimoparlamentnej) socialistickej strane.

Životopis
---------

Nicolae Timofti sa narodil 22. decembra 1948 v obci Ciutuleşti na severe Moldavska. Jeho dedo Tudor bol roku 1949 z politických dôvodov deportovaný do Amurskej oblasti na Ďalekom východe, kde roku 1953 zomrel. Budúci prezident pracoval od svojich 15 rokov ako cestár u okresnej správy ciest vo Floreşti, neskôr sa vyučil automechanikom. Roku 1967 mu bolo umožnené štúdium práva na Moldavskej štátnej univerzite v Kišiňove, ktoré dokončil v roku 1972. Po absolvovaní základnej vojenskej služby krátko pôsobil na Ministerstve spravodlivosti Moldavskej sovietskej socialistickej republiky, od roku 1976 ako sudca, v rokoch 1980 – 1990 sudca Najvyššieho súdu Moldavskej SSR.

Po vzniku samostatného Moldavska pôsobil vo vysokých justičných funkciách. 16. marca 2012 bol parlamentom zvolený prezidentom republiky. Získal 62 hlasov, na zvolenie ich potreboval minimálne 61. Nicolae Timofti je ženatý, má tri deti.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Biography of President of the Republic of Moldova Nicolae Timofti, 2012-2016* [online]. presedinte.md, [cit. 2020-11-19]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nicolae Timofti**

Externé odkazy
--------------

* Životopis N. Timoftiho na oficiálnych stránkach prezidenta Moldavskej republiky
* Moldavané se po letech dočkali nového prezidenta, ČT 24, 16. 3. 2012

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nicolae Timofti na českej Wikipédii.*
**Nick Holonyak** (\* 3. november 1928, Zeigler, Illinois, USA – † 18. september 2022, Urbana, Illinois, USA) bol americký fyzik a elektrotechnik, vynálezca luminiscenčnej diódy (LED), emitujúcej červené svetlo namiesto infračerveného žiarenia. Venoval sa výskumu v oblasti polovodičov a bol prvým študentom Johna Bardeena a neskôr aj jeho priateľom.

Pracoval v Bell Labs (po odchode Bardeena) a práve v týchto laboratóriách získal svoje prvé skúsenosti s tranzistormi. Bol pevným zástancom názoru, že Johnovi Bardeenovi sa nedostalo toľko uznania, koľko by si zaslúžil za vývoj fyzikálnej teórie, ktorá umožnila vynález tranzistorov a že naproti tomu William Shockley získal až príliš veľa uznania.

Životopis
---------

Narodil sa v Zeiglere, Illinois v rusínskej rodine (emigrantom z Československa, Podkarpatskej Rusi). Univerzitné vzdelanie (elektrotechnický inžinier) získal na Univerzite v Illinois. V roku 1951 absolvoval prvé lekcie u Johna Bardeena (bol jeho prvým PhD. študentom) a v tej súvislosti aj prvý laický pohľad na tranzistory. V roku 1952 prešiel od výskumu vákuových trubíc do polovodičových laboratórií Bardeena, napriek tomu, že tento prestup bol zosmiešňovaný niektorými spolupracovníkmi. Holonyak urobil správny krok, polovodiče čoskoro spôsobili prevrat v elektronike.

Po ukončení vysokoškolského štúdia v roku 1954 bol požiadaný Bellom, aby pracoval na viacerých kremíkových zariadeniach, vrátane tranzistorov. Pokračoval v rozširovaní svojich vedeckých znalostí, pracoval pre US armádu (signalizačné oddelenie) a pre General Electric. V roku 1960 vytvoril prvý polovodičový laser a prvú LED v rolu 1962 (už ako konzultant v GE v Syracuse, New York). V roku 1963 sa vrátil na Univerzitu v Illinois ako profesor k Johnovi Bardeenovi a pracoval na kvantovej teórii vĺn a lasere. Je autorom publikácií Polovodičovo riadený usmerňovač (1964) a Fyzikálne vlastnosti polovodičov (1989). Ešte stále pracuje na výskume v Illinois na oddelení Elektrického a počítačového inžinierstva.

V roku 1989 získal Edisonovu medailu 'Za mimoriadnu kariéru v oblasti elektrotechniky a prínos k významnému zlepšeniu v oblasti polovodičov a prístrojov.' V roku 1995 bol ocenený Japonskou cenou za Významný prínos do výskumu praktickej aplikácii LED (light emitting diodes) a laserov.' V roku 2003 bol ocenený IEEE Medal of Honor.

Referencie
----------

1. ↑  TOUCHSTONE, Liz Ahlberg. *Nick Holonyak Jr. pioneer of LED lighting, dies* [online]. University of Illinois Urbana-Champaign, 2022-09-18, [cit. 2022-09-23]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nick Holonyak**

Externé odkazy
--------------

* Nick Holonyak Jr. na webe University of Illinois Urbana-Champaign
* Nick Holonyak Jr. na Engineering and Technology History Wiki
* Oral-History:Nick Holonyak na Engineering and Technology History Wiki

Autoritné údaje: * BnF: 123551234
* GND: 172142199
* ISNI: 0000 0000 8176 1805
* LCCN: n88117931
* NK ČR: ntk2017954848
* VIAF: 110371383
* WorldCat: lccn-n88117931