**Košúty** sú mestská časť mesta Martin, nachádzajúcou sa v jeho severovýchodnej časti. V minulosti boli Košúty samostatnou obcou. V roku 1919 boli zlúčené s obcou Priekopa a súčasťou mesta Martin sú od roku 1949. Pôvodná zástavba bola zlikvidovaná v 70. rokoch 20. storočia, kedy bolo na jej mieste vybudované sídlisko z panelových domov. 

Na území Košút sa nachádza aj významná archeologická lokalita „*Hrádok*", ktorá je miestnymi obyvateľmi označovaná ako „*Attilov hrob*".

Dejiny
------

Územie Košút patrí medzi najstaršie osídlené oblasti Turca. V lokalite Hrádok boli nájdené pozostatky osídlenia ľudu badenskej kultúry už z eneolitu. Ďalšie nálezy sú z obdobia lužickej a púchovskej kultúry, tiež je tu doložené slovanské hradisko.

Samotné Košúty sú ale písomne doložené pomerne neskoro v porovnaní s okolitými obcami. Prvá písomná zmienka o Košútoch (vtedy pod názvom „*Dvorec*") je z roku 1359. Keďže pôvodné nadobúdacie listiny k obci boli zemianskemu rodu Košútovcov ukradnuté ešte v 14. storočí, dnes sa iba predpokladá, že prvému majiteľovi, istému Košútovi, daroval územie vyčlenené z chotára obce Priekopa magister Donč. Vlastníctvo Dvorca potvrdil jobagiónom, synom Košúta - Andrejovi, Pavlovi a Michalovi kráľ Ľudovít I. roku 1360 a v roku 1379 dokonca povýšil Andreja za vojenské zásluhy medzi vyššiu šľachtu a potvrdil jeho dedičné právo na obec. Od roku 1397 už zemiansky rod Košútovcov nazýva obec Košútmi, aj keď počas celého stredoveku je možné v listinách nájsť oba názvy - Dvorec (*Udvar*) aj Košúty (*Kossuthfalva*).

Význam Košút ako sídla zemianskeho rodu stúpol v 15. storočí. Košútovci sa tešili priazni uhorského kráľa Žigmunda, ktorý im potvrdil novou donačnou listinou v roku 1411 vlastníctvo Košút a ďalších území, čím z nich spravil jeden z najvýznamnejších rodov v Turčianskej stolici. Boj o rozhodujúci vplyv medzi zemianskymi rodmi sa dotkol aj Košút. V rokoch 1577 - 1642 tu prebiehal spor o rodinné majetky medzi Košútovcami a Révaiovcami, ktorý skončil predajom sporných území do vlastníctva Košútovcov.

S rozvojom okolitých obcí začali Košúty postupne upadať. V 18. storočí patrili medzi najmenšie turčianske obce (v polovici 18. storočia tu žilo 82 obyvateľov) a o storočie neskôr už boli iba samotou (v roku 1900 mali Košúty iba 25 obyvateľov).

V roku 1919 boli Košúty pričlenené k obci Priekopa, ktorá je dnes súčasťou mesta Martin.

V poslednej tretine 20. storočia Košúty definitívne stratili svoj vidiecky charakter. Pôvodná výstavba bola zbúraná a na území Košút vzniklo v rokoch 1975 - 1988 sídlisko *Košúty I.* podľa projektu Márie Krukovskej. Ďalší rozvoj tohto územia prebiehal ešte severnejšie, kde v rokoch 1983 - 1989 postavili sídlisko *Košúty II.*, ktorého autorom bol architekt Martin Oríšek. Jedinou stavbou vidieckeho typu zostal v Košútoch rodinný dom maliara Miroslava Marčeka. Chýbajúcu občiansku vybavenosť na sídlisku doplnil v roku 1996 polyfunkčný dom obchodov a služieb architekta Dušana Maňáka, ktorý je dodnes známy ako *Jantár*.

Súčasnosť
---------

Dnes sú Košúty plnohodnotnou martinskou mestskou časťou s plnou občianskou vybavenosťou. Okrem viacerých obchodných prevádzok, hypermarketu, školy a materskej školy tu sídli aj okresné pracovisko katastra nehnuteľností a slovenský výrobca obuvi *ECCO Slovakia, a. s.* Aj keď sú dnes Košúty najmenšou mestskou časťou, žije tu najväčší počet obyvateľov, čo z nich robí najľudnatejšie sídlisko mesta Martin. Do budúcnosti sa nevylučuje ani jeho ďalší rozvoj, či založenie *Košút III.*

Rodáci
------

* Juraj Košút

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  JUNAS, Ján. *Turčianske chotáre*. 1. vyd. Martin : GRADUS, 1996. ISBN 80-901392-8-0. Kapitola Fakty histórie, s. 201 - 202.
2. 1 2   *Martin - z dejín mesta*. 1. vyd. Martin : Vydavateľstvo Neografie, 2000. ISBN 80-88892-34-1. Kapitola Martin a okolie v praveku, vo včasnej dejinnej dobe a na začiatku stredoveku, s. 28 - 50.
3. 1 2 3 4 5 6   *Martin - z dejín mesta*. 1. vyd. Martin : Vydavateľstvo Neografie, 2000. ISBN 80-88892-34-1. Kapitola Stručné dejiny dnes aglomerovaných obcí Martina do roku 1918, s. 185 - 186.
4. ↑  THURZO, Igor; RAKŠÁNYI, Peter; DÚBRAVEC, Róbert. *Martin a jeho genius loci*. 1. vyd. Martin : Osveta, 2013. ISBN 978-80-8063-409-4. Kapitola Martin - príbeh a perspektíva mesta, s. 36.
5. 1 2 3  THURZO, Igor; RAKŠÁNYI, Peter; DÚBRAVEC, Róbert. *Martin a jeho genius loci*. 1. vyd. Martin : Osveta, 2013. ISBN 978-80-8063-409-4. Kapitola Martin - príbeh a perspektíva mesta, s. 64.
6. ↑  THURZO, Igor; RAKŠÁNYI, Peter; DÚBRAVEC, Róbert. *Martin a jeho genius loci*. 1. vyd. Martin : Osveta, 2013. ISBN 978-80-8063-409-4. Kapitola Martin - príbeh a perspektíva mesta, s. 69.

Súradnice: 49°05′09″S 18°56′02″V﻿ / ﻿49,085797°S 18,933821°V﻿ / 49.085797; 18.933821

| * z
* d
* u
 Mestské časti Martina (7) |
| --- |
| 
* Košúty
* Ľadoveň-Jahodníky-Tomčany
* Podháj
* Priekopa
* Sever
* Stred
* Záturčie

 |  |