recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Funkcionalistický komplex Mánes nad Vltavou
Pohľad do interiéru budovy s Národným divadlom v pozadí
**Spolok výtvarných umelcov Mánes** – **SVU Mánes**, **Mánes** – bol založený v roku 1887, jeho účelom bolo diskutovať a prednášať o umení, ako českom tak európskom, vydávať časopis „Volné směry" (od 1897), umelecké publikácie a poriadať výstavy.

História
--------

Spolok sa pomenoval po maliarovi Josefovi Mánesovi. Prvým predsedom bol zvolený Mikoláš Aleš, redaktorom sa stal Luděk Marold.

Prvou výstavou bola v roku 1896 súborná výstava Mikoláša Alša v Topičovom salóne.

Otvorenie kultúrneho obzoru, cesty umelcov do zahraničia, správy o nich a výstavy priniesli podnety českému umeniu – ako napríklad secesiu, impresionizmus, kubizmus.

V lete roku 1902 poriadal Mánes výstavu sôch Augusta Rodina, výstavu ruského umenia v roku 1904, v roku 1905 výstavu malieb Edvarda Muncha,  francúzskych impresionistov v roku 1907, vedľa výstav nemeckého, poľského, chorvátskeho, dánskeho, anglického umenia.

SVU Mánes vydával edíciu *Zlatoroh* - zbierka ilustrovaných monografií, ktorú viedol Max Švabinský:

Po februárovom prevrate v roku 1948 bol SVU Mánes šikanovaný a nakoniec v roku 1956 násilne rozpustený, na jeho miesto funkcionári komunistického režimu dosadili Český fond výtvarných umení. Vtedy síce už v Sovietskom zväze, ktorý určoval dianie vo svojich satelitoch, prebiehala krátká doba uvoľnenia, tá ale do socialistického Česko-Slovenska dorazila s meškaním až začiatkom 60. rokov.

Budova spolku Mánes
-------------------

Šítkovský mlyn v Prahe je doložený od 12. storočia, rozšírený v roku 1495 o vodáreň a Šítkovskú vodárenskú vežu. Nasledujúce prestavby rešpektovali vodárenskú vežu s barokovou strechou. Vodáreň zásobovala štyri mestské fontány.

V rokoch 1928 – 1930 na tomto mieste vystaval spolok Mánes funkcionalistický komplex reštaurácie, klubovne a výstavnej siene, navrhnutý Otakarom Novotným.

Členovia
--------

* pozri: "Riadni členovia Spolku výtvarných umelcov Mánes od generácie zakladateľov do dnešných dní" na serveri svumanes.cz

Referencie
----------

1. ↑  
 *Rozhodnutie o rozpustení Spolku výtvarných umelcov Mánes* [online]. Ústredný národný výbor hlavného mesta Prahy, 1956-03-03, [cit. 2016-12-01]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* 
* Tunelování Mánesa se státním dohledem?, Jan Paul, 3. 3. 2003, Britské listy (na serveri svumanes.cz)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Prezentácia jedného z výrobcov na *Consumer Electronics Show 2009*
**Spotrebná elektronika** zahŕňa elektronické zariadenia každodenného (alebo aspoň častého) použitia pre komunikáciu, v kancelárii aj doma.

Produkty patriace do spotrebnej elektroniky
-------------------------------------------

* Televízory, set-top boxy, satelitné prijímače
* Digitálne fotoaparáty a videokamery
* Audio prehrávače (MP3, CD, minidisk)
* Prehrávače obrazových formátov (DVD, VHS, Blu-ray)
* Kalkulačky, tlačiarne, kopírky a iná kancelárska elektronika
* Mobilné a bezdrôtové telefóny, pagery a pod.
* Ostatné zvukové vybavenie (reproduktorové sústavy a zvukové zostavy), slúchadlá
* GPS navigácie

Medzi spotrebnú elektroniku sú niekedy počítané aj osobné počítače, notebooky a netbooky. Podľa iného uhla pohľadu sú naopak považované za samostatnú oblasť.

Súčasnosť
---------

V súčasnosti trhu spotrebnej elektroniky dominujú japonské a juhokórejské spoločnosti.

Spotrebná elektronika je od podobných odvetví jedinečná v šírke záberu (a cieľovej skupiny), rýchlosti vývoja, rozmanitosti ponuky, "trendovosti" aj celkovom objeme predaja.

Asociácia CEA (*Consumer Electronics Association*) odhaduje, že celosvetový predaj spotrebnej elektroniky v roku 2007 predstavoval 150 mld. Dolárov.

Spotrebná elektronika sa vyrába naprieč svetom, hoci obzvlášť veľkú koncentráciu výskumu a vývoja možno nájsť v Japonsku a Južnej Kórei. Najnovšiu spotrebnú elektroniku je možné zhliadnuť na každoročnom *Consumer Electronics Show* v nevadskom Las Vegas.

Referencie
----------

1. ↑  CEA: Industry Statistics

Pozri aj
--------

* Biela technika

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Spotřební elektronika na českej Wikipédii.*
Square Jehan-Rictus
**Square Jehan-Rictus** je square v Paríži v 18. obvode na námestí Place des Abbesses.

Dejiny
------

Square bolo založené v roku 1936 a nesie meno francúzskeho básnika Gabriela Randona de Saint-Amand (1867 – 1933) nazývaného Jehan-Rictus. Park bol modernizovaný v rok 1994. Rozkladá sa na ploche 2 083 m² na mieste budovy, kde od roku 1837 sídlila radnica bývalej obce Montmartre a po jej pripojení k Paríži v roku 1860 radnica 18. obvodu. V roku 1892 bola radnica presunutá na svooje súčasné miesto na námestí Place Jules-Joffrin.

Vybavenie
---------

V parku sú vysadené čerešne, palmy, ovocné stromy a zhluky kríkov (tavolníky, vavríny ai.), platany, živé ploty z hrabov, botanická zbierka ruží a záhrada liečivých rastlín obklopená pergolou s fontánou uprostred.

V roku 2000 tu bolo inštalované umelecké dielo Le mur des je t'aime, pomník venovaný láske.

Referencie
----------

1. ↑   *Historie radnice 18. obvodu* [online]. [Cit. 2011-10-25]. Dostupné online. Archivované 2011-07-19 z originálu.
2. ↑  Stránky o pomníku

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Square Jehan-Rictus**

Súradnice: 48°53′05″S 2°20′19″V﻿ / ﻿48,884722°S 2,338611°V﻿ / 48.884722; 2.338611

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Square Jehan-Rictus na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
**Srdcová svalovina** (iné názvy: **myokard**, **myokardium**, **srdcový sval**, **svalovina srdca**, lat. *myocardium*) je svalové tkanivo u stavovcov (*Vertebrata*).

Predstavuje typ svaloviny, ktorý sa svojimi vlastnosťami nachádza medzi hladkou a priečne pruhovanou svalovinou. Skladá sa z jednotlivých buniek pretiahnutého tvaru, ktoré majú oválne jadrá uložené uprostred bunkových tiel, a ktoré vytvárajú hustú sieť. Bunky sú medzi sebou spojené plazmatickými mostíkmi a jednotlivé jednojadrové bunky myokardu oddeľujú od seba tzv. *interkalárne disky*. Tieto disky zabezpečujú prenos podráždenia z bunky na bunku a tým synchrónnu kontrakciu srdcového svalu.

Na povrchu majú tenkú sarkolemu, vnútro vypĺňa sarkoplazma. Aj v bunkách myokardu sú prítomné vlákna aktínu a myozínu. Ich usporiadanie je také isté ako vo vláknach priečne pruhovanej svaloviny.

Pozri aj
--------

* Hladká svalovina
* Priečne pruhovaná svalovina
* Svalové vlákno
* Myocyt
* Prevodový systém srdca

Zdroje
------

* MALINA, Radovan. *Všeobecná zoológia*. Banská Bystrica : Fakulta prírodných vied UNB, 2004. Dostupné online. Kapitola Svalové tkanivá, s. 23. Archivované 2006-12-30 z originálu.
* ČIHÁK, Radomír. *Anatomie 1*. 3. vyd. Praha : Grada, 2011. ISBN 978-80-247-3817-8. Kapitola Svalstvo hladké, s. 26-27. (po česky)

Referencie
----------

1. ↑  HOLOMÁŇOVÁ, A. BRUCKNEROVÁ, I. Srdcovocievna sústava - anatomické názvy - Latinsko-anglicko-slovenský slovník. Bratislava: Vydavateľstvo ELÁN, 2000. ISBN 80-85331-26-8. S. 13
2. ↑  myocardium. In: LANGOVÁ, T. Anglicko-slovenský slovník medicíny. 2. vydanie. Bratislava: VEDA, 1998. ISBN 80-224-0527-2. S. 400
Nahrávacie štúdiá Abbey Road Studios
Lord's Cricket Ground
Stanica metra St. John's Wood
**St John's Wood** je jednou z londýnskych štvrtí obvodu City of Westminster, nachádzajúca sa neďaleko Regent’s Parku. St John's Wood je vzdialený približne dva a pol míle na severozápad od Trafalgarského námestia.

Dejiny
------

Kedysi bol St John's Wood súčasťou Great Middlesex Forest, neskôr sa stal majetkom Rádu rytierov Svätého Jána z Jeruzalema (angl.: Knights of St John of Jerusalem).

Rozvoj oblasti začal až na začiatku 19. storočia. St John's Wood bol jedným z predmestí Londýna, kde sa výnimočne uprednostnila výstavba s nižšou hustotou obyvateľstva. V tom čase sa totiž v Londýne preferovala výstavba terasových domov s vyššou hustotou obyvateľstva. Napriek tomu, že časom bola časť víl zbúraná a prestavaná na obytné domy, St John's Wood patrí stále medzi žiadané obytné štvrte. 

Medzi známych obyvateľov St John's Wood okrem iného patrí britská supermodelka Kate Moss.

Miesta záujmu
-------------

St John's Wood sa nachádza kriketové ihrisko Lord's, sídlo Marylebone Cricket Club a neoficiálna mekka britského kriketu. Okrem iného sa tu nachádza aj Abbey Road známa najmä vďaka najmä nahrávacím štúdiám, v ktorých nahrala skupina The Beatles všetky svoje albumy vrátane albumu *Abbey Road*. Jeho obal zachytáva skupinu na prechode prechodcov, ktorý sa nachádza priamo pred štúdiom.

Dopravné spojenie
-----------------

Najbližšie stanice londýnskeho metra:

* **St. John's Wood** (Jubilee Line)
* **Maida Vale** (Bakerloo Line)
* **Baker Street** (Bakerloo, Circle, Metropolitan, Hammersmith & City a Jubilee Line)

Najbližšie železničné stanice:

* **Marylebone**

Externé odkazy
--------------

* SteetMap.co.uk; Mapa St John's Wood a najbližšieho okolia
**Správa jaskýň Českej republiky** (čes. *Správa jeskyní České republiky*) je od 1. apríla 2006 samostatný orgán štátnej správy, ktorý po odbornej stránke spravuje všetky verejne prístupné české jaskyne.

Spadá pod ňu celkom 14 samostatných správ jaskynných systémov v Česku. Ako taká bola zriadená ako samostatný orgán štátnej správy pôsobiaci na poli ochrany prírody a krajiny. Jej riaditeľom je pán RNDr. Jaroslav Hromas. Táto štátna organizácia sa, okrem iného, ​​zaoberá evidenciou a katalogizáciou všetkých jaskýň v Česku, nachádzaním a prieskumom novoobjavených podzemných priestorov a ich ďalšou dôslednou ochranou.

Externé odkazy
--------------

* Opatření č. 6/10 Ministerstva životního prostředí o vydání úplného znění zřizovací listiny státní příspěvkové organizace Správa jeskyní České republiky (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Správa jeskyní České republiky na českej Wikipédii.*
Výhľad zo Severského domu na centrum mesta a vrh Esja
**Severský dom v Reykjavíku** (islandsky: *Norræna húsið*, škandinávsky: *Nordens hus*, fínsky: *Pohjolan talo*) je kultúrna inštitúcia fungujúca pod vedením Severskej rady ministrov. Hlavným cieľom tejto organizácie je rozširovanie spolupráce severských krajín, posiľňovanie väzieb medzi Islandom a ostatnými štátmi severu a podporovanie jednotnosti celej nordickej oblasti. Inštitúcia nefunguje len ako spojovací prvok Islandu a týchto krajín, ale aj ako stredisko vzdelanosti, tvorivosti a kultúry.

Budova Severského domu bola navrhnutá fínskym dizajnérom a architektom Alvarom Aaltom a slávnostne otvorená 24. augusta 1968.

Šéfom organizácie je od 1. januára 2015 Dán Mikkel Harder.

Architektúra
------------

Budova Severského domu v Reykjavíku je jedným z posledných diel Alvara Aalta. Dom stojí na vyvýšenej platforme uprostred močaristej oblasti. Po jeho dokončení bolo v severnej časti oblasti vytvorené malé jazero. Aalto tak chcel podčiarknuť prírodný charakter lokality a vyzdvihnúť vzťahy medzi človekom a prírodou, budovou a jej okolím.

Severský dom je nízka, biela budova. Vnútri sa okrem iného nachádza aj knižnica, koncertná sieň, niekoľko konferenčných miestností a reštaurácia s výhľadom orientovaným na sever na centrum Reykjavíku a vrh Esja.

Vnútorné vybavenie budovy, od nábytku, cez lampy, až po iné interiérové zariadenie, sú taktiež dizajnom Alvara Aalta.

Knižnica
--------

Knižnica bola otvorená v roku 1969, rok po slávnostnom otvorení Severského domu. Nachádzajú sa tu knihy vo všetkých severogermánskych jazykoch a fínčine, ktoré boli napísané severskými alebo fínskymi spisovateľmi. Knižnica neobsahuje knihy v islandčine, no nájdu sa tu preklady známych islandských diel do nordických jazykov. 

Knižnica je zbierkou súčasnej severskej literatúry a taktiež diel škandinávskej klasiky. Zbierka nepozostáva len z krásnej literatúry alebo literatúry faktu, ale obsahuje aj knihy pre deti a mládež, časopisy, audioknihy, hudbu na CD-nosičoch, filmy na DVD alebo VHS kazetách ako aj knihy s notami.

Artotéka
--------

Severský dom má aj vlastnú artotéku. Výpožičná lehota sú tri mesiace. Knižnica zapožičiava grafiky severských umelcov od roku 1976.

Referencie
----------

1. ↑   *NOREY: O Severskom dome* [online]. Norden.org, [cit. 2014-10-09]. Dostupné online. (švédčina)
2. ↑   *Severský dom v Reykjavíku* [online]. Reykjavík: Nordic House, [cit. 2014-10-09]. Dostupné online. Archivované 2014-10-14 z originálu.
3. 1 2   *Knižnica Severského domu* [online]. Reykjavík: Nordic House, [cit. 2014-10-09]. Dostupné online. Archivované 2014-10-14 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Webstránka Severského domu v Reykjavíku
* Webstránka Severskej ministerskej rady[nefunkčný odkaz]

Architektúra z 1968
**Stanford Research Park** je technologický park, ktorý sa nachádza v Palo Alto v Kalifornii na pozemku vlastnenom Stanfordovou univerzitou. Bol postavený v roku 1951 ako **Stanford Industrial Park**. S nápadom na vytvorenie Stanfordského výskumného parku a jeho úspechom je často spájaný Frederick Terman.

Základné informácie
-------------------

Stanfordký výskumný park má prevažne vedecké, technické zameranie a výskum orientovaný na oblasti elektroniky, vesmíru, biotechnológie, počítačového hardvéru a softvéru. Park zahŕňa 2,8 km² (700 akrov), v okolí *Page Mill Road*, na západ od *El Camino Real*. Je prevádzkovaný spoločnosťou *Stanford Management*, ktorá bola založená v roku 1991 na riadenie finančných a realitných aktív univerzity. V parku sa nachádza 162 budov, 140 firiem pre ktoré pracuje 23 000 zamestnancov.

Externé odkazy
--------------

Stanford Research Park na stránkach Stanfordovej univerzity (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stanford Research Park na anglickej Wikipédii.*
**Severoamerická futbalová únia** (angl. *North American Football Union*, skr. NAFU) je regionálne zoskupenie národných futbalových organizácii v zóne Severnej Ameriky pod hlavičkou CONCACAF. NAFU nemá organizačnú štruktúru. Stanovy hovoria „*CONCACAF uznáva ... Severoamerickú futbalovú úniu (NAFU)*". NAFU poskytuje jedného zo zástupcov CONCACAF výkonnému výboru FIFA.

Členské štáty
-------------

Severoamerická futbalová únia ma troch členov

| Kód | Krajina |
| --- | --- |
| CAN | Kanada Kanada |
| MEX | Mexiko Mexiko |
| USA | USA USA |

Vo vydaní stanov CONCACAF z roku 2015 sa uvádza, že „Bez ohľadu na ich príslušnosť k NAFU sa (Bahamy a Bermudy) zúčastnia súťaži CFU".

Súťaže
------

### Národné tímy

Do roku 2017 sa Kanada, Mexiko a USA automaticky kvalifikovali na Zlatý pohár CONCACAF. V súčasnosti ako kvalifikácia slúži Liga národov CONCACAF. V minulosti sa konal dvakrát Pohár národov Severnej Ameriky a to v rokoch 1990 a 1991. Prvý turnaj vyhrala Kanada, druhý ročník Mexiko.

### Kluby

V minulosti sa konala Severoamerická SuperLiga bol to klubový futbal medzi dvoma severoamerickými zónovými ligami, ktorý prebiehal v rokoch 2007 až 2010. V súčasnosti sa kluby z NAFU zúčastňujú Ligy majstrov CONCACAF.

Campeones Cup je každoročný zápas založený v roku 2018 medzi víťazmi predchádzajúcej sezóny Major League Soccer a Liga MX.

Leagues Cup je klubový pohárový turnaj medzi tímami Major League Soccer a Ligy MX, ktorý bol založený v roku 2019.

Referencie
----------

1. ↑   *Wayback Machine* [online]. web.archive.org, [cit. 2022-01-15]. Dostupné online.
2. ↑   *Member Associations* [online]. web.archive.org, 2015-09-05, [cit. 2022-01-15]. Dostupné online.
3. ↑   *Wayback Machine* [online]. web.archive.org, [cit. 2022-01-15]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku North American Football Union na anglickej Wikipédii.*
Poloha
**Severokaukazský federálny okruh** (rus. Северо-Кавказский федеральный округ) je jeden z ôsmich federálnych okruhov Ruska. Nachádza sa v juhozápadnej časti Ruska, na severe Kaukazu. Má rozlohu 172 360 km² a žije tu 9 254 940 obyvateľov (2002). 

Spomedzi federálnych okruhov je najmladší, vznikol odčlenením z Južného federálneho okruhu na základe Výnosu prezidenta Ruskej federácie Dmitrija Medvedeva od 19. januára 2010.

Administratívne členenie okruhu
-------------------------------

Do Severokaukazského federálneho okruhu patria nasledovné subjekty Ruskej federácie:

Administratívne členenie Severokaukazského federálneho okruhu
1. Dagestanská republika - administratívne centrum Machačkala
2. Ingušská republika - administratívne centrum Magas
3. Kabardsko-balkarská republika - administratívne centrum Naľčik
4. Karačajsko-čerkeská republika - administratívne centrum Čerkessk
5. Republika Severné Osetsko-Alánsko - administratívne centrum Vladikavkaz
6. Stavropoľský kraj - administratívne centrum Stavropoľ
7. Čečenská republika - administratívne centrum Groznyj
Hlavným mestom Severokaukazského federálneho okruhu je mesto **Piatigorsk** (rus. Пятигорск), aj keď nie je ani najväčším mestom, ani hlavným mestom federálneho subjektu. Dočasne je sídlom hlavy oblasti (Splnomocnenca prezidenta) mesto Jessentuki (rus. Ессентуки) (stav k 04.03.2011).

Najväčšie sídla okruhu
----------------------

* Machačkala (rus. Махачкала)
* Stavropoľ (rus. Ставрополь)
* Vladikavkaz (rus. Владикавказ)
* Naľčik (rus. Нальчик)
* Groznyj (rus. Грозный)
* Piatigorsk (rus. Пятигорск) - hlavné mesto
* Nazraň (rus. Назрань)
* Chasavjurt (rus. Хасавюрт)
* Kislovodsk (rus. Кисловодск)
* Nevinnomyssk (rus. Невинномысск)
* Čerkessk (rus. Черкесск)
* Derbent (rus. Дербент)
* Kaspijsk (rus. Каспийск)

Najvyšší politickí predstavitelia okruhu
----------------------------------------

### Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie

Alexander G. Chloponin
(plný názov funkcie znie: „Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie pre Severokaukazský federálny okruh")

* Alexander Gennadijevič Chloponin (rus. Александр Геннадиевич Хлопонин) - od 19.januára 2010 dodnes (2013)

Referencie
----------

1. ↑   *Указом Президента образован новый федеральный округ* [online]. kremlin.ru, 19.1.2010, [cit. 2010-03-28]. Dostupné online.
2. ↑  Nikolaj Gritčin. *Александр Хлопонин поработает в диетической столовой* [online]. Известия/Izvestija, 09.04.2010, [cit. 2011-03-04]. Dostupné online.

* Hlavný úrad Ministerstva vnútra RF v Severokaukazskom FO[nefunkčný odkaz] (v ruštine)
* Oficiálna stránka Severokaukazského FO (v ruštine)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Ruský portál |

| * z
* d
* u
Ruské federálne okruhy |
| --- |
| 
* Centrálny
* Južný
* Severozápadný
* Ďalekovýchodný
* Sibírsky
* Uralský
* Povolžský
* Severokaukazský

 | Ruská vlajka |
| ***^1**  Súčasťou Južného federálneho okruhu sú aj celky Republika Krym a federálne mesto Sevastopoľ, ktoré v rokoch 2014–2016 tvorili samostatný Krymský federálny okruh. Tieto územia sú medzinárodne uznávané ako súčasť Ukrajiny.* |
***Star Wars: Battle for Naboo*** je akčná arkádová videohra čerpajúca námet z fiktívneho univerza Hviezdnych vojen určená pre PC a hernú konzolu Nintendo 64. Hra bola vyvinutá firmou Factor 5 a vydaná spoločnosťou LucasArts koncom roka 2000.

Gameplay
--------

Hráč môže v hre ovládať rozličné vozidlá zo sveta Hviezdnych vojen, z ktorých väčšinu bolo možné vidieť vo filme Skrytá hrozba. Niektoré vozidlá boli vytvorené špeciálne pre hru. Celý priebeh hry je rozdelený na misie, pričom hráč musí prechádzať jednotlivé misie po poradí. 
Po splnení každej misie je hráč ohodnotený podľa svojich zásluh medailami. Hráč môže byť odmenený bronzovou, striebornou, zlatou alebo najvyššie platinovou medailou. Od počtu a typu získaných medailí sa odvíja aj hráčova hodnosť a prístup k bonusovým misiám.
Niektoré z inovácií obsiahnutých v hre, ako napríklad možnosť meniť vozidlá počas misií v hangároch, boli použité v nasledujúcich tituloch Rogue Leader a Rebel Strike zo série Rogue Squadron pre hernú konzolu GameCube.

Misie
-----

Hra obsahuje celkovo 15 hlavných misií:

* Escape from Theed
* Nemoidian Plunder
* Naboo Bayou
* Smuggler Alliance
* The Hutt's Retreat
* Disruption of Comm 4
* Glacial Grave
* Andrevea River
* Sanctuary
* Search for Captain Kael
* Borvo the Hutt
* Liberation of Camp 4
* The Queen's Gambit
* Panaka's Diversion
* Battle for Naboo

Bonusový obsah
--------------

Hra tiež obsahuje niekoľko bonusov a odomknuteľných misií.

### Bonusové misie

* Trade Federation Secrets
* Coruscant Encounter
* The Dark Side

### Bonusové stroje

* AAT
* Sith Infiltrator
* Swampspeeder

Pozri aj
--------

* Nintendo 64

Referencie
----------

1. ↑   *IGN:Star Wars Battle for Naboo - Release Date* [online]. IGN, [cit. 2008-06-27]. Dostupné online.
2. ↑   *IGN:Star Wars Battle for Naboo - Minimum Requirements* [online]. IGN, [cit. 2008-06-27]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Battle for Naboo na MobyGames (po anglicky)
* Battle for Naboo na starwars.wikia.com (po anglicky)
* Oficiálna stránka vývojárov hry (po anglicky)
Staromestské námestie a Týnsky chrám
**Staromestské námestie** (česky *Staroměstské náměstí*, predtým aj **Veľké námestie**, v češtine ľudovo **Staromák**, německy *Altstädter Ring*) je námestie v Prahe, centrum Starého mesta a historického jadra veľkomesta vôbec.

Historický vývoj
----------------

Už v 11. storočí sa tu nachádzalo trhovisko s pravidelne sa konajúcimi trhmi; jeho význam postupne narastal do rozmerov toho najvýznamnejšieho v krajine. Konali sa tu aj významné udalosti – došlo tu k vzbure ľudí po poprave Jana Želivského aj k ďalšej poprave 27 českých pánov v roku 1621. Význam námestia klesol spolu s významom mesta až po presune hlavného mesta štátu do Viedne. 

V 19. storočí došlo k prvej významnej zmene po dlhom čase; vznikla novogotická prístavba Staromestskej radnice a vznikla tu električková trať. Manifestovalo sa tu za zavedenie rovného hlasovacieho práva i za vyhlásenie nezávislosti od Rakúska v roku 1918. V tomto období tu bol odstránený aj mariánsky stĺp z roku 1650. Na konci 2. svetovej vojny radnica vyhorela a odkryla sa tak zadná strana niektorých domov. Klement Gottwald tu vyhlásil svoj veľmi známy prejav *Právě jsem se vrátil z Hradu…*, čím de facto začal obdobie komunistickej vlády v bývalom Česko-Slovensku.

Staromestské námestie
V povojnovom období neuspel žiadny plán obnovy radnice, zrušila sa tu ale v roku 1966 električková trať a námestie sa zmenilo na Pešiu zónu (od roku 1962 je navyše Národnou kultúrnou pamiatkou). V súvislosti s rekonštrukciou medzi rokmi 1987 a 1988 bolo kompletne nanovo vydláždené. V 90. rokoch sa stalo veľmi významnou turistickou atrakciou Prahy, hlavne vďaka orloju. Na Vianoce a Veľkú noc sú tu umiestnené stánky, ktoré majú pripomínať stredoveké trhy.

Významné budovy a objekty
-------------------------

Stánky na Staromestskom námestí
* Staromestská radnica (Praha)
* Pražský orloj
* Ungelt
* Pamätník majstra Jána Husa
* Chrám sv. Mikuláša
* Chrám Panny Márie pred Týnom
* Palác Kinských
* Dom U Kamenného zvonu
* Týnska škola
* Pražský poludník
* Mariánsky stĺp

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Staromestské námestie (Praha)**

Externé odkazy
--------------

* Článok o staromestskom námestí na stránkach Pražskej informačnej služby Archivované 2009-05-20 na Wayback Machine
* Článok o námestí na stránkach Tiscali Pragensia Archivované 2006-05-08 na Wayback Machine
* Fotogaléria Archivované 2006-08-19 na Wayback Machine
* Webkamery
**Sheffield Jumpers** je skupina tanečníkov a hudobníkov pochádzajúcich z holandského Rotterdamu, ktorý tancujú a vytvárajú Jumpstyle. Sú najviac známi svojimi výkonmi spolu s nemeckou techno skupinou Scooter. Názov "Sheffield Jumpers" vytvoril H. P. Baxxter pretože ich prvý názov bol "Scooter Jumpers" a oni chceli novú identitu.

"Sheffield Jumpers" získali popularitu vo videách pre skladby "The Question Is What Is the Question?", "And No Matches", "Jumping All Over the World" a "Jump That Rock (Whatever You Want)". V auguste 2008 vydali svoj prvý singel "Jump With Me". Sheffield Jumpers boli na turné skupiny Scooter Jumping All Over The World Tour v roku 2008, a Clubland Live 2008. Posledne boli na turné skupiny Scooter v roku 2010 na ich Under The Radar Over The Top Tour.

Externé odkazy
--------------

* Official Website

Referencie
----------

1. ↑  Jumpers Interview Archivované 2010-08-30 na Wayback Machine ScooterTour.nl
2. ↑  Jump With Me: Sheffield Jumpers Amazon.de
3. ↑  Jumpstyle Medley
**Stanislav Chmelík** (\* 25. október 1941 – † 13. február 2016) bol český saxofonista, klarinetista, gitarista, textár a hudobný skladateľ, hudobný redaktor, dlhoročný blízky spolupracovník speváka Karla Zicha (manažér a producent), priateľ a spolupracovník speváčky Jitky Vrbovej, s ktorou pravidelne vystupoval.

Ako externý hudobný redaktor pôsobil v česko-slovenskej rozhlasovej stanici Hviezda (dnes Český rozhlas 1 Radiožurnál). Bol tiež členom predstavenstva vydavateľskej firmy Multisonic a.s.

V marci 1993 sa podrobil úspešnej transplantácii srdca.

Referencie
----------

1. ↑  Stanislav Chmelík: 17 let žiju s dívčím srdcem - sip.denik.cz
2. ↑

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stanislav Chmelík na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Stanislav Chmelík Archivované 2016-03-04 na Wayback Machine na stránkach Karla Zicha
* Stanislav Chmelík na stránkach discoqs.com (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 16198945d
* ISNI: 0000 0000 7782 2767
* NK ČR: jx20041108010
* VIAF: 84308388
**Teologické texty** je český odborný teologický časopis, zaoberajúci sa teoretickými i praktickými otázkami teológie. Od roku 1978 vychádzal v rámci katolíckeho samizdatu, od roku 1990 potom oficiálne, po celú dobu pod vedením Ota Mádra, ktorý bol šéfredaktorom a hlavným odborným poradcom až do svojej smrti.

Časopis vychádza 4 – 5-krát do roka, s ročným oneskorením sa jeho čísla zverejňujú na internetových stránkach. Vydáva ho Kráľovská kolegiátna kapitula svätých Petra a Pavla na Vyšehrade. Od roku 2007 udeľuje redakcia časopisu cenu Ota Mádra „za najlepšiu prácu česky píšuceho autora alebo autorky vo veku do 35 rokov (dosiahnutom do termínu dodania práce do redakcie), publikovanú v časopise Teologické texty". Ako prvý ju v roku 2008 dostal Pavel Blažek.

Kritici Teologickým textom vytýkajú príklon k liberalizmu, nereflektovanie konzervatívnych hľadísk a miestami aj zľahčovanie cirkevnej autority.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  . Dostupné online.
3. ↑  . Dostupné online. Archivované 2013-12-27 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky
* Teologické texty v čase samizdatu – kritický článok v *Revue Trivium* 2008/2
* *Srdce hovorí k srdcu – Teologické texty*

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Teologické texty na českej Wikipédii.*
**Stasiak** vlastným menom **Lukasz Stasiak** (narodený 16. marca 1983 vo Varšave) je poľský raper a výkonný producent. Debutoval v roku 2000 vo formácii  Płomień 81 s albumom *Nasze dni*. Hosťoval pri nahrávaní skladby "To sú naše dni". 

O rok neskôr s rapermi Mesom a Pjusom založil kapelu 2cztery7, s ktorou vystupuje od roku 2001. Nahral s ňou tri albumy: *Funk – dla smaku*  (2005),  *Spaleni innym słońcem* (2008) a *2cztery7 & DJ Cool vzhľad: West Side Warsaw Mixtape* (2008). Za posledných desať rokov koncertuje s Tymom Typom Mesom, ktorého zároveň manažuje.

Od roku 2009 je jeden zo spoluzakladateľov nezávislého vydavateľstva Alkopoligamia.com.

Je tiež jedným z tvorcov uznávaného medzigeneračného projektu "Albo Inaczej". Prepracoval preň klasické hip-hopové texty do nových verzií, ktoré spievajú legendy poľskej hudbobnej scény Zbigniew Wodecki, Ewa Bem, Andrei Dombrovsky, Krystyna Prońko, Wojciech Gąssowski, a Nikita Andrzejczak.

V roku 2015, sa zúčastnil historickej tour "Red Bull Tour Bus: Wspólna scena" vystupujúc na streche červeného autobusu spolu s umelcami ako Sokół, Kosi, Ras, Dj Steez a Mr. Krime. Výsledkom koncertu bol singel s názvom "Aftery", vydaný na vinyle pod labelom PROSTO.

Objavil sa v úlohe moderátora v televíznych reláciách: 

* "Mestská múdrosť" – 4FunTV
* "Stasiak na mieste" – Orange TV
* "Mestský superhrdina" – TVN Turbo.

Od roku 2017 je spolu s Lukaszom "Jurasom" Jurkowskim spíkrom na štadióne Legie Varšava.

Referencie
----------

1. ↑   *Stasiak (raper) Zamkowa biblioteka* [online]. www.encyklopedia.malbork.pl, [cit. 2018-07-30]. Dostupné online.
2. ↑   *Płomień 81 :: Muzyka :: RMF FM* [online]. www.rmf.fm, [cit. 2018-07-30]. Dostupné online. (po poľsky)
3. ↑   Raper, menedżer, wydawca – Stasiak o pracy. *Red Bull*. Dostupné online [cit. 2018-07-30]. (po poľsky)
4. ↑   *Various - Alkopoligamia Prezentuje: Albo Inaczej* [online]. Discogs, [cit. 2018-07-30]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   Red Bull Tour Bus: Wspólna Scena. *Red Bull*. Dostupné online [cit. 2018-07-30]. (po poľsky)
6. ↑   Legia Warszawa. Stasiak z Alkopoligamii: Bycie spikerem dopełniło mi ten rok [WYWIAD]. *Przegląd Sportowy*, 2017-06-09. Dostupné online [cit. 2018-07-30]. (po poľsky)
**Teplota vzplanutia** alebo **bod vzplanutia** je najnižšia teplota pri, ktorej horľavá kvapalná látka za presne stanovených podmienok skúšky, vyvíja také množstvo horľavých pár, ktoré je po priblížení iniciačného zdroja (napr. plameň, iskra) schopné krátko (max. 5 sekúnd) horieť a zase zhasnúť. Teplota vzplanutia je vždy nižšia, ako bod horenia (teplota zápalnosti) a tá je vždy nižšia ako teplota vznietenia.

Tuhé látky
----------

U tuhých horľavých látok sa určuje **teplota vzplanutia FIT** (flame ignition temperature), ktorá je definovaná ako najnižšia teplota vzduchu, prúdiaceho okolo vzorky, pri ktorej dôjde pôsobením vonkajšieho zápalného zdroja k zapáleniu zmesi plynných produktov rozkladu. Pre jej laboratórne určenie se spravidla používa Setchkinova odporová pec.

Kvapalné látky
--------------

Téglik s horľavinou sa riadene zahrieva, pričom sa k hladine každé 2°C priblíži predpísaným spôsobom plameň, až kým sa nad hladinou neobjaví krátke horenie. Získané hodnoty teploty z dvoch meraní sa spriemerujú, pričom skúška prebehla správne, ak rozdiely v jednom laboratóriu, vykonané na jednej vzorke, s jedným pracovníkom sa nelíšia o viac ako 8°C, alebo v dvoch rôznych laboratóriách je rozdiel menší ako 17°C. 

Ak skúška prebehla za iného ako atmosférického tlaku, ale v rozsahu od 98,0 kPa do 104,7 kPa,
tak sa teplota vzplanutia prepočíta podľa vzorca:

tc=t0+0,25(101,3-p)

kde **t0** *(°C)* je teplota nameraná pri atmosférickom tlaku okolia **p** *(kPa)*.

Trieda nebezpečnosti horľavých kvapalín podľa vyhl. 86/1999 Z.z.
----------------------------------------------------------------

Trieda nebezpečnosti horľavých kvapalín, vzhľadom na bod vzplanutia, podľa vyhl. 86/1999 Z.z. príloha 1, určuje nasledujúca tabuľka:

Trieda nebezpečnosti horľavých kvapalín| Trieda nebezpečnosti | Bod vzplanutia v °C |
| --- | --- |
| I. | do 21 |
| II. | nad 21 do 55 |
| III. | nad 55 do 100 |
| VI. | nad 100 do 250 |

Tieto hodnoty sa používajú napr. pri projektovaní budov, zohľadňujúc požiadavky vyhlášky 94/2004 Z.z. Ministerstva vnútra Slovenskej republiky, ktorou sa ustanovujú technické požiadavky na protipožiarnu bezpečnosť pri výstavbe a pri užívaní stavieb.

Pozri aj
--------

* Bod horenia (teplota zápalnosti)
* Teplota horenia
* Teplota vznietenia a tabuľka vybraných hodnôt
* Výhrevnosť
* Horľavina

Referencie
----------

1. ↑  STANOVENIE BODU VZPLANUTIA A BODU HORENIA - popis zariadenia, popis skúšky, tolerancia reprodukovateľnosti podľa a EN ISO 2592[nefunkčný odkaz]
2. ↑  príloha 1, vyhl. 86/1999Z.z. www.slov-lex.sk

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |
Ilustrácia z *Putovania na západ*
***Si jou ťi*** (po čínsky 西游记 – pchin-jin Xī Yóu Jì – si jou ťi – doslova "putovanie na západ"), známy aj ako ***Putovanie na západ*** či ***Opičí kráľ***, je jeden zo štyroch klasických románov čínskej literatúry. Bol vydaný anonymne v na sklonku 16. storočia, neskôr bol za autora určený Wu Čcheng-en.

Dielo sa skladá zo 100 kapitol, ktoré sú navzájom voľne pospájané. *Putovanie na západ* má silné pozadie v čínskom ľudovom náboženstve a mytológii, prejavuje sa v ňom aj učenie buddhizmu a konfuciánstva. Zreteľne s v ňom odráža aj autorov pohľad na svet, jeho sklamanie a snaha vyjadriť názor na príčiny morálneho úpadku vtedajšej spoločnosti, jej ironický popis a želanie jej nápravy.

Román sa zakladá na historickej udalosti, keď sa buddhistický mních Süan-cang vypravil v 7. storočí do Indie hľadať buddhistické sútry. Značne mytologizované a fikcionalizované prerozprávanie Wu Čcheng-ena je najlepším čínskym mytologickým románom. Süan-cang si so sebou berie troch spoločníkov, z ktorých jeden opičí kráľ Sun Wu-kung, nebojácny hrdina, ktorý odoláva všetkým zlám, ohňu aj vode. Opičí kráľ svojou zlatou palicou vyhubí všetkých negatívnych démonov, čo je alegóriou autorovho sna o lepší svet.

Putovanie na západ malo veľký vplyv na ďalšie diela, podnietilo vznik mnohých kníh, filmov, seriálov a opier. Dnes patrí medzi povinné čítanie pre deti na čínskych základných školách.

Referencie
----------

1. ↑  Román prvýkrát vyšiel v anglickom preklade ako *Monkey* (Opica) , českom preklade ako *Opičí král: vyprávění o putování na Západ*.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2010-05-03]. Dostupné online. Archivované 2013-05-31 z originálu.
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2010-05-03]. Dostupné online. Archivované 2010-01-21 z originálu.
4. ↑  *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku List of media adaptations of Journey to the West na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Wu Č'eng-en: Opičí král. Vyprávění o putování na západ. Praha: Státní nakladatelství dětské knihy, 1961; Brno: Svatá Mahatma, 1994; Praha: Albatros 1997. Český preklad Zdenky Heřmanovej.
* Příbeh spisovatele Wu Cheng'ena
Stanisław Motyka
**Stanisław Motyka** (\* 6. máj 1906 - † 7. júl 1941) bol poľský horolezec, horský vodca, lyžiar a inštruktor lezenia.

Životopis
---------

Rodák zo Zakopaného, najviac však liezol na slovenskej strane Tatier. Jeho častými spolulezcami boli napr. Štefan Zamkovský a Zoltán Brüll. Pomáhal tak dvíhať športovú úroveň slovenského medzivojnového horolezectva, navyše robil inštruktora na horolezeckých kurzoch u nás. Bol aj skvelý lyžiar (i skokan), dostal sa až na zimnú olympiádu v Sankt Moritzi 1928, no po skialpinistickom úraze plne presedlal na horolezectvo. Od r. 1937 si zarábal povolaním horského vodcu. V r. 1939 sa stal riaditeľom Školy turistiky a taternictva (alpinizmu v Tatrách) na Hale Gasienicowej a po vypuknutí vojny sa zapojil do odboja. Ako špičkový znalec hôr prevádzal utečencov z okupovaného Poľska. Keď mu Gestapo prišlo na stopu, utiekol aj sám. Krátko sa skrýval na chate u Zamkovského, potom vraj na Erike pod Kojšovskou hoľou a napokon sa dostal do Maďarska. Stal sa štátnym trénerom maďarských lyžiarov. Za nejasných okolností sa utopil pri kúpaní v Dunaji pri Szentendre.

Lezecké výkony
--------------

Najprv zopakoval vari všetky známe najťažšie výstupy v Tatrách tej doby a od r. 1931 už začal utvárať prvovýstupy. Spravil ich vyše 70, napr. J stena Zamarlej Turnie, SV stena Zlobivej, J stena Malého Ľadového štítu, J stena Širokej veže, J stena Malého Kolového štítu (VI-, vtedy považovaná za najťažšiu cestu v Tatrách), JZ stena Východného Železného štítu, J stena Čierneho štítu, JZ pilier Pyšného štítu, JZ stena Gánku a Z stena Lomnického štítu. Jeho prvovýstupy sa vyznačujú „klasickou čistotou línií" (Dieška) a sú dodnes obľúbené aj kvôli pevnej skale.

Referencie
----------

* A. Marec.: *Tatranské siluety*, 2007.
* E. Hochberger: *Hohe Tatra, Gebirge der Nordslowakei*, 1992.
* I. Dieška a kol.: *Horolezectvo - Encyklopédia*, Šport 1989.

Externé odkazy
--------------

* S. Motyka v poľštine stručne Archivované 2013-12-30 na Wayback Machine
* S. Motyka v poľštine podrobne Archivované 2015-09-23 na Wayback Machine
Súradnice: 1° 17′ 22″ s.š. 103° 51′ 47″ v.d.

Singapore Flyer, október 2007
**Singapore Flyer** je najväčšie vyhliadkové koleso na svete, s výškou takmer 165 m (o 30 m viac ako známe London Eye). Leží na zelenom pobreží mesta Singapur. Koleso má 28 kabín s kapacitou 28 osôb, čo predstavuje celkovú kapacitu 784 osôb. Jazda trvá približne 30 minút. 

Stavba bola realizovaná na základe návrhu japonského architekta Kisho Kurokawa a singapurskej spoločnosti DP Architects. Stavba sa začala realizovať 25. septembra 2005. Koleso bolo prvýkrát spustené 11. februára a oficiálne otvorené 15. apríla 2008. Celkové náklady na výstavbu dosiahli sumu 240 miliónov SGD.

Počas svojej prevádzky malo koleso tri veľké poruchy. V júli 2008 bolo zastavené pre poruchy brdziaceho systému. 4. decembra 2008, bolo zastavené pre zhoršené počasie a v kabínach uviazlo na 5 hodín 70 ľudí. 23. decembra 2008 spôsobil skrat a požiar v riadiacej miestnosti vyradenie klimatizácie. V kolese tak uviazlo 173 pasažierov na približne 6 hodín.

Referencie
----------

1. ↑   *World's biggest observation wheel set to spin in Singapore* [online]. 2008, [cit. 2010-10-10]. Dostupné online. Archivované 2008-02-13 z originálu. (po anglicky)
2. ↑   *PM Lee officially opens Singapore Flyer* [online]. Channel NewsAsia, 2008, [cit. 2010-10-10]. Dostupné online. Archivované 2008-04-20 z originálu. (po anglicky)
3. ↑   *Singapore Flyer to remain closed pending investigations* [online]. Channel NewsAsia, [cit. 2010-10-10]. Dostupné online. Archivované 2010-09-24 z originálu. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Singapore Flyer**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Sieťový priechod** alebo **brána** (angl. **gateway**) je časť sieťového hardvéru alebo softvéru používaná v telekomunikačných a v počítačových sieťach, ktorá umožňuje tok údajov z jednej diskrétnej siete do druhej. V počítačových sieťach musí brána vykonávať aj funkciu routeru (smerovača), a preto ju radíme v postupnosti sieťových zariadení vyššie. Brána napríklad prijme z Internetu pomocou webovej stránky správu, ktorú odošle do mobilnej GSM siete v podobe SMS správy.

Pojem *default gateway* (východisková brána) označuje router (smerovač), cez ktorý sa stanice dostanú do vonkajšej siete (t.j. obvykle do Internetu). Oba významy sú často nesprávne zamieňané.

Pozri aj
--------

* opakovač (repeater)
* most (bridge)
* smerovač (router)
* prepínač (switch)
* rozbočovač (hub)
* TCP/IP
* network address translation
* podsieť

Externé odkazy
--------------

* TCP/IP,
* Protokoly,
* Jiří Peterka: brouter, gateway,
* Seriál Linux ako internetová gateway.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Gateway na českej Wikipédii a Gateway na anglickej Wikipédii.*
Kim Čong-un a Donald Trump
**Singapurský samit** bola bilaterálna schôdzka predstaviteľov Spojených štátov amerických a Severnej Kórey (KĽDR). Odohrala sa 12. júna 2018 v Singapure na ostrove Sentosa, odtiaľ jej pomenovanie. Išlo o prvé stretnutie medzi vodcami týchto krajín. Bolo pripravované sériou bilaterálnych stretnutí v Bielom dome a v Pchjongjangu za účasti diplomatov oboch strán, o. i. amerického ministra zahraničia Mika Pompea.

Účastníci a závery
------------------

Hlavnými aktérmi summite v Singapure boli americký prezident Donald Trump a severokórejský vodca Kim Čong-un. Trump opustil stretnutie G7 v Kanade tri hodiny pred jeho koncom a priletel lietadlom *Air Force 1*. Kim použil služieb spoločnosti Air China. USA zariadili Kimovi v Singapure ubytovanie.

Za USA sa summitu ďalej zúčastnili minister zahraničia Mike Pompeo, poradca pre národnú bezpečnosť John Bolton a riaditeľ kancelárie Bieleho domu John Kelly. Za KĽDR boli na summite tiež minister zahraničia Ri Jong-ho a Ri So-jong, podpredseda Ústredného výboru Kórejskej strany práce.
Na záver summitu bolo oboma lídrami podpísané singapurskú vyhlásenie, v ktorom boli deklarované:

1. Snaha o nadviazanie nových diplomatických vzťahov medzi USA a KĽDR
2. Spoločný záujem o trvalý mier na Kórejskom polostrove
3. Záväzok jadrového odzbrojenia Severnej Kórey v nadväznosti na Pchanmundžomskú deklaráciu
4. Spoločná snaha o výmenu vojnových zajatcov a pozostatkov vojakov

Skeptici a kritici zdôrazňujú, že v texte deklarácie chýba akákoľvek záruka a možnosť verifikácie deklarovaného vytvorenia denuklearizovaných zón. opomínajú však technické možnosti verifikácie, ktoré majú USA k dispozícii. Okrem toho zostávajú v platnosti veľmi prísne sankcie, ktoré na Severnú Kóreu uvalila Bezpečnostná rada OSN. Minister zahraničia Pompeo vyhlásil, že Amerika chce dosiahnuť úplné nukleárne odzbrojenie Severnej Kórey do novembra 2020.

Referencie
----------

1. ↑  Washington dringt auf nukleare Abrüstung Nordkoreas bis Ende 2020 (Washington nalieha na nukleárne odzbrojenie severnej Kórey do konca roka 2020). Frankfurter Allgemeine Zeitung, 14. júna 2018.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Singapurský samit**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Singapurský summit na českej Wikipédii.*
**Sig Hansen**, celým menom **Sigurd Lille Hansen** (\* 28. apríl 1966, Seattle, Washington, USA) je kapitán americkej rybárskej lode FV Northwestern. Hansen účinkoval vo všetkých sériách dokumentárneho televízneho seriálu Nebezpečný lov (v orig. *Deadliest Catch*), ktorý sa vyrába pre televíznu stanicu Discovery Channel. Pre potreby natáčania vykonáva aj funkciu technického poradcu pre produkciu.

FV Northwestern (vpravo)
Hansen, jeden z mnohých ľudí zo Seattlu s nórskymi predkami, začal rybárčiť vo veku 14 rokov. Po ukončení strednej školy sa začal rybolovu venovať po celý rok, keď strávil 10 mesiacov do roka na Aljaške a v Beringovom mori. Príležitostne počas leta lovil v Nórsku makrely a tresky. Od svojich 22 rokov striedavo pôsobil na lodi FV Northwestern ako jej kapitán a vo veku 24 rokov sa ním stal na plný úväzok.

Počas rokov sa FV Northwestern stala jednou z najziskovejších rybárskych lodí v Beringovom mori, so skvelým záznamom na poli bezpečnosti práce. Posledné roky loví Sig Hansen spolu s jeho dvomi bratmi Edgarom a Normanom.

V apríli 2007 bol hosťom niekoľkých amerických talk show, kde robil promo seriálu *Nebezpečný lov*. 

Sig Hansen je ženatý, má dve dcéry. Spolu so svojou rodinou býva v Seattli.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (po anglicky)
* Oficiálny životopis na Discovery (po anglicky)

Autoritné údaje: * GND: 1027230873
* ISNI: 0000 0000 7286 364X
* LCCN: n2009073931
* VIAF: 102937307
* WorldCat: lccn-n2009073931
**Silvia Gašparovičová**, rod. **Beníková** (\* 13. január 1941 Bratislava) je slovenská projektantka, súdna znalkyňa, a v rokoch 2004 - 2014 prvá dáma Slovenska.

Život
-----

V roku 1958 ukončila strednú školu. 5-ročné vysokoškolské štúdium absolvovala na Stavebnej fakulte Slovenskej technickej univerzity, ktoré ukončila v roku 1965. V rokoch 1971-73 absolvovala postgraduálne štúdium hospodárskeho práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Po skončení vysokoškolského štúdia 5 rokov pracovala v projekcii štátneho podniku Pozemné stavby. Od roku 1971 až do roku 1991 pôsobila na investičnom odbore Ministerstva výstavby a stavebníctva. V roku 1991 Mestský súd v Bratislave vymenoval Silviu Gašparovičovú za súdnu znalkyňu pre oceňovanie nehnuteľností v odbore stavebníctvo. Až do zvolenia svojho manžela za prezidenta Slovenskej republiky pracovala v súkromnej sfére ako konateľka v stavebnej spoločnosti. 

Silvia Gašparovičová žije po boku svojho manžela Ivana Gašparoviča od roku 1964. Spoznali sa vďaka basketbalu, pretože obidvaja boli jeho milovníkmi. Majú dve deti, dcéru Denisu a syna Iva.

Iné odkazy
----------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Silvia Gašparovičová**

Referencie
----------

1. ↑   *First lady: Biography* [online]. Bratislava: Office of the President of the Slovak Republic. 2005, [cit. 2013-01-05]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Silvia Gašparovičová na webstránke prezidenta
* Slovenská nadácia Silvie Gašparovičovej
**Kráľovná Silvia**, vlastným menom **Silvia Renate Sommerlathová** (\* 23. december 1943, Heidelberg) je švédska kráľovná, manželka Karola XVI. Gustáva.

Životopis
---------

### Detstvo

Narodila sa 23. decembra 1943 v Heidelbergu rodičom Waltherovi Sommerlathovi a Alice Sommerlathovej, rod. de Toledovej ako najmladšia zo štyroch detí. Má troch bratov – Ralfa (\* 1929), Walthera (\* 1934), Jörga (\* 1941 – † 2006).
V rokoch 1947 – 1957 žila rodina Sommerlathovcov v Brazílii, v Sao Paule, kde Silviin otec zastával rôzne pozície. V roku 1957 sa presťahovali do Západného Nemecka.

V Sao Paule navštevovala nemeckú školu Colégio Visconde de Porto Seguro. V roku 1963 zmaturovala na strednej škole v Düsseldorfe. V rokoch 1965 – 1969 študovala tlmočníctvo v Mníchove so zameraním na španielčinu. Po promóciách pracovala na argentínskom konzuláte v Mníchove. Neovláda len rodnú nemčinu a švédštinu, ale hovorí tiež anglicky, francúzsky, španielsky a portugalsky. Okrem týchto jazykov ešte ovláda perfektne švédsku znakovú reč nepočujúcich.

### Manželstvo

Silvia sa stretla s korunným princom Karolom Gustávom v roku 1972 na olympijských hrách. Podľa slov samotného princa Karola Gustáva to bola láska na prvý pohľad. Zásnuby boli ohlásené 12. marca 1976. Svadba sa konala o tri mesiace neskôr, 19. júna v Štokholmskej katedrále. Od roku 1797 to bolo prvé manželstvo vládnuceho švédskeho monarchu. Pokiaľ by sa bol Karol Gustáv oženil s neurodzenou Silviou počas vlády svojho starého otca Gustáva VI. Adolfa, stratil by svoje nástupnícke právo na švédsky trón. Kráľ Gustáv VI. Adolf totiž neoblomne zastával názor, že sobáše sa musia uzatvárať len medzi potomkami z kráľovských rodín.

Silvia a Karol Gustáv majú tri deti:

* Viktória (\* 14. júl 1977)
* Karol Filip (\* 13. máj 1979)
* Madeleine (\* 10. jún 1982)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Silvia Švédska**

Externé odkazy
--------------

www.kungahuset.se

Autoritné údaje: * GND: 118614398
* ISNI: 0000 0001 0535 1633
* LCCN: n79043924
* VIAF: 71365969
* WorldCat: lccn-n79043924
**Stieg Larsson** narodený ako **Karl Stig-Erland Larsson** (\* 15. august 1954, Skellefteå, Švédsko – † 9. november 2004, Štokholm) bol švédsky novinár, spisovateľ a významný odporca pravicového extrémizmu. Celosvetovo sa preslávil trilógiou *Milénium*. 

V roku 2008 bol po Khaledovi Hosseinimu druhým najpredávanejším autorom beletrie na svete.

Život a dielo
-------------

V roku 1995 sa stal jednou z najvýraznejších osobností pri zakladaní nadácie Expo a rovnomenného časopisu, v ktorom neskôr pracoval ako šéfredaktor. Štvrťročník vychádza dodnes, obsahuje prevažne investigatívne články na tému nacionalizmus, rasizmus, nedemokratické a antisemitské zmýšľanie. Magazín dôrazne vystupuje proti extrémistickým pravicovým hnutiam.

Zomrel v [tokholme 9. novembra 2004 na ťažký infarkt, štrnásť dní potom ako dokončil knihu *Vzdušný zámok, ktorý vybuchol*, poslednú z trilógie *Millennium*.

Dielo
-----

* 2005 - *Män som hatar kvinnor*, Norstedts Förlag
* 2006 - *Flickan som lekte med elden*, Norstedts Förlag
* 2007 - *Luftslottet som sprängdes*, Norstedts Förlag

### V slovenskom preklade

* 2008 - *Muži, ktorí nenávidia ženy*, (Ikar, ISBN 978-80-551-1763-8)
* 2009 - *Dievča, ktoré sa hralo s ohňom*, (Ikar, ISBN 978-80-551-1886-4)
* 2009 - *Vzdušný zámok, ktorý vybuchol*, (Ikar, ISBN 978-80-551-1951-9)

Štvrtý román
------------

V decembri 2013 oznámilo švédske vydavateľstvo Norstedts Förlag podpísanie zmluvy so švédskym novinárom a spisovateľom Davidom Lagercrantzom (známy ako autor životopisu futbalového hráča Zlatana Ibrahimoviča) na pokračovanie trilógie *Millennium*. Vydanie štvrtého románu je naplánované na august 2015.

Referencie
----------

1. ↑  AbeBooks.com: Bestselling fiction authors in the world for 2008 Archivované 2012-05-29 na Archive.today
2. ↑  Sequel announced to Stieg Larsson's Girl With the Dragon Tattoo trilogy

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web

  

Autoritné údaje: * BnF: 15093700c
* GND: 131563955
* ISNI: 0000 0001 2133 7305
* LCCN: n92024082
* NK ČR: xx0086887
* VIAF: 54441441
* WorldCat: lccn-n92024082