recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Knieža Grigorij Alexandrovič Poťomkin-Tavričeski** (v slovenčine často nepresne **Potemkin**; \* 11. október 1739 – † 16. október 1791) bol ruský vojvodca, štátnik, šľachtic a obľúbenec Kataríny II.

Kataríninu priazeň si získal za pomoc pri jej prevrate v 1762 a neskôr vynikol ako vojvodca v rusko-tureckej vojne (1768 – 1774). Stal sa Kataríninim milencom. Po ochladení vzťahov ostal jej doživotným priateľom a obľúbeným štátnikom. Získal viaceré tituly, medzi nimi napríklad princ rímsko-nemeckej ríše alebo princ ruskej ríše. Bol veľkoadmirálom aj veliteľom pozemných vojsk. Medzi jeho úspechy patrí napríklad pripojenie Krymu (1783) a víťazstvo v rusko-tureckej vojne (1787 – 1792).

V roku 1774 sa Poťomkin stal guvernér-generálom nových južných provincií. Bol absolútnym vládcom a kolonizoval stepi severne od Čierneho mora, pričom sa kontroverzne zaobchádzal s miestnymi Kozákmi. Založil mestá Cherson, Mykolajiv, Sevastopoľ a Jekaterinoslav (dnes Dnipro). Prístavy v Čiernom mori sa stali domovom pre jeho novú flotilu. Jeho vláda na juhu sa spája s termínom „Potemkinova dedina" (potemkinovská dedina) – prevažne fiktívny spôsob ako ľsťou zapôsobiť, napríklad postavením falošných fasád na úkor skutočných. Poťomkin bol známy pre svoju lásku k ženám, hazard a bohatstvo. Dohliadal na výstavbu viacerých historicky významných budov. Storočie po jeho smrti bola po ňom pomenovaná bojová loď *Poťomkin*, ktorá zohrala významnú úlohu v prvej ruskej revolúcii a bola námetom pre nemý film Krížnik Potemkin.

Referencie
----------

1. ↑  Existuje viacero zdrojov, ktoré uvádzajú rozdielne dátumy jeho narodenia. 11. október je dátum na jeho náhrobnom kameni
2. ↑  Montefiore, Simon Sebag (2001). Prince of Princes: the life of Potemkin. London: Weidenfeld & Nicolson. ISBN 9781842124383.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Grigorij Alexandrovič Poťomkin**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Grigory Potemkin na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 122063
* BnF: 12111480n
* GND: 118641743
* ISNI: 0000000108702769
* LCCN: n85811385
* NK ČR: jn20000701435
* VIAF: 12338937
* WorldCat: lccn-n85811385
**Eocén** (z gr. éós – úsvit, zore, kainos – nový) je stredné oddelenie paleogénu,
ktoré r. 1833 definoval Ch. Lyell. 

Začalo sa pred 55,8 mil. rokmi a skončilo pred 33,9 mil. rokov.

Delenie
-------

Dnes sa delí na (od najnovšieho po najstaršie):

* priabón (priabon)
* bartón (barton)
* lutét (lutet)
* yprés (ypres)

Príklad staršieho delenia:

* vrchný eocén (priabón)
* stredný eocén (lutét)
* spodný eocén (kuis)

Príklad iného staršieho delenia:

* lud
* léd
	+ bartón
	+ auvers
* lutét
* yprés

Charakteristika
---------------

Hlavné skameneliny sú numulity. Do eocénu možno zaradiť väčšinu paleogénnych sedimentov na území Slovenska.

Klíma
-----

Epocha eocénu obsahovala širokú škálu rôznych klimatických podmienok, ktoré zahŕňajú najteplejšie podnebie v ére kenozoika a pravdepodobne najteplejší časový interval od permsko-triasového masového vymierania a skorého triasu, a končí ľadovým podnebím. Vývoj eocénneho podnebia sa začal otepľovaním po skončení paleocénno-eocénneho tepelného maxima (PETM) v období 56 mil. rokov až po maximum počas eocénneho optima v období približne 49 mil. rokov. Počas tohto obdobia bolo na Zemi málo ľadu alebo žiadny ľad s menším rozdielom teplôt od rovníka k pólom. Z tohto dôvodu bola maximálna hladina morí o 150 metrov vyššia ako súčasná. Po tomto maxime nasledoval ústup do ľadovej klímy od eocénneho optima až po prechod eocénu do oligocénu v období pred 34 mil. rokov. Počas tohto poklesu sa na póloch začal opäť objavovať ľad a prechod eocén-oligocén je obdobím, keď sa antarktický ľadový príkrov začal rýchlo rozširovať.

Referencie
----------

1. ↑  Aubrecht, R. 2014: Terénne cvičenia zo stratigrafie. Stratigraphic field exercises. Univerzita Komenského v Bratislave, Bratislava, s. 96

Pozri aj
--------

* chronostratigrafická tabuľka

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eocén**
Pretekár bežiaci Wyomingský ultramaratón
**Ultramaratón** sa nazýva každé bežecké podujatie, dlhšie než tradičných 42,195 km (26,2188 míľ)

Existujú dva základné typy ultramaratónskych podujatí: tie, ktoré sú určené vopred danou vzdialenosťou a tie, ktoré sú ohraničené časom( víťazom sa stáva ten, kto za daný čas prekoná najväčšiu vzdialenosť). Najbežnejšími vzdialenosťami sú 50 a 100 míľ, či 50 alebo 100 km. ďalšími sú: 
dvojmaratóny, 24-hodinové preteky, viacdňové preteky na 1000 míľ ale aj dlhšie. Ich štruktúra je rôzna. Počnúc krúžením na 400-metrových okruhoch, niekedy aj kratších (indoor maratóny), cez cestných či terénnych behov po kontrólnych stanovištiach až po cezpoľné orientačné behy. Veľké množstvo ultramaratónov, hlavne preteky v teréne sú charakteristické nepredvídateľnými prekážkami, či už ide o nepriaznivé počasie, veľké výškové rozdiely a nespevnený povrch. 

**Ultramaratóny** sa zvyčajne bežia po spevnených cestách. Tie, ktoré sa behajú po turistických chodníkoch či bahnistých horských či lesných chodníkoch sa nazývajú aj Ultra trail. Zvyčajne sú každých 5 alebo 15 km zabezpečené stanmi prvej pomoci a prístreškami, kde si pretekári môžu doplniť jedlo, tekutiny alebo dať si krátku pauzu. Na Slovensku, Česku a Európe je stále viac ultra trail pretekov ako napríklad:Lazová 100 (105 km / 2900m), Krakonošova 100 (100 km / 4000m), Pražská 100, Trnavská 100 (92 km / 2700m), Stovka Považím (130 km / 7000m). 

Preteky s časovým limitom v rozmedzí od 6, 12 až po 24 hodín, či 3 až 6 dňové behy sa bežia najmä po uzavretých okruhoch, často kratších než jedna míľa (kilometer).

Medzinárodná asociácia ultramaratóncov (*IAU*) organizuje svetové šampionáty rôznych vzdialeností a trvaní (50km, 100km, 24 a 48 hodín). Tieto podujatia sú zastrešované tiež Medzinárodnou atletickou federáciou (*IAAF*), čo je svetový riadiaci orgán atletických disciplín. Veľa krajín má svoju vlastnú ultramaratónsku organizáciu, často súčasť národnej atletickej organizácie, alebo aspoň ňou dotovaná. Svetové rekordy, či už vzdialenosti alebo časy sú zaznamenané Medzinárodnou atletickou asociáciou (IAU).

Referencie
----------

1. ↑   *Miklánek, Matej (2013).* "Ako zabehnúť prvý ultra trail alebo ultramaratón." *Dostupné online* [online]. [Cit. 2014-01-03]. Dostupné online. Archivované 2014-01-03 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Ultra trail a ultramaratón Archivované 2014-01-03 na Wayback Machine
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Divadelný portál |

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **112** článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ac
--

Académie royale de musique

ad
--

Ada Rapošová · Adam de la Halle · Adam Jančina · Adam Lambert · Adela Gáborová · Adina Mandlová · Adriana Geričová · Adriana Krúpová · Adriana Totiková

ag
--

Agnes Mooreheadová

ai
--

Aidan Gillen

ak
--

Ako sa vám páči

al
--

Albert Marenčin · Albín Medúz · Aleksander Fredro · Aleksis Kivi · Alena Šeredová · Alexandăr Morfov · Alexander Bárta · Alexander Gerič (kúzelník) · Alexander Kautnik · Alexander Križka · Alexandr Nikolajevič Ostrovskij · Alexandr Sergejevič Gribojedov · Alexandra Borbélyová · Alexandra Hedisonová · Alexandre Dumas mladší · Alexandre Dumas starší · Alexandrinské divadlo · Alfonz Lukačin · Alicia Silverstonová · Allison Janneyová · Alois Jirásek · Alois Mrštík · Alojz Bogyó · Alojz Čobej · Alojz Kramár · Alyson Hanniganová · Alžbeta Barthová · Alžbeta Bartošová · Alžbeta Stanková · Alžbeta Tomášková · Alžbetínske divadlo

am
--

Amanda Peetová · Amanda Seyfriedová · Americký sen (divadelná hra) · Amiri Baraka · Amy Ryanová

an
--

Andrea Bučko · Andrea Riseboroughová · Andrej Bagar · Andrej Ferko (slovenský spisovateľ) · Andrej Hrnčiar · Andrej Hryc · Andrej Chmelko · Andrej Mojžiš · Andrej Rimko · Andrej Vandlík · André Breton · Andromacha (Euripides) · Angela Bassettová · Angela Lansburyová · Anikó Vargová · Ann Dowdová · Anna Cigánová · Anna Frielová · Anna Grissová · Anna Gunnová · Anna Chlumsky · Anna Christie · Anna Jakab Rakovská · Anna Javorková · Anna Jurkovičová · Anna Kozáková · Anna Kútiková · Anna Lacková · Anna Popplewellová · Anna Šišková · Anne Hathawayová · Annette Beningová · Annie Girardotová · Anouk Aimée · Antigona (Sofokles) · Anton Anderle · Anton Baláž · Anton Belanský · Anton Duša · Anton Gymerský · Anton Hykisch · Anton Korenči · Anton Kret · Anton Marec · Anton Pavlovič Čechov · Anton Šulík · Anton Šulík ml. · Anton Trón · Antonius a Kleopatra · Antonín Josef Zíma

ar
--

Aranka Szentpéteryová · Arnold Zweig · Arnošt Goldflam · Arrigo Boito · Arthur Adamov · Arthur Miller · Arts Club Theatre Company · Arturo Maly

as
--

Astéria Kuffelová

at
--

Atellanská fraška · Attila Mokos

au
--

Audrey Hepburnová · August Strindberg
Mgr. art. **Viktória „Viki" Ráková Lakatos** (\* 15. marec 1981, Rimavská Sobota), je slovenská herečka maďarskej národnosti. Je stálym hosťom maďarského národnostného divadla Thália v Košiciach. V minulosti hrala v slovenskom seriáli Panelák, ktorý vysielala televízia JOJ, kde hrala postavu Agáty Fodrászovej a hrala aj v sitcome Kutyil s.r.o. kde stvárnila Tünde Gyönyörű. Stvárnila postavu Ildikó Komárom v komediálnom seriáli Susedia, vysielanom v televízii Markíza.

Po absolvovaní Obchodnej akadémie v Rimavskej Sobote, kde vyrastala, vyštudovala herectvo na VŠMU v Bratislave, ktoré úspešne dokončila v roku 2006. V súčasnosti žije v Chotíne s manželom hudobníkom Róbertom Lakatosom a synmi Bendegúzom (\* 2015) a Benjamínom (\* 2019). Vo voľnom čase rada varí, chodí do prírody a číta knihy.

Jej o tri roky starší brat Róbert Rák je futbalistom klubu MFK Zemplín Michalovce.

Filmografia
-----------

### TV seriály

* 2006 – 2007; 2018 – 2021: *Susedia* (Ildikó Komárom)
* 2008 – 2011: *Panelák* (Agáta Fodrász)
* 2008 – 2009: *Kutyil s.r.o.* (Tünde Gyönyörű)
* 2013: *Pravdivé príbehy s Katkou Brychtovou*

### Relácie

* 2002: *VILOmeniny*
* 2006: *Hurikán*
* 2007: *Nové bývanie*
* 2007: *Bailando*
* 2009: *Nebezpečná misia*
* 2011: *Hviezdna dráha Markízy*
* 2014: *Neskoro večer*
* 2016: *Uhádni môj vek*
* 2016: *Tvoja tvár znie povedome*
* 2017: *Záhady tela*

Referencie
----------

1. ↑   *Do Nitry sa vrátil kanonier Rák* [online]. pravda.sk, 23. september 2008. Dostupné online.
**Ľudovít II.** Wittelsbach (nem. Ludwig Friedrich Wilhelm) (\* 25. august 1845, Mníchov, Nemecko – † 13. jún 1886, Wurmské jazero) bol bavorský kráľ od 10. marca 1864 do 9. júna 1886, ktorý vstúpil do histórie najmä ako mecenáš umenia.

Ľudovít II. sa narodil ako najstarší syn korunného princa Maximiliána II. (neskorší kráľ Maximilián) a Marie Frederiky Františky Hedvigy Pruskej.

Život
-----

Detstvo trávil so svojim o tri roky mladším bratom Otom na zámku Hohenschwangau. Po abdikácii ich starého otca, kráľa Ľudovíta I. nastúpil na trón v roku 1848 ich otec.

V roku 1861 sa Ľudovít zoznámil s hudbou Richarda Wagnera, ktorá ho veľmi ovplyvnila a podnietila jeho záujem o operu ale aj o mýtických hrdinov, mýty a rozprávky. Wagnera neskôr podporoval svojím vplyvom i finančne.

Vláda
-----

Po otcovej smrti 10. marca 1864 bol Ľudovít II. v ten istý deň vo veku osemnásť rokov korunovaný za bavorského kráľa.

V roku 1866 vstúpilo Bavorsko na strane Rakúska do vojny proti Prusku. Kráľ sa neorientoval vo vojenských záležitostiach a preto vedenie vojny úplne prenechal ministrom. Po porážke Rakúska musel podpísať mierovú zmluvu, bavorská armáda sa musela podriadiť pruskej a Bavorsko muselo Prusku zaplatiť 30 miliónov guldenov vojnových reparácií. Ľudovít II. situáciu znášal dosť ťažko a keď potom muselo Bavorsko bojovať na strane Pruska vo vojne proti Francúzsku, bol politikou natoľko sklamaný, že sa utiahol na svoje zámky a panovníckym záležitostiam sa takmer úplne prestal venovať. Ešte predtým podnikol svoju jedinú cestu po Bavorsku.

Mecenáš a staviteľ
------------------

Väčšinu peňazí z jeho i štátnej pokladne pohltila výstavba zámkov Neuschwanstein, Herrenchiemsee a Linderhof. Rozpočet bol často prekročený až trojnásobne oproti pôvodným plánom.

Literatúra
----------

* HERRE, Franz: *Ludvík II. Bavorský (Jeho život - Jeho země - Jeho doba).* Praha : Ikar CZ, 2010. 368 s. ISBN 978-80-249-1428-2

Galéria
-------

* Zámok LinderhofZámok Linderhof
* Zámok HerrenchiemseeZámok Herrenchiemsee

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ľudovít II. (Bavorsko)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ludvík II. Bavorský na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 80948
* BnF: 11913607v
* GND: 118574892
* ISNI: 0000000122810248
* LCCN: n80149571
* NK ČR: jn20000701095
* ULAN: 500225619
* VIAF: 64799557
* WorldCat: lccn-n80149571
Gróf **Henrich Aponi** (\* 1 január 1885, Viedeň – † 5. december 1935, Berlín) bol uhorský gróf, diplomat, poslanec uhorského parlamentu, chovateľ líšok a noriek, dobrodruh a cestovateľ po Ázii, Afrike a Amerike.

Život
-----

Henrich Aponi sa narodil v roku 1885 do rodiny Aponiovcov. Jeho otec bol Ľudovít Aponi (1849-1909), dvoran, a jeho matka bola grófka Margaréta Aponi. Študoval v Oxforde, potom v roku 1909 zložil diplomatickú skúšku v Budapešti. V roku 1907 sa stal asistentom navrhovateľa ministerstva obchodu, potom v rokoch 1908-1909 pôsobil ako navrhovateľ ministerstva zahraničných vecí Rakúsko-Uhorska. Potom začal svoju diplomatickú kariéru v Berlíne (1912-1913) a Istanbule (1913-1914), ale to bolo prerušené prvou svetovou vojnou a koncom Habsburskej monarchie.

V roku 1918 sa presťahoval do Oponíc (rodinný kaštieľ) a za rodinný majetok začal s dobrodružným cestovaním. Viedol niekoľko poľovníckych expedícií ako napríklad: do Sudánu v roku 1924, do Indie v rokoch 1930 a 1932 a do Ameriky v roku 1933. Bol hosťom indického miestodržiteľa v Bombaji a Dillí a potom lovil tigre v močaristých lesoch zóny Terai v Nepále. Lovil v oblasti Ladaku a v okolí Leh a prenikol až k tibetským hraniciam, kde odchytil vzácne vysokohorské zvieratá-kozorožce. Jeho vyšperkovaný poľovnícky denník je dôležitým dokumentom súčasnej histórie. 

Zo svojich ciest písal listy matke Margaréte v, ktorých ju informoval o priebehu svojej cesty.

Z rezidencie v Kašmíre Henrich píše:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Drahá mama!
Predvčerom som ukončil svoju 800 míľovú cestu (cca 1 400 km), ktorú som zdolal spolovice pešo, spoly dopravnými prostriedkami. A bolo mi potešením, že môžem opäť ležať v čistej posteli a tešiť sa z výborného jedla a priateľskosti Ogilviesovcov……Moja expedícia do Himalájí bola v každom smere báječná – poľovanie aj fotenie bolo skvelé, scenérie boli nádherné a okrem toho, som schudol 15 kíl. Mám pocit, že najmenej rok nemusím vidieť znova Lahman. | "|

Počas cesty písal knihu z názvom *Moja cesta a lovecký denník*, ktorá výstižne opisuje Henrichovu cestu, ktorá tiež prispela ku zruinovaniu rodinného majetku. Je zvláštne, prečo si Henrich v knihe zaznamenal výšku Mount Everestu 9 300 m. n. m. Merania z roku 1856 udali výšku 8 840 m. n. m.

Zomrel v Berlíne za nejasných okolností.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Apponyi Henrik na maďarskej Wikipédii.*
**Obliehanie Rouenu** bol neúspešný pokus francúzskeho kráľa Henricha IV. dobyť Rouen, historické hlavné mesto Normandie. Bitka sa odohrala v rámci francúzskych náboženských vojen, osemdesiatročnej vojny a anglo-španielskej vojny (1585 - 1604). Hoci si Henrich, hugenot, v roku 1589 nárokoval na trón, mnohí jeho katolícki poddaní ho neuznávali a bol nútený bojovať proti Katolíckej lige, ktorá bola odhodlaná vzdorovať jeho vláde a ktorej pomáhalo Španielsko.

Obliehanie sa začalo 11. novembra 1591, keď Robert Devereux, druhý gróf z Essexu, konfrontoval guvernéra mesta Andrého de Brancasa, markíza z Villars, "s rytierskym gestom, ktoré sa ešte stále robí na európskych bojiskách", a "vyzval vojvodu z Villars, aby sa s ním stretol v individuálnom boji". Pri Rouene bojovali spojené francúzske, anglické a holandské vojská Henricha IV. proti vojskám Katolíckej ligy, ktorým velil Villars, a španielskym vojskám vedeným donom Alexandrom Farnesem, vojvodom z Parmy. Mesto odolávalo až do príchodu španielskych vojsk, ktoré porazili a prinútili protestantské jednotky zrušiť obliehanie. Ako opustenie mesta opísal historik John Lothrop Motley: "Henrich nečakal na útok. Zmenil svoj plán a aspoň raz v živote nahradil svoju ústavnú smelosť mimoriadnou opatrnosťou. Nečakal ani na útok na svoje zákopy, ani nehľadal nepriateľa v otvorenom poli, nariadil rozbiť celý tábor a 20. apríla zrušil obliehanie."

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Siege of Rouen (1591–1592) na anglickej Wikipédii.*
Chocolate Hills
**Chocolate Hills** (doslova *Čokoládové vrchy*) sú kužeľovité kopce na filipínskom ostrove Bohol nadobúdajúce v období sucha čokoládovú farbu. Pre svoju výnimočnosť boli navrhnuté na zápis na listinu Svetového dedičstva UNESCO.

B
hol je jeden z Visayských ostrovov, ktoré ležia v centrálnej oblasti Filipín. Tomuto ostrovu, veľkému asi ako Malorka, prislúcha osobité miesto vo filipínskej histórii. Práve tu totiž bola roku 1565 uzavretá prvá formálna dohoda medzi obyvateľmi ostrova a španielskym kráľovstvom. Miestny náčelník Datu Sikatua uzavrel zmluvu o priateľstve s Miguelom Lopezom de Legazpi, vyslancom kráľa Filipa II. podľa ktorého bolo súostrovie pomenované. Títo dvaja muži spečatili zmluvu vypitím vína s prímesou vlastnej krvi, ktorú nakvapkali do pohára zo svojich prerezaných zápästí. Odvtedy sa tento dokument nazýva *pokrvná zmluva*. Pre dnešných Filipíncov je však ostrov predovšetkým krajinou Čokoládových vrchov. Na rozľahlej plošine v strede ostrova sa nachádza 1268 strmých, pravidelných kopčekov, ktorých vrcholy dosahujú výšku od 30 do 100 metrov.

Popis
-----

Chocolate Hills majú tvar navzájom si podobných kužeľov či kupol a stoja v skupinách. Ich svahy sú porastené trsmi tvrdej trávy, ktoré v období sucha od februára do mája tak zoschnú, že sa kopce sfarbia do čokoládova. Po prívaloch výdatných tropických dažďov sa kopce opäť zazelenajú. Ich pôvod nie je jednoznačne objasnený, ale je zrejmé, že ich vznik podmienilo vlhké oceánske podnebie Filipín a vlastnosti vápenca, z ktorého sú tvorené. Na rozdiel od kužeľového krasu v Číne, alebo škrapových polí v Dinárskom krase nie sú filipínske vápence celkom čisté. Prímesi iných prvkov a minerálov spôsobujú, že vápence sú odolnejšie proti zvetrávaniu a aj ich vrstvovitosť je menšia, a preto tu nevznikajú podzemné jaskyne. Vrstva pôdy a trávny porast navyše chránia vápenec pred bezprostredným pôsobením dažďovej vody.

Legendy ostrovanov z Boholu však majú pre dôvod Čokoládových vrchov iné vysvetlenie. Podľa jednej povesti vďačia vrchy za svoj vznik neopätovanej láske. Obor Arogo vášnivo miloval krásnu pozemšťanku Aloyu a rozhodol sa uniesť ju. Ona však jeho dvorenie odmietala, chradla a nakoniec zomrela. Zarmútený obor sa nevedel so smrťou milovanej ženy zmieriť a chcel svoj smútok vyplakať. Čokoládové vrchy sú skamenené slzy nešťastného obra.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chocolate Hills**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2007-02-16 na Wayback Machine
* Čokoládové vrchy na stránke UNESCO
**Sedem s r.o.**, **7edem s r.o.** alebo **Sedem** (na JOJ) je humoristická relácia TV JOJ, pôvodne TV Markíza v ktorej pôvodne sedem osobností glosovalo udalosti politického a spoločenského života uplynulého týždňa. Moderátorom relácie bol na začiatku Róbert Beňo, neskôr ho nahradila Elena Vacvalová. Vysielaná bývala v utorok o 22:30. Výrobu relácie ukončila TV Markíza 30. decembra 2008, kedy bola odvysielaná aj posledná silvestrovská časť. Okolo jej predoslého ukončenia tiež vznikli kontroverzie v podobe možného vplyvu vtedajšej vládnej garnitúry (potláčanie politických tém objavovaných iba vo webových archívoch TV Markíza; posunutie na nelogické neskoré vysielanie a neskôr náhle zrušenie).

Formát tesne po zrušení prebrala konkurenčná televízia JOJ pod zmeneným názvom **Sedem** (označuje sedem dní v týždni pre znížený počet hostí na päť). Televízia reláciu vysielala do roku 2011. V roku 2017 bol ohlásený návrat relácie pričom sa vysielala vždy vo štvrtok večer so stabilnou moderátorkou Elenou Vacvalovou a 4 glosátormi. Od roku 2022 sa vysiela v stredu večer.

Účinkujúci
----------

### Súčasní (2022)

* Elena Vacvalová - moderátorka
* Milan Kňažko
* Oľga Feldeková
* Marián Leško
* Tomáš Hudák
* Michael Szatmary
* Samo Trnka

### Bývalí

* Milan Lasica († 2021)
* Július Satinský († 2002)
* Stano Radič († 2005)
* Kamila Magálová
* Adela Banášová
* Pavol Hammel
* Marián Labuda († 2018)
* Pavol Minárik
* Jozef Dado Nagy
* Boris Filan
* Stano Dančiak († 2018)
* Milan Markovič
* Marián Geišberg († 2018)
* Štefan Skrúcaný
* Peter Nagy
* Daniel Dangl
* Roman Luknár
* Eva Urbaníková
* Lukáš Latinák
* Ján Snopko
* Ľubomír Feldek
* Boris Farkaš
* Peter Lipa
* Zuzana Fialová
* Július Gembický
* Pavel Zedníček

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Sedem s r.o. na webe TV Markíza Archivované 2006-12-06 na Wayback Machine
* videoarchív na stránke Markízy Archivované 2006-12-10 na Wayback Machine
**Jozef Karol Viktorin** (v matrike *Wiktorinn*, \* 12. marec 1822, Zavar  –  † 20. júl 1874, Budapešť) bol slovenský kňaz, národný buditeľ, vydavateľ slovenskej literatúry, organizátor kultúrneho života a publicista.

Životopis
---------

Pochádzal z rodiny moravského roľníka a grófskeho záhradníka Antona Viktorina a Alžbety, rodenej Ernstovej. 

Študoval teológiu v trnavskom biskupskom seminári, v roku 1847 bol vysvätený za kňaza. Pôsobil ako kaplán v Senici a v Trstíne. Zúčastnil sa na slovenskom povstaní v roku 1848, za čo bol od mája do decembra väznený v Bratislave. Po prepustení z väzenia pôsobil v Skalici, v Starom Budíne, od roku 1866 bol farárom vo Vyšehrade. Spolupracoval so *Slovenskými národnými novinami* Štúrovcov, s Jánom Palárikom začal v roku 1858 vydávať almanach Concordia, ktorý svojím názvom "Svornosť" poukazoval na poslanie slúžiť jednote národa, upevňovať spisovnú slovenčinu a odstraňovať konfesionalizmus ako prekážku v zjednotení národných a kultúrnych síl. Spolu s Palárikom okolo seba sústredili slovenských vzdelancov, v roku 1850 vytvorili finančnú zbierku na podporu založenia Matice slovenskej.

Venoval sa vydavateľskej činnosti, vydával práce Andreja Sládkoviča, Jána Hollého, Jonáša Záborského), venoval sa aj prekladu (napr. spis Tomáša Kempenského O nasledovaní Krista z roku 1867), korešpondencii s literátmi Jánom Palárikom a Jonášom Záborským, s českými, ruskými, maďarskými a nemeckými učencami. Od roku 1863 bol čestným členom Charkovskej univerzity. bol nositeľom viacerých vyznamenaní za národné zásluhy, napríklad ruský Rad sv. Anny II. stupňa.

Referencie
----------

1. ↑  HNILCA, J.: Literárne a gramatické dielo J.K. Viktorina, 2009: *"Správa ostrihomského dekana Feichtingera kardinálovi Šimorovi z 25. júla 1874 informuje o nešťastnej smrti vyšehradského farára Viktorina, ktorá sa prihodila 20. júla 1874 v nemocnici Milosrdných bratov v Budíne" (str. 44)*
2. ↑  SCHWARZ, Jozef. *Jozef Karol Viktorin* [online]. 2022-03-10, [cit. 2022-04-20]. Dostupné online.

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Zavar

Zdroj
-----

* Katolícke noviny

Autoritné údaje: * abART: 56720
* GND: 1017285098
* ISNI: 0000000055604435
* LCCN: n80166964
* NK ČR: mzk2002156811
* SNK: 150812
* VIAF: 8698940
* WorldCat: lccn-n80166964
Súradnice: 49°9′19.86″S 18°49′6.48″V﻿ / ﻿49,1555167°S 18,8184667°V﻿ / 49.1555167; 18.8184667

**Hoblíkova jaskyňa** je fluviokrasovo-korózna jaskyňa, nachádzajúca sa v katastrálnom území obce Stráňavy, medzi vrchmi Polom (1 010 m n. m.) a Hoblík (933,6 m n. m.), vo výške asi 40 m nad potokom. Jaskyňa má dĺžku 38 m. Prvý raz ju spomína Vojtech Bukovinský v zborníku Slovenský kras, ročník 2, str. 124.

Geológia
--------

Pomedzi tieto vrchy preteká Stráňavský potok (Hýrov), prameniaci pod Minčolom (1 363,9 m n. m.) v horninách kryštalinika, teda vlastne granodioritoch so šošovkami pararúl. Tu potok vytvára normálnu, širokú dolinu. Po prechode cez nekrasové horniny sedimentárneho obalu, teda cez tmavé bridlice karbónu, zlepence a kremence spodného triasu a pestré bridlice verfénu, prichádza potok na dolomity ladinu neveľkej mocnosti a napokon na mohutný komplex guttensteinských vápencov anisu. Tieto vápence budujú aj vrchy Polom a najmä Hoblík.

Jaskyňa je bez sintrovej výzdoby, ako väčšina jaskýň v krase pod Hoblíkom.

Donedávna sa predpokladalo, že keď Stráňavský potok tečie naprieč vrstvou vápencov a nie v smere ich najväčšieho rozšírenia, že tu nemôže vzniknúť systém rozsiahlejších jaskýň. Objavmi z roku 2005 sa tieto predstavy narušili.

Referencie
----------

1. ↑  Zoznam jaskýň k 31.12.2014 podľa geomorfologických jednotiek dostupné online
2. ↑  HOCHMUTH, Zdenko. Krasové územia a jaskyňe Slovenska. *Geographia Cassoviensis* (Košice: Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach), 2008, roč. II, čís. 2. Dostupné online [cit. 2020-05-24]. ISSN 1337-6748. Archivované 2020-11-17 z originálu.
3. 1 2  KORTMAN, Bohuslav. Vojtech Bukovinský a jaskyne Stráňavskej doliny. *Spravodaj Slovenskej speleologickej spoločnosti*, 2009, roč. XL, čís. 4, s. 39 – 42. Dostupné online [cit. 2020-05-24]. ISSN 1335-5023.

Externé odkazy
--------------

* Opis okolia
Unixové rozhranie putty
**PuTTY** je klient protokolov SSH, Telnet, rlogin, holého TCP a terminál pre spojenia cez sériový port. Pôvodne bol dostupný iba pre Windows v súčasnosti aj pre rôzne UNIXové platformy (ako aj niekoľko iných platforiem ako neoficiálny port). Pôvodne ho napísal a udržiava ho Simon Tatham. PuTTY je open source, napísaný pod MIT licenciou.

Aktuálna verzia (z apríla 2007) je 0.60. Oproti predošlej 0.59 prináša najmä opravy chýb. Verzia 0.59 priniesla niektoré nové vlastnosti ako možnosť spojenia cez COM sériový port, vylepšené kryptografické vlastnosti či niekoľko zlepšení používateľského rozhrania. Verzia 0.58 priniesla napríklad zlepšenú podporu Unicode pre medzinárodné znaky a písma sprava doľava alebo oboma smermi.

Pred 0.58 boli urobené tri následné verzie (0.55-0.57) opravujúce významné bezpečnostné diery predchádzajúcich verzií, niektoré umožňujúce kompromitáciu klienta ešte pred autentifikáciou servera.

Niektoré z vlastností PuTTY:

* ukladanie informácií o strojoch a nastavení
* výber protokolu SSH a šifrovacieho kľúča
* klienty príkazového riadku SCP a SFTP (nazývajú sa pscp a psftp)
* možnosť forwardovania portov s SSH, vrátane vstavaného forwardovania X11.

Vyjadrenie autora vo FAQ k významu názvu PuTTY:

*"PuTTY" je názov populárneho SSH a Telnet klienta. Ľubovoľný iný význam je na pozorovateľovi. Povráva sa, že "PuTTY" je antonymom "getty", alebo že je to vec, ktorá robí Windows užitočným, alebo že je to plutóniový ďalekopis. Nie je možné aby sme takéto vyjadrenia komentovali.*

Externé odkazy
--------------

* PuTTY - oficiálna stránka
* PuTTY.sk - slovenský mirror Archivované 2012-02-10 na Wayback Machine
O garbiarovi a obchodníkovi prezývanom sváko Ragan (1847 – 1931) pozri *Martin Lacko (garbiar).*

***Sváko Ragan*** je trojdielna televízna komédia z brezovského prostredia natočená podľa poviedok Ela Šándora od režiséra Martina Ťapáka z roku 1976.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Komediálna miniséria z roku 1976 je majstrovským dielom režiséra Martina Ťapáka, ktorá vznikla na motívy poviedok Ela Šándora. Neopakovateľný Jozef Kroner stvárnil postavu Sváka Ragana ako predstaviteľa tradičnej vidieckej obce, zobrazenej už v sérii Slovácko sa nesúdi. Vtipné príhody sú prezentované brezovským a myjavským nárečím a okamžite si získali priazeň divákov. Okrem dobrej zábavy séria približuje život na myjavských kopaniciach s mnohými rázovitými zvykmi. Vynachádzavosť garbiara Sváka Ragana pri riešení rôznych situácii rozveselí tak účinkujúcich, ako aj divákov. Jeho meno bolo známe v širokom okolí, kde navštevoval jarmoky a predával svoje výrobky. Nie všetky kšefty dopadnú podľa očakávania, to však obchodného ducha starého majstra nijak neodradí...

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Zdroje
------

* *Sváko Ragan* v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Sváko Ragan* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Sváko Ragan na Kinobox.cz
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **72** článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

n?
--

N'-formylkynurenín

n-
--

N-formylmetionín · N-koniec

n6
--

N6-Metyladenozín

na
--

NAD+ glykohydroláza · Naftalén · Naftolftaleín · Nasýtenosť (chémia) · Nasýtený roztok · Navažovačka

ná
--

Násobná väzba

ne
--

Nefelometria · Neil Bartlett · Nekov · Nekódujúca DNA · Nemevalonátová dráha · Neodým · Neodýmový magnet · Neopentán · Neón · Neptúniový rozpadový rad · Neptúnium · Neurotransmiter · Neutrón · Nevratnosť

ni
--

Niacín · Nicolas Flamel · Nihónium · Nikel · Nikelín · Nikelkadmiový akumulátor · Nikelmetalhydridový akumulátor · Nikolaj Dmitrijevič Zelinskij · Nikolaj Nikolajevič Beketov · Nikolaj Nikolajevič Semionov · Nikotianamín · Nikotín · Nikotínamid · Nikotínamidadeníndinukleotid · Nikotínamidadeníndinukleotidfosfát · Nikotínamidmononukleotid · Nikotínamidribozid · Nils Gustaf Dalén · Niób · Nitrácia · Nitril · Nitroamín · Nitrobenzén · Nitroglycerín · Nitrometán

no
--

Nobélium · Nomenklatúra IUPAC pre organickú chémiu · Nonóza · Nontronit · Noradrenalín · Norleucín · Novičok

nu
--

Nukleáza · Nukleofil · Nukleofilná adícia · Nukleotid · Nukleotidsacharid · Nukleová kyselina · Nukleozid · Nukleoziddifosfát · Nukleozidmonofosfát · Nukleozidtrifosfát · Nukleón · Nukleónové číslo · Nuklid · Nultá termodynamická veta · Nusinersen
**Peter Kočiš** (\* 19. október 1965, Nitra) je slovenský herec a moderátor.

Prvýkrát sa na obrazovke objavil ako päťročný. Odvtedy účinkoval asi v 80 inscenáciách a 15 prevažne televíznych filmoch. V súčasnosti pracuje prevažne ako rozhlasový a televízny moderátor. Začiatky svojej moderátorskej kariéry si pamätajú poslucháči Fun Rádia a rádia Rock FM. Skĺbenie skúseností a imidžu predviedol v televíznych reláciách *Snívajte s nami*, *Super kvíz*, *Taxík,* *On a ona u vás doma*, *Bumerang*, *Páli vám to?* (2004) ai. Je ženatý má dve dcéry Terezu a Sáru.

Filmografia
-----------

* 1979: Prerušená hra (*Juraj Želibský*)
* 1983: Tisícročná včela (*Samko*)
* 2009: Panelák
* 2009: Ako som prežil - Obvinenie
* 2009: Odsúdené
* 2019: Delukse
* 2022: Priznanie
* 2022: Ultimátum
* 2023: Lieta v tom
* 2023: Mama na prenájom

Referencie
----------

1. ↑  Peter Kočiš v Česko-Slovenskej filmovej databáze
2. ↑  Peter Kočiš v Internet Movie Database (po anglicky)

Autoritné údaje: * SNK: 148760
* VIAF: 311388444
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **115** článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ob
--

Obrátený Carnotov cyklus

oc
--

Octan meďnatý · Octan sodný

od
--

Odd Hassel · Odorizácia · Odpadový olej · Odporová sila · Odporúčaná denná dávka · Odvodnenie (organické zlúčeniny)

og
--

Oganesón

och
---

Ochudobnený urán

ok
--

Okazakiho fragment · Oktán · Oktánové číslo · Oktet (atóm) · Oktogén · Októza

ol
--

Olaus Borrichius · Olej (všeobecne) · Oligomér · Oligonukleotid · Oligopeptid · Oligosacharid · Oligosacharidy materského mlieka · Olivenit · Olovený akumulátor · Olovo

oľ
--

Oľga Pietruchová

om
--

Omega-oxidácia · Omnadren

op
--

Opál · Operón · Opiát · Opioidné analgetiká · Optická mriežka

or
--

Orelanín · Organická chémia · Organická kyselina · Organická látka · Organická zásada · Organická zlúčenina · Organický peroxid · Organizácia krajín vyvážajúcich ropu · Organizácia pre zákaz chemických zbraní · Organogén · Ornitín · Orotidínmonofosfát · Orozomukoid · Ortoklas · Ortovodík · Ortuť · Ortuť (nerast)

os
--

Osamu Šimomura · Osazón · Osmium · Osmotický tlak · Osteokalcín · Ostrov stability

ot
--

Othmar Zeidler · Otto Adamec · Otto Hahn · Otto Paul Herrmann Diels · Otto Tomeček · Otto Wallach · Otto Wichterle · Ottov cyklus · Otvorená sústava (fyzika) · Otvorený čítací rámec

ox
--

Oxetán · Oxid · Oxid antimonitý · Oxid arzenitý · Oxid ceričitý · Oxid dusičitý · Oxid dusičný · Oxid dusitý · Oxid dusnatý · Oxid dusný · Oxid fosforitý · Oxid hlinitý · Oxid horečnatý · Oxid chloričitý · Oxid chlórny · Oxid kremičitý · Oxid manganičitý · Oxid manganistý · Oxid meďnato-chromitý · Oxid meďnatý · Oxid meďný · Oxid olovnato-olovičitý · Oxid olovnatý · Oxid osmičelý · Oxid siričitý · Oxid sírový · Oxid titaničitý · Oxid uhličitý · Oxid uhoľnatý · Oxid vápenatý · Oxid volfrámový · Oxid xenoničelý · Oxid zinočnatý · Oxid železitý · Oxid železnato-železitý · Oxid železnatý · Oxidačné činidlo · Oxidačné číslo · Oxidačno-redukčná reakcia · Oxidácia tukov · Oxidoreduktáza · Oxóniový katión · Oxyaniónová diera · Oxytocín

oz
--

Ozonid · Ozonid draselný · Ozón
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **122** článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ra
--

Racemát · Radikál (chémia) · Radikálová adícia · Radikálová substitúcia · Radón · Radónové riziko · Rainer Ludwig Claisen · Ramachandranov diagram · Ramnóza · Randy Schekman · Raoultov zákon · Rastislav Káčer · Rastlinný hormón · Raymond Davis

rá
--

Rád spektra · Rádioaktívne atómové jadro · Rádioaktívne žiarenie · Rádioaktívny odpad · Rádioaktívny rozpad · Rádioekológia · Rádiochémia · Rádioizotopový termoelektrický generátor · Rádionuklid · Rádiové dievčatá · Rádiový spektroskop · Rádium

re
--

Reakčná koordináta · Reakčný medziprodukt · Reaktoplast · Realgár · Recyklácia lignínu · Recyklácia plastového odpadu · Redoxný indikátor · Redukčné činidlo · Reflux (chémia) · Register toxických účinkov chemických látok · Registračné číslo CAS · Reinhart Ahlrichs · Rekombinácia DNA · Rekuperácia vzduchu · Relatívna atómová hmotnosť · Relatívna molekulová hmotnosť · René-Antoine Ferchault de Réaumur · Repelent · Replikácia DNA · Respirácia (biochémia) · Restrikčná endonukleáza · Retardér (chémia) · Retinol · Reťazová reakcia · Rezerpín

ré
--

Rénium

ri
--

Riboflavín · Ribonukleová kyselina · Ribozóm · Ribozómová ribonukleová kyselina · Ribozým · Ribóza-5-fosfát · Ribulóza · Richard Abegg · Richard Adolf Zsigmondy · Richard Anschütz · Richard Heck · Richard Kuhn · Richard Laurence Millington Synge · Richard Martin Willstätter · Richard Royce Schrock · Richard Smalley · Risdiplam

rj
--

Rjódži Nojori

rn
--

RNA polymeráza · RNA vakcína

ro
--

Robert Boyle · Robert Burns Woodward · Robert Curl · Robert F. Furchgott · Robert Howard Grubbs · Robert Huber · Robert Lefkowitz · Robert Mistrík · Robert Mulliken · Robert Robinson · Robert Wilhelm Bunsen · Rodenticíd · Rodenticídna látka · Roderick MacKinnon · Rodney Robert Porter · Rodochrozit · Rodonit · Roger Bacon · Roger David Kornberg · Roger Tsien · Ronald George Wreyford Norrish · Ropa · Ropná škvrna · Ropný šok · Ropný vrchol · Ropovod · Rosa · Rosalind Elsie Franklinová · Rosný bod · Rotačné nanášanie · Royal Society of Chemistry · Rozbuška · Rozpúšťadlo · Rozpúšťanie · Rozšírená periodická tabuľka · Roztok

ró
--

Ródium

rö
--

Röntgénium

ru
--

Rubídium · Rudolf Brdička · Rudolf Vrba · Rudolph Arthur Marcus · Ruténium · Rutherfordium · Rutil · Rutín

rú
--

Rúra (technika)

rý
--

Rýdzosť · Rýchlosť určujúci krok · Rýchly antigénový test
**Sebastian Giovinco** (\* 26. január 1987, Turín) je taliansky futbalista, ktorý hrá v saudskej profesionálnej lige za Al Hilal. Je ofenzívnym stredopoliarom a je považovaný za jeden z najväčších talentov talianskeho futbalu a za nástupcu Alessandra Del Piera.

Klubová kariéra
---------------

Napriek tomu, že sa narodil v Turíne, bol fanúšikom AC Miláno. V roku 2001 si ho ako 14 ročného vybral Juventus do svojho mládežníckeho systému.

### Debut v prvom tíme

Giovinco sa postupne prepracoval mládežníckymi družstvami a 12. mája 2007 odohral svoj prvý zápas za seniorský tím. Nastúpil ako striedajúci hráč proti Bologna F.C. a hneď v prvom zápase prihral na gól Davidovi Trezeguetovi.

### Hosťovanie v Empoli

4. júla 2007 odišiel na hosťovanie do Empoli F.C. Záujem médií si získal 4. novembra 2007, keď strelil vyrovnávajúci gól z priameho kopu z diaľky proti AS Rím, ktorým preľstil brankára a zabezpečil svojmu tímu remízu.

### Návrat do Juventusu

26. júna 2008 sa Giovinco vrátil do Juventusu, kde okúsil atmosféru Ligy majstrov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sebastian Giovinco**



1. ↑   *202122 Sebastian Giovinco* [online]. U.C. Sampdoria, [cit. 2024-04-05]. Dostupné online. (po taliansky)
**Intelektuál** je človek, pre ktorého idey, veda, umenie a kultúra sú také dôležité, že určujú nielen ciele jeho každodenného života, ale aj základy jeho politického myslenia a konania. Je to príslušník inteligencie.

Intelektuál je jedinec, ktorého činnosť je predovšetkým duševná a nie manuálna, teda učiteľ, výskumný pracovník, inžinier, riaditeľ podniku, úradník atď. V špecifickom zmysle tu ide o osobnosť, ktorá plní významnú úlohu pri vytváraní kultúry a ideológie, v politických a spoločenských debatách. Súhrnom intelektuálov v tomto zmysle je inteligencia.

Názory na intelektuála
----------------------

### Libuša Dziedzinská

Pre Libušu Dziedzinskú je intelektuál vysoko kvalifikovaný, tvorivý duševný pracovník, ako napr. vedec, umelec, filozof, spisovateľ atď. teda odborník skôr s humanitným vzdelaním.

### Antonio Gramsci

Antonio Gramsci definuje organického intelektuála ako intelektuála, ktorý vytvára ideológiu vládnucej spoločenskej vrstvy alebo vrstvy, ktorá sa snaží dosiahnuť hegemóniu. Prívlastok „organický" zdôrazňuje úzky vzťah tejto osoby k spoločenskej vrstve, ktorú reprezentuje.

### Synkriticizmus

Synkriticizmus považuje intelektuála za ľudské indivíduum, ktoré vedome žije pretváraním zla na dobro, pričom dobro je všetko, čo mu prospieva bez toho, že by komukoľvek škodilo.

Zdroje
------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Súradnice: 42° 26′ 00″ s.š. 18° 38′ 00″ v.d.

Kotorská boka
**Kotorská boka** (po srbsky *Boka kotorska*) je najväčší prírodný záliv na juhu Jadranského mora a často býva mylne považovaný za najjužnejší európsky fjord. V týchto miestach však ľadovec (súvislý ľad) nikdy nebol, ide len o zatopené ústie rieky. Pod hladinou sú dodnes riečne naplaveniny a zvyšky niekdajšieho koryta. Nachádza sa v Čiernej Hore, názov má podľa mesta Kotor a delí sa na štyri menšie zálivy – Hercegnovský, Risanský, Kotorský a Tivatský. Celková dĺžka je 28 km a šírka je v najužšom mieste, zvanom Verige (reťaze), 350 m. Je to najdaždivejšie miesto Európy – 4 600 mm na jednotku plochy[chýba zdroj]. Okrem Kotoru ležia na pobreží zálivu mestá Perast, Risan, Herceg Novi a Tivat.

Dejiny
------

Podľa povesti viezli námorníci v roku 809 telo svätého Tripuna, mučeníka z 3. storočia, zastihla ich búrka a oni sa schovali v pokojných vodách zálivu. Pretože nevedeli ako odtiaľ vyplávať, domáci im ponúkli, aby telo nechali u nich, že ho budú uctievať. Neskôr na na ochranu ostatkov vybudovali románsku katedrálu sv. Tripuna považovanú za jednu z najkrajších stredovekých stavieb v Stredomorí.

V úžine Verige naťahovali reťaze („verige" znamená „reťaze"), ktoré bránili zátoku pred útokmi lodí z mora. Počas prvej svetovej vojny bol záliv v rukách Rakúsko-Uhorska a slúžil ako významná základňa jeho námorníctva. V roku 1918 sa záliv stal dejiskom vzbury v Kotorskej boke. Jedným z jej vodcov bol český námorník František Raš, ktorého po potlačení vzbury rakúsko-uhorské úrady popravili.

Za prvej republiky bola Kotorská boka prístavom pre česko-slovenské lode.

Referencie
----------

1. ↑  Černá Hora, edice Průvodce po zahraničí, Kartografie Praha

Pozri aj
--------

* Vzbura v Kotorskej boke

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boka Kotorska na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°11′31″S 17°09′14″V﻿ / ﻿48,192065°S 17,15395°V﻿ / 48.192065; 17.15395

Žabí majer
Poloha Žabieho majera
**Žabí majer** je prevažne záhradkárska kolónia v Bratislave v mestskej časti Rača v okrese Bratislava III.

Nachádza sa medzi Račianskou ulicou, areálom podniku Istrochem a ulicou Bojnická. Územie je špecifickým pralesním biotopom z hľadiska flóry a fauny. Preteká ním odvodňovací kanál prepojený so Šúrskym kanálom, čo umožňuje hniezdenie viacerých druhov vodného vtáctva a výskyt rôznych druhov žiab. V letných mesiacoch je tu možné pozorovať veľa druhov motýľov a vzácnych chrobákov. Lokalita je zaujímavá aj z hľadiska flóry lužného pralesa Podunajskej nížiny.

Takisto sa pri prechode Žabím majerom musíte mať na pozore, kedže je táto oblasť známa výskytom a pohybom asociálov, feťákov a pofidérnych osôb.

Dopravné spojenie
-----------------

* Žabí majer
	+ (stav k 13. februáru 2023)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Žabí majer**

| * z
* d
* u
Mestská časť Rača |
| --- |
| 
* Rača
* Krasňany
* Východné
* Žabí majer

 |  |

1. ↑   *Dopravný podnik Bratislava* [online]. Bratislava: Dopravný podnik Bratislava, [cit. 2022-04-08]. Dostupné online.
2. ↑   Bratislava : Cestovné poriadky. *imhd.sk* (Bratislava: mhd.sk). Dostupné online [cit. 2022-04-08].
3. ↑   *Cestovné poriadky prímestskej autobusovej dopravy - ARRIVA Bratislava* [online]. arriva.sk, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
4. ↑  Total Avengers s.r.o.. *Cestovné poriadky* [online]. idsbk.sk, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Politický portál |

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **135** článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

i
-

I Mjong-bak · I Sung-man

ia
--

Ian Fleming

ib
--

Ibrahim Maiga · Ibrahim Nasir · Ibráhím Abbúd

id
--

IDEA · Ideológia

ig
--

Igino Giordani · Ignacij Žitnik · Ignacy Jan Paderewski · Ignacy Mościcki · Ignác Gessay · Ignác Grebáč · Igor Beniač · Igor Dula (politik) · Igor Federič · Igor Hraško · Igor Hrušovský (politik) · Igor Chamula · Igor Choma · Igor Janckulík · Igor Matovič · Igor Pinkava · Igor Šulaj

il
--

Ilie Verdeţ · Illinois State Capitol · Ilminizmus

iľ
--

Iľja Valerijevič Jašin

im
--

Imperatívny mandát · Imperializmus · Imre Nagy · Imre Turchányi · Imre Varga · Imrich Andrejčák · Imrich Borbély · Imrich Flassik · Imrich Hamarčák · Imrich Karvaš · Imrich Tököli

in
--

Inaugurácia · Index demokracie · Indira Gándhiová · Individualizmus (politika) · Informátor Štátnej bezpečnosti · Infrared Data Association · Ingvar Carlsson · Inocent II. · Inocent III. (protipápež) · Inocent IV. · Inocent VI. · Inocent VII. · Inštitút ľudských práv · Internacionála (združenie) · International Association for the Exchange of Students for Technical Experience · International Bar Association · International Laboratory Accreditation Cooperation · International Mobile Satellite Organization · International Peace Bureau · International Telecommunications Satellite Consortium · International Thriller Writers · Internetová strana · Internetové hlasovanie · Interpol · Interregnum · Inuitská cirkumpolárna rada

io
--

Ioan · Ion Gheorghe Maurer · Ion Iliescu · Ion Mincu

ir
--

Iránska revolúcia · Irena Belohorská · Irena Ďurišová · Irene Papas · Irgun · Irina Mucuovna Chakamadová

is
--

Iser Harel · Islam Karimov · Islamská republika · Islamský štát (militantná organizácia) · István Bethlen · István Bibó · István Bittó · István Dobi · István Harna · István Mezö · István Pásztor

it
--

Itamar Franco

iv
--

Ivan Bartoš · Ivan Brndiar · Ivan Čarnogurský · Ivan Černaj · Ivan Dérer · Ivan Dubnička · Ivan Gašparovič · Ivan Harman · Ivan Hálek · Ivan Hopta · Ivan Horváth (spisovateľ) · Ivan Hudec · Ivan Jakovyč Franko · Ivan Juraj Pivko · Ivan Kamenec · Ivan Kiňo · Ivan Knotek · Ivan Korčok · Ivan Kuhn · Ivan Lesay · Ivan Lexa · Ivan Ľupták · Ivan Markovič · Ivan Mikloš · Ivan Mjartan · Ivan Pietor · Ivan Pješčák · Ivan Šimko · Ivan Šimoni · Ivan Štefanec · Ivan Štefánik · Ivan Uhliarik · Ivan Valentovič · Ivan Varga · Ivan VI. (Rusko) · Iván Farkas · Iveta Henzélyová · Iveta Radičová · Ivica Račan · Ivo Josipović · Ivo Sanader

iz
--

Izabela I. (Kastília) · Izjaslav I. (Polacké kniežatstvo) · Izjaslav III. (Polacké kniežatstvo) · Izolacionizmus · Izraelská strana práce · Izraelské osady
**Dieter Borst** (\* 12. máj 1950, Schramberg, Nemecko) je nemecký maliar a sochár 20. storočia.

Kariéra
-------

Ako maliar sa špecializoval na neformálne maľby. Základným prvkom jeho obrazov je linka, ktorá je vykonávaná pomocou farebných segmentov.

Borst znižuje "videné", "skúsene" a "žité" na minimum. Rušivé prílohy, ktoré by sa mohli odkloniť od základného bodu, boli vynechané. Zemité a pastelové odtiene sú dominujúce v jeho obrazoch, vedľa čiernej farby. Tela sú rozdelené podľa neho. Tieto prvky, obnažil v ich základných formách, budú sa znovu prekladať pri pohľade na ne ako abstrahovanie pamäti vystúpené v prírode. Dokonca aj linky, zjavne usporiadané, budu prerušene do energetických prvkov a farebných polí, ktoré sú štiepiacou harmóniou z týchto riadkov a zároveň v jednom zväzku sa zosilujú. Prvky, ktoré sa opakujú často, sú čiary, ktoré sa chystajú utiecť von z rámu, definovanie seba ako energiu.

V roku 1969 študoval na Americkej škole umenia v Mníchove. V roku 1972 uskutočnil polročnú študijnú cestu do západnej Afriky. V roku 1973 začal maľovať. V roku 1997 sa presťahoval na Kanárske ostrovy. V roku 2007 jeho ateliér zhorel v lesnom požiari na ostrove Gran Canaria. Stovky obrazov vo všetkých fázach svojho produktívneho života boli zničené.

Exponáty
--------

Jeho práce boli vystavované v New Yorku, Fort Lauderdale / Miami, Kolíne nad Rýnom a Gran Canaria.

Múzeum / Galéria
----------------

* Broadway Gallery, New York
* Galeria Colonial House Inn, New York
* Grand, Fort Lauderdale, Florida
* Galeria Tempestas, Kolín nad Rýnom
* Galeria de Arte, Španielsko / Gc

Obrazy
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Literatúra
----------

* Autor: Diana Neubauer: Dieter Borst - informel 2013, Verlag: Bod, ISBN 978-3-7322-5015-8

Referencie
----------

* *Dieter Borst* New York Arts Magazine Archivované 2014-01-12 na Wayback Machine
* *Dieter Borst* Lexikonia – Enzyklopädie
* *Dieter Borst* Artnews Archivované 2014-02-18 na Wayback Machine
* *Borst*  Archivované 2017-02-02 na Wayback Machine
* *Dieter Borst* Broadway Gallery, NY USA Archivované 2018-10-05 na Wayback Machine
* *Dieter Borst* German National Library
* *Borst* Artslant - Worldwide Archivované 2015-09-23 na Wayback Machine
* *Borst* Haz-Hannoversche Allgemeine Archivované 2014-03-04 na Wayback Machine

Externé odkazy
--------------

* Dieter Borst, You Tube
* Dieter Borst bei Kunstgiganten
* Dieter Borst, Art Informel, Archivované 2014-02-12 na Archive.today

Autoritné údaje: * GND: 1050866436
* ISNI: 0000000117062265
* VIAF: 313034764