recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Władysław Trebunie-Tutka (Goral)
Oblasti goralských skupín žijúcich len alebo aj na Slovensku
Gorali
Navrhovaná goralská zástava
**Gorali** (staršie: **gorali**, **Horali**, **horali**; jazykové poznámky pozri v článku Gorali) sú etnografická skupina žijúca jednak na česko-poľsko-slovenskom pomedzí zhruba medzi Jablunkovom v Česku (vrátane) a severným Spišom na Slovensku (vrátane) a jednak v malých enklávach v (ostatnom) Poľsku, na (ostatnom) Slovensku a na rumunsko-ukrajinských hraniciach. Na území Slovenska (a územiach prv patriacich k Uhorsku, ale dnes pripojených k Poľsku) sa Gorali najneskôr od 18. storočia sami považovali za Slovákov. Existuje hnutie požadujúce uznanie Goralov za národnostnú menšinu.V 17. storočí vypuklo slovenské povstanie, ktoré na určitý čas osamostatnilo Goralov (Novotarská republika). V druhej polovici 19. storočia sa sformovalo goralské hnutie pod vedením Władysława Orkana, ktorý bojoval za samovládu Goralov v Poľsku a a písal knihy v poľsko-goralskom mixe. Stvoril Zväz Goralov (Związek Górali), ktorí mal štandard z nápisom W jedności siła (V jednote sila). Ako jeho pokračovanie sa vidí ako Związek Podhalan, čo je dnes najmä organizácia vlasteneckej poľskej povahy, čo vyvoláva kontroverzie.

Gorali sú charakteristickí špecifickým goralským nárečím poľského pôvodu, ako aj prevažne valašským folklórom.

Podskupiny:

* sliezski Gorali - Poľsko, Česko
* żywiecki Gorali - Poľsko
* kysuckí (čadčianski) Gorali - Slovensko (aj enklávy v severnejšom Poľsku), enklávy v Rumunsku (pri Ukrajine)
* babohorskí Gorali - Poľsko
* oravskí Gorali - Slovensko, Poľsko (severná Orava)
* podhalianski Gorali (Podhalania) - Poľsko
* sanckí Gorali - Poľsko
* zagórzanskí Gorali - Poľsko
* pieninskí Gorali - Poľsko
* spišskí Gorali - Slovensko, Poľsko (severný Spiš, vrátane Zamaguria)
* slovenské enklávy:
	+ na Liptove: obce Malé Borové, Veľké Borové, Huty, Liptovská Lúžna, Liptovská Teplička
	+ Pohorelá
	+ Lom nad Rimavicou

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gorali (poľsko-slovenské pomedzie)**

Externé odkazy
--------------

* Mapa rozmiestnenia Goralov Archivované 2015-04-16 na Wayback Machine
* Článok (poľ.) - základné informácie o Goraloch, členenie


1. ↑   *IMB: Goralská menšina má byť uznaná – Gorali.info* [online]. [Cit. 2023-01-22]. Dostupné online.
2. ↑   *Sčítanie obyvateľov v roku 2021 má byť pre Goralov kľúčové. | Oravská Lesná* [online]. 2021-03-08, [cit. 2023-01-22]. Dostupné online.
3. ↑   *Początki ZP – Związek Podhalan* [online]. [Cit. 2023-01-22]. Dostupné online. (po poľsky)
4. ↑   *Władysław Orkan. Piewca Gorców i góralskiej obyczajowości - Historia - polskieradio.pl* [online]. polskieradio.pl, [cit. 2023-01-22]. Dostupné online. (po poľsky)
1 troyská unca (~31,1 g) zlata s rýdzosťou 999.9⁄1000
**Troyská unca** (iné názvy: **trojská unca**, **trójska unca**; angl. troy ounce), skr. **t oz / oz. tr.**, je tradičná (anglická) jednotka hmotnosti ušľachtilých kovov, zlata, striebra, platiny, mincí, drahokamov a perál, ako aj jednotka hmotnosti v lekárnictve a vo vede. 

Pochádza z troyského merného systému, ktorý siaha do čias Viliama I. Dobyvateľa (okolo roku 1000). Jej názov je odvodený od malého francúzskeho mesta Troyes v Aube, ktoré bolo v stredoveku dôležitým obchodným centrom.

1 troyská unca (oz. tr.) = 1/12 troyskej libry (pound troy; lb. tr.) = 20 pennyweight (dtw.) = 480 granov/grainov (graines; gr.) = 31,1034768 gramov (g)

Referencie
----------

1. ↑  Slovník cudzích slov (akademický), SPN 2005
2. ↑  troyský. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 5. revid. a dopl. vyd. Bratislava – Prešov : SAMO, 2008. 1184 s. ISBN 978-80-89123-07-0. S. 1125.
**Gerolamo Cardano** (alebo **Girolamo/Geronimo Cardano** alebo lat. **Hieronymus Cardanus**) (\* 24. september 1501, Pavia – † 20. september 1576, Rím) bol taliansky matematik, filozof a astrológ, ktorý v čase najväčšieho rozkvetu astrológie v rokoch 1450 - 1550 patril medzi tých, ktorí zároveň aktívne rozvíjali astronómiu. Jeden z hlavných predstaviteľov prírodnej filozofie obdobia renesancie.

Žil a učil v Miláne a Pavii, potom v Bologni. Roku 1570 ho zatkli pre údajné kacírstvo a zakázali mu učiť a publikovať. Odvtedy žil v Ríme.

Roku 1545 napísal *Ars magna*, v ktorej uverejnil postupy na riešenie rovníc tretieho stupňa, ktorých výsledkom sú takzvané Cardanove vzorce (postupy vymyslel žiak Niccola Fontana Tartaglia S. del Ferro), a postupy na riešenie rovníc štvrtého stupňa (Lodovico Ferrari).

Ako prvý sa zaoberal matematickou pravdepodobnosťou, opísal kardanový záves (=krížový záves; prvýkrát spomenutý Filónom Byzantským) a kardanový kĺb (krížový kĺb; takisto ho neobjavil Cardano).

V oblasti medicíny sa snažil tomuto oboru dať vedecký základ a zabezpečiť, aby pomáhala praktickému liečiteľstvu – zanechal veľa pozorovaní z oblasti patológie, teralógie a o infekčných chorobách.

V oblasti filozofie bol hylozoista, čiže svet je vraj naplnený prahmotou naplnenou dušou. Spájal panteizmus s novoplatónskym mysticizmom.

Bol aj známym astrológom. Napísal knihy o metoskopii a astrológii a bol dvorným astrológom Joachima I. von Brandenburg.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Matematický portálAstronomický portálMedicínsky portál |

* Cardanova mriežka

Autoritné údaje: * abART: 72124
* BnF: 11895137c
* GND: 11863822X
* ISNI: 0000000081052996
* LCCN: n50058796
* NK ČR: nlk20000082162
* VIAF: 27062058
* WorldCat: lccn-n50058796
**Neotomizmus** = **novotomizmus** je filozofický smer súčasnej filozofie, súčasná etapa tomizmu. Neotomizmus je najvplyvnejší smer súčasnej kresťanskej filozofie a jadro neoscholastiky počnúc protireformáciou, najmä však od čias cirkevného oficiálneho obnovenia filozofie Tomáša Akvinského pápežom Levom XIII. (Enzyklika Aeterni Patris, 1879). Neotomizmus sa snaží budovať systém kresťanskej filozofie. Najintenzívnejšie sa rozvíja vo Francúzsku a Belgicku, je však zastúpený takmer vo všetkých krajinách. Najvýznamnejšie centrum štúdia neotomizmu je Institut supérieur de philosophie na univerzite v Louvain (Belgicko), ktorý 1882 založil kardinál Désiré Mercier. Najznámejším predstaviteľom súčasného neotomizmu je J. Maritain. Okrem neho E. Gilson a Sertillanges. 

Neotomizmus sa zaoberá hlavne metafyzikou (učenie o akte a potencii: pasívna potencia znamená reálne obmedzenie aktu; súcno je aktom tak-bytia; dianie je prechodom od potencie k aktu), filozofiou prírody (hylemorfizmus: hyle sa má k forme ako potencia k aktu; usporiadanie súcna podľa plnosti bytia: mŕtve telesá, rastliny, živočíchy, človek), duchom (funkciou poznávania a chcenia), Bohom (existencia všetkých vecí závisí od slobodnej vôle Boha, konečné bytie sa zameriava na Boha ako plnosť bytia), etikou (blaho človeka možno dosiahnuť jedine priradením sa k číremu a dokonalému bytiu).

Externé odkazy
--------------

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Ikarus 283 v Jekaterinburgu
Predný článok autobusu po demontáži
**Ikarus 283** je typ maďarského mestského kĺbového autobusu. Vyrábala ho spoločnosť Ikarus do roku 1997.

Ikarus 283 bol jednou z variánt rady „200", ktorá zahŕňala všetky možné varianty mestských, linkových, zájazdových a zvláštnych verzií. Pre radu 200 bolo charakteristické predné okno delené zvislo hliníkovou lištou na dve časti. Neskoršie verzie mali jednodielne čelné sklo. Vozidlo je kĺbové, s podpodlahovým motorom, umiestneným v prednej časti medzi nápravami. Konštrukcia a koncepcia vychádzala z predchodcu Ikarus 180, ktorý sa do Česko-Slovenska nedovážal. Motor bol vyrábaný v licencii Rába-MAN. Od Ikarusu 280 sa líšil 4 pármi dvojkrídlych dverí.

Technické parametre vozidla
---------------------------

* Dĺžka vozovej skrine - 17 975 mm
* Šírka vozovej skrine - 2 500 mm
* Výška vozovej skrine - 3 040 mm
* Hmotnosť vozidla - 13 500 kg
* Počet miest na sedenie - 29 osôb
* Počet miest na státie - 175 osôb
* Celková obsaditeľnosť - 204 osôb

Výskyt
------

Ikarusy sa dodávali do všetkých krajín RVHP, teda ich bolo možné vidieť takmer v polovici sveta. Nezanedbateľný bol aj export do kapitalistických krajín. V Česku tieto autobusy ukončili prevádzku v Prahe v roku 1999 a v Brne v roku 2001, posledná jazda v Česku sa uskutočnila vo februári 2007 v meste Tábor. Väčšinou ich nahradili modernejšie a výkonnejšie kĺbové autobusy Karosa.

Stále sa ešte vyskytujú v mnohých krajinách a mestách, napríklad do Varšave, Istanbule, Teheráne, Basre alebo Havane.

V Bratislave dojazdil posledný zástupca tohto typu voz 1512 v roku 2010, ktorý bol zachovaný do zbierky historických vozidiel

| * z
* d
* u
Ikarus |
| --- |
| Rad 200 | 
* 211
* 216
* 223
* 246
* 250
* 253
* 255
* 256
* 258
* 260
* 263
* 266
* 268
* 280
* 282
* 283
* 284
* 286
* 293

 |
| Rad 300 | 
* 350
* 365
* 366
* 385
* 386
* 396

 |
| Rad 400 | 
* 405
* 411
* 412
* 415
* 416
* 417
* 435
* 436
* 438
* 480

 |
| Rad 500 | 
* 506
* 521
* 542
* 543
* 545
* 546
* 553

 |
| EAG | 
* E13
* E14
* E15
* F15
* E91
* E92
* E94
* E95
* E97
* E98
* E99

 |
| Irisbus | 
* Classic
* Agora
* Axer
* Iliander
* E94F
* E95F

 |
| Trolejbusy | 
* 260T
* 280T
* 411T
* 412T
* 415T
* 435T

 |
**Škoda 15TrSF** je modernizovaná exportná verzia česko-slovenského dvojčlánkového trolejbusu Škoda 15Tr, ktorá bola určená pre americké mesto San Francisco.

Konštrukcia a modernizačné prvky
--------------------------------

Vozy 15TrSF boli vyrábané obdobne ako štandardné trolejbusy 14TrSF, ktoré boli aj určené pre San Francisco. Vo Škode Ostrov boli vyrobené len skelety týchto kĺbových trolejbusov, zostavené boli až v podniku ETI Baltimore, ktorú založila Škoda spoločne s firmou AAI Baltimore práve za účelom kompletizácie trolejbusov. 

Trolejbus 15TrSF vychádza mechanicky aj elektricky z typu 15Tr. Ide teda o trojnápravový trolejbus, ktorý sa skladá z dvoch častí. Tie sú navzájom spojené kĺbom a krycím mechom. Bol pozmenený nielen dizajn vozu, ktorý je rovnaký ako u vozov 14TrSF, ale aj interiér alebo počet dverí. V pravej bočnici sú len troje dvojkrídlové skladacie dvere; dvoje v prednom článku, jedne v článku druhom.

Prototyp
--------

V roku 1999 bol vyrobený jeden prototyp vozu 15TrSF (pravdepodobne bol ako jediný voz svojho typu dokončený v Ostrove). Po skúškach u výrobcu bol dodaný s ostatnými trolejbusmi 15TrSF do San Francisca. Tu dostal evidenčné číslo 7101 a v prevádzke zostal až do roku 2016, kedy bol vyradený spoločne so všetkými ostatnými vozmi 15TrSF.

Dodávky trolejbusov
-------------------

V rokoch 1999 až 2003 bolo vyrobených celkom 33 vozov 15TrSF.

| Súčasný štát | Mesto | Stránka | Typ | Roky dodávok | Počet vozov | Evidenčné číslapri dodaní | Poznámky | Zdroj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USA USA | San Francisco | stránka | 15TrSF | 2002 – 2003 | 33 | 7101–7133 |   |  |

Všetky trolejbusy 15TrSF boli z prevádzky vyradené v roku 2016.

Referencie
----------

1. 1 2   *Vehicles List San Francisco. Škoda 15TrSF* [online]. Transphoto.ru, [cit. 2012-12-04]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *San Francisco CA Trolley Coaches* [online]. Trolleybuses.net, [cit. 2012-12-04]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  HINČICA, Libor. *Je konec. České trolejbusy v San Francisku jsou minulostí* [online]. Cs-dopravak.cz, [cit. 2019-09-20]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Škoda 15TrSF na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Škoda 15TrSF**

| * z
* d
* u
Trolejbusy vyrábané spoločnosťou Škoda v Plzni a v Ostrove nad Ohří |
| --- |
| Štandardné vozy | 
* 1Tr
* 2Tr
* 3Tr
* 6Tr
* 7Tr
* 8Tr
* 9Tr
* T 11
* 14Tr (TV – 14Tr)
* 14TrM
* 14TrE
* 14TrSF
* 17Tr
* 21Tr
* 24Tr
* 26Tr
* 28Tr
* 30Tr
* 32Tr
* 36Tr

 |  |
| Kĺbové vozy | 
* 15Tr
* 15TrM
* 15TrSF
* 22Tr (22TrG)
* 25Tr
* 27Tr
* 31Tr
* 33Tr
* 35Tr

 |
| Ďalšie typy | 
* Sanos 115Tr
* Sanos 200Tr
* ŠEAL 100
* Škoda-Solaris 24m

 |
| Autobusy | 21Ab |
| Nerealizované trolejbusy Škoda |
Červenofigurálny askos, cca 420 – 410 pred Kr. Múzeum starovekej Agory v Aténach
**Askos** (starogr. *Ἀσκός* – *askos*) je typ starovekej keramickej nádoby.

Askos (spočiatku kožený mech, neskôr malý vak z pálenej hliny), väčšinou malá keramická nádoba s nízkym telom, excentricky umiestneným hrdlom a s jedným vertikálnym uchom sférického tvaru, slúžil na nalievanie oleja tenkým pramienkom (najčastejšie do olejových lámp), na čo bolo prispôsobené jeho úzke hrdlo. Askos mal aj iné tvary (často mal zoomorfný tvar) a rozmanite sa zdobil.

Grécke slovo askos (mech na víno) odkazuje na vaky vyrobené z kože zvierat, ktoré slúžili na prepravu vína. Na aténskych červenofigúrových vázach sú často znázornené v náručí satyrov (sprievodcov boha vína Dionýza). Tvar tejto keramiky zrejme vznikol z podoby koženého vaku. V starovekom Grécku sa už objavujú v dobe bronzovej. Askosy na Kykladách, kde bol tvar keramiky ovplyvnený Krétou, figurovali často so zobákovitou nálievkou.

Štandardný, dubletný askos
--------------------------

Askos mal dva hlavné typy, a to s otvorom (krkom) na jednom alebo na oboch koncoch.[chýba zdroj]

* Štandardný askosŠtandardný askos
* 
* Dubletný askos, atický červenofigurálny askos, caa 420 – 410 BC.Dubletný askos, atický červenofigurálny askos, caa 420 – 410 BC.

Figurálny
---------

* Figurálny askosFigurálny askos
* Askos v tvare kačky, Kykladská keramika z Mélu, cca 2300 – 2000 pred Kr. Britské múzeumAskos v tvare kačky, Kykladská keramika z Mélu, cca 2300 – 2000 pred Kr. Britské múzeum
* Askos zoomorfného tvaru, cca 5. stor. pred Kr.Askos zoomorfného tvaru, cca 5. stor. pred Kr.
* Askos zoomorfného tvaru, 300 – 275 pred Kr.Askos zoomorfného tvaru, 300 – 275 pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 379.
2. ↑   Ritual, *Askos*
3. ↑  Martino Menghi. *Encyklopédia starovekého Grécka*. Bratislava : Perfekt, 2003. ISBN 80-8046-328-X. S. 189.
4. ↑  Toby Schreiber. *Athenian Vase Construction*. Malibu : Getty Publications, 1999. ISBN 978-08-9236-465-7. S. 93.
5. ↑  Encyklopedický ústav SAV.. *Malá slovenská encyklopédia*. Bratislava : Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, 1993. ISBN 978-80-8558-412-7. S. 379.
6. ↑  Classical art research centre, *Askos*  Archivované 2021-05-02 na Wayback Machine
7. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 383.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Askos**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
Trajánov stĺp
**Stĺp** je zvislý (prípadne naklonený) nosný prvok výškou prevyšujúci rozmery prierezu. Jeho pôdorys je centrický s obdĺžnikovým alebo zloženým prierezom. Podľa konštrukcie sa delia stĺpy na priehradové, stĺpy s plným alebo dutým prierezom.

Stĺp čiastočne zapustený do muriva je polostĺp, pri štvorcovom priereze prvku je ekvivalentom polostĺpu pilaster, prípadne polopilier.

Architektúra
------------

### Klasická radová architektúra

Stĺp je základný prvok klasickej radovej architektúry. Tá sa preto nazýva aj „systém sĺpových radov". Klasický stĺp máva hlavicu a pätku (s výnimkou dórskeho stĺpu). Časť medzi pätkou a hlavicou, tvoriaca väčšinou objemovo najväčšiu zložku sa nazýva driek. Stĺp býva vybavený entasiou (zakrivením), môže mať kanelúry (žliabkovanie).

### Gotická architektúra

V gotickej architektúre nie je vymedzenie termínu stĺp a pilier tak striktné. Slovom pilier je tu nazývaný i nosný prvok tvorený zväzkom prútov (prípor) s veľmi zložitým celkovým prierezom. Termínom stĺp sa tiež často nazýva nosný prvok, ktorý nie je opatrený hlavicou, ale len množstvom samostatných konzolí, z ktorých vybiehajú rebrá, prípadne priamo bezprostredne vybiehajúcich rebier.

### Moderná architektúra

V modernej architektúre je vymedzenie termínu stĺp a pilier hlavne v ich mohutnosti. Zatiaľ čo pilier je širší, stĺp je štíhlejší prvok.

Využitie
--------

Hlavica, driek a pätka
Stĺpy majú v modernej dobe bohaté industriálne využitie. Používajú sa napríklad ako: 

* stĺpy nadzemného vedenia
	+ telegrafický stĺp (stĺp telefónneho vedenia)
	+ stĺp elektrického vedenia
	+ stĺp trakčného vedenia
* stĺp verejného osvetlenia a pod.
* mostný pilier alebo stĺp
* stĺpiky informačných zariadení
	+ stĺpik dopravnej značky
	+ stĺpik návestidla nebo semaforu
	+ zastávkový stĺpik
	+ stĺpik rozcestníku
	+ značkársky kolík pre turistické značenie
	+ stĺp pre amplión
	+ stĺp vo funkcii vysielacej alebo prijímacej veže

Referencie
----------

1. ↑  S. Šaling, C. Laco: *Stavebnícky náučný slovník. 4, Konštrukcie. 1. časť, Teória konštrukcií*, Slovenské vydavateľstvo technickej literatúry, Bratislava, 1968

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Stĺp**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Stĺp**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sloup (architektura) na českej Wikipédii.*
***Blade*** (v anglickom origináli ***Blade***) je americký akčný film z roku 2025 od režiséra Yanna Demanga, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics o superhrdnovi Bladovi. Jedná sa o 38. film v MCU a je súčasťou 6. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.

Film bol oznámený v roku 2019 na udalosti Comic-Con. Ali mal prvýkrát hlasové cameo ako Blade vo filme Eternals (2021). Vo februári 2021 bola najatá Stacy Osei-Kuffourová, aby napísala scenár. Koncom roku 2021 bol najatý Bassam Tariq ako režisér. Tariq odišiel o rok neskôr kvôli posunom v produkcii filmu a kreatívnym rozdielom. V novembri 2022 bol nájdený režisér Yann Demange a to v čase, keď Michael Starrbury prepisoval scenár. Nic Pizzolatto sa pridal ako ďalší scenárista v apríli 2023. Do konca novembra 2023 bol Michael Green najatý, aby napísal nový scenár.

Dej
---

Po smrti svojej matky začne Eric Brooks loviť upírov.

Produkcia
---------

Natáčanie, ktoré bolo naplánované na jún 2023 bolo odložené kvôli štrajku scenáristov. Očakáva sa, že sa natáčanie začne koncom roku 2024 v Tyler Perry Studios v Atlante. Natáčať sa má aj v Clevelande, New Orleans a Maroku.

Obsadenie
---------

* Mahershala Ali ako Eric Brooks / Blade:

Poloupír, ktorý loví upírov. Blade je veľmi skúsený v bojových umeniach a vždy sa vybaví zbraňami na zabíjanie upírov.

Premiéra
--------

*Blade* bude mať premiéru v slovenských kinách 6. novembra 2025. Americká premiéra sa uskutoční 7. novembra 2025. Prvýkrát bola premiéra naplánovaná na 2. november 2023.

Referencie
----------

1. ↑   *MCU Filming Updates* [online]. Twitter, 2024-02-15. Dostupné online.
2. ↑   *Blade (2025)* [online]. UFD, 2024-02-15. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* *Blade* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *Blade* v Internet Movie Database (po anglicky)
* Blade – Marvel Cinematic Universe Wiki
* Blade – Marvel Wiki

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Marvel Cinematic Universe: Phase Six na anglickej Wikipédii.*
***Fantastická štvorka*** (v anglickom origináli ***The Fantastic Four***) je americký akčný film z roku 2025 od režiséra Matta Shakmana, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics o superhrdinoch z týmu Fantastická štvorka. Jedná sa o 37. film v MCU a je súčasťou 6. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.

Spoločnosť Walt Disney v decembri 2017 súhlasila s dohodou o akvizícii spoločnosti 21st Century Fox vrátane jej dcérskej spoločnosti 20th Century Fox. Generálny riaditeľ Disney Bob Iger uviedol, že plánujú integrovať Fantastickú štvorku do Marvel Cinematic Universe (MCU), spolu s X-Menmi a Deadpoolom. Obchod v hodnote 71,3 miliardy dolárov bol oficiálne dokončený v marci 2019. Film bol oznámený v roku 2019 na udalosti Comic-Con. V decembri 2020 bol Jon Watts oznámený ako režisér filmu. V apríli 2022 Watts oznámil, že od tohto projektu odstupuje pretože si chce dať prestávku od superhrdinských filmov. V septembri 2022 na Disney podujatí D23 bol Matt Shakman oznámený ako režisér filmu. V rovnakom mesiaci boli Jeff Kaplan a Ian Springer najatí ako scenáristi. Do marca 2023 bol Josh Friedman najatý na prepísanie scenáru. Vo februári 2024 bolo oznámené hlavné herecké obsadenie.

Dej
---

Hrdinovia z Fantastickej štvorky musia spojiť sily proti neznámemu zlu.

Produkcia
---------

Natáčanie filmu sa začne v auguste 2024 v Londýne.

Obsadenie
---------

* Pedro Pascal ako Reed Richards / Pán Fantastický:

Najmúdrejší muž planéty, ktorý sa dokáže naťahovať.

* Vanessa Kirbyová ako Sue Stormová / Neviditeľná žena:

Žena, ktorá sa dokáže zneviditeľniť. Reed Richards je jej manžel a Jonathan Storm je jej brat.

* Joseph Quinn ako Jonathan Storm / Ľudská pochodeň:

Mladík, ktorý je odolný voči ohňu a dokáže lietať.

* Ebon Moss-Bachrach ako Benjamin Grimm / Vec:

Skalnaté monštrum, ktoré je odolné proti zraneniam a má veľkú silu.

Premiéra
--------

*Fantastická štvorka* bude mať premiéru v slovenských kinách 24. júla 2025. Americká premiéra sa uskutoční 25. júla 2025. Prvýkrát bola premiéra naplánovaná na 7. novembra 2024.

Referencie
----------

1. ↑   '*Fantastic Four' Director Gives Casting and Filming Update on MCU Movie [Exclusive]* [online]. Collider, 2023-10-06. Dostupné online.
2. ↑   *The Fantastic Four (2025)* [online]. UFD, 2024-02-15. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* *Fantastická štvorka* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *Fantastická štvorka* v Internet Movie Database (po anglicky)
* Fantastická štvorka – Marvel Cinematic Universe Wiki
* Fantastická štvorka – Marvel Wiki

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Fantastic Four in film na anglickej Wikipédii.*
Svätý František Saleský, biskup ženevský
**Filotea** alebo **Úvod do zbožného života** (po francúzsky: *Introduction à la vie dévote*) je kniha od svätého Františka Saleského. Prvé vydanie vyšlo v roku 1609 a konečné vydanie v roku 1619. Kniha sa tešila obľube, o čom svedčí fakt že bola preložená do všetkých veľkých jazykov tej doby.

Obsah
-----

Filotea
Filotea sa skladá z piatich častí (kníh), pričom každá z nich sa týka určitého stupňa duchovnej cesty kresťana. 

* Kniha I. - Dosiahnutie pevného rozlíšenia nad zbožným životom.
* Kniha II. - Modlitba a sviatosti
* Kniha III. - Prax cnosti (trpezlivosť, miernosť, pokora, poslušnosť, čistota a chudoba).
* Kniha IV. - Niktoré obyčajné pokušenia a spôsob ako ich prekonať.
* Kniha V. - Obnovenie a utvrdenie v nábožnosti.

Štýl
----

František Saleský chápal snahu o svätosť ako o niečo možné pre každého kresťana bez ohľadu na povolanie, temperament alebo vek.

Pozri aj
--------

František Saleský

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Introduction to the Devout Life na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
***Otec Goriot*** (pôvodne *Le Père Goriot*) je román od francúzskeho spisovateľa Honoré de Balzaca. Napísaný v rokoch 1834-1835 a vydaný v roku 1835. Balzacov realizmus vrcholí v troch románoch: *Otec Goriot*, *Stratené ilúzie* a *Lesk a bieda Kurtizán*. Všetky tri romány sú súčasťou diela, ktoré tvorí viac ako 100 poviedok a románov, ktoré vyšli pod spoločným názvom *Ľudská komédia* (La Comédie humaine).

Ľudská komédia je spoločenská dráma francúzskej spoločnosti po Veľkej francúzskej revolúcii z roku 1789. V diele vystupuje vyše 2000 hrdinov, no najvýznamnejším hrdinom sú vášne a peniaze, ktoré svojím leskom a špinou nedávajú ľuďom spať, sú predmetom chorobných túžob a intríg.

Otec Goriot je jeden z Balzacových najčítanejších románov. Vďaka tejto povesti sa hlavná postava "Rastignac" stala vo Francúzsku synonymom pre bystrého mladého muža predurčeného na úspech - možno aj za každú cenu.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Jedným z najkrajších príbehov lásky je práve osud otca Goriota, ktorý nadovšetko miluje svoje dve dcéry. Aby boli šťastné a aby im nič nechýbalo je bez váhania ochotný kradnúť, zabiť i zomrieť, miluje ich prítomnosť, úsmev, pohľad... Miluje aj bolesť a utrpenie, ktoré mu neraz spôsobili. Celý život zhŕňal majetok, aby im zabezpečil budúcnosť. Vychoval ich ako šľachtičné, hoci nemali šľachtický pôvod. Anastasia sa po vydaji stala šľachtičnou de Restaud a Delphinu vydal za baróna de Nucingen. Obe žijú v prepychu a otec im rozdá celý majetok. Sám si odloží len toľko, aby mohol v pokoji dožiť a utiahne sa do biedneho penziónu pani Vauqerovej. 
Ako sa však ukázalo, v manželstvách oboch dcér hrali rozhodujúcu úlohu peniaze a postavenie a nie ľudské city.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* *Otec Goriot*, dostupné na Projekte Gutenberg
**Shu Qi** (\* 16. apríl 1976, Xindian, Taiwan) je taiwanská herečka a modelka. V roku 2014 bola jednou z najlepšie platených herečiek v Číne.

Detstvo a mladosť
-----------------

Shu Qi sa narodila v meste Xindian v Taiwane. Ako sedemnásť ročná odcestovala do Hongkongu, aby začala filmovú kariéru.

Kariéra
-------

V roku 1996 si zahrala v erotickom filme *Viva Erotica*, kde za svoj herecký výkon získala ocenenie Hong Kong Film Awards. V roku 1999 sa objavila po boku Jackieho Chana, v čínskom filme *Inštinkt lovca* a o rok neskôr, si zahrala vo filme *The Island Tales*. 

V roku 2002 sa dostala do hollywoodskej produkcie a zahrala si po boku herca Jasona Stathama, vo filme *Kuriér*. V rovnakom roku hrala aj vo filme *Smrtiaci anjeli*, kde hrala po boku herečky Vicki Zhao. 

Za svoj herecký výkon v historickom filme *The Foliage*, z roku 2004, získala herecké ocenenie šanghajských kritikov. V roku 2008 bola členkou poroty na Medzinárodnom filmovom festivale v Berlíne a o rok neskôr, sedela v porote Filmového festivalu v Cannes. 

V roku 2015 hrala v čínskom romantickom filme *Najlepšie na koniec*.

Súkromný život
--------------

V roku 2016 sa vydala za hongkonského herca a režiséra Stephena Funga. Obaja sa stretli na nakrúcaní romantickej drámy *Bishonen* v roku 1997 a chodili spolu štyri roky.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Shu Qi na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 142270872
* GND: 139016112
* ISNI: 0000000114704701
* LCCN: no2003104354
* NK ČR: xx0231020
* VIAF: 34154424
* WorldCat: lccn-no2003104354
**Kareta obyčajná** (*Caretta caretta*) je oceánsky druh korytnačky, ktorá je rozšírená po celom svete. Tento morský plaz patrí do čeľade karetovité (*Cheloniidae*).

Priemerný dospelý jedinec je dlhý cca 90 cm, ale boli objavené aj jedince dorastajúce do 270 cm. Vážia 135 kg a najťažšie jedince aj viac ako 454 kg. Koža má farby od žltej do hnedej a pancier je typicky červenkastý. Medzi pohlaviami nie sú, do pohlavnej zrelosti, viditeľné žiadne rozdiely. V dospelosti je najvýraznejší rozdiel v tom, že samce majú dlhý krk a kratšiu predstierku ako samice.

Žijú v Atlantiku, Pacifiku, v Indickom oceáne aj v Stredozemnom mori. Väčšinu svojho života trávi v slanej vode a na území v okolí ústí riek, kde samice nakrátko chodia klásť vajcia. Majú krátky reprodukčný cyklus; samice kladú približne 4 hniezda a potom sa stanú latentné a nekladú vajcia dva alebo tri roky. Sexuálnu dospelosť dosiahnu v rozsahu 17 – 33 rokov a celkovo sa dožívajú 47 – 67 rokov.

Karety obyčajné sú všežravé, pričom sa živia najmä bezstavovcami. Majú veľké a silné čeľuste, ktoré slúžia ako efektívny nástroj na roztrhanie svojej koristi. Mláďatá lovia viacerí predátori a vajcia sú na súši zvlášť nechránené. Po dosiahnutí dospelosti ich veľkosť limituje svojich predátorov na veľké živočíchy ako napr. žraloky.

Sú považované za ohrozený druh a chránené IUCN. Necitlivý rybolov je zodpovedný za veľký úhyn, karety sa často udusia vo vlečných sieťach. Pre zníženie úmrtnosti sa do vlečných sietí pridávajú únikové cesty pre korytnačky. Karety ohrozuje aj úbytok prirodzeného prostredia na hniezdenie a introdukcia exotických predátorov.

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2015.8. Prístup 13. júna 2023
2. 1 2  Ernst, C. H.; Lovich, J.E. (2009). *Turtles of the United States and Canada (2 ed.)*. JHU Press. ISBN 978-0-8018-9121-2.
3. ↑  Bolten, A.B. (2003). *"Loggerhead Turtle (Caretta caretta)"*. NOAA Fisheries. NOAA Fisheries. Archivované z originálu 27. mája 2011. Prístup 24. 11. 2011.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kareta obyčajná**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Kareta obyčajná**

Zdroj
-----

* Marine Turtle Specialist Group 1996. *Caretta caretta*. In: IUCN 2011. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2011.2. (www.iucnredlist.org). Prístup 24. november 2011.
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Loggerhead sea turtle na anglickej Wikipédii.*
**Agatharchos** (starogr. *Ἀγάθαρχος* – *Agatharchos*) bol v roku 536 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.

Agatharchos z Korkyry bol na 61. olympijských hrách v roku 536 pred Kr. korunovaný vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Podľa tradície sa táto olympijská disciplína zaviedla už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a zostala jedinou súťažnou disciplínou do roku 724 pred Kr. keď do programu hier zaradili i beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj po zaradení ďalších súťažných disciplín považoval za hlavné preteky, menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda.

Staroveký historik Dionysios z Halikarnasu zaznamenal olympijské víťazstvo Agatharcha v súvislosti s datovaním začiatku vlády rímskeho kráľa Lucia Tarquinia Superba. Dionysios o tom uvádza, že v štvrtom roku šesťdesiatej prvej olympiády, v ktorej zvíťazil v stadione Agatharchos z Korfu, v roku, keď bol v Aténach archónom *Therikles*, sa v Ríme dostal k moci Lucius Tarquinius Superbus.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Dionysios, *Rhémaiké archaiologia*, 4,41.
2. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 377.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Sebastian Aho** (\* 17. február 1996, Umeå, Švédsko) je švédsky hokejový obranca fínskeho pôvodu, aktuálne hráč tímu New York Islanders v National Hockey League.

Hráčska kariéra
---------------

### SHL

Sebastian Aho debutoval vo švédskej najvyššej hokejovej súťaži v sezóne 2012/13. Od ročníka 2013/14 bol stabilnou súčasťou defenzívnych rad Skelleftey, ktorej dokonca pomohol k zisku titulu. V draftových prognózach sa radil medzi desať najlepších korčuliarov z Európy, preto bolo veľkým prekvapením, že draftom 2014 prešiel bez povšimnutia.

V sezóne 2014/15 sa už naplno etabloval v SHL a Skelleftee pomohol k ďalšimu postupu do finále. Tentoraz v ňom Ahov klub ťahal za kratší koniec, ale Švédovo meno sa opätovne skloňovalo s výberom mladých nádejí NHL. Pre rok 2015 sa zmestil medzi 15 najsľubnejších korčuliarov zo starého kontinentu, opäť sa však výberu nedočkal.

V ročníku 2015/16 sa Skelleftea opätovne prebojovalo do finále, avšak druhý rok po sebe v ňom kapitulovalo. Aho sa ani po tretí raz nedočkal výberu v drafte.

V sezóne 2016/17 sa Aho odpichol k svojim najlepším výkonom. V 50 zápasoch zapísal až tridsať bodov za desať presných zásahov a dvadsať asistencií a v roku 2017 si ho konečne všimli aj v zámorí. Na drafte si ho zvolil New York Islanders v piatom kole. Výberu sa dočkal ako 21-ročný, v poslednom drafte, v ktorom mohol byť zvolený.

### NHL

V NHL debutoval už v nasledujúcej sezóne po drafte. V ročníku 2017/18 odohral 22 stretnutí, v ktorých strelil svoj premiérový gól v lige (proti New Jersey Devils) a ku nemu pridal aj štyri asistencie. Na veľmi dlhú dobu to boli jediné zárezy v profilige, nasledujúce necelé tri sezóny totiž strávil v AHL vo farmárskom klube Bridgeport Sound Tigers.

Do NHL sa vrátil až v ročníku 2020/21, v ktorom odohral tri zápasy za Islanders. Odvtedy jeho dôležitosť v klube rástla. V sezóne 2021/22 ho Ostrovania nasadili do 36 stretnutí a v poslednom ročníku bol už stálicou na modrej čiare Islanders, odohral 71 zápasov.

Reprezentačná kariéra
---------------------

Štartoval na dvoch šampionátoch hráčov do 18 rokov, v rokoch 2013 a 2014.

Jeden raz štartoval aj na šampionáte dvadsiatok, v kanadskom Halifaxe v roku 2015.

Referencie
----------

1. ↑   For Sebastian Ahos, similarites deeper than names. *Sports Illustrated*. Dostupné online [cit. 2023-07-30]. (po anglicky)
2. ↑   *2014 Draft Prospect Rankings* [online]. www.nhl.com, [cit. 2023-07-30]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  BERMAN, Jenny. *NHL Draft 2017: New York Islanders select Sebastian Aho with #139 overall pick* [online]. Lighthouse Hockey, 2017-06-24, [cit. 2023-07-30]. Dostupné online. (po anglicky)
Mince uzurpátora Urania Antonina
**Uranius Antoninus** alebo **Lucius Iulius Aurelius Sulpicius Severus Uranius Antoninus** bol uzurpátor rímskeho trónu, ktorý v roku 253/254 po Kr. ovládal provinciu Sýriu. Je pravdepodobne totožný s emeským kniežaťom Sampsigeramom, ktorého meno uvádza kronikár Malalas. 

Podľa najpravdepodobnejších interpretačných prameňov sa Uranius v priebehu leta 253 postavil na odpor perzským vojskám plieniacim sýrske mestá a vytvoril pritom akúsi domobranu z miestnych obyvateľov. Jeho zásah si vynútila občianska vojna medzi cisármi Trebonianom Gallom a Aemilianom, ktorá znemožňovala centru účinne ochrániť Sýriu pred plieniacim oddielom perzského kráľa Šápúra I. Uranius Antoninus prijal plný cisársky titul, uhájil pred Peržanmi Emesu, po príchode nového cisára Valeriána na Východ však jeho stopy miznú. Väčšinou sa usudzuje, že dobrovoľne rezignoval na cisársku hodnosť a poddal sa Valeriánovi.

Externé odkazy
--------------

* Biografické údaje o Uraniovi Antoninovi (po anglicky)
* Mince Urania Antonina (po anglicky)
* Římsko-perské války ve 3. století (po česky) Archivované 2012-01-04 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * GND: 118763857
* VIAF: 72189781
LVS-97
**LVS-97** (rus. ЛВС-97, podľa unifikovaného označenia **71-147**) je model ruskej električky. Ide o jednosmerný kĺbový štvordverový vozeň vyrábaný závodom PTMZ v rokoch 1997 až 2004.

Električka bola vyrábaná v niekoľkých modifikáciách. Najviac bolo vyrobených električiek vo verzii LVS-97K, ide zhruba o desiatky vozňov. Ďalšie typy sa líšili technickými prvkami, ako napríklad LVS-97M či LVS-97A. Od roku 2000 sa používali vyklápacie dvere podľa vzoru električky LM-99.

Vozne typu LVS-97 jazdia predovšetkým v Petrohrade, ale tiež v Kolomne, Krasnojarsku a Vitebsku.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **LVS-97**

Externé odkazy
--------------

* Informácie o LVS-97 Archivované 2007-02-12 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku LVS-97 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Električky PTMZ |
| --- |
| Sériovo vyrábané | LM-33 • LM-47 • LM-49 • LM-57 • LM-68 • LM-68M • LVS-86 • LM-93 • LVS-97 • LM-99 • LVS-2005 • LM-2008 • LVS-2009 |  |
| Prototypy a experimenty | LM-36 • LVS-66 • LM-67 • LVS-80 • LP-83 • LVS-89 • LVS-93 • LM-2000 |
Škoda 10 T v Portlande
Tacomská 10 T
**Škoda 10 T** je česká trojčlánková nízkopodlažná električka, ktorá vychádza z typu 03 T.

Konštrukcia
-----------

10 T je obojsmerné štvronápravové čiastočne nízkopodlažné električkové vozidlo. Skladá sa z troch článkov spojených kĺbmi (tzv. "harmonikami"). Na oboch stranách vozidla sa nachádzajú troje výsuvné dvere (dvoje dvojdielne, jedny jednodielne).

Obojsmerná 10 T konštrukčne aj dizajnovo vychádza z jednosmernej 03 T. Nízkopodlažný je stredný článok (350 mm nad temenom koľajnice), ktorý je zavesený medzi predným a zadným článkom. Tie su na pevných podvozkoch a podlaha je vo výške 780 mm nad temenom koľajnice. Podiel nízkopodlažnej časti dosahuje 50 %. Celé vozidlo je klimatizované. Vozidlá premávajúce v meste Portland majú nainštalované automaty na cestovné lístky.

Technické parametre
-------------------

* Dĺžka (bez spriahadiel): 20,13 m
* Šířka: 2,46 m
* Výška: 3,44 m
* Hmotnosť prázdneho vagóna: 28,8 t
* Kapacita: 157
	+ z toho na sedenie: 30
	+ z toho na státie: 127
* Max. rýchlosť: 70 km/h (softwareovo obmedzené na 48 km/h)

Prevádzka
---------

V rokoch 2001 a 2002 bolo vyrobených 10 kusov, všetky premávajú v USA (mestá Portland, štát Oregon a Tacoma, štát Washington)

### Série

Existujú 3 série električiek 10 T:

* 10 T0 (2001 – Portland)
* 10 T1 (2001 – Tacoma)
* 10 T2 (2002 – Portland)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Škoda 10 T**

| * z
* d
* u
Električky vyrábané spoločnosťou Škoda Holding |
| --- |
| Elektra | 
* 06 T (Cagliari)
* 10 T (USA)
* 13 T (Brno)
* 14 T (Praha)
* 16 T (Vroclav)
* 19 T (Vroclav)

 |
| ForCity | 

|  |  |
| --- | --- |
| Classic | 
* 18 T (Eskišehir)
* 26 T (Miskolc)
* 28 T (Konya)
* 35 T (Kamenica)

 |
| Plus | 
* 29 T (Bratislava)
* 30 T (Bratislava)
* 52 T (Praha)

 |
| Alfa | 
* 15 T (Praha, Riga)

 |
| Smart | 
* Artic (Helsinki)
* 36 T (Rhein-Neckar)
* 37 T (Rhein-Neckar)
* 38 T (Rhein-Neckar)
* 39 T (Ostrava)
* 40 T (Plzeň)
* 41 T (Bonn)
* 45 T (Brno)

 |

 |
| *Modernizácie a nezaradené* | 
* 01 T (Plzeň)
* 02 T (Liberec)
* 03 T „Astra"/„Anitra" (Česko)
* 05 T „Vektra" (prototyp)
* 27 T (Čching-tao)

 |
**Podnikaním** sa všeobecne rozumie vlastnenie a činnosť podniku alebo činnosť podnikateľa a/alebo samostatné rozhodovanie o zámere, právnej forme, umiestnení, organizácii, miere zadĺženia, rozdelení zisku a pod. podniku. Konkrétne definície sa rôznia.

Obchodné právo
--------------

Na Slovensku sa v praxi zďaleka najčastejšie podnikanie definuje podľa staršieho znenia § 2 Obchodného zákonníka ako: *sústavná činnosť vykonávaná samostatne podnikateľom vo vlastnom mene a na vlastnú zodpovednosť za účelom dosiahnutia zisku.* Od mája 2018 bola táto definícia v Obchodnom zákonníku rozšírená nasledovne: *sústavná činnosť vykonávaná samostatne podnikateľom vo vlastnom mene a na vlastnú zodpovednosť za účelom dosiahnutia zisku alebo za účelom dosiahnutia merateľného pozitívneho sociálneho vplyvu, ak ide o hospodársku činnosť registrovaného sociálneho podniku podľa osobitného predpisu .*

**Ďalšia možná definícia:** Podnikanie je činnosť zameraná na dosiahnutie podnikových cieľov.

Základným znakom podnikania je ekonomická samostatnosť podnikov, ale všeobecné podmienky podnikania upravuje legislatíva: Obchodný zákonník, Občiansky zákonník, Zákon o živnostenskom podnikaní, ktoré upravujú: 

* poistenie podnikateľa
* záväzkové vzťahy
* hospodársku súťaž
* účtovníctvo podnikateľa

Daňové právo
------------

Zákon o dani z príjmov v § 6 definuje podnikanie v súvislosti s príjmami takto:
„Príjmami z podnikania sú: 

* a) príjmy z poľnohospodárskej výroby, lesného a vodného hospodárstva,
* b) príjmy zo živnosti,
* c) príjmy z podnikania vykonávaného podľa osobitných predpisov neuvedené v písmenách a) a b) [t.j. napríklad príjmy súkromných veterinárov, audítorov, daňových poradcov a notárov],
* d) príjmy spoločníkov verejnej obchodnej spoločnosti a komplementárov komanditnej spoločnosti"

Pozri aj
--------

* živnostenské podnikanie

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Podnikanie**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Podnikanie**
Tatra KT3UA
**Tatra KT3UA** je projekt modernizácie ukrajinských električiek česko-slovenskej výroby.

Modernizácia
------------

Električka KT3UA je rovnako ako plzenská Tatra K3R-NT zostavená z dvoch starších vozňov Tatra T3. Vozové skrine boli skrátené a medzi ne bol vložený nový stredný nízkopodlažný článok. Dosadená bola nová elektrická výzbroj typu TV Progress, zmodernizovaný bol interiér a stanovisko vodiča. Pantograf zostal pôvodný. Boli nainštalované aj nové čelá vozňa podľa návrhu Ing. arch. Patrika Kotasa.

Modernizácie boli vykonané v šumperskej spoločnosti Pars nova v rokoch 2004 a 2005. Prestavané boli dva vozne, resp. 4 električky T3, prvý prototyp bol určený pre Kyjev, druhý bol dodaný do Krivého Rogu. V modernizáciách sa zatiaľ v roku 2006 nepokračuje.

Technické parametre
-------------------

* Dĺžka (bez spriahadiel): 28,65 m
* Šírka: 2,5 m
* Výška: 3,075 m
* Miesta celkom: 200
	+ na sedenie: 62
	+ na státie: 138

| * z
* d
* u
Električky Tatra vyrábané spoločnosťou ČKD v Prahe |
| --- |
| Štandardné (T) | 
* T1
* T2
* T3 (T3R
* T3RF)
* T4
* T5 (T5A5
* T5B6
* T5C5)
* T6 (T6A2
* T6A5
* T6B5
* T6C5)
* T7 (T7B5)

 |
| Kĺbové (KT, RT) | 
* K1
* K2
* KT4
* K5
* KT8D5 (KT8D5N)
* RT6 (RT6N1
* RT6S)
* RT8D5

 |
| Vlečné (B) | 
* B3
* B4
* B6A2

 |
| Ostatné (pre NDR) | 
* T2D
* B2D

 |
| Pozri aj: Typové označenie električiek ČKD |
**Reinhard Alfred Furrer** (25. november 1940, Wörgl, Nacistické Nemecko, dnes Rakúsko – 9. september 1995, Berlín, Nemecko) bol nemecký vedec a astronaut, ktorý sa v roku 1985 zúčastnil letu STS-61-A v americkom raketopláne Challenger.

Životné dráha
-------------

Vyštudoval vysoké školy v Kieli (1969) a v Berlíne (1972) a získal doktorát v odbore fyziky. Pracoval a učil potom na univerzite v Berlíne. Absolvoval vedecký pobyt v USA na University of Chicago. Do výcvikového strediska astronautov NASA sa dostal v roku 1982 a tri roky potom sa stal Dr. Furrer už 188. človekom vo vesmíre. 

### Let raketoplánom

Zúčastnil sa desiateho letu raketoplánu Challenger na jeseň roku 1985. Išlo o sedemdňovú misiu STS-61-A s laboratóriom Spacelab na palube. Spolu s Reinhardom Furrerom odštartovala z kozmodrómu na myse Canaveral táto medzinárodná posádka: Henry Hartsfield, Steven Nagel, James Buchli, Guion Bluford , Bonnie Dunbarová, Wubbo Ockels z Holandska a Ernst Messerschmid z Nemecka. 

Pretože dvaja z vedcov boli Nemci, riadenie experimentov sa tentoraz malo uskutočniť prvýkrát z nemeckého riadiaceho strediska v Oberpfaffenhofene v blízkosti Mníchova. Na začiatku misie bola vypustená družica GLOMR a aktivovaný Spacelab, v priebehu letu posádka uskutočnila viac ako 70 experimentov. Misia bola zakončená pristátím na základni Edwards. 

* STS-61-A Challenger (30. október 1985 – 6. november 1985)

### Po lete

Po lete pokračoval v kariére profesora v Nemecku, v roku 1987 prešiel na WIB Weltraum Inštitút Berlin GmbH v Berlíne. Zostal slobodný. Zomrel pri leteckej havárii lietadla Bf 108 v Berlíne v roku 1995, vo svojich 54 rokoch.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Reinhard Furrer na českej Wikipédii.*

Literatúra
----------

* Julide Tanriverdi: *Reinhard Furrer – Das Summen des Universums*, ISBN 354835632X

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Reinhard Furrer v Malej encyklopédii kozmonautiky (po česky)
* Misia STS-61-A v Malej encyklopédii kozmonautiky (po česky)
* Reinhard Furrer na webe SPACE 40 (po česky)

Autoritné údaje: * GND: 11930001X
* ISNI: 0000000013506917
* VIAF: 20487807
Električka Tatra RT6N1 v Brne
Električka Tatra RT6S v libereckej vozovni
**Tatra RT6** je označenie dvoch rozdielnych typov nízkopodlažnej električky. Vyrábal ich český podnik ČKD Praha a poľská firma HCP v 90. rokoch 20. storočia.

Konštrukcia
-----------

Oba typy električiek majú spoločný dizajn, ktorý vytvoril český architekt Ing. Patrik Kotas. Spoločnú majú tiež koncepciu, ktorá pochádza z francúzskych električiek z 80. rokov.

RT6 sú trojčlánkové šesťnápravové jednosmerné motorové električky. V krátkom nízkopodlažnom strednom článku sú sedadlá umiestnené pozdĺžne, nachádza sa v nehnanom podvozku. Ostatné dva podvozky sú trakčné.

Varianty
--------

Na začiatku 90. rokov bola vyvinutá električka Tatra RT6N1. Po vybudovaní prototypu RT6N bola vyrobená osemkusová testovacia séria, po ktorej vyrobili desať kusov pre Poľsko.

V polovici 90. rokov bol vyrobený prototyp RT6S.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tatra RT6**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tatra RT6 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Električky Tatra vyrábané spoločnosťou ČKD v Prahe |
| --- |
| Štandardné (T) | 
* T1
* T2
* T3 (T3R
* T3RF)
* T4
* T5 (T5A5
* T5B6
* T5C5)
* T6 (T6A2
* T6A5
* T6B5
* T6C5)
* T7 (T7B5)

 |
| Kĺbové (KT, RT) | 
* K1
* K2
* KT4
* K5
* KT8D5 (KT8D5N)
* RT6 (RT6N1
* RT6S)
* RT8D5

 |
| Vlečné (B) | 
* B3
* B4
* B6A2

 |
| Ostatné (pre NDR) | 
* T2D
* B2D

 |
| Pozri aj: Typové označenie električiek ČKD |
Džiu-džicu
**Džiu-džicu** alebo **džú džucu** (staršie alebo nespisovne *jiu-jitsu*; po japonsky: 柔術 - *džú-džucu*, čiže v anglickom prepise *ju-jutsu* alebo menej správne *j(i)u-jitsu*) je staré japonské bojové umenie založené na technikách bez zbrane. Používa ale aj techniky malých zbraní, zahrňuje metódy kopov, úderov, použitia kolien, hádzania, škrtenia, blokovania kĺbov, držania a zviazania nepriateľa.

Dejiny
------

O spôsobe boja džiu-džicu existujú zmienky v starej japonskej mytológii už spred 2 000 rokov. Začiatok moderného džiu-džicu sa traduje medzi 8. až 16. storočím nášho letopočtu. V týchto časoch bolo Japonsko zmietané neustálymi občianskymi vojnami. Džiu-džicu bolo bojovým umením japonskej triedy bojovníkov Bushi, ktorá zahrňovala aj slávnych samurajov. Samuraji sa obracali k džiu-džicu, keď prišli o svoj meč v boji, alebo keď boli zastihnutí bez neho. Bol to spôsob neozbrojeného boja, ale využíval v prípade potreby aj zbrane (nôž, palicu a.i.).

Obdobie Edo, nazývané aj Tokugawské (1603 – 1868), nastolilo pevnú vojenskú vládu na čele so šógunom. V tomto období prestal mať boj taký silný vplyv na život v Japonsku a preto džiu-džicu prosperovalo aj ako umelecká forma. Toto obdobie je preto známe aj ako Zlatý vek džiu-džicu. Džiudžicu sa začalo presúvať viac smerom k neozbrojeným technikám. Niektoré z jeho hlavných smerov boli ovplyvnené čínskymi bojovými umeniami. Obdobím Mejdži (1868), ktoré prinavrátila moc z rúk šóguna späť do rúk cisára, započalo obdobie úpadku džiu-džicu. Väčšina samurajov bojovala po boku šóguna, a preto upadli po jeho porážke do nemilosti. Cisár im zakázal cvičiť ich formy boja. Niektorí majstri však naďalej pracovali v ilegalite, alebo preniesli svoje umenie do iných krajín. V tomto období sa džiu-džicu dostáva po prvýkrát aj do Európy.[chýba zdroj]

V roku 1882 zakladá Džigoró Kanó (1860 – 1938) na základoch džiu-džicu džudo, ktoré sa stáva prostriedkom zdokonaľovania osobnosti. Počas príprav na 2. svetovú vojnu japonská vláda požiadala Kana, aby cvičil japonských vojakov. Kano, ako odpoveď na túto výzvu, začal skrývať techniky v džude.[chýba zdroj]

Po porážke Japonska v 2. svetovej vojne nasledovala americká okupácia Japonska. Počas okupácie siahali Američania po všetkom, čo mohli z japonských vedomostí využiť, vrátane bojových umení. Aby sa tomuto zabránilo, bolo džudo pretvorené do formy zápasenia a mohlo sa naďalej praktikovať ako šport.[chýba zdroj] Po ukončení americkej okupácie však už bolo džudo nenávratne zmenené. Napriek tomu mu džiu-džicu veľkou mierou vďačí za svoje pretrvanie.

Moderné džiu-džicu zahŕňa aj obranu proti súčasným improvizovaným zbraniam, ako rozbité fľaše, stoličky a podobne. Ako šport sa džiu-džicu veľmi neujalo, pretože neponúka také možnosti športového zápolenia ako napríklad džudo alebo karate. Nacvičujú sa síce kata, ale tie sú len formálnou prezentáciou techník.

Podobné články
--------------

* Nindžucu (Ninjutsu)
* Dódžó (Dojo)
* Džudo (Judo)
* Aikido