recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aguti Azarov** (lat. *Dasyprocta azarae*) je juhoamerický hlodavec z čeľade agutiovitých.

Opis
----

Tento veľký, spoločenský, denný druh hlodavca má vyčnievajúce oči, krátke nohy a drobný chvost. Srsť je fŕkano svetlohnedá až stredne hnedá, na spodnej strane žltastá. Nohy majú rôzny počet prstov - na predných je ich päť a na zadných sú tri. Váži 2,4 až 3,2 kg a dorastá do dĺžky 45 až 57 cm plus 1,4 až 3,3 cm dlhý chvost. Dožíva sa 10 až 15 rokov.
Živia sa rôznymi semenami, plodmi a inými časťami rastlín. Aguti sú väčšinou monogamný. Samica je gravidná 100 dní, po ktorých vrhne 1 až 4 mláďatá, ktoré sú s rodičmi kým sa nenarodí ďalšia generácia. V ohrození šteká. Na väčšine jeho areálu výskytu ho ľudia lovia kvôli mäsu.

Výskyt
------

Vyskytuje sa v Brazílii, Paraguaji a Argentíne. Je chovaný v mnohých ZOO.

Referencie
----------

1. ↑   *Zviera*. Preklad Mirko Bohuš [et al.]. 1. vyd. Bratislava : Ikar, 2002. 623 s. ISBN 80-551-0375-5. S. 158.
2. 1 2   *aguti Azarov* [online]. Zoologická záhrada Zlín, [cit. 2008-12-10]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aguti Azarov**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Aguti Azarov**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Aguti Azarův na českej Wikipédii.*
**Slnečný čas** je čas určovaný zdanlivým pohybom Slnka vzhľadom na pozorovateľa na Zemi a daný hodinovým uhlom Slnka. 

**Pravý slnečný čas** sa meria pohybom pravého Slnka. Je to nerovnomerná časomiera. Pravý slnečný čas ukazujú slnečné hodiny. 

**Stredný slnečný čas** sa meria pomocou fiktívneho telesa stredného Slnka. Stredné Slnko sa pohybuje rovnomerne po rovníku a stredný slnečný čas je daný jeho hodinovým uhlom t + 12 h. Tento čas sa používa v bežnom živote a jeho základnou jednotkou je stredný slnečný deň. Pásmový čas je definovaný stredným slnečným časom stredného poludníka daného pásma, v našom pásme (pásmo 15° východne od základného alebo greenwichského poludníka) stredný poludník prechádza Jindřichovým Hradcom. Miestny stredný slnečný čas je uhlová vzdialenosť (v časovej miere) stredného Slnka od miestneho polud­níka. Rozdiel medzi stredným a pravým slnečným časom sa nazýva časová rovnica.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálAstronomický portálHviezdny portálPortál slnečná sústava |

*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
Skit svätého Andreja
**Skit svätého (apoštola) Andreja** alebo **Skýt svätého (apoštola) Andreja** je skit na Svätom vrchu Athos, ktorý patrí pod monastier Vatopedi.

Dejiny skitu
------------

Skit bol založený v 10. storočí po Kr. (hovorí o ňom prvý *Typikon Svätého vrchu Atos* z roku 971), no v 15. storočí ho napadli a zničili piráti.

V roku 1768 ekumenický patriarcha Serafim II. na mieste starej kélie postavil novú, ktorá je dnes už ako skit zasvätená dvom svätým: Antonovi Veľkému a apoštolovi Ondrejovi. Do tejto kélie v roku 1777 prišiel Makários Korintský a na obdobie dvoch rokov sa usídlil v Monastieri Dionysiu spolu s vtedy novopodstrihnutým mníchom Nikodémom z Naxosu.

V roku 1841 do kélie prišli ruskí mnísi Vissarion a Varsanufios, ku ktorým sa o rok neskôr pridal aj jeromních Teodorit. V roku 1849 konštantínopolský patriarcha Anthimos IV. povýšil kéliu na „**patriarší skýt**" a v roku 1856 sa skit spojil so susednou *Kéliou svätého Vasilija*.

V roku 1958 veľký požiar zničil západné krídlo skitu a v roku 1971 zosnul aj posledný brat zo starého bratstva skitu, mních Sampson. 

O 20 rokov neskôr, v roku 1992, bolo vytvorené nové bratstvo a v roku 2001 bol zvolený aj nový igumen skitu Efrém.

Súčasnosť
---------

V skite sa koná aj *Athoniáda*, t.j. Akadémia Svätého vrchu Atos

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Skit svätého Andreja**

Zdroj
-----

* Oficiálna stránka
**Teória očakávania** (z latinského expecto - očakávam, predvídam) je motivačná teória, ktorá stanovuje úroveň motivácie na základe vzťahu **M = f(V.E)**, 

pričom 

* **M - úroveň motivácie**
* **V - valencia**, t. j. subjektívna hodnota očakávaného výsledku, ku ktorému motivované pracovné správanie povedie
* **E - expektácia**, t. j. subjektívne očakávanie (pravdepodobnosť konkrétneho jedinca, že dané pracovné správanie k očakávanému výsledku skutočne povedie.

Pracovná činnosť je chápaná ako činnosť inštrumentálna, t. j. ako prostriedok (nástroj) na dosiahnutie pre človeka významnej hodnoty.

Interpretácia
-------------

Ak umožní pracovníkovi niektorá pracovná činnosť dosiahnutie pre neho významnej hodnoty (napr. prac. postupu), t. j. ak sa bude valencia blížiť maximálnej hodnote "1" a ak sa bude súčasne expentancia (očakávanie), že dáná činnosť skutočne k postupu povedie, blížiť tiež hodnote "1", bude vysoká i motivácia - bude sa blížiť hodnote "1" - maximu.

Zdroje
------

* Vladimír Provazník a kol.: *Psychologie pro ekonomy*, GRADA Publishing 1997
**Jackson Rathbone** (narodený ako **Monroe Jackson Rathbone V** \* 21. december 1984) je americký herec a muzikant. Je najznámejší ako upír Jasper Hale vo filmovej adaptácii románu Stephenie Meyer Súmrak.Môžete ho tiež vidieť v rôznych televíznych seriáloch ako Báječní Lidé alebo O.C. California.Je členom kapely s názvom 100 Monkeys a v súčasnosti pracujú na ich prvom albume **Monster De Luxe**.

Životopis
---------

Ako dieťa mal Jackson to šťastie žiť na rôznych miestach na svete kvôli otcovej práci.Narodil sa v Singapure a potom žil v Maydane a Jakarte v Indonézii), Londýne, Connecticute, Kalifornii, Nórsku a nakoniec sa usadili v Midlande v Texase.

Jackson okamžite začal účinkovať v miestnom verejnom divadle a bol prijatý do programu mladých hercov (The Pickwick Players).
Bol aktívny v mnohých aktivitách zahŕňajúc basketbal, futbal, bejzbal a texaský národný šport americký futbal. Dokonca si založil kapelu a prenosný DJ biznis.
Zvládanie toľkých aktivít bola fuška tak sa Jackson rozhodol zostať pri tých, ktoré ho robili najšťastnejším: herectvo a hudba.
Na strednej škole sa presťahoval do Severozápadného Michiganu kde navštevoval prestížnu Interlochen Arts Academy.
Po absolvovaní sa chystal ísť na Royal Scottish Academyale cez prázdniny sa rozhodol skúsiť odísť do LA a skúsiť filmový priemysel. Jeho kamarát, ktorý už dlhšie žil v LA ho predstavil svojmu manažérovi, ktorý ho poslal na kasting na úlohu na Disney 411 kde robil interwiev s hviezdami z kanálu Disney Channel ako napríklad Hillary Duff. Ćoskoro ho kontaktoval agent Andrew Ruff a keď prišla jeseň bolo isté, že pre Jacksona bude lepšie ak zostane v LA a bude pokračovať vo svojej filmovej kariére.

Autoritné údaje: * BnF: 16223725r
* ISNI: 0000 0001 1451 6743
* LCCN: n2009042751
* NK ČR: xx0165412
* VIAF: 91039085
* WorldCat: lccn-n2009042751
Ozbrojená 20-delová briga *USS Niagara*
**Briga** je dvojsťažňová plachetnica s rahnovými priečnymi plachtami na oboch sťažňoch a vratiplachtou na hlavnom sťažni. Používala sa v 18.-19. storočí ako vojnová, obchodná či rybárska loď. Ako obchodná loď premávala prevažne po obchodných trasách popri pobrežiach, v menšej miere absolvovala aj oceánske plavby. Niektoré brigy sa využívali na lov veľrýb a lov tuleňov.

Výhodou bríg bola ich rýchlosť, vďaka čomu boli obľúbené aj medzi pirátmi a kapermi. Nevýhodou bolo, že rahnové plachty potrebovali pomerne veľkú posádku (7 až 16 ľudí), a preto boli obchodné brigy v 19. storočí nahrádzané škunermi, barkami a neskôr aj parníkmi. Brigy sú často zamienané s brigantínami, ktoré však majú iné oplachtenie.

Trup
----

Briga bola dlhá 30 až 50 metrov. Pomer dĺžky k šírke bol 4 až 5:1. Briga mala striedme tvary a ladné línie. Na hornej palube sa nestavali žiadne vysoké palubné nástavby a výzdoba bola veľmi obmedzená. Ozbrojené brigy mali zvyčajne 10 – 20 diel.

Oplachtenie
-----------

Briga má 2 sťažne - hlavný a menší predný. Na náčrte oplachtenia vpravo má:

* priečne/rahnové plachty - na prednom sťažni (od paluby): prednú/prednú dolnú plachtu, prednú košovú a prednú brámovú plachtu a na hlavnom sťažni: hlavnú/hlavnú dolnú plachtu (skasanú), hlavnú košovú a hlavnú brámovú plachtu,
* pozdĺžne plachty - vratiplachtu a dve kosatky: stehovku (bližšie pri sťažni) a kosatku.

Briga však môže mať aj ďalšie plachty; viac kosatiek, stehové plachty medzi sťažňami a na každom sťažni môže mať aj kráľovskú plachtu. Niektoré brigy z 19. storočia mali zdvojené košové alebo aj brámové plachty. Brigy sú teda vďaka prevahe priečneho oplachtenia menej vhodné na plavbu ostro na vietor ako napríklad škunery.

Niektoré brigatíny majú taktiež priečne plachty na oboch sťažňoch, ale od bríg sa líšia tým, že nemajú hlavnú dolnú plachtu. Ako hlavná plachta sa niekedy označuje ich vratiplachta, ktorá je výrazne väčšia ako na brige.

Známe brigy
-----------

* *USS Niagara* – United States Navy (na vodu spustená v roku 1813)
* *La Grace* – Česká replika brigy z 18. storočia v súčasnosti využívaná ako školná loď

Referencie
----------

1. ↑  briga. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 308.
2. ↑  Buzássyová, Klára; Jarošová, Alexandra, edi. (2006), „briga", *Slovník súčasného slovenského jazyka*, A – G, Bratislava: Veda, ISBN  8022409324
3. 1 2  Das, Darshana (2011), „brig", *Encyclopædia Britannica*, [Chicago]: Encyclopædia Britannica (vyd. 2011-11-02), ISBN  0852296258

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Briga**

| * z
* d
* u
Typy plachetníc |
| --- |
| 
* bark
* barkentína
* briga
* brigantína
* drakkar
* džunka
* East Indiaman
* feluka
* flauta
* fregata
* galeáza
* galeota
* galeóna
* galéra
* hulk
* jachta
* karaka
* karavela
* katamaran
* keč
* kliper
* koga
* korveta
* lorcha
* luger
* mtepe
* nef
* pinasa
* prao
* radová loď
* sampan
* šalupa
* šebeka
* škuner
* triéra

 |
**Brigita Šimonová** (\* 6. január 1942, Banská Bystrica) je vysokoškolská pedagogička, literárna historička, sestra Ladislava Šimona.

Životopis
---------

V roku 1956-1959 študovala na Jedenásťročnej strednej škole v Banskej Bystrici, 1959-1964 na Filozofickej fakulte UPJŠ (teraz Prešovská univerzita) v Prešove. Stredoškolská profesorka v Rožňave, na SPŠJM v Banskej Bystrici, od roku 1973 vysokoškolská pedagogička na Pedagogickej fakulte UMB v Banskej Bystrici. Venuje sa literatúre pre deti a mládež, najmä problematike rozprávky, vyučovania literatúry a metodike. Autorka štúdií.

Dielo
-----

* Reflexie o rozprávke (1994)
* Literatúra v etickej výchove (1994)
* Slovenská literatúra pre deti a mládež (1997)
* O tvorivosti v literárnej výchove na 1. st. ZŠ (2000)

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1164024698
* NK ČR: ola2002153805
* SNK: 161710
* VIAF: 84968723
Vlak vyrobený z Merkuru
**Merkur** je česká stavebnica, ktorá sa úspešne predáva od polovice 20. rokov 20. storočia. Je možné z nech postaviť rôzne modely, cestné a koľajové vozidlá, žeriavy a mnoho iných konštrukcií.

Základom stavebnice sú pásy a profily rôznych tvarov a dĺžok z lakovaného oceľového plechu, so sieťou predvŕtaných otvorov. Tieto diely sa spájajú skrutkami a maticami s veľkosťou M3,5. Stavebnica obsahuje aj ďalšie súčiastky, rôzne hriadele, ozubené a neozubené kolesá. V niektorých sadách stavebnice je možné nájsť aj kladky, buldozérové pásy (Merkur 201, 202) a elektromotory (Merkur M1). Umožňuje tak stavbu veľmi realistických konštrukcií rôznych strojov.

Vďaka svojej dostupnosti a variabilite a nedostupnosti iných možností, ako profesionálnej výroby technických modelov a prototypov, bola táto stavebnica používaná aj vo vážnom výskume, napríklad Otto Wichterle ju použil na konštrukciu prvého pokusného prístroja na výrobu kontaktných šošoviek, podobne v dobe nástupu osobných počítačov slúžila aj na amatérsku výrobu jednoduchých plotrov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Merkur**

Externé odkazy
--------------

* oficiálna stránka
Pražský orloj
**Orloj** alebo zastarano **horológium** je staré označenie pre hodiny, najmä hodiny na vežiach a verejných budovách alebo v chrámoch, a z takýchto hodín dnes sa za orloj považujú najmä také, ktoré vďaka zvláštnemu mechanizmu ukazujú okrem času aj polohu niektorých nebeských telies na oblohe (teda ide o druh astronomických hodín) a kalendárne údaje. V tomto zmysle možno orloj považovať za predchodcu planetária.

Na prelome stredoveku a novoveku patrili orloje k vrcholným produktom vtedajšej astronómie, matematiky a mechaniky. Väčšinou ukazovali polohy Slnka a Mesiaca. Zobrazenie ďalších planét by pri mechanickej realizácii viedlo k heliocentrickej konštrukcii, čo by nebolo ideologicky žiaduce. Jediným heliocentrickým orlojom v Česku je Olomoucký orloj, zrekonštruovaný v 50. rokoch 20. storočia v duchu socialistického realizmu. Orloj možno nájsť v mnohých stredoeurópskych mestách.

Medzi najznámejšie orloje na svete patrí Pražský orloj.

Pozri aj
--------

* Olomoucký orloj

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Orloj**
**Honor 8x** je smartfón vyrobený spoločnosťou Huawei pod značkou Honor. Ide o nástupcu Huawei Honor 7x v rámci série Huawei Honor .

Technické údaje
---------------

### Displej a fotoaparát

Honor 8X má 6,5-palcový FHD+ displej s rozlíšením 1 080 × 2 340 pixelov, hustotou pixelov 396 PPI a pomerom strán 19,5:9. 

Telefón má 20 megapixelový duálny zadný fotoaparát, zadný 2 megapixelový snímač hĺbky LDAP a jeden predný 16MP predný fotoaparát. 

Jednou z deklarovaných funkcií je „AI Photography", ktorá sa pokúša vylepšiť obrázky úpravou farieb a zaostrenia na základe typu scény. 

 Domovská obrazovka Honor 8x
### Konfigurácia a špecifikácie

Základný model Honor 8X má 64 GB interného úložiska a 4 GB RAM. Dá sa kúpiť až so 128 GB internou pamäťou a 6 GB RAM. Vnútorné úložisko je možné rozšíriť microSD kartou. 

Toto zariadenie je poháňané čipovou sadou Huawei HiSilicon Kirin 710 s dvoma štvorjadrovými procesormi Cortex A53. GPU je Mali-T830 MP2. 

Mobil má vzadu namontovaný snímač odtlačkov prstov. 

 Sklenené telo s efektom vizuálnej mriežky
### Konektivita

Telefón podporuje pripojenie 4G a má dva sloty na nano-sim. Podporuje Wi-Fi 802.11, Bluetooth 4.2, GPS, NFC a má FM rádiový prijímač. 

Nabíjanie prebieha cez micro-USB port. Spodný 3,5 mm audio konektor podporuje káblové slúchadlá. 

### Softvér

Honor 8x bol uvedený na trh so systémom Android (Oreo) a Huawei EMUI 8.0 a možno ho upgradovať na harmonyOS 3.0 s EMUI 10.0

Referencie
----------

1. ↑  SUMMERS, NICK (27 JUNE 2018)... Dostupné online.
2. ↑  HONOR 8X.. Dostupné online.
3. ↑  NARESH, SAGAR (MARCH 28, 2020).. Dostupné online.
Šablóna:Huawei
**Avrigus** je darkambientová skupina zo Sydney, Austrálie. Vydali zatiaľ jedno EP a jeden plný album. V Máji 2007 Simon Gruer oznámil na ich oficiálnej stránke, že nový album ktorý bude mať názov *The Hidden Citadel* vyjde s veľkou pravdepodobnosťou v roku 2008.

História skupiny
----------------

Avrigus má svoj pôvod v roku 1990, kedy hudobník zo Sydney Simon Gruer nahral niekoľko thrashmetalových skladieb. Nasledujúci rok založil skupinu s gitaristom Leifom Gregorym, bubeníkom Kaneom Jarvisom a basgitaristom Steveom Caruanaom. Ale zostava bola spolu iba na krátky čas. Gregory neskôr vystupoval v ďalších skupinách v Sydney ako boli Destrier, Aftermath a Dark Order. Jarvis a Caruana založili grindcorovú skupinu s názvom Vomit, ktorá sa neskôr premenovala na Volatile.

V roku 1993 Simon Gruer začal pracovať ako zvukový inžinier pre sydneyskú doom/death metalovú skupinu Cruciform, a neskôr na sklonku roka 1993 sa k skupine pridal keď odišiel ich basgitarista Daniel Moth. Simon hral na klávesy a prebral rolu hlavného vokalistu. Skupina nahrala dvoj-piesňové demo Paradox, ktorého jedna pieseň neskôr bola aj na Warhead Records kompilácii *Warhead Records Vol. 1* v roku 1995. Skupina tiež vydala jedno EP menom Atavism, na ktorom je 6 piesní. Medzičasom gitarista Cruciformu Tony Mulhearn predstavil Simona umelkyni a hudobníčke Judy Chiare, s ktorou potom spolu začali pracovať na hudobných nápadoch pre Avrigus. Cruciform sa už však rozpadol.

So zánikom Cruciformu mali teraz Simon a Judy viac času na Avrigus, a nahrali dve piesňe "As Ivy Groweth Green" a "The Final Wish", ktoré sa v roku 1997 objavili ako demo. Na ďalší rok vydavateľstvo Warhead Records vydalo EP menom "The Final Wish" ktoré obsahovalo 4 piesne. Judy tiež tvorila hosťa na albume zvanom *Dreamscapes* od sydneyskej doom metalovej skupiny Elysium.

Album *The Secret Kingdom* bol kompletný okolo januára 2000. Judy napísala väčšinu piesní, spievala a hrala na klavír. Simon prispel väčšinou hudby vrátane gitary, basmi, bubnami a klávesmi. Vydavateľstvo Avrigusu Warhead Records medzičasom skončilo, ale Judy zobrala kópie albumu spolu so sebou keď šla navštíviť Európu a Avrigus dostali ponuku na vydanie albumu od holandského vydavateľstva Hammerheart Records cez ich odnož Well of Urd. *The Secret Kingdom* bolo vydané v roku 2001. Odvtedy členovia Avrigusu vyjadrili nespokojnosť s vydavateľstvom (teraz už známe ako Karmageddon Media) kvôli ich zlyhaniu poskytovania poplatkov za tantiémy. Simon a Judy spolu hudbu už niekoľko rokov neskladali, a v máji 2007 Simon oznámil, že Judy už viac nie je členom Avrigusu.

Diskografia
-----------

### Albumy

* 2001 – *The Secret Kingdom*

### EP

* 1998 – *The Final Wish*

Externé odkazy
--------------

* www.avrigus.com – oficiálna stránka
* Myspace profil
**Juraj Cember** (tiež **Czember**, **Czimber**) (\* ? Banská Bystrica – † 1692, Smolník) bol slovenský evanjelický kňaz a náboženský spisovateľ.

Životopis
---------

V rokoch 1652 – 1654 študoval na univerzite vo Wittenbergu. Od roku 1654 bol rektorom v Prievidzi, od roku 1657 pôsobil ako evanjelický farár v Kameničanoch, od roku 1662 v Štiavnických Baniach, od roku 1667 v Hodruši, potom v Banskej Bystrici a od roku 1682 v Smolníku. Počas prenasledovania evanjelikov po odhalení Vešeléniho sprisahania uhorskej šľachty emigroval – od roku 1674 žil v Sliezsku (Brzeg, Wróclav a i.), po šopronskom sneme v roku 1682 sa vrátil do vlasti.

Tvorba
------

Písal najmä barokové náboženské dišputy a modlitby.

Dielo
-----

* 1656 – *Dissetatio physico de traduce opposita educationi et animarum immediatae creationi* (Trenčín)
* 1667 – *Fuga apostasiae: oder Flucht des Abfalls*
* 1679 – *Altare orandi seu: Oltarik modlitebny*

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Náhrobok Juraja Babku a jeho manželky v banskobystrickom evanjelickom cintoríne
**Juraj Babka** (\* 17. november 1868 Háj – † 14. máj 1942, Banská Bystrica) bol slovenský pedagóg, osvetový pracovník, včelár.

Pseudonym: J.B.Hýbel, Lambda, Palaeulogus, Vlastimila Otočková, Anna Španková, Hermuškin.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine krajčírskeho majstra Juraja Babku a jeho manželky Veroniky rod. Boďová. Po skončení meštianskej školy v Martine študoval na učiteľskom ústave v Kláštore pod Znievom, kde získal učiteľský diplom. Ako učiteľ pôsobil v Lazoch pod Makytou, Novej Ľubovni a Liptovskej Sielnici,  v Banskej Bystrici ako školský inšpektor. V tejto funkcii zotrval až do septembra 1931, kedy bol poslaný na trvalý odpočinok. Vydával a redigoval časopisy *Obzor*, *Slovenský včelár* a *Včelár začiatočník*. V apríli 1920 v senátorských voľbách kandidoval za stranu ČSSD a bol zvolený za senátora Národného zhromaždenia. Prispieval do rôznych časopisov, neskôr hlavný spolupracovník pedagogických časopisov. Funkcionár a člen spolkov, predseda Včelárskeho spolku v Banskej Bystrici (1931-1939), člen Matice slovenskej a Muzeálnej slovenskej spoločnosti a i. Senátor Národného zhromaždenia (1920-1925). Vydal zbierku štvorhlasných detských zborov "Fialôčky" a metodickú príručku "Opatrovanie dieťaťa v prvé tri roky".

Referencie
----------

1. ↑   *Záznam o narodení a krste v rímskokatolíckej matrike farnosti Háj; záznam č. 28* [online]. familysearch.org, [cit. 2023-01-05]. Dostupné online.
2. ↑   Juraj Babka dožil sa sedemdesiatín. *Slovenský denník* (Bratislava: Slovenský denník), 1938-11-18, roč. 21, čís. 267. Dostupné online.
3. ↑   Zmeny v školstve. *Slovenská pravda* (Vydavateľstvo Slovenskej Pravdy), 1931-09-04, roč. 7, čís. 202, s. 2. Dostupné online [cit. 2023-01-05].
4. ↑   Voľby do senátu. *Slovenský Východ* (Košice: Slovenský Východ), 1920-04-30, roč. 2, čís. 99, s. 2. Dostupné online [cit. 2023-01-05].

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 138525
* LCCN: no2017034635
* SNK: 153542
* VIAF: 1838149068399365730005
* WorldCat: lccn-no2017034635
Súradnice: 42°00′25″S 24°52′32″V﻿ / ﻿42,006944°S 24,875556°V﻿ / 42.006944; 24.875556

**Chrám Zvestovania presvätej Bohorodičke** (bulh. Храм "Света Богородица-Благовещение" – *Chram "Sveta Bogorodica-Blagoveštenie"*) je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v miestnej časti Ambelino v centrálnej časti mesta Asenovgrad v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Charakteristika
---------------

Chrám je známy aj pod názvom **Rybný chrám** (bulh. Рибната църква – *Ribnata cărkva*) z dôvodu, že chrámové ajazmo je vyzdobené ornamentami a soškami tvare rýb. Dnes je vedený ako samostatný chrám, ale v minulosti bol pod správou Bačkovského monastiera. Chrám bol postavený v 12. alebo 13. storočí, ale časom pustol a neskôr z pôvodnej budovy ostali len niektoré časti a tak bol v 30. rokoch 19. storočia chrám obnovený. Budova bola najskôr trojloďová s ajazmom a kaplnkou svätého Jána Krstiteľa vystavanou okolo neho pri západnej stene chrámu. Neskôr sa dostavala kupola a k budove boli aj pristavané dva priestorné salóny na severnej a južnej strane. V roku 1933 bola pristavaná zvonica. Ajazmo aj chrám samotný sú bohato vyzdobené vzácnymi stenopismi a nachádzajú sa tu aj vzácne ikony. Z nich je najcennejšia ikona presvätej Bohorodičky, ktorej je prisudzovaná zázračná moc a každoročne 25 dní po Veľkej noci sa koná pešia púť s touto ikonou z chrámu Zvestovania presvätej Bohorodičky do Bačkovského monastiera, ktorej sa účastní veľký počet ľudí z celého Bulharska.

Galéria
-------

* Budova chrámu z dvoraBudova chrámu z dvora
* ZvonicaZvonica
* Budova chrámu z ulice patriarchu EvtimihoBudova chrámu z ulice patriarchu Evtimiho
* Budova chrámu z dvoraBudova chrámu z dvora
* Zvonica a chrámová kupolaZvonica a chrámová kupola
* Budova chrámu z ulice patriarchu EvtimihoBudova chrámu z ulice patriarchu Evtimiho
* ZvonicaZvonica
* Budova chrámu z ulice patriarchu EvtimihoBudova chrámu z ulice patriarchu Evtimiho
* Budova chrámu od zvoniceBudova chrámu od zvonice
* Stena budovy chrámuStena budovy chrámu
* Budova chrámu z dvoraBudova chrámu z dvora
* V areáli chrámového dvoraV areáli chrámového dvora

Zdroj
-----

*
Súradnice: 42°29′32″S 27°28′30″V﻿ / ﻿42,492222°S 27,475°V﻿ / 42.492222; 27.475

**Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky** (bulh. Църква „Успение на Пресветата Богородица" – *Cărkva „Uspenie na Presvetata Bogorodica"*), skrátene **Chrám Zosnutia Bohorodičky** (bulh. Църква „Успение Богородично" – *Cărkva „Uspenie Bogorodično"*), známy aj ako **Chrám svätej Bohorodičky** (bulh. Църква „Света Богородица" – *Cărkva „Sveta Bogorodica"*) a **Grécky chrám** (bulh. Гръцката църква – *Grăckata cărkva*) a v minulosti aj ako **Chrám Premenenia Pána** (bulh. Църква „Преображение Господне" – *Cărkva „Preobraženie Gospodne"*) je pravoslávny chrám z obdobia bulharského národného obrodenia nachádzajúci sa v centrálnej časti Burgasu v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a je najstarším pravoslávnym chrámom v meste.

Charakteristika
---------------

Budova leží v centrálnej časti mesta na ulici Lermontov, v blízkosti arménskeho chrámu. V čase výstavby chrámu bolo miesto, kde sa chrám nachádza súčasťou gréckej štvrti.

Chrámová budova je postavaná ako trojloďová bazilika. V centrálbej časti chrámu sa nachádza dvanásť monolitických mramorových stĺpov, ktoré podopierajú strešnú konštrukciu a balkóny. Celková zastavaná plocha chrámu dosahuje až 470m².

V chráme sa uchovávajú ikon, ktoré boli vyhotovéné mníchmi z mníšskej republiky v Athose.

Dejiny
------

Chrám bol postavený v období bulharského národného obrodenia v rokoch 1840 - 1860, čo ho robí najstarším pravoslávnym chrámom v Burgase.

V meste síce bol už predtým pravoslávny chrám zo začiatku 17. storočia, ktorý však bol zničený počas rusko-tureckej vojny.

Bohoslužby sa konali až do roku 1906 v gréčtine. V tom istom roku sa okrem zmeny liturgického jazyka na bulharčinu, zmenilo aj meno kostola a chrám bol premenovaný z chrámu Zosnutia presvätej Bohorodičky na chrám Premenenia Pána.

V rokoch 1927 - 1928 boli k budove chrámu pristavané veže, z ktorých jedna funguje ako zvonica a nachádzajú sa v nej tri zvony.

Po druhej svetovej vojne bol chrámu priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

16. marca 1952 cirkevné predstaviteľstvo vrátilo chrámu staré meno chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky.

Od novembra 1957 do konca roku 1958 prebehla výzdoba kostola freskami, ktoré namaľoval umelec Nikolaj Evgenievič Rostovcev.

Galéria
-------

* Vrchná časť prednej západnej fasády chrámuVrchná časť prednej západnej fasády chrámu
* Detail z prednej fasádyDetail z prednej fasády
* Detail jednej z veží chrámuDetail jednej z veží chrámu
* Vchod do chrámu Zosnutia presvätej Bohorodičky zpreduVchod do chrámu Zosnutia presvätej Bohorodičky zpredu
* Detail zadnej východnej fasády chrámuDetail zadnej východnej fasády chrámu

Referencie
----------

1. 1 2 3  KĂNČEV, Kănčo; BONEV, Bončo. България. Stará Zagora : Domino EOOD. 312 s. ISBN 9789546511706. S. 76. (bulharsky)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  burgas.bg
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  gotoburgas.com
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  opoznai.bg
5. 1 2 3 4  pochivka.bg
6. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  burgasmuseums.bg
Poloha ostrova Lastovo
Správne centrum Lastovo
Pohľad na Lučicu
**Lastovo** je chorvátsky ostrov v južnej časti Jadranského mora. Administratívne patrí do Dubrovnícko-neretvianskej župy, má rozlohu 40,82 km² a 835 (2002) obyvateľov. Dosahuje dĺžku 10 a maximálnu šírku 5,8 km. Najvyšší vrch *Hum* dosahuje výšku 417 m n. m..

Charakteristika
---------------

Ostrov leží v južnej Dalmácii, západne od Dubrovnika a 14 km južne od ostrova Korčula. Podnebie je stredomorské mierne, sneh sa vyskytuje priemerne raz za 10 rokov. Spojenie s pevninou zabezpečuje trajekt, ktorý premáva z prístavu Vela Luka na Korčuli. Od roku 2006 je Lastovo spolu s priľahlými ostrovčekmi chránené ako prírodný park (park prirode Lastovsko otočje).

Obyvateľstvo
------------

Ostrov patrí do Dubrovnícko-neretvianskej župy a najväčšie osady sú:

* Lastovo – centrum ostrova, 450 obyv.
* Uble – 218 obyv.
* Pasadur – 77 obyv.
* Zaklopatica – 71 obyv.
* Skrivena Luka – 18 obyv.
* Lučica

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lastovo (ostrov)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne webové stránky
* Chorvátske turistické združenie

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Lastovo na chorvátskej Wikipédii a Lastovo na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chorvátske ostrovy |
| --- |
| 
* Biševo
* Brač
* Cres
* Čiovo
* Drvenik Mali
* Drvenik Veliki
* Dugi otok
* Hvar
* Ilovik
* Ist
* Iž
* Kaprije
* Koločep
* Kornat
* Korčula
* Krapanj
* Krk
* Lastovo
* Lopud
* Lošinj
* Male Srakane
* Mljet
* Molat
* Murter
* Olib
* Ošljak
* Pag
* Pašman
* Premuda
* Prvić
* Rab
* Rava
* Rivanj
* Sestrunj
* Silba
* Susak
* Šipan
* Šolta
* Ugljan
* Unije
* Vele Srakane
* Vir
* Vis
* Vrgada
* Zlarin
* Zverinac
* Žirje

 | Vlajka Chorvátska |
Súradnice: 21°32′36″S 39°10′22″V﻿ / ﻿21,543333°S 39,172778°V﻿ / 21.543333; 39.172778

**Džidda** (arab.: جدّة, "*Babička ľudstva*") je najväčšie centrum západnej Saudskej Arábie. Je taktiež najväčšie prístavné mesto v Červenom mori, druhé najväčšie mesto v krajine a najväčšie mesto v provincii Mekka. Mesto je považované za dôležité obchodné centrum Saudskej Arábie. 

Veľkomesto Džidda je hlavnou vstupnou bránou do dvoch najsvätejších miest islamu a to do Mekky a Mediny. Zameriava sa predovšetkým na rozvoj vedy a techniky Saudskej Arábie. Počas leta je to obľúbené letovisko pre turistov.

Geografia
---------

Za mestom sa rozkladá rozľahlá púšť, ktorá tvorí väčšinu Saudskej Arábie. Centrálna časť je utvorená erodovanou plošinou a západná časť je prevažne hornatá. Pobrežnú časť tvorí pláž obmývaná Červeným morom, nazývaná Tihama. Pohorie, ktoré obklopuje mesto nesie názov Hidžáz. 

Džidda leží v suchom podnebí, čiže letá sú suché a zimy mierne. Dažďové zrážky sú v meste zriedkavé a vyskytujú sa iba v novembri a decembri. Piesočné búrky navštívia mesto cez leto alebo zimu a prichádzajú z púští Arabského polostrova alebo severnej Afriky.
**Interdisciplinarita** (iné názvy: **interdisciplinárnosť**, **medziodborovosť**, **medzidisciplinárnosť**) je v teórii a metodológii vedy vedecko-výskumná práca, pri ktorej sa uplatňujú dve alebo viaceré vedné disciplíny, vedné odbory. Neexistuje všeobecne prijímaná definícia toho, čo možno pokladať za interdisciplinárny výskum.

Napr. francúzsky akademik Guy Berger rozlišuje výskum disciplinárny, multidisciplinárny, pluradisciplinárny, interdisciplinárny a transdisciplinárny, pričom interdisciplinaritu vníma ako vzájomné pôsobenie medzi dvoma či viacerými rôznymi vednými disciplínami, pričom ich vzťah sa môže líšiť spočívajúc od jednoduchej výmeny ideí až po vzájomnú integráciu koncepcií, metodológie, procedúr či terminológie.

Ako prvý prípad interdisciplinárneho výskumu sa spravidla uvádzajú prvé výskumy biochémie rastlín v 18. storočí.

Referencie
----------

1. ↑  interdisciplinárnosť; medziodborový; medzidisciplinárny. In: JAROŠOVÁ, A. a kol.. *Slovník súčasného slovenského jazyka* [online]. Veda, 2011, [cit. 2022-01-24]. Dostupné online.
2. ↑   *Interdisciplinarity: Problems of Teaching and Research in Universities* [online]. CERI, 1972, [cit. 2022-01-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Interdisciplinarita – Sociologická encyklopedie* [online]. encyklopedie.soc.cas.cz, [cit. 2022-01-24]. Dostupné online.
**Internacionalizácia jazyka** alebo **internacionalizácia** je zrýchľujúci sa proces v jazyku vyvolaný vzrastaním celosvetových jazykových kontaktov pod vplyvom ekonomických, politických a spoločenských faktorov a v dôsledku vedecko-technického rozvoja, ktorý sa uplatňuje vo všetkých rovinách jazyka: v lexike (napr. preberanie cudzích slov, tvorba veľa skratiek, v slovenčine aj zosilnenie analytickej zložky jazyka), v syntaxi (napr. uprednostňovanie akuzatívnej rekcie slovies, používanie polovetných konštrukcií s príčastím), v morfológii (napr. rýchle poslovenčovanie prevzatých slov) aj v zvukovej rovine (napr. výskyt ö v slovenčine).

V užšom zmysle je internacionalizácia jazyka len zvyšovanie podielu cudzích slov v slovnej zásobe resp. využívanie cudzích formantov a tvorenie slov alebo pomenovaní podľa cudzích vzorov.

Referencie
----------

1. ↑  internacionalizácia jazyka. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 195 – 196.
2. ↑  internacionalizácia. In: *Slovník súčasného slovenského jazyka*. dostupné online
3. ↑  internacionalizácia jazyka. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2013. 682 s. ISBN 978-80-970350-1-3. Zväzok 7. (In – Kalg), s. 129.
Andromeda, konštelačná mapa z katalógu
**The Bright Star Catalogue**, tiež známy ako **Yale Catalogue of Bright Stars** alebo **Yale Bright Star Catalogue** je katalóg obsahujúci všetky hviezdy, ktoré sú jasnejšie ako 6,5 mag. Je následníkom astronomického katalógu *Harvard Revised Photometry catalogue*, ktorý v roku 1908 vydal Edward Charles Pickering. 

Bright Star katalóg vyšiel v roku 1930 v prvom vydaní; posledná tlačená verzia potom v roku 1982 ako 4. vydanie katalógu. V roku 1983 vyšiel ešte jeho dodatok, ktorý obsahuje ďalších 2 603 hviezd do magnitúdy 7,1. Posledné, piate vydanie katalógu je od roku 1991 k dispozícii iba online ako elektronická verzia.

Katalóg obsahuje 9 110 objektov, z ktorých bolo neskôr 14 identifikovaných ako novy, alebo ako extragalaktické objekty - tieto objekty sú zachované aj v ďalších vydaniach katalógu z dôvodu udržania číslovania.

Z podobného dôvodu sa pre odkaz na objekty z Bright Star katalógu používa stále skratka **HR** (*Harvard Revised*), aby bolo zachované rovnaké číslovanie objektov ako v jeho predchodcovi **Harvard Revised Photometry Catalogue**. Pre vlastný katalóg sa občas používajú skratky **BS** alebo **YBS**.

Pozri aj
--------

* Zoznam HR objektov

Externé odkazy
--------------

* Webové stránky katalógu

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálHviezdny portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bright Star katalog na českej Wikipédii.*
**Džentrifikácia** (nesprávne *gentrifikácia*) je súbor lokálnych sociálno-kultúrnych zmien, ktoré sú dôsledkom toho, keď bohatší ľudia nakupujú nehnuteľnosti na bývanie v dosiaľ menej prosperujúcich spoločenstvách. V nadväznosti na džentrifikáciu rastie priemerný príjem a klesá priemerná veľkosť rodiny v spoločenstve, čo môže viesť k vytlačeniu nízkopríjmových vrstiev obyvateľstva (z dôvodu zvýšeného nájomného, vyššej ceny domov a vyššej dane z vlastníctva). Tento typ populačnej zmeny znižuje priemyselné využitie pôdy, ktoré ustupuje využitiu pre obchod a bývanie. Okrem toho sa do skôr zanedbaných oblastí sťahujú nové firmy zamerané na bohatších spotrebiteľov, čo ďalej znižuje dostupnosť služieb pre menej majetných domorodcov.

Opačným procesom džentrifikácie je suburbanizácia.

Referencie
----------

1. ↑  Písanie „gentr-" namiesto „džentr-" je v slovenčine na rozdiel od češtiny nesprávne. Uvádza to jednak výslovne *Slovník slovenského jazyka* a jednak bola alternatíva gentr- vynechaná v preklade českého *Slovníka cudzích slov akademického* do slovenčiny.
2. ↑  TOUŠEK, Václav; KUNC, Josef; VYSTOUPIL, Jiří a kolektiv. *Ekonomická a sociální geografie*. Plzeň : Aleš Čeněk, 2008. ISBN 978-80-7380-114-4. S. 411. (po česky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gentrifikace na českej Wikipédii.*
Súradnice: 18°48′20″J 174°39′00″Z﻿ / ﻿18,80556°J 174,65000°Z﻿ / -18.80556; -174.65000

**Late** je menší, neobývaný ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v centrálnej časti súostrovia Tonga v Tichom oceáne, asi 55 km juhozápadne od ostrova Vava’u. Ostrov má priemer približne 6 km, jeho najvyšší bod čnie 540 m nad hladinou mora.

Late predstavuje vrchol stratovulkánu, ktorého základňa sa nachádza v hĺbke asi 1 500 m. Vrchol prevažne bazaltovo-andezitovej sopky je ukončený kráterom s priemerom 400 m v ktorom sa nachádza menšie jazierko. Na severozápadnom pobreží ostrova, ako aj na viacerých lokalitách v okolí kráteru sa nachádza niekoľko menších troskových kužeľov.

V histórii vulkánu boli zaznamenané dve menšie erupcie, prvá v roku 1790, druhá v 1854. Išlo o menšie explozívne erupcie z parazitických kráterov na severnom svahu vulkánu, spojené s menším výlevom láv.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu – ostrov Late na Global Volcanism Program (po anglicky)
Interferencia
**Interferencia** alebo **interferenčný jav** alebo **interferencia vlnenia**  je vo fyzike skladanie (superpozícia) niekoľkých koherentných vlnení rovnakého druhu do jedného výsledného vlnenia.

V pružnom prostredí sa môže súčasne šíriť vlnenie od viacerých zdrojov. Môžeme to pozorovať na pokojnej hladine jazera, ak na ňu hodíme dva kamienky. Od miesta dopadu každého z nich sa budú šíriť a prechádzať cez seba kružnice vlnoplôch. V miestach, v ktorých vlnenia prechádzajú jedno cez druhé vzniká otázka, aká bude výchylka daného bodu prostredia. S podobným problémom sme sa už stretli pri skladaní kmitov. Ukázali sme, že výsledné kmitanie je vektorovým súčtom jednotlivých čiastočných kmitov. Princíp superpozície, ktorý sme využívali pri skladaní kmitov, platí aj pri skladaní vlnení. Vlnenie od jedného zdroja prechádza určitým priestorom tak, ako by iná, v tom istom priestore sa šíriaca vlna, vôbec neexistovala. V oblasti, kde sa vlnenia prekrývajú, bude podľa princípu superpozície výsledné vlnenie vektorovým súčtom jednotlivých vlnení. Teda výchylka určitého elementu prostredia bude vektorovým súčtom výchyliek, ktoré by daný element mal mať od každého z vlnení. Môže nastať zväčšenie, zmenšenie alebo dokonca aj zrušenie výchylky v danom mieste. Takéto prejavy prekrývania sa vlnení nazývame interferenčné javy. Interferenčné javy môžeme pozorovať iba v prípade, že interferujúce vlnenia sú koherentné.

V optike sa používaju ako koherentné zdroje hlavne lasery. Ak je fázový rozdiel dvoch koherentných vlnení v určitom bode 2\pi \,
alebo iný párny násobok \pi \, nastáva interferenčné zosilnenie. Ak fázový
rozdiel je nepárny násobok \pi \, nastáva interferenčné zoslabenie.
interferenčný obrazec – svetelný obrazec zachytený na tienidle, ktorý vznikol ako dôsledok interferencie svetelných vĺn; zvyčajne sa skladá zo svetlých a tmavých plošiek, alebo prúžkov.

* **interferenčný obrazec** – svetelný obrazec zachytený na tienidle, ktorý vznikol ako dôsledok interferencie svetelných vĺn; zvyčajne sa skladá zo svetlých a tmavých plošiek, alebo prúžkov *(pozri obrázok hore)*.
* **interferenčné maximum** – miesto na interferenčnom obrazci, v ktorom intenzita výslednej vlny, v porovnaní s inými miestami, je maximálna.
* **interferenčné minimum** – miesto na interferenčnom obrazci, v ktorom intenzita výslednej vlny, v porovnaní s inými miestami, dosahuje minimálnu (niekedy aj nulovú) hodnotu.
**Brigham Young** (\* 1. jún 1801, Whitingham, Vermont, USA – † 29. august 1877, Salt Lake City, Utah) bol americký náboženský vodca, druhý prezident Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní, ktorý Cirkev viedol po smrti jej zakladateľa a prvého prezidenta, proroka Josepha Smitha. Jeho meno nesie univerzita v Salt Lake City.

Životopis
---------

Brigham Young sa narodil vo veľmi chudobnej rodine, ktorá žila v Novom Anglicku. Zlé hmotné pomery prinútili presťahovať sa do západného New Yorku. Youngova rodina (a aj on sám) sa v tomto čase hlásila k metodistom.

Ku knihe Mormon sa dostal krátko po jej vydaní v roku 1830, členom Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní sa stal až 14. apríla 1832, kedy prijal od Josepha Smitha krst. Odchýlky mormonizmu od tradičného kresťanstva akceptoval Young bezvýhradne.

Po svojom priklonení k mormonizmu sa stal horlivým veriacim. Organizoval misie vo východnej časti Spojených štátov, viedol exodus mormónov z Missouri v roku 1839 a zorganizoval úspešnú misiu v Anglicku.

Po Smithovom zavraždení (1844) sa vrátil do Nauvoo a ujal sa vedenia mormónov, pričom musel rátať s odporom davov. Mormónov presídlil na západ, nie však ďalej ako je rieka Mississippi. Po roku 1847 viedol presídľovanie do Salt Lake City a zostal tu po celý svoj život.

Neskôr bol dvakrát guvernérom Utahu, počas 2. funkčného obdobia ho prezident James Buchanan odvolal. Potom už Young politické úrady nezastával.

B. Young mal viac ako 20 žien a 47 detí.

Na rozdiel od J. Smitha Young nebol pre mormónov prorok, uskutočnil však Smithovu predstavu o vytvorení kráľovstva mormónskej cirkvi, ktorého podoba stále inšpiruje mormónov.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5   *Brigham Young* [online]. Encyclopædia Britannica, [cit. 2015-07-04]. Dostupné online.
2. ↑   *Brigham Young University* [online]. Encyclopædia Britannica, [cit. 2015-07-04]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4  YOUNG, BRIGHAM. In: JONES, Lindsay ed. *Encyclopedia of Religion*. 2nd ed. Detroit : Macmillan Reference USA, 2005. ISBN 0-02-865733-0. s. 9913-9914.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brigham Young**

Autoritné údaje: * BnF: 15372452n
* GND: 118990705
* ISNI: 0000 0001 2118 1785
* LCCN: n50013614
* ULAN: 500238216
* VIAF: 2772589
* WorldCat: lccn-n50013614
**Brigitta Cimarolliová** (\* 11. november 1958, Salzburg, Rakúsko) je rakúska modelka a herečka, ktorá tiež dosiahla pozoruhodné úspechy ako hráčka šachu, napriek tomu že sa ho naučila hrať až v 19. rokoch.

Život
-----

Už v 17. rokoch sa zúčastnila voľby Miss. V 18. rokoch bola zvolená za „Miss Salzburg" a „Miss Young International" v Tokiu. V nemeckom vydaní časopisu Playboy v novembri 1977 bola s mierami 90-60-90 a 58 kg pri 172 cm výške playmate mesiaca.

V nemeckom vydaní Penthouse zo septembra 1983 bola dievčaťom časopisu. Okrem toho jej obrázky boli ozdobou v časopisoch ako sú „Neue Revue", „LUI", „Oui", „Exklusiv", „Star Ladies", „Sexy", „Cover Girls", „New York", „High Society", „Quick", „Excelsior", „Stern", „Bunte",katalogu od „D&W",katalog „Underfashion" a pózovala v rôznych televíznych produkciách.

V roku 1983 účinkovala v povrchných produkciách „Taifun der Zärtlichkeit" (alternativny názov „Die Geschichte der Puppen"). V roku 1985 vystupovala v nemeckej reklamnej kampani Dessous „Ein Sommernachtstraum". V roku 1986 účinkovala vo videoklipe švédskej hardrockovej skupiny Treat „World of Promises", spoločne s Falcom sa objavila v roku 1984 vo videoklipoch „No Answer (Hallo Deutschland)" a *Ihre Tochter*, v roku 1998 v dokumente „Falco – Hoch wie nie". V polovici roku 2006 vyšiel titul pod názvom „Girls in Action", ktorý obsahuje okrem iného hore uvedený titul „Ein Sommernachtstraum".

Dosiahla titul šachovej majsterky krajiny Salzburg. Jej hrací potenciál v ratingu ELO je vo výške cca. 1700. Proti šachovému majstrovi sveta Anatolijovi Karpovovi dosiahla v simultánnom šachu dve remízy pri jednej prehre. Avšak v „Mega-Database" firmy Chessbase, kde sú uložené milióny turnajových partií, nie je žiadna partia Brigitty Cimarolli.

Externé odkazy
--------------

* Brigitta Cimarolli v Internet Movie Database (po anglicky)

Autoritné údaje: * GND: 1168941342
* VIAF: 5445153954926305680000
**Štefan Stankovič** (\* 19. august 1891, Trstená – † 26. september 1978, Košice) bol slovenský bankový úradník, spisovateľ, publicista. Známy tiež pod pseudonymom Števo.

Rodina
------

* otec František Stankovič
* matka Katarína rod. Meresová

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Trstenej, v Trnave, maturoval v Győri. Bojoval na frontoch 1. svetovej vojny okrem iného aj v Kragujevaci. Bankový úradník v Košiciach, v Michalovciach, 1931 – 1952 riaditeľ Roľníckej vzájomnej pokladnice v Banskej Bystrici, potom politicky prenasledovaný, väznený. Po amnestii účtovník v Košiciach. Autor románov so soc. tematikou, výchovno-zábavných čŕt a článkov z oblasti hospodárstva. Články s regionálnou tematikou uverejňoval v Banskobystrických novinách. Predseda MO Matice slovenskej v Banskej Bystrici, pracoval aj iných organizáciách osvetového charakteru.

Dielo
-----

* Z pokolenia šarhov 1-2. Martin roku 1942
* Zákulisie miliónov, Martin roku 1949

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: ola2002153446
* SNK: 164293
* VIAF: 84967238
Ivo Žďárský v súčasnosti
Ivoprop Logo 2012
**Ivo Žďárský** (\* 11. október 1960, Hradec Králové) je český emigrant a v súčasnosti úspešný konštruktér vrtulí pre ultraľahké lietadlá. Bol prvý, komu sa úspešne podarilo utiecť z Česko-Slovenska cez Železnú oponu na vlastnom podomácky vyrobenom lietadle.

Útek za Železnú oponu
---------------------

Bol členom klubu bezmotorového lietania, neskôr ho však zo Zväzarmu vylúčili a odobrali mu pilotnú licenciu. Ako študent leteckého inžinierstva si sám doma v panelákovom byte a v garáži postavil z rogala ultraľahké lietadlo, ktoré spevnil duralovou konštrukciou a vybavil ho dvojvalcovým motorom z Trabanta a nádržou z motocykla Jawa. Lietajúci stroj bol rozoberateľný, aby sa dal bezpečne prevážať v osobnom aute. Podľa Žďárskeho vlastných slov bol prvý, kto v Česko-Slovensku postavil funkčné lietajúce motorové rogalo. Lietajúci stroj skúšal nikým nezachytený nad nočnou Prahou. V máji 1984 si vyskúšal let až do Orlických hôr, dochádzalo mu však palivo, zachytili ho tiež jednotky protivzdušnej obrany a pri Dobruške musel pristáť. Príslušníci ZNB mu rogalo zabavili, ale v júni mu ho vrátili, hoci mu hrozila vysoká pokuta za lietanie bez registrácie. Z neznámych dôvodov sa hlásenie o nepovolenom lete nedostalo na ústredie Štátnej bezpečnosti, čo Žďárskemu umožnilo nakoniec svoj plán uskutočniť.

V auguste 1984 sa odhodlal na útek cez Železnú oponu. Stroj doplnil o svetlá, aby v noci videl. 4. augusta 1984 o 3. hodine v noci odštartoval v blízkosti slovenskej obce Lozorno a vo výške 100 až 200 metrov nad zemou preletel ponad rieku Moravu do Rakúska. Pretože pristátie za tmy bolo veľmi riskantné, asi hodinu lietal nad Viedňou a až za svitania zakrúžil okolo riadiacej veže na letisku Schwechat, dosadol na zem a odstavil stroj pod krídlom zaparkovaného lietadla Boeing. Požiadal o politický azyl a vďaka organizácii pomáhajúcej utečencom sa mu podarilo v rekordnom čase o 6 týždňov vycestovať do Kalifornie.

Kariéra v USA
-------------

V emigrácii v USA vybudoval úspešnú firmu *Ivoprop*, ktorá sa zaoberá konštrukciou a výrobou vrtulí pre podomácky konštruované lietadlá, ultraľahké lietadlá a člny poháňané leteckou vrtuľou. V súčasnosti žije sám v „meste duchov" Lucin v pustatine v štáte Utah.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Příběhy železné opony : Let za svobodou* [online]. Praha: Česká televize, 2006, [cit. 2019-11-30]. Dostupné online.
2. ↑  WADLER, Joyce. The Only Guy Out There. *The New York Times*, 2012-03-28. Dostupné online [cit. 2019-11-30].

Externé odkazy
--------------

* Ivoprop – oficiálna stránka firmy Iva Žďárského (po anglicky)
* The Ivoprop Story (po anglicky)
* Příběhy železné opony : Let za svobodou – epizóda dokumentárneho seriálu Českej televízie, venovaná úteku Iva Žďárského
* Meet the Man Who Escaped the Soviet Bloc in a Homemade Plane – mikrodokument Great Big Story (po anglicky)
* So skladacím lietadlom preletel cez železnú oponu – článok v denníku SME (2019)
**Agésidamos** (starogr. *Ἁγησίδαμος*) bol olympijský víťaz v pankratiu v roku 220 pred Kr.

Epigrafický nález *Sylloge² I, no 256* (Greek Inscriptions: Sylloge Inscriptionum Graecarum) editovaný nemeckým filológom W. Dittenbergerom uvádza, že Agésidamos z Messénie bol víťaz olympijských hier v pankratiu. Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho toto olympijské víťazstvo dosiahol pravdepodobne na 140. hrách v roku 220 pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Luigi Moretti; Maria Elisa Garcia Barraco; Ilaria Soda. *Luigi Moretti e il catalogo degli Olympionikai : testimonianze epigrafiche, letterarie, papirologiche e numismatiche sui vincitori degli agoni olimpici panellenici (Ellade e Magna Grecia: 776 a.C. - 393 d.C)*. Roma : Arbor sapientiae, 2014. ISBN 978-88-97805-32-8. S. 108 (580).
2. ↑  Carnegie Institution of Washington, 1921, *Carnegie Institution of Washington Publication*, str.191

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku