**Interpersonálna komunikácia** je vzájomná komunikácia medzi dvoma alebo viacerými ľuďmi, ktorá prebieha ústnou formou. Má iné charakteristiky a riadi sa inými pravidlami ako komunikácia písomná alebo komunikácia činom. *„Niekedy sa neuvedomené špecifiká interpersonálnej komunikácie viažu predovšetkým na skutočnosť, že ide o komunikáciu, ktorej obsahom nie sú iba informácie, ale aj predstavy, názory, nálady, postoje a vzťahy."* K hlavným úlohám tejto komunikácie patrí odovzdávanie informácií. Efektívna interpersonálna komunikácia si vyžaduje zvyčajne tréning a ovládanie základných pravidiel.
Podľa Jitky Oravcovej je interpersonálna komunikácia zložitý proces, ktorý sa riadi tromi základnými pravidlami:

* v interpersonálnej komunikácií nie je možné nekomunikovať,
* v interpersonálnej komunikácií nekomunikujeme len slovami,
* v interpersonálnej komunikácií sú vždy aktívne obidve strany, odosielateľ i prijímateľ informácie.

**Interpersonálny konflikt** je stretnutie dvoch protichodných názorov, cieľov, želaní, hodnôt, postojov, motívov dvoch alebo viacerých rozličných ľudí, jednotlivca a skupiny alebo dvoch skupín.

Komunikácia medzi jednotlivcami môže byť realizovaná na rôznej úrovni a rôznym spôsobom. Interpersonálna komunikácia je využívanou v prostredí dvoch alebo viacerých ľudí, kolektívov (v práci, v škole, rôzne skupiny ľudí, pri rozhovore s priateľom..).
Vo všeobecnosti interpersonálna komunikácia môže prebiehať na formálnej alebo neformálnej úrovni pri ktorej využívame verbálnu a neverbálnu komunikáciu.

Verbálna komunikácia
--------------------

Základným prvkom verbálnej komunikácie je slovo (slovná zásoba). K verbálnej komunikácií patrí predovšetkým rozhovor, prostredníctvom ktorého si jednotlivci vymieňajú alebo získavajú nové informácie.

Schopnosť komunikovať ovplyvňujú mnohé faktory aj rysy osobnosti (extrovert, introvert) a dokonca sa pri komunikácií prejavuje aj temperament človeka. 

**Druhy verbálnej komunikácie:**

* monológ – rozprávanie jednej osoby, neočakáva spätnú väzbu
* dialóg, rozhovor – hovoriaci očakáva reakciu počúvajúceho
* konzultácia, porada – pýtanie sa ľudí na ich názory
* konferencia, pojednávanie – vznesenie rôznych dôvodov pre a proti určitému poňatiu a vypracovanie určitého uznesenia
* konverzácia, rozprávanie – voľnejšia forma dialógu, rozprávanie si na určitú tému
* diskusia – ostrá výmena názorov
* debata, pohovor – miernejšia forma diskusie
* písaný text – komunikácia pomocou písma

Neverbálna komunikácia
----------------------

Neverbálna komunikácia je proces ktorý prebieha vždy, niekedy si to ani neuvedomujeme. Človek komunikuje neustále či už pri pohľade na okoloidúceho alebo pri pracovnej porade. Neverbálna komunikácia nám môže prezradiť o jednotlivcovi oveľa viac ako verbálna komunikácia.

**Využitie neverbálnej komunikácie:**

* podporuje reč
* nahrádza reč
* vyjadruje emócie
* vyjadruje interpersonálny postoj

- jednotlivec sa pomocou nej prezentuje

**Druhy neverbálnej komunikácie:**

* paralingvistika (tón hlasu, zafarbenie, intonácia, tempo reči...),
* mimika (výraz tváre),
* gestikulácia (pohyby rúk),
* haptika (dotyky rúk,)
* posturika (držanie tela a postoj),
* kinezika (pohyby tela),

- proxemika (priestorová vzdialenosť medzi komunikujúcimi).

Neverbálne prostriedky sa využívajú najmä:

* v ceremoniáloch (privítanie, lúčenie) a pri rituáloch,
* pri propagande na masových stretnutiach a demonštráciách,
* v umení (tanec, balet...).

Každý prejav je nutné študovať v závislosti od daného situačného kontextu.

Druhy medziľudskej komunikácie
------------------------------

Komunikácia sa nielen rozlišuje svojím spôsobom delenia a foriem, ale na jej odlišovanie môže vplývať aj samotná situácia ktorá vzniká pri komunikácií. Človek v každej situácií komunikuje inak, či ide o prostredie alebo o rôznych účastníkov pri komunikácií.

Zbyňek Vybíral rozdeľuje komunikáciu do nasledujúcich druhov podľa typov prostredia a rolí v ktorých sa komunikujúci nachádzajú:

* Intímna párová komunikácia v súkromí (keď partnerov nikto nesleduje)
* Súkromná komunikácia partnerov (na verejnosti)
* Jednostranná komunikácia s rozdielnymi rolami (interview, výsluh, prijímací pohovor...)
* Neformálna, neriadená komunikácia v malej primárnej skupine (rodina, príbuzný)
* Formálna, riadená, zdvorilá komunikácia v malej skupine (pracovná porada)
* Komunikácia samotného človeka na verejnosti
* Komunikácia človeka v dave
* Komunikácia pri obchodovaní (uzatváranie zmlúv a podobne)

- Komunikácia prostredníctvom masmédií

* Interkulturálna komunikácia

Komunikačné schémy
------------------

Kollárik uvádza 5 základných komunikačných schém podľa H. J. Leavitta a A. Bavelasa vo svojej publikácií z roku 1993: 

* reťaz – možnosť komunikácie je iba medzi dvoma členmi, ktorí sú blízko seba,
* koleso – jeden člen je v centrálnom postavení, celá sieť komunikácie je viazaná na neho a ostatní štyria sú bez vzájomných komunikačných väzieb,
* „ypsilon"- Y – centrálna pozícia jedného člena vo vzťahu k trom členom nie je silná,
* kruh – ide o uzavretú reťaz komunikačnej štruktúry, kde každý člen môže komunikovať s dvoma členmi,

- „všekanálová" – v tejto štruktúre má každý člen rovnakú pozíciu a možnosti vzájomne komunikovať so všetkými.

Roviny komunikácie
------------------

Rovina informačná – správa je vysielaná len ako informácia a očakáva sa, že tak aj bude prijatá. Možné prirovnať ku komunikácií počítač-počítač.

Rovina osobná – spolu s informáciou je vysielaná inými kanálmi nejaké informácie o sebe samom. (páči sa mi to, rozumiem tomu, nechápem to...)

Rovina vzťahová – spolu s informáciou vysielame alebo v roli poslucháča prijímame správy o povahe nášho vzájomného vzťahu.

Rovina apelačná – spolu s informáciou vysielame alebo v roli poslucháča prijímame nejakú výzvu. (výzva ku konaniu)

### Bariéry pri komunikácii

Bariéry v komunikácií sa nemusia vždy vyskytnúť iba na strane odosielateľa informácie. Práve naopak, bariéry v komunikácií sú evidované z oboch strán, čiže aj na strane odosielateľa informácie ale aj na strane prijímateľa informácie.

Okrem nesprávneho pochopenia či prijatia informácie, môže pre jednotlivcov byť pri vysielaní a prijímaní informácií aj bariérou zlé prostredie pri komunikácií, alebo vnútorný psychický stav jednotlivca.

Komunikačné bariéry v priebehu komunikačného procesu:

* Odlišnosť, postojov, názorov, znalostí a skúseností
* Selektívne vnímanie
* Zlá schopnosť načúvania
* Vyhodnocovanie správy
* Vierohodnosť zdroja (príjemca vyhodnocuje správu, skôr než prebehne celá komunikácia)
* Sémantické problémy
* Filtrovanie (sformulovať informácie tak aby boli pre príjemcu pozitívne)
* Komunikačné preťaženie (nadmerné množstvo informácií)
* Časová tieseň

Referencie
----------

1. ↑  ORAVCOVÁ, J. 2002. Interpersonálna interakcia. 1. vyd. Banská Bystrica: Univerzita Mateja Bela, Fakulta humanitných vied, Banská Bystrica, 2002. ISBN 80-8055-690-3
2. ↑  ŠTAMMOVÁ, M. 2013. Efektívna komunikácia. [online]. Vojenská osveta, 2013. [cit. 2014-12-02]. Dostupné na:  Archivované 2016-03-04 na Wayback Machine
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  ORAVCOVÁ, J. 2002. Interpersonálna interakcia (Zručnosti v interpersonálnej interakcii). 1. vyd. Banská Bystrica: Univerzita Mateja Bela, Fakulta humanitných vied, Banská Bystrica, 2002. ISBN 80-8055-690-3
4. 1 2  SLIVKA. 2011. Verbálna komunikácia a štruktúra osobnosti. [online]. 2011. [cit. 2014-12-02]. Dostupné na: <
5. 1 2 3 4 5  VYBÍRAL, Z 2005. Psychologie komunikace. Portál, Praha, 2005. ISBN 80-7178-998-4
6. ↑  KOLLÁRIK, T. 1993. Sociálna psychológia. Slovenské pedagogické nakladateľstvo, Bratislava, 1993. ISBN 80-08-01828-3
7. ↑  MOCHNÁČOVÁ, E. a PARTILA, J. 2008. Komunikačné toky v sociálnych organizáciách. [online]. Transfer inovácií, 2008. [cit. 2014-12-02]. Dostupné na:
8. ↑  MOCHNÁČOVÁ, E. a PARTILA, J. 2008. Komunikačné toky v sociálnych organizáciách. [online]. Transfer inovácií, 2008. [cit. 2014-12-02]. Dostupné na: <