recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Horizons*** je druhý štúdiový album austrálskej metalcoreovej skupiny Parkway Drive. Vyšlo 6. októbra 2007 prostredníctvom vydavateľstva Resist and Epitaph Records a produkoval ju Adam Dutkiewicz. Album bol nahraný vo Westfielde, Massachusetts v Zing Studios v máji 2007. Album po vydaní zožal pozitívnu kritiku. Záznam bol v tom čase prekvapivým komerčným úspechom skupiny, ktorý sa umiestnil na 6. mieste v rebríčku ARIA Albums Chart, čo bol v prípade austrálskej metalovej kapely v roku 2007 neslýchaný úspech.

Nahrávanie
----------

Nahrávanie sa uskutočnilo v máji 2007 v Zing Studios vo Westfield, Massachusetts v Spojených štátoch. Ako producent účinkoval Adam Dutkiewicz z Killswitch Engage. McCall v súvislosti s procesom nahrávania vysvetlil: „Skladby, zvuky, rýchlosť, sila a produkcia sa posunula o krok ďalej. Vďaka ďalšej spolupráci s Adamom bola naša práca super ľahká a zároveň veľmi príjemná."

Hodnotenie albumu
-----------------

Album dostal od kritikov zmiešané recenzie. Allmusic dal albumu pozitívnu recenziu, ale povedal: „*Horizons* je podľa predlohy striktne metalcorový album. Je však dodávaný s dostatkom talentu a vášne na to, aby vytvoril súbor piesní, ktoré by mohli ľahko skončiť ako jednotvárne a nudné v menej schopných rukách."

Hudobné rebríčky
----------------

14. októbra 2007 sa *Horizons* dostal na 6. miesto v rebríčku ARIA Albums Chart a na 27. miesto v rebríčku najlepších amerických vyhľadávačov Heatseekers.

Produkcia
---------

Obsadenie podieľajúce sa na vzniku albumu:

|  |  |
| --- | --- |
| Parkway Drive* Winston McCall – spev
* Jeff Ling – sólová gitara
* Luke „Pig" Kilpatrick – rytmická gitara
* Jia „Pie" O’Connor – basgitara
* Ben „Gaz" Gordon – bicie

Hostia na albume* Slo-Han Tu-Dix – gitarové sólo v „Breaking Point"
* Pete Abordi – spev v „Dead Man’s Chest"
 | Produkcia* Adam Dutkiewicz – Producent, Audio inžinier, mxing
* Tom Baker – Audio mastering
* Jim „Labs" Fogarty – asistent nahrávania
* Switzerland Design – dizajn obalu
* Gordon Ball – cover art, fotograf
* Ben Pobjoy – fotograf
* Glennie Whittall –  ilustrácie
 |

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  CD liner notes
3. ↑  . Dostupné online.
**Vratislav Bělík** (\* 20. júl 1900, Rouchovany – † 17. november 1988, Mikulov) bol český národopisný spisovateľ, venoval sa najmä Horácku a Podhorácku.

Ľudové tradície mu učarovali už v mladosti. Vyštudoval v Brne a stal sa učiteľom. Od roku 1919 pôsobil ako učiteľ v Moravskom Krumlove. V roku 1923 prešiel do Znojma, roku 1938 do Mohelna. Svoje učiteľské povolanie dovŕšil svojím pätnásťročným pôsobením vo Vladislavi. Bělík prispieval do zborníkov, novín a časopisov; z nich možno uviesť: *Od Horácka k Podyjí*, *Vlastivědný sborník Vysočiny*, *Jiskra*, *Vlastivědný věstník moravský*.

Dielo
-----

* *Horácký zpěvník*, Havlíčkův Brod 1954;
* *Povídání z Horácka*, Havlíčkův Brod 1956;
* *Horácká chasa I. II. a III.* Třebíč 1965, 1966, 1967
* *Vzory horáckých výšivek pro nové použití*, Třebíč 1979;
* *Vzory na horáckých kraslicích*, Třebíč 1981;
* *O lidovém stavebnictví na Vysočině*, Třebíč 1983;
* *Horácký kroj*, Třebíč 1985.

Bělíkovu tvorbu využil Bohuslav Pernica vo svojom cykle o zvykoch a folklóre na Horácku a Podhorácku.

Bělíkovým pričinením tiež bola zakúpená Národnou galériou v Prahe gotická soška *Madony rouchovanské*.

Literatúra
----------

* ZEJDA, R. HEDBÁVNÝ, M. JINDRA, P. BENDA, P. RICHTER, K. *Osobnosti Třebíčska.* 1. vyd. Třebíč : Akcent, 2000. 227 s. ISBN 80-7268-104-4. 231 s.

Externé odkazy
--------------

* Rouchovanska Pout na archive.org

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vratislav Bělík na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 21804
* GND: 107757407X
* ISNI: 0000 0004 2462 2517
* NK ČR: jz8600033
* VIAF: 84454570
**Palúdžanka** je potok na strednom Liptove, na území okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Váhu s dĺžkou 18 km, je tokom III. rádu. Na strednom toku preteká Dúbravskou dolinou, kde sú dodnes zachované mnohé bane na antimón, štôlne, viaceré ťažobné objekty, haldy, odkaliská. Po vstupe do Liptovskej kotliny sa vetví na niekoľko ramien, pričom zľava sa oddeľuje Dúbravka a následne Čemník, hlavné koryto výraznejšie meandruje.

Prameň
------

Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Ďumbierske Tatry, na severovýchodnom svahu Chabenca (1 955,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 525 m n. m. pod hlavným hrebeňom pohoria.

Opis toku
---------

Potok tečie od prameňa smerom na sever. Najprv preteká dolinkou Chabenec, kde sa stáča a prechodne tečie na severovýchod. Následne vteká do Dúbravskej (Krížskej) doliny a tečie územím výrazne pozmeneným ťažobnou činnosťou (haldy a odkaliská). Pod horárňou Hluché sa výraznejšie stáča na severoseverovýchod, preteká chatovou oblasťou Pod Dobákom a vstupuje do Liptovskej kotliny. Tu najprv zo západu obteká intravilán obce Lazisko, drevený artikulárny kostol na ľavom brehu, stáča sa severným smerom a pokračuje intravilánom obce Svätý Kríž. Ďalej podteká štátnu cestu číslo 18, obteká intravilán obce Galovany na pravom brehu a napokon sa vlieva do zátoky Liptovskej Mary.

Geomorfologické celky
---------------------

* Nízke Tatry, podcelok Ďumbierske Tatry (oddeľuje časti Salatíny na západe a Demänovské vrchy na východe)
* Podtatranská kotlina, podcelok Liptovská kotlina, časti Ľubeľská pahorkatina a Galovianske háje

Prítoky
-------

* Pravostranné: prítok spod Krížskeho sedla (1 774,8 m n. m.), prítok zo západného svahu Bôru (1 888 m n. m.), potok z dolinky Vyšné Solisko, prítok zo severozápadného svahu Jaloviarky (1 506 m n. m.), potok z Kováčovej doliny, Mošnica, krátky prítok z oblasti Kŕča (768 m n. m.)
* Ľavostranné: potok z dolinky Pekelná, prítok zo severného svahu Dechtárskej hory (1 208 m n. m.), krátky prítok z oblasti Sečiska

Ústie
-----

Do vodnej nádrže Liptovská Mara (do tzv. Galovianskej zátoky) sa vlieva severoseverovýchodne od obce Galovany v nadmorskej výške okolo 570 m n. m.

Obce
----

* Dúbrava (osada Dechtárka)
* chatová osada Pod Dobákom
* Svätý Kríž
* Lazisko
* Galovany

Referencie
----------

1. ↑  DRDAJ, Denis. *Strážca lesa - Bane Dúbrava | Kadetadeposvete.sk* [online]. 2020-11-29, [cit. 2023-07-02]. Dostupné online.
2. ↑   *História obce Dúbrava* [online]. www.obecdubrava.sk, [cit. 2023-07-02]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v medzipovodí Liptovskej Mary |
| --- |
| 
* Andický potok
* Annin potok
* Benický jarok
* Beňušovský potok
* Borovský potok
* Črmník
* Črvník
* Dúbravka
* Chabenec
* ***Jalovčanka***
* ***Kvačianka***
* Lazištiansky potok
* Mošnica
* **Palúdžanka**
* Petruška
* Prosiečanka
* Sestrč
* Stará voda
* Škufa
* Vitáliš

 |
Súradnice: 48°54′07″S 21°41′46″V﻿ / ﻿48,902°S 21,696°V﻿ / 48.902; 21.696

**Vranovská pahorkatina** je geomorfologický podcelok Východoslovenskej pahorkatiny. Nachádza sa na severnom a východnom okraji Vranova nad Topľou a v jeho blízkom okolí.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá severnú časť pahorkatiny a vytvára pás územia medzi nivami riek Topľa a Ondava. Severným smerom susedí Beskydské predhorie s podcelkom Mernícka pahorkatina, južným smerom sa rozkladá Ondavská rovina, ktorá je súčasťou Východoslovenskej roviny. Západným smerom nadväzuje Toplianska a východným Ondavská niva, obe patriace do Východoslovenskej pahorkatiny.

Osídlenie
---------

Niva patrí medzi stredne husto osídlené územia a okrem niekoľkých obcí tu okrajom zasahuje i mesto Vranov nad Topľou.

Doprava
-------

Na území mesta sa križujú viaceré významné cesty, z ktorých východným okrajom Vranovskej pahorkatiny vedie smerom na Stropkov cesta I/15.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-09-02]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-09-17]. Dostupné online.
**Robert Louis „Bob" Behnken** (\* 28. júl 1970, Creve Coeur) je americký strojný inžinier, pilot a astronaut. Vo vesmíre je tretíkrát.

Životopis
---------

### Štúdium a zamestnanie

Absolvoval strednú školu Pattonville High School v Maryland Heights (1988), vysokoškolské vzdelanie získal na Washington University v St. Louis (bakalár, 1992). V roku 1997 získal doktorát na California Institute of Technology a tu tiež spočiatku pracoval ako strojný inžinier. Neskôr v armáde testoval rôzne druhy lietadiel, nalietal 1 000 letových hodín.

V rokoch 2000 až 2002 absolvoval výcvik budúcich astronautov v Houstone, potom bol zaradený do tamojšej skupiny astronautov NASA.

Má prezývku „Bob" a je ženatý s astronautkou Katherine Megan McArthurovou. Jeho záľubou je jazda na horskom bicykli, lyžovanie, turistika.

### Lety do vesmíru

Na obežnú dráhu sa v raketopláne dostal dvakrát vo funkcii letového špecialistu, pracoval na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), strávil vo vesmíre 29 dní, 12 hodín a 17 minút. Absolvoval tiež šesť výstupov do voľného vesmíru (EVA), strávil tam celkom 37 hodín a 33 minút. Stal sa 469. človekom vo vesmíre.

* STS-123, *Endeavour* (11. marec 2008 – 27. marec 2008)
* STS-130, *Endeavour* (8. február 2010 – 22. február 2010)
* *SpX-DM2*, Falcon 9 (30. máj 2020)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Robert Louis Behnken**

Externé odkazy
--------------

* Robert Behnken na stránkach NASA
* Robert Behnken na stránkach spacefacts.de
**Realgár** (z arab. رهج الغار *rahdž al-gár* – *jaskynný prach*) je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky tetrasulfid tetraarzénu – As4S4.

Charakteristika
---------------

Štruktúra základnej bunky realgáru.
Realgár vytvára krátke prizmatické kryštály s ryhovanými plochami. Tento minerál sa vyskytuje aj v podobe celistvých, kompaktných alebo zrnitých agregátov. Má žiarivočervenú alebo oranžovočervenú farbu, oranžovočervený až oranžovožltý vryp. Je to priehľadný až priesvitný minerál s matným až mastným leskom.

Vznik
-----

Vzniká na hydrotermálnych ložiskách, vyskytuje sa spolu s auripigmentom, na Slovensku sa najväčšie nálezisko nachádzalo pri obci Tajov v Kremnických vrchoch.

Poznávanie
----------

Pri zahrievaní sa prejavuje silným cesnakovým zápachom.

Použitie
--------

Realgár sa používal ako červený pigment v maliarstve. Najlepší maliarsky realgár pochádzal z čínskej provincie Hunan, známy je však už zo 14. storočia pred Kr. kedy sa používal v starom Egypte na výzdobu hrobiek.

Výskyty na Slovensku
--------------------

Cigeľka (pri: Bardejov, Bardejov okres), Červenica (Dubník ložisko, pri: Prešov, Prešov okres), Handlová (pri: Prievidza, Prievidza okres), Králiky (pri: Banská Bystrica, Banská Bystrica okres), Lovčica-Trubín (pri: Žiar nad Hronom, Žiar nad Hronom okres), Nováky (pri: Prievidza, Prievidza okres), Stebník (pri: Bardejov, Bardejov okres), Šumiac (pri: Brezne), Tajov (pri: Banská Bystrica, Banská Bystrica okres)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Realgár**

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Realgár na www.mindat.org
Kresba ilustrujúca Priemysel 4.0, podľa ktorého bol vytvorený plán *Made in China 2025*
**Made in China 2025** (čín. 中国制造2025 – Čung kuo č' cao 2025; pchin-jin: *zhōng guó zhì zào 2025*) je desaťročný plán vytvorený Štátnou radou Čínskej ľudovej republiky v roku 2015, ktorý má za cieľ kvalitatívne pozdvihnúť čínsky priemysel, učiniť ho konkurencieschopným na svetových trhoch a dosiahnuť svetovú dominanciu v konkrétnych odvetviach. Plán je ideou čínskeho prezidenta Si Ťin-pchinga a za jeho uskutočnenie zodpovedá premiér Li Kche-čchiang.

Plán *Made in China 2025* bol modelovaný podľa vzoru nemeckej Industry 4.0, ktorá sa zameriava na aplikáciu informačných a komunikačných technológií do priemyselnej výroby, predovšetkým v oblastiach Big Data a Internet of Things (IoT). Týmto spôsobom sa stimuluje inovácia, zvýši efektivita výroby a zintenzívni prepojenie medzi jednotlivými fázami výroby, najmä u subdodávateľov, ktorými sú často malé a stredne veľké firmy.

Plán si kladie za cieľ meniť štruktúru a zvýšiť konkurencieschopnosť čínskeho priemyslu, podporiť inovácie a domácu produkciu, znížiť závislosť na dovoze zahraničných technológií, vyvinúť výrobné postupy, ktoré sú šetrné k životnému prostrediu a podporiť rozvoj ľudských zdrojov v týchto oblastiach. Štátnou radou vytvorená komisia určila desať odvetví priemyslu, v ktorých má Čína dosiahnuť excelenciu. Sú nimi: pokročilé informačné technológie; automatizované stroje a robotika; letecký priemysel a aeronautika; morské prístroje a high-tech lodná doprava; vysokorýchlostná železničná doprava; autá s pohonom na alternatívne zdroje; energetické zariadenia; poľnohospodárske stroje; nové materiály; a farmaceutika a pokročilé medicínske zariadenia.

Na podporu inciatívy vynakladá štát veľké finančné prostriedky. Fond na podporu pokročilej priemyselnej výroby disponuje prostriedkami v objeme 2,7 miliardy EUR a Národný fond na podporu integrovaných obvodov dokonca 19 miliárd EUR. K priamym investíciám je treba pripočítať ďalšiu formu finančnej podpory vo forme subvencií a daňových úľav.

V roku 2018 sa iniciatíva ocitla uprostred obchodných sporov medzi Čínou a Spojenými štátmi, ktoré tvrdia, že Made in China 2025 vedie k protekcionizmu a diskriminuje americké spoločnosti.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Plod
**Vranovec štvorlistý** (*Paris quadrifolia*), ľudovo **vranie oko**, je jedovatá rastlina z čeľade kýchavicovité (*Melanthiaceae*).

Opis
----

Vranovec štvorlistý je trvalka s výškou do 40 cm, ktorá je nápadná štvoricou veľkých listov usporiadaných v praslene. Široké listy majú elipsovitý tvar so zahroteným koncom. Ich žilnatina je sieťovitá a nemajú listovú stopku. Zriedkavo môže byť počet listov päť alebo šesť. Okrem tejto jedinej štvorice listov je stonka holá a nerozkonárená. 

Na vrchole stopky dva až päť cm nad listami vyrastá kvet s dĺžkou 2 až 4 cm. Na rozdiel od ostatných druhov čeľade ľaliovité, ktoré majú trojpočetné kvety, vranie oko ich má štvorpočetné. Táto osobitosť podobne ako sieťovitá žilnatina spôsobili, že táto rastlina sa niekedy neradí do čeľade ľaliovité, ale do samostatnej čeľade triliovité (*Trilliaceae*). Kvet má zvyčajne 4 vonkajšie okvetné lístky zelenej farby a 4 vnútorné okvetné lístky, ktoré sú žltkasté.

Plod je jediná modročierna bobuľa s priemerom okolo 1 cm. Občas dochádza k jej zámene s plodom čučoriedky, čo je pôvod väčšiny otráv touto rastlinou. Bobuľa obsahuje niekoľko semien.

Vzácna forma s piatimi listami

Výskyt
------

Rastie v lesoch predovšetkým na vlhkejších pôdach bohatých na humus. Vyskytuje sa v celej Európe okrem jej najsevernejších častí, v Malej Ázii a na Sibíri. Obvykle rastie jednotlivo, len málokedy tvorí súvislejšie porasty.

Otrava
------

Celá rastlina je jedovatá, spôsobuje podráždenie žalúdka a čriev. Otravy ňou však zvyčajne nekončia smrťou, pretože účinné látky – saponíny sa ťažko vstrebávajú. Rastlinu odmietajú konzumovať aj zvieratá pre jej nepríjemný zápach a chuť. V minulosti sa vranovec využíval v ľudovom liečiteľstve.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vranovec štvorlistý**
Súradnice: 3°22′19″J 58°45′58″Z﻿ / ﻿3,372°J 58,766°Z﻿ / -3.372; -58.766

**Madeira** (špa. Río Madeira, port. Rio Madeira) je rieka v Južnej Amerike, ktorá je tretím najdlhším prítokom Amazonky a 19. najdlhšou riekou sveta. Preteká Bolíviou a Brazíliou a rozloha jej povodia je 850 000 km².

Pramenným tokom je rieka Mamoré, prameniaca na východných svahoch Ánd. Po sútoku s Beni vzniká Madeira a severovýchodným smerom pokračuje Brazílskou vysočinou do Amazonskej nížiny. Asi 250 km východne od mesta Manaus sa vlieva do Amazonky. Na dolnom toku sa rieka rozdeľuje na dve ramená, čím vytvára ostrov Tupinambaranas s rozlohou 14 500 km².

Rieka má dažďový režim a najvyššie prietoky (cca 39 000 m³/s) dosahuje v období dažďov od októbra do mája. S priemerným prietokom 17 000 m³/s patrí medzi najvodnatejšie rieky sveta, pričom jej hladina neraz dosahuje 12 a viac metrov. Lodná doprava je možná od mesta Pôrto Velho v dĺžke 1 060 km.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Madeira (rieka)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Madeira na českej Wikipédii.*
**Rebeka** je jeden z najvýznamnejších románov od britskej autorky Daphne du Maurier. Bol vydaný v roku 1938.

Je písaný v prvej osobe a odohráva sa sčasti v Monte Carle a sčasti v Británii v oblasti Cornwallu. Príbeh obsahuje veľa záhadných prvkov a drží v napätí čitateľa, ktorý spolu s hlavnou hrdinkou prežíva takmer detektívne pátranie po stopách mŕtvej prvej ženy svojho muža. Zároveň je to príbeh s romantickou zápletkou.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Mladé anglické dievča pracuje ako spoločníčka staršej bohatej Američanky, pani Van Hopperovej. Svoju prácu nemá práve v láske, ale ako chudobnej sirote jej veľa možností neostáva. Sprevádza svoju zamestnávateľku na cestách. Pri návšteve Monte Carla sa nenápadné dvadsaťjedenročné dievča zoznámi s Angličanom Maximom de Winterom. Pani Van Hopperová, ktorá sa vyzná v klebetách, prezrádza, že Maxim prednedávnom prišiel o svoju manželku Rebeku. Rebeka, hoci bola skvelou jachtárkou, zahynula za búrky, keď sa vydala na more v noci so svojím člnom. Maxim pôsobí utrápene, ale napriek tomu je od prvej chvíle hlavnej hrdinke sympatický.

Hrdinka sa počas niekoľkých dní s Maximom zblíži a on ju požiada, aby sa za neho vydala. Keďže sa do neho dievčina zaľúbila, pristane a vezmú sa.

Mladá pani de Winterová sa ocitá na manželovom rodinnom sídle Manderley. Zoznamuje sa s Maximovou sestrou Beatrice, s jej manželom Gilesom, tajomníkom Frankom Crawleym. Títo ľudia stoja na jej strane. Ale v Manderley pôsobí aj tajomná pani Danversová, domáca, ktorá naďalej ostáva verná Rebeke a znepríjemňuje život novej panej. Odťažité správanie samotného Maxima a všadeprítomné porovnávanie s dokonalou Rebekou privádzajú mladú ženu k myšlienkam, prečo si ju Maxim vlastne vzal za ženu. Pochybuje o jeho láske a verí, že on ešte stále miluje svoju mŕtvu manželku. 

V ťaživej atmosfére more vyvrhne vrak lode a policajné vyšetrovanie ukáže, že Rebeka nezahynula náhodou, ale že jej smrť niekto spôsobil. A možným vrahom je jediný človek - Maxim de Winter. Následné vypočúvanie, súd a vyšetrovanie vyplaví na svetlo sveta prekvapivé rozuzlenie.

Až do poslednej strany sa čitateľ nedozvie meno hlavnej hrdinky. Je rozprávačkou príbehu a postavy k nej prehovárajú bez toho, aby ju oslovili. Sama svoje meno nikdy nespomína, preto nám jej meno ostáva záhadou.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Adaptácie
---------

Romám bol niekoľko ráz sfilmovaný, najúspešnejšia je verzia Alfreda Hitchcocka, film Rebecca s Laurencom Olivierom v úlohe Maxima de Wintera z roku 1944.
**Rovnica zachovania orbitálnej energie** (v angličtine Vis-viva equation, z latinského *živá sila*) je priamy dôsledok princípu zachovania mechanickej energie

Rovnica
-------

{\displaystyle v^{2}=GM\left({2 \over r}-{1 \over a}\right)}
kde:

* *v* je relatívna rýchlosť dvoch telies
* *r* je vzdialenosť obežného telesa od centrálneho
* *a* je dĺžka veľkej polosi (*a* > 0 pre elipsu, *a* = ∞ alebo 1/*a* = 0 pre parabolu, *a* < 0 pre hyperbolu)
* *G* je gravitačná konštanta
* *M* je hmotnosť centrálneho telesa

Súčin GM možno tiež vyjadriť ako gravitačný parameter pomocou gréckeho písmena μ. 

Z toho kruhová rýchlosť (a=r) na polomere r:

{\displaystyle v={\sqrt {\frac {\mu }{r}}}}
1. kozmická r=R: 

{\displaystyle v\_{1}={\sqrt {\frac {\mu }{R}}}}
R - polomer centrálneho telesa
2. kozmická, úniková rýchlosť, {\displaystyle a\to \infty }:

{\displaystyle v\_{2}={\sqrt {\frac {2\mu }{R}}}=v\_{1}\cdot {\sqrt {2}}}
Pre m, ktoré nie je zanedbateľne k M platí:

{\displaystyle v^{2}=G(M+m)\left({\frac {2}{r}}-{\frac {1}{a}}\right)}

m - hmotnosť obiehajúceho telesa

Poznámka
--------

Vis viva je historický pojem používaný pre prvý (známy) opis toho, čo teraz nazývame kinetickou energiou v skorom formulovaní princípu zachovania energie.

Termín ešte prežíva v súvislosti s nebeskou mechanikou v rovnici vis viva.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vis-viva equation na anglickej Wikipédii.*

Referencie
----------

1. ↑


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálAstronomický portál |
**Artistická fakulta** je inštitúcia, ktorá poskytovala prípravné vzdelanie pre štúdium na právnických, lekárskych a teologických fakultách univerzít. Artistické fakulty existovali od stredoveku do pol. 19. stor. Ich úlohou bolo doplniť všeobecné vzdelanie latinských škôl. Rozsah štúdia medzi artistickými fakultami a lepšie organizovanými latinskými školami nebol ostro ohraničený, ibaže artistické fakulty mali výsady univerzitného štúdia a jej poslucháči mohli získať aj akademické hodnosti. Pôvodne sa na artistických fakultách preberal úplný kurz tzv. siedmich slobodných umení, postupne sa štúdium podľa Aristotelovho učenia vymedzilo len na logiku, fyziku, metafyziku a etiku.

Štúdium na artistickej fakulte malo dva kurzy. V prvom kurze sa vyučovala logika a fyzika (totum theatrum naturae), štúdium trvalo jeden a pol až dva roky. Po zložení skúšok (determinatio) absolventi dostali titul bakalára. V druhom kurze sa prednášala metafyzika, matematika, astronómia, etika a politika. Po skúške licenciátu a majstra získal scholar titul magistra slobodných umení s povinnosťou vyučovať a právom študovať na odbornej fakulte univerzity.

Koncom 17. a hlavne v 18. storočí začali prenikať na artistické fakulty nové filozofické náhľady a širší priestor si vydobyli aj novšie poznatky z prírodných vied. Koncom 18. storočia sa začali na ne zavádzať semináre, spočiatku zamerané na metodickú prípravu učiteľov, potom ako inštitúcie na prípravu vedeckého bádania. Podstatnejšia zmena v štúdiu sa realizovala v roku 1769 na artistickej fakulte Trnavskej univerzity. V 2. pol. 19. stor. sa pretvárali na odborné filozofické fakulty a prípravu na univerzitné štúdium prevzali osemtriedne gymnáziá s maturitou. Koncom 19. stor. sa začali zriaďovať samostatné prírodovedecké fakulty na štúdium matematicko-prírodných vied, na filozofických fakultách sa prednášali len filologické a spoločenské vedy.

Na Slovensku prvá artistická fakulta bola na Academii Istropolitane v Bratislave, v 17. stor. a v 18. stor. na Trnavskej univerzite a na Košickej univerzite,
organizované podľa jezuitského Ratio studiorum.

Pozri aj
--------

* fakulta

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Abbásovská revolúcia**, **revolúcia Abbásovcov** alebo **Abú Muslimove povstanie** (747 – 750 po Kr.) bola ozbrojená vzbura Abbásovcov proti vládnúcej rodine Umajjovcov.

Abbásovci boli moslimskí Arabi, ktorí sa považovali za potomkov Al-Abbás ibn Abd al-Muttaliba, strýka proroka Mohameda. V roku 747 sa pod vedením Abú Muslima al-Churásáního vzbúrili a obsadili mesto Merv (dnes Mary v Turkménsku) v provincii Chorásán v severovýchodnej Perzii. Marwan II. posledný umajjovský kalif, sa pokúsil rebéliu vojensky potlačiť, ale jeho armáda bola v bitkách pri Níšápúre, Jurjane, Nehavande a Kerbele porazená.

Vzbura sa postupne rozšírila i do ďalších provincií Umajjovského kalifátu.

Abbásovci definitívne porazili Umajjovcov v bitke pri rieke Veľký Zab v roku 750. Marwan II. utiekol do Egypta, kde však bol krátko nato zavraždený. Abú al-Abbás as-Saffan, dobrý priateľ vodcu vzbury Abu Muslima, sa v mezopotámskom meste Kúfa pri rieke Eufrat prehlásil za prvého abbásovského kalifa.

Zdroj
-----

* KOHN, George C. *Velká encyklopedie válek: průvodce válečnými konflikty od starověku až po dnešek*. Brno : Jota, 1997. ISBN 80-7217-010-4. (po česky)
**Real Zaragoza** je španielsky futbalový klub sídliaci v meste Zaragoza v Aragónsku. Bol založený 18. marca 1932, v súčasnosti hrá v najvyššej španielskej lige. Domáci štadión má názov *La Romareda* a má kapacitu 34 596 divákov.

História
--------

Pôvodne bol založený z dvoch rivalov *Iberia SC* a *Real Zaragoza CD*. V 30. rokoch robil klub väčší progres z nižších ligových súťaží, ten sa zastavil Španielskou občianskou vojnou.

8. septembra 1957 došlo k výmene štadióna, namiesto pôvodného *Torrera* sa klub presťahoval na La Romareda. Svoje prvé úspechy dosiahol klub v 60. rokoch, v pohári *Copa del Rey* a vo Fairs Cup. Tím Real Zaragoza tejto éry sa skladal z hráčov prezývaných ako *los Magnificos* , útočnej formácie Canaria, Santosa, Marcelina, Villu a Lapetra. Ostatnými významnými hráčmi boli Reija a Violeta v obrane. Do ďalšieho zisku trofeje v pohári si fanúšikovia museli počkať až do 80. rokov.

Real Zaragoza odohrala počas väčšiny svojej histórie, celkovo 45 sezón, v najvyššej súťaži - *Primera División*. S výnimkou druhého miesta v sezóne 1971/72 nedosiahli v lige väčšieho úspechu. V 2001/02 sezóne prvýkrát za 25 rokov zostúpili z Primera División, vrátili sa naspäť už nasledujúcu sezónu.

10. mája 1995 klub získal Pohár víťazov pohárov UEFA. Vo finále v parížskom Parc des Princes zdolali Arsenal po penaltovom rozstrele.

Úspechy
-------

* **Segunda División**:
	+ **Víťazi (1):** 1977-78
	+ **2. miesto :** 1928-29 , 1935-36 , 1941-42, 1950-51, 1955-56, 2002-03
* **La Liga**:
	+ **2. miesto :** 1974-75
* **Copa del Rey**
	+ **Víťazi (6):** 1963-64, 1965-66, 1985-86, 1993-94, 2001-00, 2003-04
	+ **2. miesto :** 1962-63 , 1964-65 , 1975-76, 1992-93, 2005-06
* **Inter-Cities Fairs Cup**
	+ **Víťazi (1):** 1963-64
	+ **2. miesto :** 1965-66
* **Pohár víťazov pohárov UEFA**
	+ **Víťazi (1):** 1994-95

Zdroj
-----

*
*Ako centrálna banka sa označuje aj ústredná banka určitého úseku bankovej sústavy, napr. centrálna banka sporiteľní a podobne.*
Národná banka Slovenska je centrálnou bankou Slovenskej republiky
**Centrálna banka** (zriedkavo **ústredná banka**; často máva v názve slová **národná banka**) je (súkromná, štátna alebo súkromno-štátna) banka, ktorá v štáte alebo zoskupení štátov zodpovedá za emisiu obeživa (tzv. emisná banka), priamo alebo nepriamo ovplyvňuje celkové množstvo peňazí v obehu (obeživa aj úverových peňazí) a výšku úrokových sadzieb a často vykonáva (aspoň čiastočne) dohľad nad bankami v štáte. 

Základnou úlohou centrálnej banky je dnes v mnohých štátoch zabezpečiť nízku infláciu. Centrálna banka reguluje rozsah bankových zdrojov. 

Centrálna banka eurozóny vrátane Slovenska je Európska centrálna banka resp. eurosystém. Centrálnou bankou Slovenska je preto Európska centrálna banka resp. eurosystém (v rámci eurosystému konkrétne najmä Národná banka Slovenska ako vykonávateľ rozhodnutí ECB). Centrálna banka USA je Federálny rezervný systém.

Funkcie centrálnej banky v trhovej ekonomike
--------------------------------------------

* je emisnou bankou na území svojej krajiny, má zákonom dané právo vydávať hotovostné peniaze (bankovky a mince)
* je najvyšším subjektom menovej politiky
* plní funkciu banky pre štát - spravuje štátny dlh, vedie účty štátneho rozpočtu
* je hlavnou bankou, od ktorej si môžu požičiavať komerčné banky
* spravuje devízové rezervy a ovplyvňuje menový kurz
* dohliada na činnosť ďalších finančných inštitúcii (poisťovní, obchodníkov s cennými papiermi)
**Realizmus** je teória medzinárodných vzťahov, ktorá sa zameriava na problematiku moci a národných záujmov. Existuje viac obmien tejto teórie, ale všetky vychádzajú z tézy, že pri neexistencii celosvetovej vlády, ktorá by hrala úlohu globálneho policajta, sa jednotlivé štáty v záujme vlastnej obrany budú správať racionálne. Súčasné anarchické pomery vo svete ich donútia, aby na ochranu vlastnej bezpečnosti využívali všetky silové prostriedky, ktoré majú k dispozícii. Hlavným z nich je armáda, pričom realisti očakávajú ozbrojené konflikty vyvolané úsilím štátov posilniť svoju vojenskú pozíciu na úkor iných štátov. Ďalšou súčasťou moci štátov je ekonomický potenciál, zásoby surovín a v neposlednom rade kultúrna hegemónia. Realizmus ponúka aj vysvetlenie, prečo sa svetu tak dlho darí vyhýbať naozaj veľkému vojnovému konfliktu. Za celú studenú vojnu nenastala priama ozbrojená konfrontácia medzi Spojenými štátmi a Sovietskym zväzom preto, lebo obidve mocnosti vedeli, že druhá strana vlastní jadrové zbrane a vojna by sa skončila vzájomnou deštrukciou, čo by vážne poškodilo aj vlastnú bezpečnosť tej či onej strany. Niektorí poprední realisti ako napríklad Kenneth Waltz, tvrdia, že rozšírenie jadrových zbraní na viac krajín nemusí byť až tak zlá vec, lebo ak ich budú mať všetky, nepoužije ich ani jedna.

Podľa realistov jednotliví politickí vodcovia a medzinárodné inštitúcie nie sú až takí dôležití, lebo stačí, ak sa podrobnejšie pozrieme na ich mocenský potenciál a miesto v medzinárodnom systéme. Kritici tohto názoru však na príkladoch Winstona Churchilla (v porovnaní s Nevillom Chamberlainom) a Ronalda Reagana (v porovnaní s Jimmym Carterom) poukazujú na rozdiel, aký vo vzťahoch Spojeného kráľovstva, resp. Spojenými štátmi spôsobila zmena vodcu, a že medzinárodné inštitúcie naozaj môžu zohrávať vplyvnú úlohu v medzinárodnej politike.

Referencie
----------

1. ↑   TAYLOR, Steven L.. *30 sekúnd politiky*. Prvé. vyd. Bratislava : Fortuna Libri, 2012. 160 s. (Fortuna Factum.) ISBN 978-80-8142-013-9. Kapitola Medzinárodné vzťahy, s. 138.
**Centrálna evidencia predstaviteľov a exponentov pravice** bol zoznam exponentov a nositeľov pracovného oportunizmu, teda organizátorov protistraníckych, protisocialistických a protisovietskych kampaní a akcií zriadený roku 1971.

Cieľ vzniku Evidenie
--------------------

Išlo o exponentov pravice. Evidencia sa zriadila v kádrovej evidencii ÚV KSČ a mala slúžiť na získanie a sústavné udržiavanie prehľadu, kde sa sústreďujú predstavitelia pravice, na vytvorenie podmienok pre izolovanie ich pôsobenia na mysy, zabránenie ich návratu naspäť na exponované miesta v štátnych a hospodárskych orgánoch, v inštitúciach a zariadeniach politického a ideologického pôsobenia. Výber do Evidencie vykonávali osobitne zriadené komisie na čele s vedúcimi tajomník i okresných a krajských výborov KSČ.

Evidované osoby
---------------

V evidencii sa ocitlo celkovo viac ako 6300 osôb, prevažne bývalých členov KSČ, ktorí sa politicky exponovali v tzv. demokratizačnom procese počas tzv. Pražskej jari v roku 1968. Tieto osoby boli v nasledujúcom období spravidla pracovne, sociálne i spoločensky degradované, mnohým sa však po odčinení politických omylov postupne podaril aspoň čiastočný kariérny návrat. V priebehu druhej polovice 70. rokov Evidencia stratila pôvodnú politickú silu a prestala byť relevantným informačným zdrojom.

Referencie
----------

1. 1 2  ŠÚTOVEC, Milan. *Politické Slovensko : encyklopedická príručka : aktéri, dokumenty, inštitúcie, politické strany, udalosti*. 1. slov. vyd. Bratislava : SLOVART, 2019. 487 s. ISBN 978-80-556-3894-2. S. 51.
**Póros** alebo **Próros** (starogr. *Πώρος, Πρῶρος* – *Póros, Próros*) bol v rokoch 360 pred Kr. a 356 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.

Póros z Kyrény bol na 105. a na 106. olympijských hrách korunovaný vencom za víťazstvá v behu na jedno stadion. Prvé olympijské víťazstvo Póra zaznamenal aj staroveký historik Diodóros Sicílsky, a to v súvislosti s datovaním začiatku vlády macedónskeho kráľa Filipa II.. Jeho druhé víťazstvo bolo zaznamenané cestovateľom a spisovateľom Pausaniom v súvislosti s datovaním útoku Fókov na Delfy, potom ako ich potrestala pokutou delfská amfiktyónia. Pausanias o tom uvádza: „*Fókovia sa teda zmocnili Delf v dobe, keď bol Delfách prvým mužom Hérakleides a v Aténach archón Agathokles. Stalo sa to v štvrtom roku sto piatych olympijských hier, pri ktorých zvíťazil v behu kyrénsky Próros."* Po hrách v roku 364 pred Kr. ktoré usporiadali Arkádčania, boli tieto hry opäť v réžii Éliďanov.

V Olympii sa beh na jedno stadion (192,27 metra) už od založenia hier, t. j. od roku 776 pred Kr. pokladal za hlavnú súťažnú disciplínu. Menom jej víťaza sa označovala celá olympiáda.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. ↑  *Chronographiae: The Extant Fragments* str. 207
3. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 16,2.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 266.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 117.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 54°4′27″S 4°39′14″Z﻿ / ﻿54,07417°S 4,65389°Z﻿ / 54.07417; -4.65389

**Castletown** (man. *Balley Chashtal*) je mesto ležiace na juhu ostrova Man, korunnej dependencie britskej koruny v Írskom mori. Castletown bol sídlom Tynwaldu, vlády ostrova, do roku 1869, kedy sa presunul do dnešného hlavného mesta - Douglasu. Geograficky leží vo farnosti Malew, ale administratívne je samostatný.

Dejiny
------

Castletown je bývalé hlavné mesto ostrova Man a sídlo Tynwaldu. Jeho história siaha až do roku 1090. Rybárske lode ešte aj dnes vyrážajú na more z miestneho prístavu. Komerčná doprava do prístavu skončila v 70. rokoch 20. storočia, napriek rozvoju priemyslu a finančníctva v oblasti. Prvé telefóny sa objavili v Castletown v roku 1901.

Obyvateľstvo
------------

Podľa výsledkov sčítania 2011 žije v Castletowne 3 093 obyvateľov, čo z neho robí 4. najväčšie (keďže sú na ostrove len štyri mestá tak aj zároveň najmenšie) mesto na ostrove. Z údajov je zrejmé, že napriek rastu počtu obyvateľov ostrova je vývin v Castletowne odlišný - jeho populácia stagnuje. Vývoj počtu obyvateľov prináša tabuľka:

Sčítanie obyvateľov| Rok | Počet obyvateľov |
| --- | --- |
| 1981 | 3 141 |
| 1986 | 3 019 |
| 1996 | 2 958 |
| 2001 | 3 100 |
| 2006 | 3 109 |
| 2011 | 3 093 |

Galéria
-------

Pohľad na mesto z vtáčej perspektívy.
*The Salvation Army band* na námestí v Castletowne, pozadí niekdajší kostol Panny Márie, dnes kancelárska budova.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Isle of Man* [online]. citypopulation.de, [cit. 2013-05-02]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Castletown (Man)**

Externé odkazy
--------------

* Castletown v *Isle of Man Guide*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Castletown, Isle of Man na anglickej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Man |
| --- |
| Administratívne členenie Manu · Zoznam sídiel na Mane |
| *Vyššia úroveň*  | 

|  |  |
| --- | --- |
| "Sheadings" | 
* Ayre
* Glenfaba
* Garff
* Michael
* Middle
* Rushen

 |

 | Vlajka |
| *Nižšia úroveň* | 

|  |  |
| --- | --- |
| Mestá | 
* Castletown
* Douglas (hlavné mesto)
* Peel
* Ramsey

 |
| Dediny | 
* Laxey
* Onchan
* Port St Mary
* Port Erin

 |
| Farnosti | 
* Andreas
* Arbory
* Ballaugh
* Braddan
* Bride
* German
* Jurby
* Lezayre
* Lonan
* Malew
* Marown
* Maughold
* Michael
* Patrick
* Rushen
* Santon

 |

 |
| **^1**  dnes sa používa len na niektoré účely, **^2**  na účely samosprávy sa považuje aj za okres (v užšom zmysle), **^3**  na účely samosprávy sa považuje za okres (v užšom zmysle) alebo dedinu |
Súradnice: 49°12′07″S 18°44′17″V﻿ / ﻿49,20197899999999°S 18,73792830000002°V﻿ / 49.20197899999999; 18.73792830000002

**Centrálna** je ulica v južnej časti Žiliny, kde oddeľuje sídliská Hliny VI a Solinky. 

S výstavbou ulice sa začalo spolu s výstavbou sídliska Solinky v rokoch 1981 – 1988. Je zabudovaná do zárezu, aby hlukom nerušila obytnú zónu. Ponad ulicu medzi sídliskami je postavená lávka pre peších. Na ulici bola vybudovaná a 4. marca 1998 otvorená trolejbusová trať, ktorá linkou č. 3 spája centrum mesta cez Ul. Alexandra Rudnaya a Bôrik so sídliskom Solinky. Na tejto trase boli po prvýkrát namiesto oceľových trakčných stožiarov zabudované železobetónové stĺpy, ktoré vhodne zapadli do uličného prostredia. Vybudovaním prepojenia na Vlčince sa zokruhovaním zefektívnila trolejbusová sieť.

Priebeh
-------

Na Centrálnu ulicu sa pripája z centra cez miestnu časť Bôrik ulica Alexandra Rudnaya. Na oboch koncoch ulice nadväzuje Obvodová ulica, ktorá obchádza oblúkom celé sídlisko Solinky. Týmito dvoma ulicami je celé sídlisko uzatvorené. Na západnej strane v rohu Centrálnej ulice s Obvodovou je čerpacia stanica pohonných hmôt.

Blízke ulice
------------

* Obvodová
* Osiková
* Borová
* Javorová
* Pod hájom

Pozri aj
--------

* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

Externé odkazy
--------------

* Fotogaléria na zilina-galery.sk

Zdroj
-----

* Poloha ulice na mape


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Žilinský portál |
Súradnice: 48°23′46″S 21°45′32″V﻿ / ﻿48,396°S 21,759°V﻿ / 48.396; 21.759

**Bodrocká rovina** je geomorfologický podcelok Východoslovenskej roviny. Tvorí ju územie popri rieke Bodrog, v blízkosti ktorej je aj najnižší bod Slovenska (94,3 m n. m.).

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá územie v južnej časti Východoslovenskej roviny. Južný okraj vymedzuje štátna hranica s Maďarskom, východným smerom nadväzujú Medzibodrocké pláňavy a severným Latorická rovina a Trebišovská tabuľa, všetko podcelky Východoslovenskej roviny. Západným smerom sa nad rovinu dvíhajú Zemplínske vrchy.

Chránené územia
---------------

Značná časť územia zasahuje do Chránenej krajinnej oblasti Latorica, z maloplošných chránených území sa tu nachádza chránený areál Boršiansky les a národná prírodná rezervácia Tajba.

Osídlenie
---------

V blízkosti Bodrogu leží niekoľko menších obcí, najväčším sídlom v oblasti je Streda nad Bodrogom. Veľká časť podcelku tvorí niva s často zaplavovaným územím, nevhodným na poľnohospodárske aktivity či bývanie.

Doprava
-------

Centrálnou časťou prechádza zo Slovenského Nového Mesta k Čiernej nad Tisou cesta I/79, v jej blízkosti vedie i dôležitá železničná trať Košice – Čierna nad Tisou.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-09-02]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-09-24]. Dostupné online.
**STS-27** bola tretia misia amerického raketoplánu Atlantis, celkovo 27. misia v programe Space Shuttle a druhý let po havárii Challengera. Cieľom letu bolo vypustenie vojenskej družice Lacrosse 1 (USA-34).

Posádka
-------

* USA Robert Gibson (2) - veliteľ
* USA Guy Gardner (1) - pilot
* USA Richard Mullane (2) - 1. letový špecialista
* USA Jerry Ross (2) - 2. letový špecialista
* USA William Shepherd (1) - 3. letový špecialista

V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.

Zhrnutie misie
--------------

Pristátie. Poškodenie tepelnej ochrany je jasne viditeľné v podobe bielych škvŕn na trupe.
Štart bol pôvodne naplánovaný na 1. december, avšak kvôli silnému vetru bol odložený o jeden deň. Približne 85 sekúnd po štarte sa od pravého motoru SRB oddelila aerodynamická špička a zasiahla orbiter. Jedna doštička tepelnej ochrany bola stratená a ďalších 700 bolo poškodených. V celej histórii programu Space Shuttle to bolo najväčšie poškodenie, s akým sa raketoplán dokázal úspešne vrátiť na zem. Posádka sa pokúšala skontrolovať zasiahnuté miesto pomocou kamier na manipulátore RMS, ale ten nedosiahol na všetky zasiahnuté miesta a obraz mal navyše nízku kvalitu. 

Existujú špekulácie o tom, že Ross a Shepherd uskutočnili výstup do otvoreného vesmíru. Tieto špekulácie sa vyskytli niekoľko rokov po misii keď posádka v rozhovoroch s novinármi uviedla, že na satelite sa vyskytli problémy po jeho vypustení. Atlantis mal zachytiť satelit a mali byť vykonané opravy. Keďže to bola tajná misia pre ministerstvo obrany, špekulácie zostali nepotvrdené.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **STS-27**

| * z
* d
* u
Raketoplán *Atlantis* (OV-104) |
| --- |
|  | 
* STS-51-J
* STS-61-B
* STS-27
* STS-30
* STS-34
* STS-36
* STS-38
* STS-37
* STS-43
* STS-44
* STS-45
* STS-46
* STS-66
* STS-71
* STS-74
* STS-76
* STS-79
* STS-81
* STS-84
* STS-86
* STS-101
* STS-106
* STS-98
* STS-104
* STS-110
* STS-112
* STS-115
* STS-117
* STS-122
* STS-125
* STS-129
* STS-132
* STS-135

 |  |
| **Stav:** Vo výslužbe. |
Súradnice: 46°50′S 10°30′V﻿ / ﻿46,833°S 10,500°V﻿ / 46.833; 10.500

**Adiža** (tal. Adige, lad. *Adiç*, ben. *Àdexe*, lomb. *Adiss*, nem. Etsch, lat. Athesis) je rieka na severe Talianska v regiónoch Tridentsko-Horná Adiža a Benátsko blízko hraníc s Rakúskom a Švajčiarskom. So svojou dĺžkou 410 km je po rieke Pád druhou najdlhšou riekou v Taliansku. 

Pramení v Ötztalských Alpách, pri priesmyku Reschenpass v provincii Horná Adiža nad údolím rieky Inn. Rieka tečie južne prudkým svahom až k oblasti Vinschgau, kde sa stáča na východ k mestu Merano. Tu sa vlieva rieka Passer a Adiža tečie ďalej smerom na juh. Až do mesta Verona rieky vytvorila dolinu, ktorú kopíruje železnica a od mesta Bolzano aj diaľnica A22.
  
Vlieva sa do Benátskeho zálivu Jadranského mora, kde s riekou Pád vytvára spoločnú deltu.

Na rieke ležia mestá Trident a Verona. Celkovo v údolí rieky žije približne 1 637 500 obyvateľov. V rokoch 1951 a 1966 spôsobila rieka mohutné záplavy.

Adiža bývala v minulosti hlavnou cestou sťahujúcich sa národov a rôznych vojnových výprav (Cimbrovia). Na jej brehoch boli často vedené boje. Dnes je čiastočne regulovaná a leží na nej viacero hydroelektrární.

Referencie
----------

1. 1 2  "Adige River." (2009). Encyclopædia Britannica.
2. 1 2 3 4 5  Adiža. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 53.
3. ↑   *Integratig ecological and hydrological issues into urban planning in the Adige river fluvial corridor, Italy* [online]. po anglicky. Dostupné online.
4. ↑  *Ottova encyklopedie obecných vědomostí*, s. 206

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Adiža**
**Sami Yaffa**, rodným menom **Sami Takamäki** (\* 4. september 1963, Espoo, Fínsko) je fínsky basgitarista, známy ako člen skupín Hanoi Rocks a New York Dolls.

Kariéra
-------

Svoju kariéru začal v roku 1977 v skupine Babblers a o dva roky neskôr hral v kapelách Suopo a Pohjanoteeraus. V roku 1980 sa stal členom skupiny Pelle Miljoona Oy a toho roku tiež nastúpil k skupine Hanoi Rocks, s ktorou vystupoval až do roku 1985. Neskôr hral s niekoľkými ďalšími kapelami, medzi ktorými bola napríklad sprievodná skupina Johnnyho Thundersa alebo americká skupina Jetboy.

So spevákom Michaelom Monroom, bývalým spoluhráčom z kapely Hanoi Rocks, spolupracoval na jeho sólových koncertoch a v deväťdesiatych rokoch spolu založili krátko existujúce skupiny Jerusalem Slim a Demolition 23. V rokoch 2005 až 2010 bol členom skupiny New York Dolls. V roku 2011 vystupoval s kapelou Compulsions, v ktorej s ním hrali ešte Richard Fortus a Frank Ferrer zo skupiny Guns N’ Roses. Taktiež je členom skupiny Mad Juana.

Referencie
----------

1. ↑  SELZER, Hal B.. *Local Noise: Mad Juana* [online]. The Aquarian, 2012-02-20, [cit. 2014-04-27]. Dostupné online. (anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sami Yaffa na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1120967473
* ISNI: 0000 0000 4818 4647
* LCCN: no2006057631
* VIAF: 14524978
* WorldCat: lccn-no2006057631
**Rubén Ruiz Ibárruri** (\* 9. január 1920 Somorrostro, Vizcaya, Španielsko - † 14. september 1942 Stalingrad, ZSSR) bol španielsky vojak, syn komunistickej političky Dolores Ibárruri, po skončení občianskej vojny emigroval do ZSSR. Po emigrácii vstúpil do radov Červenej armády, kde dosiahol hodnosť poručíka. Bol smrteľne ranený v stalingradskej bitke, pričom mu bol za chrabrosť v boji priznaný titul Hrdina Sovietskeho zväzu.

Život
-----

Pamätník Rubéna Ibárruiho vo Volgograde.
Narodil 9. januára 1920 v španielskom Somorrostre v provincii Vizcaya ako jediný syn slávnej španielskej političky, dlhoročnej predsedníčky španielskej komunistickej strany Dolores Ibárruri známej aj ako *La Pasionaria*.

Od mladých rokov sa zapojil do komunistického hnutia a roku 1935 po zatknutí svojej matky odišiel do Sovietskeho zväzu, kde sa učil v automobilovej fabrike. Po vypuknutí občianskej vojny sa však vrátil do rodnej krajiny, aby bojoval ako člen medzinárodných brigád. Neskôr po skočení občianskej vojny v roku 1939 sa vrátil do ZSSR. Študoval na vojenskej akadémii. Slúžil v 1. moskovskej proletárskej divízii. Do bojov Veľkej vlasteneckej vojny sa zapojil hneď od prvých dní, najprv v priestoroch Borisova, neskôr jeho oddiel bránil prechod cez rieku Berezina. Pri strete s nemeckými tankmi bol ranený a neskôr vyznamenaný Radom červenej zástavy.

V lete 1942 velil guľometnej rote, ktorá v zostave 35. gardovej divízie bránila prístupy k Stalingradu. Keďže sa väčšia časť divízie na stalingradské bojisko iba presúvala, nemeckému útoku musel čeliť strelecký prápor. Keď 24. augusta nemecké vojská zahájili útok smerom k stanici a veliteľ práporu padol, Ibarruri prevzal velenie a viedol svojich vojakov do protiútoku, pri ktorom zlikvidovali asi 100 nepriateľských vojakov. V tomto boji utrpel zranenie, ktorému neskôr po presune za Volgu podľahol.

Výnosom prezídia Prezídia najvyššieho sovietu mu bol 22. augusta 1956 udelený titul Hrdina Sovietskeho zväzu. Je pochovaný v blízkosti Mamajovej mohyly a má vo Volgograde pamätník v Aleji hrdinov.

Externé odkazy
--------------

* Ибаррури, Рубен Руис на сайте «Герои страны
Súradnice: 48°07′24″S 17°06′00″V﻿ / ﻿48,123422°S 17,099988°V﻿ / 48.123422; 17.099988

**Administratívne centrum Petržalka** je nízkopodlažná administratívna budova v Bratislave v mestskej časti Petržalka nachádzajúca sa na pozemku, ktorý pred postavením objektu bol pokrytý zeleňou a niekoľkými stromami. Pozemok sa nachádza na trojuholníku ohraničenom mimoúrovňovou komunikáciou Rusovská cesta, ktorá prechádza západo-východne a pokračuje ponad viackoľajovú železničnú trať, cestnou komunikáciou vedúcou súbežne so železničnou traťou a pešou komunikáciou známou pod názvom Petržalské korzo vedúcou severojužne. V blízkosti sa nachádza železničná stanica Bratislava-Petržalka a polyfunkčná výšková budova s názvom Vienna Gate.

Architektonicky je objekt tvorený dvoma nerovnako vysokými navzájom prepojenými blokmi valcovitého tvaru, ktoré sú prepojené spojovacím krčkom v 2. až 4. nadzemnom podlaží. Samotné bloky majú 6 a 9 nadzemných podlaží. Časť A so šiestimi podlažiami je sídlom spoločnosti IDO Hutný projekt, časť B s deviatimi podlažiami je určená na prenájom alebo predaj.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Administratívne centrum Petržalka**

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Bratislavský portálArchitektonický portál |