„**Duchovný, ale bez vyznania"** alebo „**spirituálny, ale nenáboženský"** (angl. *spiritual but not religious – SNBR*, *spiritual but not affiliated*) je populárna fráza slúžiaca na sebaidentifikáciu životného postoja duchovnosti, ktorý má problém s organizovaným náboženstvom ako jediným alebo najcennejším prostriedkom na podporu duchovného rastu. Historicky sa slová *nábožný* a *duchovný/spirituálny* používali ako synonymum na opis všetkých rôznych aspektov konceptu náboženstva, no v súčasnom používaní sa duchovnosť často spája s vnútorným životom jednotlivca, s dôrazom na blaho "mysle-tela-ducha";  zatiaľ čo *náboženstvo* odkazuje na organizačné alebo spoločenské rozmery.

Pôvod a demografia
------------------

Historicky boli slová *nábožný* a *spirituálny/duchovný* používané v rovnakom význame na popis všetkých rôznych aspektov konceptu náboženstva. Avšak náboženstvo je vedcami ako Russell McCutcheon veľmi napádaný termín; tí argumentujú, že termín "náboženstvo" je používaný ako spôsob pomenovania "podľa všetkého odlišnej oblasti rôznorodých predmetov ľudskej činnosti a produkcie". Religionisti sa ani nedokážu zhodnúť na jednej definícii pre náboženstvo a keďže sa s ňou spiritualita mnohými spôsobmi prekrýva, je rovnako ťažké dosiahnuť konsenzus čo sa týka aj jej definície.Podľa Lindy Mercandante je koncept náboženstva sociálny konštrukt, keďže v iných érach bolo náboženstvo, kultúra a dokonca národná identita často vzájomne neoddeliteľné. Čo sa týka spirituality, je to starý koncept s novým použitím. V minulosti to, čo dnes ľudia volajú spiritualita, bolo často nazývané zbožnosťou či pobožnosťou. Mercadante vidí náboženstvo ako komplexnú adaptívnu sieť mýtov, symbolov, rituálov a konceptov, ktoré súčasne vytvárajú vzorce pocitov, myslenia a konania a narušujú stabilné štruktúry zmyslu a účelu. Ak je chápané týmto spôsobom, náboženstvo ovplyvňuje nielen myšlienky a praktiky, ktoré sú zjavne náboženské, ale tiež zahŕňa široké spektrum kultúrnych fenoménov nie priamo s náboženstvom spojených. Mnoho ľudí používa spiritualitu v zmysle označenie svojho vnútorného prežívania viery a náboženstva, mysliac tým nevyhnutnú spoločenskú a/alebo organizačnú časť. Mercadante vidí spiritualitu a náboženstvo ako pozostávajúcu zo štyroch základných častí: viery, túžby, rituálov a behaviorálnych očakávaní, no v rámci spektra náboženských štúdií sa definície líšia.

Hoci tento špecifický výraz bol použitý v jednom vedeckom antropologickom článku už v roku 1960, SBNR ako hnutie v Amerike bolo prvý krát pomenované a vymedzené v roku 2000 Svenom Erlandsonom v jeho knihe *Spiritual but not Religious*. Fenomén sa pravdepodobne objavil ako výsledok hnutia nového romantizmu, ktoré začalo v 60-tich rokoch 20. storočia. Vzťah medzi nimi bol vzdialene naznačený definíciou náboženskej skúsenosti Williama Jamesa. Romantické hnutia majú tendenciu sa odkláňať od tradičných náboženstiev a vo svojej podpore mystična, neortodoxie a exotiky sa podobajú spirituálnym hnutiam. Owen Thomas tiež tvrdí, že nejednoznačnosť a chýbanie štruktúry v romantických hnutiach je podobné ako v hnutiach spirituálnych.

Podľa štúdie Pew Research Center realizovanej v roku 2012 sa počet Američanov, ktorí sa nehlásia k žiadnemu náboženstvu zvýšil z 15% v roku 2007 na 20% v roku 2012, a toto číslo neustále rastie. Jedna pätina americkej verejnosti a tretina dospelých mladších ako 30 rokov sa nehlásia k žiadnemu náboženstvu ale identifikujú sa ako určitým spôsobom duchovní. Z týchto nábožensky nezaradených Američanov sa 37% označuje za spirituálnych ale nenáboženských, 68% hovorí, že verí v Boha a 58% cíti hlboké spojenie s planétou.

Rastúci laický i odborný záujem o "spiritualitu" ma podľa vedcov ako Kenneth Pargament príčinu v sociokultúrnych trendoch smerujúcich k deinštitucionalizácii, individualizmu a globalizácii.

Generačná výmena sa považuje za významný faktor rastu počtu nábožensky nezaradených jedincov. Našli sa významné rozdiely medzi tými, ktorí sa označujú ako mladší mileniáli (narodení v 1990 – 1994) a generáciou X (narodení v 1965 – 1980), kedy v prvej skupine je podiel nezaradených 34% a v druhej 21%.

Demografický výskum zistil, že nábožensky nezaradená populácia je mladšia, s prevahou mužov (56 ku 44%), a 35% z tvoria ľudia vo veku medzi 18 a 29 rokov. Naproti tomu iba 8% nábožensky nezaradených má 65 a viac rokov.

Iné možné vysvetlenie pre vzostup tejto skupiny je lingvistické. Owen Thomas vyzdvihuje fakt, že duchovné hnutia sú dominantné v anglicky hovoriacich a severoamerických kultúrach. Význam slova "spirit" je v anglickom jazyku užší ako v iných, odkazujúc na všetky jedinečné ľudské schopnosti a kultúrne funkcie.

Charakteristika
---------------

### Osobná a anti-inštitucionálna

Časť z tých, ktorí sú kritickí k náboženstvu a vidia ho ako nepružné a vnucujúce, pri popise samých seba používajú termíny ako ateista či agnostik. Pre mnohých ľudí však nie je SBNR o priamom odmietnutí náboženstva, ale o neochote byť ním obmedzovaný.

Podľa Lindy Mercadante ľudia hlásiaci sa k SBNR všeobecne zastávajú rozhodný anti-dogmatický postoj proti náboženskej viere. Vyhlasujú nielen to, že viera nie je nevyhnutná, ale že je potenciálne škodlivá alebo minimálne prekážkou spirituality.

Podľa Philipa D. Kennesona študenti hlásiaci sa k SBNR cítia napätie medzi svojou osobnou spiritualitou a členstvom v tradičnej náboženskej organizácii. Väčšina z nich si cení zvedavosť, intelektuálnu slobodu a experimentálny prístup k náboženstvu. Mnoho z nich vidí organizované náboženstvo ako najväčšieho nepriateľa autentickej duchovnosti a vyhlasuje, že spiritualita je osobný názor a osobná skúsenosť a nie verejný rituál. Byť "nábožný" implikuje členstvo v inštitúcii obyčajne spojenej a abrahámovskými tradíciami: chodenie na bohoslužby, omše, rozsvecovanie sviečok Chanuky. Byť "spirituálny" naopak znamená osobnú prax a splnomocnenie, ktoré sú spojené s najhlbšími životnými motiváciami.. Výsledkom je, v kultúrach, ktoré sú vysoko podozrievavé voči inštitucionálnym štruktúram a ktoré pripisujú vysokú hodnotu osobnej slobode a autonómii, sa spiritualita vníma vo všeobecnosti pozitívne, kým na náboženstvo sa hľadí skôr negatívne.

Podľa Roberta Fullera môže byť fenomén SBNR charakterizovaný ako mix intelektuálneho progresivizmu a a hladu po mystike, ktorý nemá trpezlivosť so zbožnosťou zavedených cirkví.

Podľa Roberta Wuthnowa je spiritualita oveľa viac ako chodenie do kostola a súhlas alebo nesúhlas s cirkevnými doktrínami. Spiritualita je zjednodušený termín používaný v Západnej spoločnosti pri rozhovoroch o vzťahu ľudí k Bohu.

### Kategorizácia

Linda A. Mercadante rozdeľuje ľudí hlásiacich sa k SBNR do piatich odlišných kategórií:

1. "Dissentéri (nesúhlasníci)" – ľudia, ktorí urobili vedomé rozhodnutie o odklonení sa od tradičného inštitucionalizovaného náboženstva. "Protestujúci dissentéri" sú tí, ktorí odvrhli svoju náboženskú príslušnosť pre svoju osobnú zlú skúsenosť s ňou. "Driftujúci dissentéri" sú tí, ktorí z mnohých príčin stratili kontakt s organizovaným náboženstvom a rozhodli sa k nemu nikdy nevrátiť. "Dissentéri ako odporcovia zo zásady" sú tí, ktorý sú celkovo skeptickí voči inštitucionalizovanému náboženstvu a náboženstvo vidia ako neužitočnú a nepotrebnú súčasť osobnej spirituality.
2. "Občasníci (Casuals)" – ľudia, ktorí hľadia na náboženské a/alebo duchovné praktiky a ko primárne užitočné. Spiritualita nie je základný princíp v ich životoch. Mala by byť podľa nich používaná podľa potreby na zlepšenie ich zdravia, uvoľnenie stresu a ako emočná podpora. Spiritualita "občasníkov" je preto najlepšie označiteľná ako "terapeutická", určená na zlepšenie fyzického a psychického stavu človeka.
3. "Prieskumníci" – ľudia ktorí majú "spirituálnu chuť skúmať". Svoje neustále hľadanie nových duchovných praktík vidia ako vedľajší produkt svojej "neutíšiteľnej zvedavosti", túžby po objavovaní a zmene, a v neposlednom rade i pocitu neuspokojenia. Prieskumníci sú v podstate "spirituálni turisti", ktorý majú uspokojenie zo svojej duchovnej cesty bez určitého cieľa.
4. "Hľadači" – ľudia pátrajúci po svojom duchovnom dome, neuvažujúci o obnove svojej pôvodnej náboženskej identity. Chcú nájsť úplne novú náboženskú identitu alebo alternatívnu duchovnú skupinu, do ktorej by sa nakoniec zaradili.
5. "Imigranti" – ľudia, ktorí zistili, že sa nachádzajú v novom duchovnom priestore a skúšajú sa prispôsobiť tejto novej skúsenosti či identite a jej komunite. "Imigranti" sa pokúšajú o radikálne nové duchovné prostredie, no necítia sa v ňom úplne "doma". Tu je dôležité poznamenať, že hoci dúfajú, že že sa do svojej novej duchovnej identity plne integrujú, tento proces je pre nich ťažký a často stresujúci.

### Praktiky

SBNR má vzťah k feministickým duchovným a náboženským smerom a ekologickej duchovnosti a tiež k novopohanstvu, wicca, šamanizmu, druidizmu, filozofii Gaia, a praktikám ceremoniálnej mágie. Niektoré spirituálne praktiky hnutia New age zahŕňajú astrológiu, dosky Ouija, tarotové karty a science fiction. Bežnou praktikou ľudí s postojom SBNR je meditácia, často vo forme mindfulness a transcendentálnej meditácie.

Kritika
-------

Niektorí predstavitelia organizovaného náboženstva praktizovanie spirituality bez nábožnosti kritizovali. Lillian Daniel, liberálny protestantský kňaz, charakterizoval tento pohľad na svet ako produkt sekulárnej americkej konzumnej spoločnosti. Jezuitský kňaz James Martin nazýval životný štýl SBNR "obyčajnou lenivosťou", prehlasujúc, že "spiritualita bez náboženstva sa môže stať sebastredným uspokojením oddeleným od múdrosti komunity".

Ďalší kritici tvrdia, že v svetonázore "spirituálny no nenáboženský" je sebapoznanie a osobný rast problematicky zamieňaný za poznanie Boha, usmerňujúc pozornosť človeka dovnútra. Výsledkom je, že politické, ekonomické a sociálne sily, ktoré tvarujú svet sú prehliadané a nebrané do úvahy. Ďalej niektorí učenci upozorňujú na relatívnu spirituálnu povrchnosť niektorých SBNR praktík. Klasický mysticizmus hlavných svetových náboženstiev vyžaduje odovzdanie, často v podobe dlhého asketizmu, odovzdaniu sa modlitbe a kultivácie pokory. Naproti tomu SBNR v západnom svete povzbudzuje skúmanie spirituálnych praktík spôsobom, ktorý je často občasný a nezväzujúci, bez zjavne stanovených priorít. Sociológ Robert Wuthnow konštatuje, že tieto formy mysticizmu sú "plytké a neautentické".

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  MERCANDANTE, Linda A.. *Belief without borders: inside the minds of the spiritual but not religious*. New York, NY : Oxford University Press, 2014. ISBN 0199931003.
2. ↑  Carette and King, Selling Spirituality, 41.
3. ↑   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 978-1-4443-0111-3.
4. ↑  MCCUTCHEON, Russell T.. Will Your Cognitive Anchor Hold in the Storms of Culture?. *Journal of the American Academy of Religion*, 2010-12-01, s. 1182–1193. Dostupné online. ISSN 0002-7189. DOI: 10.1093/jaarel/lfq085.
5. ↑   *Critical Theory and the Importance of Religious Studies* [online]. [Cit. 2015-12-06]. SBNRnoxpub.com/2012/12/critical-theory-and-the-importance-of-religious-studies/ Dostupné online. (po anglicky)[nefunkčný odkaz]
6. ↑   *Publications in Anthropology, 1960.*. [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online.
7. ↑  ERLANDSON, Sven. *Spiritual but Not Religious: A Call to Religious Revolution in America.*. Bloomington : iUniverse, 2000. ISBN 059501108X.
8. ↑   *Spiritual But Not Religious* [online]. www.tst.edu, [cit. 2019-02-10]. Dostupné online. Archivované 2018-04-05 z originálu. (po anglicky)
9. ↑   *Reflector Magazine* [online]. 2017-11-13, [cit. 2019-02-10]. Dostupné online. (po anglicky)
10. ↑   What’s in a Name? A Brief Introduction to the "Spiritual But Not Religious". *Liturgy*, July 2015, s. 8.
11. ↑   Spiritual but Not Religious: The Influence of the Current Romantic Movement. *Anglican Theological Review*, January 2006, s. 397.
12. ↑   *"Nones" on the Rise: One-in-Five Adults Have No Religious Affiliation* [online]. The Pew Forum on Religion and Public Life, [cit. 2020-01-01]. Dostupné online. Archivované 2014-08-26 z originálu.
13. ↑   "Being Religious" or "Being Spiritual" in America: A Zero Sum Proposition?. *Journal for the Scientific Study of Religion*, June 2002, s. 289–300. DOI: 10.1111/1468-5906.00117.
14. 1 2   *"Nones" on the Rise: One-in-Five Adults Have No Religious Affiliation* [online]. The Pew Forum on Religion and Public Life, [cit. 2020-01-01]. Dostupné online. Archivované 2014-08-26 z originálu.
15. ↑   Spiritual but Not Religious: The Influence of the Current Romantic Movement. *Anglican Theological Review*, January 2006, s. 398.
16. 1 2   *Social identities between the sacred and the secular*. New. vyd. Burlington : Ashgate, 2013. ISBN 978-1-4094-5677-3.
17. ↑  FULLER, Robert C.. *Spiritual, but not religious: Understanding unchurched America.*. [Nachdr.]. vyd. New York : Oxford University Press, 2001. ISBN 0195146808. S. 12.
18. 1 2 3  Wuthnow 2007.
19. ↑   *Why Christians need the church: An interview with Lillian Daniel* [online]. 2013-08-13, [cit. 2015-11-09]. Dostupné online.
20. ↑   Are there dangers in being 'spiritual but not religious'?. *CNN.com*, 2010-06-09. Dostupné online.
21. ↑  MARTIN, James. *Spiritual but not religious – Not so fast!: Making the case for moving beyond your own personal God* [online]. 2010-03-11, [cit. 2010-09-19]. Dostupné online.
22. ↑  FULLER, Robert. *Spiritual, but Not Religious: Understanding Unchurched America*. New York : Oxford, 2001. S. 158–159.
23. ↑  FULLER, Robert. *Spiritual, but Not Religious: Understanding Unchurched America*. New York : Oxford, 2001. S. 160.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Spiritual but not religious na anglickej Wikipédii.*