**Difosforečnan** (alebo **difosfát**, **pyrofosfát**) je fosforečnanový oxoanión, odvodený od kyseliny difosforečnej, ktorý obsahuje dva atómy fosforu spojené P–O–P väzbou. Existuje niekoľko solí, napríklad difosforečnan tetrasodný (Na4P2O7). P-O-P sa niekedy nazýva fosfoanhydridrová väzba, čo poukazuje na stratu molekuly vody pri jej vzniku, obdobne ako pri vzniku anhydridov karboxylových kyselín.

Pomenovanie pyrofosfát pochádza (zo starogréckeho πῦρ, πυρός, v prepise: *pyr, pyros*, doslova „oheň"), pretože sa dajú pripraviť zahrievaním fosforečnanov. Presnejšie vznikajú pri zahrievaní kyselín fosforečných do bodu, kedy prebehne kondenzačná reakcia.

Difosforečnany sú typicky biele alebo bezfarebné. Ich soli s alkalickými kovmi sú rozpustné vo vode. Takisto sú to dobré komplexačné činidlá pre kovové ióny (napríklad vápnik a mnoho prechodných kovov) a majú mnoho využití v priemyselnej chémii.

V organickej chémii
-------------------

Pyrofosfáty sa nachádzajú v ATP a iných trifosfátoch nukleotidov, ktoré sú veľmi významné v biochémii. Názov „pyrofosfát" sa takisto používa ako meno pre estery tvorené kondenzáciou fosforylovaných biologických zlúčenín s anorganickým fosfátom, ako napríklad dimetylallylpyrofosfát. Táto väzba sa potom nazýva vysokoenergetickou fosfátovou väzbou.

V biochémii
-----------

Anión P2O74− sa skracuje ako **PPi**, čo je skratka z anglického ***i**norganic **p**yro**p**hosphate* (anorganický pyrofosfát). Vzniká hydrolýzou ATP na AMP v bunkách:

ATP → AMP + PPi
Pyrofosfát sa štiepi napríklad pri zabudovávaní nukleotidov do rastúceho vlákna DNA alebo RNA pomocou polymerázy. Pyrofosforolýza je opak polymerizačnej reakcie, pri ktorej pyrofosfát reaguje s 3′-nukleozidmonofosfátom (NMP alebo dNMP), ktorý sa štiepi z oligonukleotidu za vzniku korešpondujúceho trifosfátu (dNTP z DNA, NTP z RNA). 

Pyrofosfátový anión so štruktúrou P2O74− je anhydridom kyseliny fosforečnej. Vo vodných roztokoch je nestabilný a hydrolyzuje na anorganický fosfát:

P2O74− + H2O → 2 HPO42−
alebo v zápise používanom v biochémii:

PPi + H2O → 2 Pi + 2 H+
V neprítomnosti enzýmovej katalýzy prebieha hydrolýza jednoduchých polyfosfátov (ako napríklad pyrofosfátu, lineárneho trifosfátu, ADP alebo ATP) extrémne pomaly vo všetkých prostrediach okrem veľmi kyslých prostredí. (Opakom tejto reakcie je metóda prípravy pyrofosfátov pomocou zahrievania fosfátov,)

Táto hydrolýza na anorganický fosfát robí rozklad ATP na AMP a PPi prakticky nevratný a biochemické reakcie spojené s touto hydrolýzou sú takisto nevratné.

PPi sa nachádza v kĺbovej tekutine, krvnej plazme a moči v dostatočnej koncentrácii, aby zabránil kalcifikácii, a môže pôsobiť ako prirodzený inhibítor tvorby hydroxyapatitu v extracelulárnej tekutine (ECT). Bunky môžu vylučovať PPi do ECT. ANK je neenzymatický plazma-membránový kanál na PPi, ktorý zvyšuje koncentráciu extracelulárneho PPi. Ak ANK nefunguje správne, vzniká nízka extracelulárna koncentrácia PPi a zvýšená intracelulárna koncentrácia PPi.

Koncentrácia anorganického pyrofosfátu v plazme sa pohybuje okolo 0,58 – 3,78 µM (95 % predikčný interval).

### Terpény

Izopentenylpyrofosfát sa premieňa na geranylpyrofosfát, ktorý je prekurzorom tisícov terpénov a terpenoidov.

Izopentenylpyrofosfát (IPP) a dimetylallylpyrofosfát (DMAPP) kondenzujú a produkujú geranylpyrofosfát, prekurzor terpénov a terpenoidov.

Ako prídavná látka v potravinách
--------------------------------

Rôzne difosforečnany sa používajú ako emulgátory, stabilizátory, regulátory kyslosti, kypriace činidlá, komplexotvorné látky a zvlhčovadlá. Ako E číslo je im priradené číslo E450:

E450(a): difosforečnan disodný; difosforečnan trisodný; difosforečnan tetrasodný (TSPP); difosforečnan tetradraselný
E450(b): trifosforečnan pentasodný a pentadraselný
E450(c): sodné a draselné polyfosforečnany
Rôzne podoby difosforečnanov sa používajú hlavne na stabilizáciu šľahačky.

Referencie
----------

1. ↑  GALAMBOŠ, Michal. *Názvoslovie anorganických látok*. Bratislava : Univerzita Komenského Bratislava, 2011. ISBN 978-80-223-2966-8. Kapitola 10 - Viacjadrové kyseliny, s. 161.
2. ↑  BAILLY, Anatole. *Greek-french dictionary online* [online].. Dostupné online.
3. ↑  C. Michael Hogan. 2011. *Phosphate*. Encyclopedia of Earth. Topic ed. Andy Jorgensen. Ed.-in-Chief C. J. Cleveland. National Council for Science and the Environment. Washington DC
4. ↑   Structure and Properties of the Condensed Phosphates. VII. Hydrolytic Degradation of Pyro- and Tripolyphosphate. *J. Am. Chem. Soc.*, Jan 1955, s. 287–291. DOI: 10.1021/ja01607a011.
5. 1 2   Role of the mouse ank gene in control of tissue calcification and arthritis. *Science*, júl 2000, s. 265–70. DOI: 10.1126/science.289.5477.265. PMID 10894769.
6. 1 2   PC-1 nucleoside triphosphate pyrophosphohydrolase deficiency in idiopathic infantile arterial calcification. *Am J Pathol*, Feb 2001, s. 543–54. DOI: 10.1016/S0002-9440(10)63996-X. PMID 11159191.
7. ↑   Quantification of human plasma inorganic pyrophosphate. I. Normal values in osteoarthritis and calcium pyrophosphate dihydrate crystal deposition disease. *Arthritis Rheum.*, 1979, s. 886–91. DOI: 10.1002/art.1780220812. PMID 223577.
8. ↑  Eberhard Breitmaier. *Terpenes: Flavors, Fragrances, Pharmaca, Pheromones*. [s.l.] : [s.n.], 2006. Dostupné online. ISBN 9783527609949. DOI:10.1002/9783527609949.ch2 Hemi‐ and Monoterpenes, s. 10–23.
9. ↑  *Codex Alimentarius* **1A**, 2nd ed, 1995, pp. 71, 82, 91
10. ↑  D. J. Jukes, *Food Legislation of the UK: A Concise Guide*, Elsevier, 2013, p. 60–61
11. ↑  Ricardo A. Molins, *Phosphates in Food*, p. 115

Pozri aj
--------

* Adenozínmonofosfát
* Adenozíndifosfát
* Adenozíntrifosfát
* Nukleotid
* Organofosfát

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pyrophosphate na anglickej Wikipédii.*