recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Identifikačné číslo nebezpečnosti látky (horný riadok čísel) na výstražnej tabuľkeTabuľka s identifikačné číslo nebezpečnosti látky na vozidle
**Identifikačné číslo nebezpečnosti látky** (-oficiálny názov; iné názvy: **identifikačné číslo nebezpečnosti, Kemlerov kód, kód nebezpečenstva látky, kód nebezpečnosti látky, číslo nebezpečnosti**) je kód, ktorý označuje nebezpečnosť nebezpečnej látky pre potreby prepravy podľa zmlúv ADR a RID. Na Slovensku sú identifikačné čísla uvedené napr. v Oznámení Ministerstva zahraničných vecí č. 444/2005 Z.z. 

Umiestňuje sa do hornej polovice výstražnej (oranžovej) tabuľky vozidla prepravujúceho predmety podľa týchto zmlúv. Kód slúži na rýchle zistenie približných vlastností (správania) látky. Dolná polovica tabuľky obsahuje podrobnejší kód, určujúci presne prepravovanú látku. V prípade zásahu pri dopravnej nehode teda požiarnici vďaka hornému číslu na prvý pohľad vidia, aké správanie možno od látky očakávať, a vďaka dolnému číslu môžu zo zoznamu vo svojom aute alebo na dispečingu zistiť presný názov látky. Na cisternách často môžeme vidieť napr. Kemlerov kód 33, ak sa prepravuje benzín alebo iná prudko horľavá látka.

Na označenie nebezpečnosti sa používajú kombinácie týchto deviatich číslic:

* **2** - Vytváranie plynov tlakom alebo chemickou reakciou
* **3** - Horľavosť kvapalných látok (pár) a plynov alebo samovoľne zohrievajúca sa kvapalná látka
* **4** - Horľavosť pevných látok alebo samovoľne zohrievajúca sa pevná látka
* **5** - Okysličujúci (podporujúci horenie) účinok
* **6** - Jedovatosť alebo nebezpečenstvo infekcie
* **7** - Rádioaktivita
* **8** - Žieravosť
* **9** - Nebezpečenstvo prudkej spontánnej reakcie
* **0** - Bez významu (pozri ďalej)

Zdvojenie číslice označuje intenzifikáciu príslušného druhu nebezpečenstva.

Ak je pred identifikačným číslom nebezpečnosti písmeno „X", znamená to, že látka reaguje nebezpečne
s vodou. Pri takýchto látkach sa voda môže použiť len po schválení znalcom.

Pretože kód musí mať aspoň dve čísla, používa sa 0 na doplnenie do dvojciferného čísla. Tabuľka na označovanie nebezpečných nákladov má rozmery 30 cm x 40 cm

Príklady použitia:

* **X336** - prudko horľavá jedovatá látka, ktorá nebezpečne reaguje s vodou
* **238** - horľavý žieravý plyn
* **52** - plyn podporujúci horenie
* **30** - horľavá kvapalina

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kemlerův kód na českej Wikipédii.*

* Oznámenie Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky o nadobudnutí platnosti zmien a doplnkov príloh k Európskej dohode o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí (ADR)
* JANÁSEK, Dušan a kol. *Nebezpečné látky*. Žilina : Žilinská Univerzita, 2004. Dostupné online. ISBN 80-8070-243-8. Archivované 2012-09-07 z originálu.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Gerald Paul „Jerry" Carr** (\* 22. august 1932, Denver – † 26. august 2020, Albany) bol americký astronaut, veliteľ posádky orbitálneho laboratória Skylab 4 (16. november 1973 - 8. február 1974).

Život
-----

### Mladosť a výcvik

V roku 1974 získal po úspešnom štúdiu na univerzite v južnej Kalifornii na fakulte mechaniky titul inžiniera. Potom v štúdiu pokračoval na postgraduálnej škole amerického vojenského námorníctva a na Princeton University. Nasledovala mnohoročná služba v letectve námornej pechoty. V apríli 1966 bol vybratý do piatej skupiny pripravujúcich sa astronautov. Počas dlhých rokov čakania na svoj let sa podieľal na kompletovaní Apolla 8 a Apolla 12, pracoval ako ich spojovací operátor, technicky vylepšoval mesačné vozidlo Lunar Rover. So svojou rodinou (oženil sa a má šesť detí) si opravil starý autobus a obišiel s ním celý západ USA. Už ani nedúfal, že sa dočká, keď prišla ponuka na posledný let k Skylabu 1.

### Lety do vesmíru

Podplukovník námornej pechoty Gerald Carr odštartoval na palube kozmické lode Skylab 4 z kozmodrómu na myse Canaveral v novembri 1973. Na palube s ním boli americkí kozmonauti William Pogue a Edward Gibson. Pristáli a potom pracovali na orbitálnej stanici Skylab skoro tri mesiace. Pristáli vo februári 1974 na hladine Tichého oceánu po 84 dňoch vo vesmíre. 

* Skylab 4 ( 16. november 1973 – 8. február 1974)

### Po lete

Z NASA odišiel v roku 1977. Našiel si miesto manažéra obchodného oddelení spoločnosti Bovay Engineers v texaskom Houstone. V auguste 1993 bol prezidentom spoločnosti Camus Inc. v Little Rock.

Referencie
----------

1. ↑  VÍTEK, Antonín; LÁLA, Petr. *Malá encyklopedie kosmonautiky*. Praha : Mladá fronta, 1982. Kapitola Kosmonauti-piloti USA, s. 357.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2020-08-26]. Dostupné online. Archivované 2020-08-26 z originálu.
3. ↑   *Astronaut Jerry Carr, who led NASA's final Skylab crew, dies at 88* [online]. [Cit. 2020-08-26]. Dostupné online.
4. ↑  CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. Praha : Práce, 1982. Kapitola Gerald Paul Carr, s. 279.

Literatúra
----------

* *Sto hvězdných kapitánů*, vydalo nakladatelství Práce, 1982, autor Milan Codr.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gerald Paul Carr**

Externé odkazy
--------------

* Space

Autoritné údaje: * GND: 1216659648
* LCCN: n84030073
* VIAF: 92127020
* WorldCat: lccn-n84030073
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Iga
Provincia **Iga** (jap. 伊賀国 – Iga no kuni) bola bývalá japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá západná časť prefektúry Mie. Iga hraničila s provinciami Ise, Ómi, Jamato a Jamaširo.

Provincia Iga je známa najmä klanom nindžov, ktorého najpozoruhodnejším členom bol Hanzó Hattori. Provincia Iga sa považuje za miesto vzniku nindžucu. Bolo to aj miesto narodenia básnika haiku Macuo Bašóa.

Región Iga je nízkymi vrchmi ohraničená kotlina (kotlina Uenoa) v centrálnom japonskom regióne Kinki, na ostrove Honšú. Provincia Iga bola dosť nedostupná kvôli extrémne nedostupným cestám. Iga sa nachádzala neďaleko miest Nara a Kjóto a bolo ľahko dosiahnuteľné z miest Tokio, Nagoja a Osaka.

Dnes je veľa z histórie Iga viditeľné na rôznych pamätihodnostiach roztrúsených po celej prefektúre Mie. Hradným mestom provincie bolo Ueno.

Externé odkazy
--------------

* História nindžov provincie Iga

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
Henry George
**Georgizmus** je ekonomická ideológia založená na spisoch amerického ekonóma Henryho Georgea. Georgisti tvrdia, že jednotlivci by mali vlastniť hodnotu, ktorú vytvárajú, ale ekonomická hodnota pôdy (vrátane prírodných zdrojov) by mala patriť rovnako všetkým členom spoločnosti.

Hlavným odporúčaním georgistickej politiky je daň z hodnoty pôdy. Príjmy z tejto dane by sa použili na zmiernenie alebo odstránenie existujúcich daní (ako sú dane z príjmu, obchodu alebo nákupov), ktoré sú nespravodlivé a neefektívne.

Henry George popularizoval myšlienku získavania verejných príjmov z pôdy a privilegovaných prírodných zdrojov vo svojej knihe „Pokrok a chudoba" (1879). Filozofia georgizmu je ovplyvnená skoršími mysliteľmi ako John Locke, Baruch Spinoza a Thomas Paine. Mnohí ekonómovia, od Adama Smitha a Davida Ricarda po Miltona Friedmana a Josepha Stiglitza, poznamenali, že daň z hodnoty pôdy je ekonomicky efektívna v porovnaní s inými daňami.

Zástancovia dane z hodnoty pôdy tvrdia, že by znižovala ekonomickú nerovnosť, zvýšila ekonomickú efektívnosť, odháňala špekulácie s pôdou a podporovala optimálne využívanie pôdy. Georgizmus získal významnú popularitu a vplyv na konci 19. a začiatkom 20. storočia, čo viedlo k vzniku politických strán, inštitúcií a komunít na základe jeho princípov.

Referencie
----------

1. ↑   *Introduction to Georgist Philosophy and Activity* [online]. web.archive.org, 2019-04-29, [cit. 2023-08-06]. Dostupné online. Archivované 2019-04-29 z originálu.
2. ↑   *Wealth of Nations — Bk 5 Chpt 02 (Part II p.1)* [online]. www.marxists.org, [cit. 2023-08-06]. Dostupné online.
3. ↑   *The Forgotten Idea That Shaped Great U.S. Cities | On the Commons* [online]. onthecommons.org, [cit. 2023-08-06]. Dostupné online.
**Peter Stašák** (\* 5. jún 1950, Spišské Bystré) je slovenský spevák, textár a moderátor.

Život
-----

Peter Stašák sa narodil v Spišskom Bystrom, kde vychodil aj základnú školu. Už od útleho detstva ho priťahoval spev a láska k hudbe, a tak bolo prirodzené, že po ukončení základnej školy sa prihlásil na Konzervatórium v Košiciach. Po úspešnom absolvovaní prijímacích skúšok začal študovať operný spev, no viac ho lákala populárna hudba. Po ukončení štúdia pôsobil ako učiteľ na ĽŠU vo Svite a po šiestich rokoch sa definitívne vydal na cestu populárnej hudby. V rokoch 1974 až 1981 spolupracoval s rôznymi kapelami, ktoré vystupovali v kaviarňach a baroch na Slovensku aj v zahraničí. Popri tom začal pravidelne nahrávať v Československom rozhlase a v Československej televízii.

V roku 1981 sa začal častejšie objavovať v televízii, čo podporilo jeho dráhu koncertného speváka. Slovkoncert ho začal posielať na zahraničné festivaly, kde zaznamenal viacero úspechov. Na festivale v Mongolsku – Ulanbátare sa stretol s producentmi z bývalej NDR, ktorí mu ponúkli koncertovanie po celej NDR. Jeho sprievodným orchestrom sa okrem iných stal aj orchester Gustáva Broma, ktorý tam účinkoval a doprevádzal spevákov aj z iných krajín. Peter tak so svojimi piesňami precestoval všetky kontinenty okrem Antarktídy.

Vydal 26 albumov, viaceré z nich boli ocenené zlatou a platinovou platňou. Naďalej účinkuje v rôznych programoch slovenských a českých televízií, napríklad vo veľmi úspešnom hudobno-zábavnom programe Slovenskej televízie Repete. Najväčší úspech v televízií, bolo účinkovanie v jeho vlastnom programe *Kaviareň Slávia*. Tento hudobno-zábavný program Slovenskej televízie z rokov 1999 – 2010 priniesol vďaka Petrovi na obrazovky okrem celej československej špičky aj množstvo umelcov z ďalších deviatich krajín. Peter Stašák naďalej pravidelne koncertuje na Slovensku aj v zahraničí.

Ocenenia
--------

* *1970 – súťaž O zlatú kameru 2.miesto*
* *1972 – Košický zlatý poklad 2.miesto*
* *80.roky – Festival Mongolsko 1.miesto*
* *Festival Kuba – Havana 1.miesto*
* 2016 - Cena mesta Košice
* 2021 - Cena za mestsku časť Košice

(zoznam ocenení nie je úplný)

Piesne
------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Zoznam piesní Petra Stašáka*
### Známe hity

* „Žijem, žijem"
* „V prístave túžob"
* „Všetkým dievčatám" (+ Michal Dočolomanský (1994) / + Karol Duchoň (1985))
* „Nikto nemá dva životy"
* „Pán Osud"
* „Tvoje oči"
* „wagon slovakia"

Diskografia
-----------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Diskografia Petra Stašáka*

Referencie
----------

1. ↑

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka - www.peterstasak.sk
**Gaumáta** alebo **Gaumata** bol médsky mág, ktorý sa v roku 522 pred Kr. vydával za syna Kýra Veľkého Smerdia a v jeho mene vládol ako veľkokráľ Perzskej ríše. Skutočný Smerdis (po staroperzsky Bardija) bol už dlho mŕtvy – jeho brat kráľ Kambýses ho dal tajne zavraždiť asi ešte pred svojou výpravou do Egypta, započatou roku 525 pred Kr.

Gaumátova vzbura
----------------

Podľa súdobých prameňov prepukla Gaumátova vzbura 11. marca 522 pred Kr. v Pasargadai, čiže v čase, keď kráľ Kambýses bol ďaleko od centra ríše (pravdepodobne v Egypte alebo v Palestíne). Do 1. júla uznali nepravého Smerdia všetky perzské dŕžavy, zatiaľ čo Kambýses zomrel na následky zranení, ktoré si predtým spôsobil vlastným mečom.

Ak máme veriť Herodotovi, Gaumátov podvod ako prvý odhalil veľmož Otanes (Utána) a so svojimi poznatkami sa zveril členovi mladšej línie Achajmenovcov Dareiovi, synovi Hystaspa. Spoločne s piatimi ďalšími šľachticmi potom pripravili atentát na uzurpátora, ktorý úspešne uskutočnili 29. septembra 522 pred Kr. Herodotos kladie prevrat do elamských Sús, kým perzské pramene uvádzajú bližšie neznámu pevnosť Sikajauvatiš v Médii. V každom prípade bol Gaumáta zabitý a Dareios vymenovaný za nového kráľa kráľov.

Jediné vyobrazenie Gaumátu sa dochovalo na Bísutúnskom nápise, vytesanom do skaly iba niekoľko rokov po vzbure. Gaumáta tu leží pred Dareiom I. a kráľ má o neho pyšne opretú nohu.

Otázka totožnosti
-----------------

O Gaumátovej totožnosti, resp. o tom, či náhodou neišlo o „skutočného" Smerdia, sa v minulosti viedlo veľa sporov, pravdepodobne však neprávom. Dôvody sú dva:

1. Dareios síce mohol údaje o svojom predchodcovi sfalšovať, aby tak zdôraznil vlastnú panovnícku legitimitu, za potomka kráľovského rodu sa však zvyčajne vyhlasovali všetci vtedajší vzbúrenci. Z neskorších vzbúrencov proti Dareiovi *dvaja* tvrdili, že sú vnukmi posledného babylonského kráľa Nabonida, jeden sa vydával za princa Chšathritu z rodu médskeho kráľa Kyaxara a ďalší opäť za Smerdia.

2. Gaumáta podľa všetkého dal zničiť kultovné miesta, kde boli uctievaní duchovia mŕtvych príslušníkov mladšej línie Achajmenovcov. Na základe vtedajších náboženských predstáv sa tým chránil pred Dareiovou snahou zaistiť si perzský trón. Nezdá sa veľmi pravdepodobné, že by to musel robiť pravý Smerdis, syn slávneho zakladateľa monarchie.

Externé odkazy
--------------

* Gaumáta (po anglicky) Archivované 2009-04-18 na Wayback Machine

  


|  |
| --- |
| Gaumáta**Achajmenovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Kambýses II.** | **kráľ**522 – 522 | Nástupca**Dareios I.** |

  


|  |
| --- |
| Gaumáta**1. perzská dynastia** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Kambýses II.** | **kráľ**522 – 522 | Nástupca**Dareios I.** |

Autoritné údaje: * GND: 118537857
* VIAF: 283347752
**Imisia** (obyčajne používané v množnom čísle) je znečisťujúca látka, emisia alebo transmisia, ktorá negatívne sa pôsobí na životné prostredie - pôdu, vodu alebo živé organizmy (rastliny, živočíchy). Zjednodušene predstavuje lokálne znečistenie ovzdušia a prostredia v konkrétnej lokalite, čiže to, čo z ovzdušia na určité územie „padne".

Rozdelenie
----------

Na základe skupenstva možno imisie členiť nasledovne:

* *pevné* - napr. prach, popolček, sadze, peľ rastlín
* *plynné* - napr. oxid siričitý (SO2), oxidy dusíka (NOX), fluorovodík (HF) a čpavok (NH3)

Vznik
-----

Imisie vznikajú ak sa znečisťujúce látky (emisie), z rôznych zdrojov znečistenia, ktoré sa dostali do atmosféry, pričom neskôr mohli byť fyzikálne alebo chemicky pozmenené (transmisie), boli transportované vetrom alebo vodou. Môže ísť o rôzne skupenstvá od plynného, cez pary a aerosóly, po častice pevného skupenstva ako je popolček, peľ a prach, ktorý môže byť tvorený aj väčšími zrnami. Šírenie imisií ovplyvňuje všeobecná cirkulácia atmosféry, klimatické podmienky, aktuálne počasie aj reliéf danej oblasti. Pôvodcom znečistenia (emisií) môžu byť rôzne zdroje, ktoré sú dôsledkom ľudskej činnosti ako sú priemyselná výroba, doprava, poľnohospodárstvo, ťažba nerastných surovín ale aj prirodzené procesy ako je sopečná činnosť, vetrom viaty púštny prach a piesok, dym lesných požiarov alebo peľ rastlín.

Negatívne dopady
----------------

Vplyv imisií možno pozorovať ako na neživé zložky krajiny, technické diela tak aj na organizmy. Môžu mať vplyv na zmenu intenzity
slnečného žiarenia, vznik hmly a zrážok, zmenu chemických podmienok prostredia a podobne. U rastlín môžu vyvolávať zmeny rastu, u organizmov môžu mať vplyv napr. na kosti, dýchacie cesty alebo zrak. Môžu zapríčiniť vznik alergií.

Meranie imisií
--------------

Lokálne znečistenie ovzdušia, ku ktorému imisie patria sú na Slovensku pravidelné merané a zverejňované Slovenským hydrometeorologickým ústavom na staniciach Národnej monitorovacej siete kvality ovzdušia (NMSKO). V prípade zistenia vysokej koncentrácie škodlivých látok, ktorá je nad limitmi stanovenými pre možné ohrozenie ľudského zdravia, vydáva ústav varovanie obyvateľstva.

Referencie
----------

1. ↑  Nevřelová, M. *Globálne environmentálne problémy* [online]. enviro-edu.sk, [cit. 2013-05-20]. Dostupné online. Archivované 2016-03-04 z originálu.
2. 1 2 3  Kuhn, M. Ďurža, O. Milička, J. Dlapa, P. *Environmentálna geochémia.* Geografika, Bratislava, 2008, s. 90-95
3. ↑  SHMÚ. *Správa o kvalite ovzdušia a podiele jednotlivých zdrojov na jeho znečisťovaní v SR 2010*. Bratislava: 2012, [cit. 2012-05-20].
**G-14** bola organizácia najbohatších európskych futbalových klubov, ktorá existovala v rokoch 2000 - 2008. Bola založená v roku 2000 skupinou štrnástich v tom čase najbohatších klubov, noví členovia mohli byť iba pozvaní. To sa stalo iba v auguste 2002, kedy sa počet členov zvýšil na 18.

Kluby organizované v G-14 boli zo 6 krajín – po troch z Anglicka, Francúzska, Nemecka, Talianska a Španielska, 2 z Holandska a 1 z Portugalska. Členovia G-14 vyhrali Ligu majstrov 46 krát z 51 ročníkov. Finále v roku 2004 bolo prvé od roku 1992, v ktorom sa nestretli dva členské tímy – FC Porto nastúpilo proti nečlenovi AS Monaco. Iba trikrát v histórii Ligy majstrov nebol ani jeden z finalistov členom G-14.

Vo finále pohára UEFA sa nečlenovia stretli zatiaľ dvanásťkrát, finále 2005 medzi CSKA Moskva a Sportingom Lisabon bolo prvé od roku 1989.

Organizácia vznikla hlavne na ochranu spoločných záujmov klubov, ktoré sú spolu silnejšie a môžu si vyjednať lepšie podmienky - od UEFA napríklad požadovali peniaze za svojich hráčov zranených pri reprezentačných zápasoch.

Organizácia zanikla po dosiahnutí dohody s FIFA a UEFA, nahradila ju Európska asociácia klubov (ECA).

Členovia
--------

### Zakladajúci (2000)

* AFC Ajax (Holandsko)
* FC Barcelona (Španielsko)
* FC Bayern München (Nemecko)
* BV Borussia Dortmund (Nemecko)
* FC Internazionale Milano (Taliansko)
* Juventus FC (Taliansko)
* Liverpool FC (Anglicko)
* Manchester United FC (Anglicko)
* Olympique de Marseille (Francúzsko)
* AC Milan (Taliansko)
* Paris Saint-Germain FC (Francúzsko)
* FC Porto (Portugalsko)
* PSV Eindhoven (Holandsko)
* Real Madrid (Španielsko)

### Prijatí 2002

* Arsenal FC (Anglicko)
* Bayer 04 Leverkusen (Nemecko)
* Olympique Lyonnais (Francúzsko)
* Valencia CF (Španielsko)

Referencie
----------

1. ↑  futbal.sme.sk. *Združenie klubov G14 po dosiahnutí hlavného cieľa zaniklo* [online]. Sme.sk, 15.2.2008, [cit. 2009-12-21]. Dostupné online.
2. ↑  SITA. *Vznik Európskej asociácie klubov pozitívnym krokom* [online]. www.profutbal.sk, 22.01.2008, [cit. 2009-12-21]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku G-14 na českej Wikipédii.*
Gemologické prenosné laboratórium KA52KRS
**Gemológia** je veda zaoberajúca sa drahými kameňmi. Jedná sa o aplikovanú mineralógiu, ktorá skúma vznik, lokáciu, vlastnosti a technológiu spracovania prírodných materiálov - drahokamov a polodrahokamov. Zameriava sa na ich identifikáciu a rozlíšenie od umelých (syntetických) kameňov.

Geomológia skúma prírodné materiály, horniny, organické materiály ako diamanty, aj ďalšie drahé kamene, perly, perleť, zuby, rohy a napríklad aj prírodné či umelé sklá.

Slovo gemológia je odvodené od slova gema, pričom *gema* je vlastne taký malý predmet, ktorý vyrobili kameňorytci a mal funkciu ako pečatidlo. Gemy boli vyrábané z kameňov, boli na nich obrazce rastlín, živočíchov ale najčastejšie to boli obrazce panovníkov. Teda gemy pôsobili ako symbol, portrét moci.

S gemológiou tiež súvisí s certifikácia drahých kameňov. Od roku 2011 pôsobí pri Fakulte prírodných vied univerzity Konštantína Filozofa v Nitre Gemologický ústav.

Gemologické laboratórium môže odhaliť, či je diamant, prírodný alebo syntetický pomocou prístrojov, ktoré sú špeciálne vyrobené pre gemológov. Je to gemologický mikroskop, ďalej sú to polariscopy, spektroscopy, UV lampy, lupy, porovnávacie zbierky, filtre a podobne.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gemológia**

Externé odkazy
--------------

* Kanadský gemologický ústav - GEMOLOGY WORLD
* 


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Indy & Wich** je pražská hip hopová skupina založená v roku 1998. Tvorí ju raper Indy a DJ Wich, často spolupracujú s raperom LA4. Popri PSH patrí k základným kapelám, ktoré na začiatku nového tisícročia formovali podobu českého hip hopu. Podľa niektorých zdrojov sú považovaní za najlepších domácich hiphopových umelcov.

V roku 2002 úspešne debutovali platňou *My 3*, ktorá dodnes patrí medzi najlepšie české hiphopové platne. Druhý album *Hádej kdo...* vydaný znova na vlastnom labele Mad Drum Records bolo nominované na cenu Anděl 2006 v kategórii Hip Hop. Časopis Filter vyhlásil *Hádej kdo...* za platňu roka 2006.

Diskografia
-----------

### Štúdiové albumy

* 2002 *My 3*
* 2006 *Hádej kdo...*

### Kompilácie

* 2003 - *From Amsterdam To Praha*

### DVD

* 2007 - *Kids On The Click Tour 2007*

### Single

* 2001 - „Hlasuju proti"/„Cesta štrýtu" (s P.S.H.)
* 2003 - „Ještě Pořád"/„Originál Pilsner"
* 2005 - „Velrybí hovězí" \*nevydaný
* 2005 - „Léto"/„My 3"

Referencie
----------

1. 1 2
2. ↑

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Indy & Wich na Myspace
* Diskografie.cz Archivované 2008-08-11 na Wayback Machine
Gabionová stena
**Gabion** je drôtokamenný (drôtoštrkový) prvok, slúžiaci na prenos zemných tlakov (napr. oporné či zárubné múry), ďalej ako opevnenie pri stabilizácii brehov upravovaných vodných tokov, alebo napr. na čelá mostných objektov a priepustov. Využíva sa aj v záhradnej architektúre, alebo ako múr miesto oplotenia.

Opis
----

Gabiony - prútené koše naplnené hlinou ako provizórne opevnenie
Prvok je vytvorený zo zváraných sietí spojených pomocou špirál zo silného drôtu do pravidelného tvaru (kváder). Často je ošetrený proti korózii pomocou zinkovania alebo aluzinkovou povrchovou ochranou. Po okrajoch koša sa vyskladá kamenivom väčšej frakcie a vnútro koša sa vysype kamenivom menšej frakcie.

Veľkou výhodou gabionových konštrukcií je, že nevyžadujú budovanie drenáže, pretože voda nimi pretečie. Konštrukcia nezaťažuje pôsobenie vody ani v extrémnych podmienkach (napr. pri povodniach) a sú na tieto vplyvy odolnejšie ako napr. retónové konštrukcie.

Pôvod názvu
-----------

Historicky sa týmto názvom označovali koše z prútia naplnené zeminou. Používalo sa ako poľné opevnenie.

Ukážky použitia
---------------

* Piliere mosta, Delaware State Forest, PensylvániaPiliere mosta, Delaware State Forest, Pensylvánia
* Gabiony pri základni rozhľadne Romanka na NymburskuGabiony pri základni rozhľadne Romanka na Nymbursku
* Mostný pilier z gabionovMostný pilier z gabionov
* Stena v Parku biodiverzity, Vitoria-Gasteiz, BaskickoStena v Parku biodiverzity, Vitoria-Gasteiz, Baskicko
* Gabionový prvok s použitím rôznofarebných kameňovGabionový prvok s použitím rôznofarebných kameňov

Lieratúra
---------

* SVOBODA, Luboš. *Stavební hmoty (voľne dostupná elektronická kniha)*. [s.l.] : [s.n.], 2013. Dostupné online. ISBN 978-80-260-4972-2. S. 950.
* VAŠÍK Eduard, BASLIK Radovan, *Expertné posúdenie reálnej koróznej odolnosti zvarovaných sietí v gabionových konštrukciách (2019), Dostupné online*
* VAŠÍK Eduard, *Pohľad na životnosť a budúcnosť gabionov v SR a ČR*, Dostupné online
* VAŠÍK Eduard, *Použitie GTX na gabionovom objekte*, Dostupné online
* VAŠÍK Eduard, *Súčasnosť a budúcnosť stavebných objektov s gabionmi*, Dostupné online

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gabion**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gabion na českej Wikipédii.*
**Genetický algoritmus** je nedeterministická metóda riešenia problému, vychádzajúca z princípov Darwinovej evolučnej teórie.

Každé riešenie úlohy (aj "zlé") sa nazýva chromozóm a je tvorené binárnym reťazcom o danej dĺžke, ktorá je rovnaká pre všetky chromozómy danej populácie. Populácia je konečná množina chromozómov. Základná populácia resp. nultá generácia populácie je začiatočný stav riešenia. Vývoj k optimálnemu riešeniu prebieha prirodzeným vývojom populácií. Nultá generácia je vygenerovaná náhodne, vygenerované chromozómy, musia byť 
riešením problému.

Proces reprodukcie:

* Výber chromozómov na kríženie či mutáciu (pseudonáhodný výber podľa pravdepodobnosti úmernej jeho fitnes)
* Kríženie chromozómov (výmena podreťazcov, kde môže prebiehať kríženie jednobodovo, či viacbodovo)
* Mutácia, náhodne zmutujú niektoré gény, mutuje sa s malou pravdepodobnosťou, aby zostala zachovaná genetická informácia

Náhodnosť sa zaisťuje pomocou generovania pseudonáhodných čísel.

Každá populácia sa pomocou reprodukcie zdokonaľuje a to na základe ohodnotenia chromozómov pomocou funkcie f(x) nazývanej fitness. V procese riešenia pomocou genetických algoritmov ide o hľadanie globálneho maxima funkcie fitness, teda ide o to nájsť najlepšie ohodnotené riešenie problému v stavovom priestore.

Pre každú novú generáciu platí:

* počet chromozómov je rovnaký
* krížením a mutáciou vznikajú nové chromozómy
* chromozómy s nízkym fitness ohodnotením sú nahradené chromozómami s vyšším ohodnotením

Niekedy sa najlepšie chromozómy z predchádzajúcej generácie zachovávajú.

Riešenie sa zastaví buď po dosiahnutí nejakej cieľovej hodnoty, alebo po dopredu stanovenom počte generácií.

Pozri aj
--------

* Genetické programovanie

Externé odkazy
--------------

* Petr Luner: Jemný úvod do genetických algoritmů
* RNDr. Jaroslav Teda, Ph.D.: *Genetické algoritmy a jejich aplikace v praxi*
* Jiří Šíma, Roman Neruda: *Teoretické otázky neuronových sítí* (oddiely 14.3 a 14.4 sa zaoberajú genetickými algoritmami)
* Marek Obitko: *Introduction to Genetic Algorithms*, s interaktívnými Java appletmi (anglicky)
* Poli, R. Langdon, W. B. McPhee, N. F. (2008), *A Field Guide to Genetic Programming* (anglicky)
* Weise, T. *Global Optimization Algorithms - Theory and Application* Archivované 2008-09-11 na Wayback Machine (anglicky)
Mgr. **Ingrid Lukáčová**, rod. **Šangriková** (\* 20. apríl 1969, Trebišov, ČSSR, dnes Slovensko) je slovenská poetka, kultúrna pracovníčka a bývalá stredoškolská pedagogička.

Štúdium
-------

Po ukončení základnej školy v Trebišove (1975 – 1983) absolvovala štúdium na miestnom gymnáziu (1983 – 1987). V rokoch 1988 – 1993 študovala odbor učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov v kombinácii slovenský jazyk – filozofia na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove (dnes Prešovská univerzita v Prešove).

Profesijná kariéra
------------------

V rokoch 1993 – 2009 pôsobila ako učiteľka slovenského jazyka, literatúry a náuky o spoločnosti na Spojenej škole v Sečovciach. Po roku 2009 istý čas pôsobila ako riaditeľka domu Matice slovenskej v Michalovciach. Do roku 2015 pôsobila ako poverená vedúca Mestského kultúrneho strediska v Sečovciach.

Tvorba
------

Vlastnej literárnej tvorbe sa venuje od svojich 15 rokov, kedy začala publikovať svoje básne v okresných novinách, v literárnych časopisoch *Dotyky* a *Nové slovo mladých*. Počas stredoškolského štúdia jej v tlači vyšlo okolo 100 básní. Poéziu a publicistické žánre uverejňovala aj počas štúdia na vysokej škole v časopisoch *Nové slovo*, *Dotyky*, *Slovenské pohľady*, *Literárny týždenník*, *Kultúra*, *Rak*, vo viacerých zborníkoch a v regionálnych novinách, televízii a rozhlase.

So svojou básnickou tvorbou obsadila 1. miesto na 8. ročníku celoslovenskej literárnej súťaže O cenu Slovenského učeného tovarišstva. Roku 2002 sa stala členkou Spolku slovenských spisovateľov. Naďalej sa venuje literárnej tvorbe, propagácii kultúry a umenia.

Dielo
-----

Básnické zbierky
* 1996 – *Slnko šetrí zápalkami*
* 2002 – *Písmovízia*
* 2004 – *Láskolam*
* 2006 – *Duo s ozvenou*
* 2009 – *Dotyky nehy*
* 2011 – *Deň celý láskavý*

Referencie
----------

1. 1 2   *Ingrid Lukáčová, rod. Šangriková* [MS Word 97-2003]. Sečovce: Gymnázium Sečovce, [cit. 2012-03-06]. Dostupné online.
2. ↑   *Ingrid Lukáčová* [online]. Literárne informačné centrum, [cit. 2014-02-22]. Dostupné online.
3. ↑   *Zoznam zamestnancov Mestského úradu* [online]. Sečovce: Mestský úrad Sečovce, [cit. 2014-02-22]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5743 4919
* NK ČR: js2007409786
* SNK: 147905
* VIAF: 84268405
**Hay Day** je freemium farmárska hra pre mobilné zariadenia, hra je vyvíjaná firmou Supercell. Hay Day bola vydaná pre iOS 21. júna v roku 2012 a pre Android 20. novembra 2013. Podľa záznamov z roku 2013, Supercell zarábal $30 miliónov dolárov za mesiac na hrách Hay Day a Clash of Clans (ďalšia hra od firmy Supercell). Hay Day bola štvrtá najlepšie hodnotená mobilná hra v roku 2013.

Herný príbeh
------------

Strýko už nie je schopný sa postarať o jeho farmu, a preto sa obracia na Dana, aby sa o jeho farmu postaral. Hra začína tým, že vás strašiak (scarecrow) začne učiť o farmárčení pšenice a Daniel sa toho chytí. Pokračuje strihaním oviec a rôznych zvierat.

Predávaním môže hráč získať peniaze, ktoré sa dajú použiť na zakúpenie farmárskych budov a dekoračných predmetov, a bodov skúseností (XP), ktoré sa používajú na získanie lepšieho levelu. Hráči sa pripájajú do "susedstiev (neighborhoods)", v ktorých si hráči môžu navzájom pomáhať keď je treba, alebo si písať cez chat.

Reakcia kritikov
----------------

Gamezebo udelili tejto hre 4 body z 5, pretože im prišla podobná hre *Farmville* a sklamala ich grafika. Pocket Gamer udelili hre ich bronzovú medailu.

Referencie
----------

1. ↑   *Hay Day Available for Android!!* [online]. [Cit. 2015-12-05]. Dostupné online. Archivované 2014-03-08 z originálu.
2. ↑  Supercell Earns $30M a Month from Clash of Clans and Hay Day
3. ↑  Why free games are increasingly the most profitable apps
4. ↑  LUFKIN, Bryan. *Hay Day* [online].. Dostupné online.
5. ↑   *Hay Day* [online].. Dostupné online.
Znak írskej základnej školy v Newry, Severné Írsko.
**Gaelscoil** (mn. číslo: *Gaelscoileanna*) označuje školu v Írsku, v ktorej sa vyučuje po írsky (sú to predovšetkým základné školy). Termín označuje najmä írskojazyčné školy mimo gaeltachtov (území, kde je írčina prvým jazykom obyvateľov).

Žiaci a študenti si v týchto školách osvojujú írčinu tým, že sa v nej vyučujú štandardné predmety. Na rozdiel od škôl s vyučovacím jazykom anglickým majú tieto školy reputáciu vychovávania žiakov spôsobilých v írčine. Kým školy s vyučovacím jazykom anglickým opúšťa len veľmi málo absolventov s plynulou znalosťou írčiny, napriek tomu, že írsky jazyk je v Írsku povinným predmetom na všetkých základných a stredných školách.

Štatistika
----------

|  | Írsko | Severné Írsko |
| --- | --- | --- |
| Počet žiakov na gaelscoil (základné školy) | 32 538 | 1 172 |
| Počet gaelscoil (základné školy) | 144 | 36 |
| Celkový počet žiakov základných škôl | 508 406 | 321 830 |
| Celkový počet základných škôl | 3 165 | 1 320 |
| Percentuálny podiel žiakov gaelscoil | 6,4 % | 0,4 % |
| Percentuálny podiel škôl gaelscoil | 4,5% | 2,7% |

### Podľa provincie

#### Leinster

16 900 žiakov základných škôl navštevuje 67 gaelscoil.
#### Ulster

4 696 žiakov základných škôl navštevuje 46 gaelscoil.
#### Munster

10 049 žiakov základných škôl navštevuje 45 gaelscoil.
#### Connacht

4 265 žiakov základných škôl navštevuje 19 gaelscoil.

Referencie
----------

1. ↑   *The Irish Language and The Irish People* [online]. [Cit. 2012-05-02]. Dostupné online.
2. ↑   *Retrieved 27 June 2011* [online]. Gaelscoileanna.ie, 22 February 1999, [cit. 2012-05-02]. Dostupné online.
3. ↑  . Dostupné online.
4. 1 2 3 4  . Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gaelscoil na anglickej Wikipédii.*
**Heidi Marianne Pelttariová** (\* 2. august 1985, Tampere, Fínsko) je bývalá fínska hokejistka, hrajúca na poste obrankyne. Bola členkou fínskej reprezentácie a klubu Ilves Tampere.

Kariéra
-------

Svoju hokejovú kariéru začala v meste Ylöjärvi. Na majstrovstvách sveta 2005 a ZOH 2006 bola členkou kádra fínskej reprezentácie, ktorá v obidvoch prípadoch prehrala v zápasoch o bronzovú medailu. S tímom Ilves Tampere, v ktorom začala hrať v roku 2001, získala v roku 2006 fínsky majstrovský titul. Okrem toho má na svojom konte aj dve strieborné medaily z domáceho šampionátu.

V jeseni v roku 2006 odišla študovať na University of Minnesota Duluth v Spojených štátoch, kde do roku 2009 hrala v rovnomennom hokejovom tíme, s ktorým v roku 2008 získala prvenstvo v univerzitnej súťaži NCAA.

Na MS 2007 sa Fínsku ušlo opäť len štvrté miesto. Bronzovú medailu získala Pelttariová na MS 2008 a 2009 a na ZOH 2010. Majstrovstiev sveta 2011, na ktorých Fínsko získalo ďalšiu bronzovú medailu, sa nezúčastnila.

V sezóne 2010/11 získala s tímom Ilves Tampere v konkurencii finálových súperov SKIF Nižný Novgorod, Aisulu Almaty a domáceho HC Lugano víťazstvo v Európskom pohári majstrov.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Zdroje
------

* Ilves Tampere – ženy Archivované 2019-01-05 na Wayback Machine
* Profil na stránkach ZOH 2006 v Turíne[nefunkčný odkaz]


]
Metalhalogenidová výbojka
Osvetlenie metalhalogenidovými výbojkami na bejzbalovom ihrisku
**Halogenidová výbojka** alebo **metalhalogenidová výbojka** je výbojka, v ktorej sa svetlo tvorí elektrickým oblúkom v plynnej zmesi rozprášenej ortute a kovových halogenidov (zlúčenina kovov s brómom alebo jódom). Je druhom svetelnej výbojky a nie je zhodná s halogénovou žiarovkou. Bola vyvinutá v 60. rokoch a je podobná ortuťovým výbojkám, ale obsahuje ďalšie zmesi kovov v oblúkovej rúrke na zlepšenie efektívnosti a podania farieb (belosti) svetla.

Halogenidové výbojky majú vysoké svetelné využitie, a to okolo 75 - 100 lúmenov na watt, čo je skoro dvojnásobne viac ako ortuťová výbojka a 3 až 5-krát viac ako žiarovky, životnosť 6000 až 15000 hodín (o niečo menej ako ortuťové výbojky) a vytvárajú intenzívne biele svetlo. Podobne ako ostatné výbojky pracuje aj halogenidová výbojka pod vysokým tlakom (4 až 20 atmosfér) a vyžaduje si špeciálne príslušenstvo na bezpečnú prevádzku rovnako ako elektronický predradník. Okrem toho pri nej trvanie predžeravenia dosahuje niekoľko minút, kým nedosiahne úplný svetelný výkon.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  HORDESKI, Michael F.. *Dictionary of energy efficiency technologies*. USA : CRC Press, 2004. Dostupné online. ISBN 0824748107. S. 175-176.
2. 1 2 3 4  GRONDZIK, Walter T. Alison G. Kwok, Benjamin Stein, John S. Reynolds *Mechanical and Electrical Equipment for Buildings, 11th Ed.*. USA : John Wiley & Sons, 2009. Dostupné online. ISBN 0470577789. S. 555-556.
3. ↑   *Light Right: A practising engineer's manual on energy-efficient lighting*. [s.l.] : TERI Press, 2004. Dostupné online. ISBN 8179930440. S. 19-20.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Halogenidová výbojka**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

* Metalhalogenidové výbojky Osram Sylvania

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Metal-halide lamp na anglickej Wikipédii.*
**Giovanni Battista Viotti** (\* 12. máj 1755, Fontanetto Po, Taliansko – † 3. marec 1824, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol taliansky huslista a hudobný skladateľ.

Život
-----

Základy jeho hudobného vzdelania položil jeho otec, kováč a amatérsky hudobník. Neskôr sa Viotti učil u huslistu Gaetano Pugnaniho, s ktorým potom cestoval po Nemecku, Rusku a Anglicku. Už ako mladý budil obdiv, zvlášť nadšene bol prijatý roku 1782 v Paríži a stal sa tu sprievodcom kráľovnej Márie Antoinetty. Od roku 1788 v Paríži riadil taliansku operu. Úspešný podnik však zmietla francúzska revolúcia, pred ktorou Viotti musel utiecť do Londýna, kde sa živil opäť predovšetkým ako huslista. Ani Londýn pre neho však nebol úplne bezpečným prístavom, pretože francúzski emigranti v Londýne ho pokladali za revolučného vyzvedača, a tak sa načas uchýlil do Hamburgu. Do Londýna sa vrátil roku 1795. Investoval do obchodu s vínom, čo ho finančne zabezpečilo. V roku 1818 sa vrátil do Paríža, kde prevzal vedenie Veľkej Opery, ale nedarilo sa mu, a tak roku 1822 na svoj post rezignoval a znovu odišiel do Londýna. Napísal viac ako 20 sláčikových kvartetov, niekoľko sonát a 29 husľových koncertov. Jeho najvýznamnejším žiakom bol Pierre Rode.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2016-12-06]. Dostupné online. Archivované 2016-12-21 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Giovanni Battista Viotti**

Externé odkazy
--------------

* Heslo na stránke Britannica

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Giovanni Battista Viotti na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12524531b
* GND: 119322366
* ISNI: 0000 0001 2319 722X
* LCCN: n81149945
* NK ČR: jn20000605441
* VIAF: 2581364
* WorldCat: lccn-n81149945
Príklad anglického obrázkového makra, bežný typ internetového mému v nultých rokoch 21. storočia
**Internetový mém** (známy tiež ako *internetové meme* alebo *internetový fenomén*; niekedy označovaný skrátene len ako **meme** či slangovo **memečko**) je označenie pre myšlienkový pojem, ktorý sa šíri prostredníctvom internetu. Termín pochádza zo slova mém, ktoré bolo po prvýkrát použité už v roku 1976 Richardom Dawkinsom v jeho knihe *Sebecký gén* a vytvorené bolo analogicky práve od slova *gén*. Môže ísť o akúkoľvek akciu, štýl alebo konanie, ktoré je šírené pomocou internetu (napr. pomocou sociálnych sietí, blogov, e-mailov, diskusných fór,...) a šíri sa tak, že si ho ľudia posielajú medzi sebou. Internetové mémy môžu mať formu slov, obrázkov, odkazov, internetových stránok, videí, hashtagov a iných.

Je možné rozlíšiť dve charakteristiky: internet je buď témou alebo vlastnosťou, špecifikom šírenia a použitia. Len málo z internetových mémov pokrýva obe polohy. Takéto už môžu používať aj autoreferenciu. Je veľa takých, ktoré sa internetom šíria, používajú sa na ňom, ale len málo takých, ktoré žijú aj mimo internetu, a aj napriek tomu sa ho týkajú.

Referencie
----------

1. ↑   *Ako mám v slovenčine písať a čítať slovo... | Jazyková poradňa | SME.sk* [online]. jazykovaporadna.sme.sk, [cit. 2019-11-29]. Dostupné online.
2. ↑   *meme* [online]. Oxford Dictionaries, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online. Archivované 2019-05-23 z originálu.
3. ↑  REFRESHER. *Meme: Bizarný výkrik ľudstva, ktorý valcuje internet. Ako to vôbec začalo a čo znamenajú tie najznámejšie?* [online]. refresher.sk, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online.
4. ↑   *Sebecký gén podľa Richarda Dawkinsa* [online]. 9em.sk, 2016-05-22, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Internetový mem na českej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Mém
**Hana Kostolanská** (\* 25. apríl 1928, Kátlovce – † 15. január 2017, Bratislava) bola slovenská rozhlasová herečka, manželka lekára Jozefa Kostolanského. Svojím trochu zastretým zamatovým hlasom sa uplatnila skôr v dramatických sekvenciách, hoci zaujímavo interpretovala aj niektoré prózy. Pravidelne účinkovala aj v literárnych pásmach. Je sestrou predčasne zosnulého básnika Pavla Ušáka–Olivu. Bola zakladajúcou členkou súťaže Kátlovce Pavla Ušáka Olivu.

Životopis
---------

Od roku 1949 pracovala ako administratívna pracovníčka, neskôr ako redaktorka vzdelávacieho oddelenia. V rokoch 1950 – 1952 absolvovala odborný divadelný kurz pri Novej scéne v Bratislave a v roku 1956 tu aj úspešne zložila maturitnú skúšku. Od roku 1953 sa stala členkou Rozhlasového hereckého súboru Československého rozhlasu v Bratislave. Tu pôsobila ako rozprávač (dokumentárne pásma, herecké profily). V rozhlasových hrách pre mládež pod vedením režisérky Viery Weidlerovej zosobňovala staršie dámy, mamy, staré mamy, tety a susedy a mnohé ďalšie.

Ocenenia
--------

* *Cena za herecký výkon* (1971, Festival pôvodnej rozhlasovej hry v Piešťanoch)
* *Fra Angelica* (2007)

Rozhlasová tvorba
-----------------

### Dramatická rozhlasová tvorba

* *Nestačí mi slovko ďakujem* (1986), réžia Viera Weidlerová
* *Hviezda v dlhej nočnej tme* (1986), r. Viera Weidlerová
* *Donkichot zo Záhradnej ulice* (1981), r. Viera Weidlerová
* *Alžbeta a Babeta* (1984), r. Viola Muránska
* *Vietor koncom leta* (1971), r. Viola Muránska
* *Záhrada princeznej Zornice* (1983), r. Viola Muránska

### Zábavné relácie

* *Kaleidofón* (1987)
* *Variácie*

Referencie
----------

1. ↑   Rozlúčili sme sa s herečkou Hanou Kostolanskou. *rtvs.sk*. Dostupné online [cit. 2017-09-03].
2. ↑  HUDÍK, Pavol. *Môj rozhlas*. [s.l.] : Jamex, s.r.o. 2006. ISBN 8096863622. S. 398.
3. ↑   *Spomienka na Hanu Kostolanskú | Novinky z radnice* [online]. nzr.trnava.sk, [cit. 2019-12-18]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * SNK: 165745
* VIAF: 6621156565731023500004
Galerie Colbert
**Galerie Colbert** je pasáž v Paríži v 2. obvode. Vstupy do pasáže sa nachádzajú na ulici *Rue des Petits-Champs* v dome č. 6 a na *Rue Vivienne* č 4. Pasáž končí ako slepá ulica.

Od roku 1992 je zaradená medzi Monument historique.

Dejiny
------

Galerie Colbert bola vytvorená v roku 1826 ako konkurencia pre susednú Galerie Vivienne, ale nikdy nezískala taký ohlas ako ona. Vznikla na mieste bývalého paláca, ktorého majiteľom bol minister financií Colbert, po ktorom tiež nesie svoje meno. Uprostred pasáže sa nachádza presklený oválny priestor s priemerom 15 m nazývaný rotunda.

V 70. rokoch 20. storočia musela byť kvôli zlému technickému stavu uzavretá. Dom s pasážou kúpila susediaca Bibliothèque nationale de France. Pasáž bola v 80. rokoch renovovaná a opäť otvorená pre verejnosť. Po presídlení knižnice do 13. obvodu budovu prevzali *Institut national d'histoire de l'art* (Národný ústav dejín umenia) a *Institut national du patrimoine* (Národný ústav kultúrneho dedičstva).

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.

Literatúra
----------

* Jean-Claude Delorme/Anne-Marie Dubois: *Passages couverts parisiens*. Parigramme, Paris 2002 (1. Auflage Paris 1996), ISBN 2-84096-264-0
* Bertrand Lemoine: *Les passages couvertes en France*. Délégation à l'Action Artistique de la Ville de Paris, Paris 1990, ISBN 2-905118-21-0

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Galerie Colbert**

Externé odkazy
--------------

* Pasáž na stránkach mesta Paríža
* Galerie Colbert v Monuments historiques

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Galerie Colbert na českej Wikipédii.*
Galéria Uffizi
**Galleria degli Uffizi** je jedna z dvoch galérií obsahujúcich prierez výtvarného umenia v talianskej Florencii (popri galérii Pitti). Je to jedna z najznámejších galérií na svete. Je to najnavštevovanejšia galéria vo Florencii. Leží hneď pri rieke Arno a rad pri vstupe môže zabrať aj niekoľko hodín.

Galleria degli Uffizi zaznamenáva prierezovo výtvarnú tvorbu od antického Ríma po barok. Medzi slávnymi autormi, ktorých diela sú v tejto galérii vystavené, sú Giotto, Beato Angelico, Masaccio, Piero della Francesca, Sandro Botticelli, Leonardo da Vinci, Lucas Cranach, Albrecht Dürer, Michelangelo Buonarroti, Raffaelo Sanzio, Tizian, Paolo Veronese, Peter Paul Rubens, Caravaggio, Rembrandt a iní.

Galéria začína na najvyššom poschodí antickými sochami a renesančnými portrétmi vtedajších súčasníkov. Pre návštevníka môže byť usporiadanie veľmi mätúce, pretože sa na hornom poschodí s antikou ďalej mieša gotické umenie quattrocenta, renesančné umenie talianskych majstrov s tzv. „nemeckou školou" a pokračuje do nižších poschodí barokovým umením. Zbierka je menšia ako zbierka paláca Pitti, no obsahuje slávne obrazy ako napr. Botticelliho *Klaňanie troch kráľov* alebo Michelangelovu *Svätú rodinu*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Galleria degli Uffizi**

Súradnice: 43°46′06″S 11°15′21″V﻿ / ﻿43,768439°S 11,2559°V﻿ / 43.768439; 11.2559

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny portál – taliansky, anglicky
* Palác Uffizi Archivované 2009-07-25 na Wayback Machine – história paláca
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny
**Emil Adolf von Behring** (\* 15. marec 1854, Hansdorf, Nemecko – † 31. marec 1917, Marburg) bol nemecký lekár, bakteriológ a fyziológ, jeden zo zakladateľov imunológie a sérológie, objaviteľ séra proti záškrtu. V roku 1901 sa stal prvým nositeľom Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu.

Životopis
---------

Z finančných dôvodov vyštudoval medicínu na *Vojenskej lekárskej škole* (*Kaiser-Wilhelm-Akademie für das militärärztliche Wesen*) v Berlíne (1874 – 1878). Pôvodne bol teda vojenský lekár, 5 rokov povinnej služby pre armádu si odpracoval na hygienickom ústave v Berlíne, ktorý viedol Robert Koch. Zaoberal sa tu najm bakteriológiou, toxikológiou baktérií. Neskôr sa spolu s Dr. Kitasatom zaoberal štúdiom imunologických tém súvisiacich so záškrtom a tetanom. V roku 1890 vyšiel v *Deutsche Medizinische Wochenschrift* ich spoločný článok pojednávajúci o vzniku imunity proti záškrtu a o protitetanovej imunite u zvierat. V ďalšom čísle vyšiel ďalší článok, v ktorom Behring popísal metódu získavania séra proti záškrtu imunizáciou koní. V roku 1892 bola v Nemecku začatá masová výroba tohto séra.

V roku 1893 získal Behring miesto profesora hygieny na lekárskej fakulte univerzity v Marburgu a túto pozíciu zastával do konca života. O dva roky neskôr sa stal tiež riaditeľom Ústavu hygieny v Marburgu. V roku 1914 založil Behring-Werke, firmu zaoberajúcu sa vývojom sér a vakcín.

Publikácie
----------

* *Die Blutserumtherapie* (1892)
* *Die Geschichte der Diphtherie* (1893)
* *Bekämpfung der Infektionskrankheiten* (1894)
* *Beiträge zur experimentellen Therapie* (1906)
* *E. v. Behring's Gesammelte Abhandlungen* (1915) Dostupné online

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Emil Adolf von Behring**

Externé odkazy
--------------

* Biografia na Nobelprize.org

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Emil Adolf von Behring na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu |
| --- |
| 
* Emil Behring (1901)
* Ronald Ross (1902)
* Niels Finsen (1903)
* Ivan Petrovič Pavlov (1904)
* Robert Koch (1905)
* Camillo Golgi / Santiago Ramón y Cajal (1906)
* Alphonse Laveran (1907)
* Iľja Iľjič Mečnikov / Paul Ehrlich (1908)
* Emil Kocher (1909)
* Albrecht Kossel (1910)
* Allvar Gullstrand (1911)
* Alexis Carrel (1912)
* Charles Richet (1913)
* Robert Bárány (1914)
* Jules Bordet (1919)
* August Krogh (1920)
* Archibald Hill / Otto Meyerhof (1922)
* Frederick Banting / John Macleod (1923)
* Willem Einthoven (1924)

 |
| 
* **1901 – 1925**
* 1926 – 1950
* 1951 – 1975
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 150838907
* GND: 118654918
* ISNI: 0000 0001 0259 826X
* LCCN: n84805711
* NK ČR: nlk20000077319
* VIAF: 22431555
* WorldCat: lccn-n84805711