**Kallimachos** (starogr. *Καλλίμαχος* – *Kallimachos*) (\* okolo 310/305 pred Kr. Kyréné – † okolo 240 pred Kr. Alexandria) je považovaný za hlavného predstaviteľa tzv. alexandrijskej básnickej školy, najvýznamnejšieho smeru helénistickej poézie.

Kallimachos sa okrem svojich básní preslávil aj ako najpoprednejší knihovník a riaditeľ Alexandrijskej knižnice a autorstvom prvého vedecky spracovaného katalógu kníh knižnice.

Biografia
---------

Narodil sa v Kyréne. Svoj pôvod údajne odvodzoval od Batta, zakladateľa a kráľa Kyrény. V Alexandrii spočiatku pôsobil ako učiteľ. Do vysokej funkcie knihovníka Alexandrijskej knižnice sa vypracoval básňami na oslavu Ptolemaiovcov.

Diela
-----

Oxyrhynský papyrus s úryvkom Kallimachovej *Aitie* (Pfeiffer fr. 178 = P.Oxy. XI 1362 fr. 1 col. i) 1. stor.
Kallimachove básne boli poéziou horných vrstiev a vyznačovali sa formálnou dokonalosťou, tématickou vyhranenosťou a učenosťou. Zobrazovali výjavy z mýtov, denného života, scénky z prírody a často aj intímne city jednotlivca. Dbal hlavne na vycibrenosť verša, pričom dával prednosť menším útvarom. Grécku poéziu obohatil o nový druh: o *epillion* (malý epos). Jeho najznámejším dielom je *Aitia* (Pôvody či Príčiny), elegická báseň o asi 7000 veršoch v štyroch knihách, ktorých súčasťou je báseň *Berenikina kader* (Bereníkés plokamos)  zložená k oslave egyptskej kráľovnej Bereniky II. sestry a od roku 246 pred Kr. manželky Ptolemaia III. zavraždenej v roku 221 pred Kr. Bereniké za šťastný návrat svojho muža z tretej sýrskej vojny (246 – 241 pred Kr.) obetovala bohyni Afrodite kader svojich vlasov a Kallimachos oslávil túto kader a jej zmiznutie v tejto elégii. Záhadné zmiznutie Berenikiných vlasov z chrámu, zachránil astronóm Konón pohotovým objavením súhvezdia (Vlasy Bereniky), ktoré identifikoval ako tieto vlasy prenesené na súhvezdie. Medzi ďalšie Kallimachove básnické diela patrili *Hekabé, Jamby, Sósibiovo víťazstvo alebo Zbožtenie kráľovny Arsinoé*. Kallimachos pravdepodobne vydal okolo 800 svitkov. Významne ovplyvnil neskorších rímskych básnikov.

Staroveký autor Diogenes Laertios zaznamenal krásny Kallimachov epigram, ktorý zložil na pamiatku svojho priateľa Hérakleita, elegického básnika z Halikarnasu: „*Ktosi mi povedal, Herakleitos, o tvojej smrti; slzy som vyronil vždycky, keď som si spomenul ver, ako sme celé dni strávili spolu, no z teba, môj priateľ halikarnaský, teraz ostal len popol a prach. Žijú však tvoje slávičie hlasy, bo jedine týmto možné je dostať sa z moci hrabivých Hádových rúk."*

Kallimachos bol vedľa poézie aj autorom rôznych diel týkajúcich sa literárnej kritiky i iných vedných oborov (medzi nimi *O riekach našeho sveta, O nymfách, Chronologický zoznam aténskych dramatikov*), ktoré sa nedochovali. Zachovalo sa od neho šesť hymnov, šesťdesiat epigramov a zvyšok len vo fragmentoch.

Pôsobenie v Alexandrijskej knižnici
-----------------------------------

Alexandrijská knižnica bola najväčšia a najslávnejšia staroveká knižnica. Za vlády egyptského panovníka Ptolemaia II. ktorý bol priam posadnutý zberateľskou vášňou, dosiahol počet jej rukopisov (svitkov) asi 200 000 a neskôr ich počet vzrástol až na 700 000. Významných učencov a umelcov pracovalo v knižnici denne okolo stovky a tento počet sa trvale udržoval viac ako sto rokov. História písomných diel tejto knižnice sa radí do veľkých období gréckej vedy a umenia a zároveň je oslavou génia gréckych vedcov a umelcov. V knižnici pracoval aj básnik a knihovník Kallimachos, ktorý si vytýčil gigantickú úlohu zkatalogizovať všetky prítomné knihy a vypracoval stodvadsať zväzkový katalóg kníh (Pinakes).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Grécky zázrak*. Bratislava : Mladé letá, 1990. ISBN 80-06-00122-7. S. 539-540.
2. 1 2 3 4 5  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 291-292.
3. ↑  Martino Menghi. *Encyklopédia starovekého Grécka*. Bratislava : Perfekt, 2003. ISBN 80-8046-328-X. S. 79.
4. ↑   *Kronika ľudstva*. Bratislava : Fortuna print, 1995. ISBN 80-7153-090-5. S. 144.
5. ↑  Diogenes Laertios. *Životopisy slávnych filozofov*. Bratislava : Vydavateľstvo Spolku slovenských spisovateľov, 2007. ISBN 978-80-8061-286-3. S. 326.
6. ↑   *Tuskulské hovory*. Praha : Svoboda, 1976. 25-068-76. S. 410.
7. ↑  Vojtech Zamarovský. *Grécky zázrak*. Bratislava : Mladé letá, 1990. ISBN 80-06-00122-7. S. 532-533.

Pozri aj
--------

* Pindaros

Autoritné údaje: * BnF: 119298506
* GND: 118518488
* ISNI: 0000 0001 1691 4817
* LCCN: n80040584
* NK ČR: js20020115046
* VIAF: 227445321
* WorldCat: lccn-n80040584