**Aj Čching** (čín. 艾青, pchin-jin: *Aì Qīng*) bol čínsky básnik, považovaný za jedného z najväčších čínskych lyrikov 20. storočia.

Mená
----

Aj Čching bol umelecký pseudonym, jeho vlastné meno bolo **Ťiang Čeng-chan** (čín. 蔣正涵, pchin-jin: *Jiǎng Zhènghán*), používal tiež pseudonym **Ťiang Chaj-čcheng** (čín. 蔣海澄, pchin-jin: *Jiǎng Hǎichéng*).

Život
-----

Od roku 1929 študoval vo Francúzsku maliarstvo. V roku 1932 sa vrátil do Šanghaja kde začal písať poéziu (vplyv naň mala avantgarda, napríklad Majakovskij); pre účasť v ľavicovom odboji proti japonskej invázii bol až do roku 1935 väznený Kuomintangom. Nasledujúceho roku vydal svoj debut *Ta-jen-che* (meno jeho pestúnky), v roku 1939 jedno zo svojich majstrovských diel, *Sever* (Pej-fang). Potom nasledovalo jeho najplodnejšie obdobie, kedy do roku 1942 putoval po krajine a spoznával čínsky vidiek. Básne z tejto doby sú chmúrne obrazy plné stiesnenej atmosféry zúfalstva i nádeje. Počas čínsko-japonskej vojny cestoval do Jen-anu, v ktorom bolo po ukončení Dlhého pochodu sídlo komunistickej strany. Určitú dobu bol v úzkom kontaktu s Mao Ce-tungom, s ktorým diskutoval literárnu politiku.

Do päťdesiatych rokov sa zúčastnil komunistických aktivít. V tejto dobe začal byť tiež prekladaný. Okrem poézie písal aj teoretickej knihy o literatúre. V roku 1958 bol počas Kampane proti pravičiarom obvinený z "pravičiarstva", pretože sa zastal básničky Ting Ling, a bol poslaný s celou rodinou na vidiek do Sin-ťiangu. Počas Kultúrnej revolúcie bol väznený v rôznych pracovných táboroch, kde mu bolo zakázané publikovať, kvôli čomu sa niekoľko krát pokúsil o samovraždu. Znovu publikovať smel až od roku 1978. O dva roky neskôr podnikol svoju druhú cestu do Francúzska, kde ho v roku 1985 François Mitterrand vymenoval za rytiera Rádu umenia a literatúry. Jeho synom je čínsky výtvarník a politický aktivista Aj Wej-wej, spoluautor návrhu Olympijského štadióna v Pekingu.

Dielo
-----

### Básnické zbierky

* *Ta-jen-che* ( 1936), básne venovanej spomienke na detstvo a na prostú opatrovateľku, podľa ktorej je zbierka pomenovaná,
* *Siang tchaj-jang* (1938, Za slnkom),
* *Pej-fang* (1939, Sever),
* *Li-ming ti tchung-č’* (1939, Zvesť o svitaní),
* *Tcha s'-la ti-er-cch’* (1939, Zomrel druhýkrát),
* *Kchuang jie* ( 1940, Pustina),
* *Chuo-pa* (1940, Pochodeň),
* *Siang š’-tie süan-pu* (1942, Prevolanie na svet),
* *Chuan-chu-ti* ( 1952, Radostné volanie),
* *Pao-š’-ti chung-sing* (1953, Rubínové hviezdy),
* *Čchun-tchien* (1956, Jar),
* *Chaj-tia-šang* (1956, Na modrom útese),
* *Kuej-laj te ke* (1980, Pieseň návratu).

### Eseje

* *Š’-lun* (1940, Rozpravy o poézii),
* *Sin wen-i hun-ťi* (1956, State o modernej literatúre a umení).

V českom preklade boli vydané diela *Mám rád tuto zemi, Trakař, Podzim* (Nový Orient 8, 1953), a *Jsou rybníky v zimě…* (Sto moderních básníků, Praha Československý spisovatel, 1967)

Referencie
----------

1. ↑  Slovník spisovatelů - Asie a Afrika 1. Odeon, Praha 1967, str. 167-168
2. ↑  LEE, Ruru. *Obituary: Ai Qing* [online]. The Independent, [cit. 2023-01-05]. Dostupné online. (po anglicky)
3. 1 2  KING, Gilbert. *The Silence that Preceded China’s Great Leap into Famine* [online]. Smithsonian Magazine, [cit. 2023-01-05]. Dostupné online. (po anglicky)

Ďalšia literatúra
-----------------

* HLADÍKOVÁ, Kamila. *Moderní čínská literatura : učební materiál pro studenty sinologie*. 1. vyd. Olomouc : Univerzita Palackého v Olomouci, 2013. 189 s. ISBN 978-80-244-3840-5. S. 50 – 51.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aj Čching**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Aj Čching na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 151044
* BnF: 119176232
* GND: 118951181
* ISNI: 0000 0001 2145 2856
* LCCN: n81020333
* NK ČR: ola2002142387
* VIAF: 100268751
* WorldCat: lccn-n81020333