recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
MUDr. **Zdenka Jesenská**, DrSc. (\* 6. marec 1931, Užhorod – † 16. január 2022, Bratislava) bola významná slovenská mikrobiologička a mykologička. Bola odborníčkou v oblasti lekárskej mykológie, mykológie potravín a krmív, mykológie životného prostredia a mykotoxikológie.

Životopis
---------

Po ukončení štúdií na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe započala svoje pracovné pôsobenie v okrese Gelnica, kde zápasila s epidémiami záškrtu a osýpok. Neskôr prešla na miesto odbornej asistentky pre lekársku mykológiu na Doškoľovacom ústave pre lekárov a farmaceutov v Bratislave. Od roku 1974 pracovala na Výskumnom ústave preventívneho lekárstva, neskôr pod názvom Ústav preventívnej a klinickej medicíny, dnes Slovenská zdravotnícka univerzita v Bratislave. Získala tam vedeckú hodnosť kandidátky vied a neskôr aj doktorky vied v odbore hygiena. Bola tiež zakladateľkou laboratória pre mikroskopické huby a mykotoxíny – až do roku 1993 česko-slovenského referenčného laboratória. Nakrátko pôsobila tiež v Centraalbureau voor Schimmelcultures v holandskom Baarne. Bola členkou Česko-slovenskej spoločnosti mikrobiologickej, Českej vedeckej spoločnosti pre mykológiu a Slovenskej mykologickej spoločnosti.

Publikácie
----------

Zdenka Jesenská je autorkou 139 publikácií, z toho 2 monografií. Jej najvýznamnejším dielom je unikátna kniha *Mikroskopické huby v požívatinách a v krmivách* z roku 1987, ktorá bola v roku 1993 preložená do angličtiny. Na jej počesť pomenovali v roku 2008 nový druh huby: *Alternaria jesenskae* Labuda, P. Eliáš & Sterfl (alternária Jesenskej).

Ocenenia
--------

Zdenka Jesenská bola nositeľkou nasledujúcich ocenení:

* Strieborná Muchova plaketa Slovenskej spoločnosti pre racionálnu výživu
* Zlatá Muchova plaketa Slovenskej spoločnosti pre racionálnu výživu
* Patočkova medaila Česko-slovenskej spoločnosti mikrobiologickej

Referencie
----------

1. 1 2 3  Elena Piecková, Vladimír Ostrý. ZA MUDR. ZDENKOU JESENSKOU, DRSC.. *Mykologické listy*, 2022, s. 81-82. Dostupné online. (Slovak)
2. ↑   *Alternaria jesenskae Labuda, P. Eliáš & Sterfl.* [online]. Index Fungorum. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  Elena Piecková. MUDr. Zdenka Jesenská, DrSc.. *Sprievodca Slovenskej mykologickej spoločnosti*, 2011, s. 19-20. Dostupné online. (Slovak)

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2010593235
* VIAF: 4210165272366510690002
**Kyselina benzoová** (správne **kyselina benzénkarboxylová**, vzácnejšie **kyselina fenylmravčia**) je tuhá bezfarebná kryštalická látka s racionálnym vzorcom C6H5COOH. Je najjednoduchšou aromatickou karboxylovou kyselinou. V potravinárstve má priradené E číslo **E210**.

Vlastnosti
----------

### Fyzikálne vlastnosti

Kyselina benzoová tvorí pri normálnych podmienkach bezfarebné kryštály bez zápachu. Teplota topenia je 122,4 °C a vrie pri 249 °C. Pri vyšších teplotách (nad 100 °C) sublimuje. Vo vode sa pri 20 °C rozpúšťa len mierne (3,4 g/l vody), rozpustnosť možno zvýšiť prídavkom silnej zásady (napr. NaOH) resp. miernym zahriatím. 

* Hustota: 1321 kg/m3
* Mólová hmotnosť: 122,12 g/mol
* pH: 3,1–3,3 (10 g/l vody)
* Tlak pár: 1,3 Pa
* Medza výbušnosti: 1,4 obj. %

### Chemické vlastnosti

Kyselina benzoová patrí v rámci organických kyselín medzi stredne silné kyseliny (pKa = 4,17). Jej vyššiu kyslosť oproti alifatickým analógom spôsobuje stabilizačné pôsobenie aromatického jadra po odštiepení protónu z karboxylovej skupiny. 

Kyselina benzoová poskytuje všetky reakcie charakteristické pre karboxylové kyseliny (napr. esterifikácia, tvorba solí, tvorba funkčných derivátov):

Na aromatickom jadre možno uskutočniť elektrofilné substitúcie, prebiehajú však ťažšie než na benzéne:

Použitie
--------

Kyselina benzoová a jej soli (benzoan sodný, draselný, vápenatý) sú mierne toxické (LD50 ≈ 0,5 g/kg) a používajú sa ako konzervačné prísady (E210, E211, E212, E213). Konzervačný účinok spočíva v schopnosti kyseliny benzoovej inhibovať rast kvasiniek, baktérií a obzvlášť plesní. Kyselina benzoová sa používa na konzerváciu potravín kyslého charakteru (citrusové šťavy, sýtené nápoje). Doteraz sa vedú spory o zdravotnej nezávadnosti jej používania ako konzervačného prípravku.

Kyselina benzoová slúži aj ako dôležitá surovina pri výrobe fenolu, benzoylchloridu, dibenzoylperoxidu (iniciátor polymerizácie).

Výroba
------

Svetová ročná produkcia kyseliny benzoovej dosahuje 0,25 mil. ton. Priemyselne sa vyrába oxidáciou toluénu kyselinou dusičnou resp. vzdušným kyslíkom za prítomnosti kobaltnatých katalyzátorov alebo dekarboxyláciou kyseliny ftalovej.
**Škoda 19 T** (obchodný názov Elektra) je obojsmerná päťčlánková, čiastočne nízkopodlažná električka vyrábaná českou firmou Škoda Transportation v rokoch 2010 – 2011.

Ide o obojsmerný variant električky Škoda 16 T, ktorú firma dodala do Vroclavu v rokoch 2006 – 2007 v počte 17 kusov. Vozeň je zložený z päť článkov (dizajn od štúdia Porsche Design Group), z ktorých nepárne sú usadené na dvojnápravových podvozkoch, párne sú nesené. Krajné podvozky sú hnacie, vždy s dvomi elektromotormi s výkonom 95 kW. Električka je z 65 % nízkopodlažná. Polopantograf je umiestnený na strednom článku.

Výroba
------

Zmluva na dodávku 28 električiek 19 T do Vroclavu bola podpísaná 2. apríla 2009. Neskôr bol zvýšená o ďalšie tři vozne, celkový kontrakt tak dosahuje čiastky približne 2 miliardy českých korún (asi 73 miliónov eur). Prvá vyrobená električka bola zástupcom Vroclavu predstavená v areáli Škody v Plzni dňa 12. novembra 2010. Všetky vozne boli dodané do konca roka 2011. Sú súčasťou projektu Električka Plus, v rámci ktorého má byť pomocou moderných tratí a vozidiel spojené centrum mesta s futbalovým štadiónom, kde sa v roku 2012 konali zápasy majstrovstva Európy vo futbale.

Prototyp bol 23. novembra 2010 prevezený z areálu Škody do plzenskej električkovej vozovne Slovany, kde bol zložený a kde dostal „prototypové" evidenčné číslo 117 (v rade skúšaných vozňov). Ešte toho dňa v noci vyšiel do ulíc mesta kvôli zloženiu technicko-bezpečnostnej skúšky a od tej doby absolvovala električka niekoľko skúšobných jázd po Plzni (okrem jednej poobedňajšej výnimky iba v nočných hodinách). Dňa 3. decembra 2010 bola odvezená z areálu PMDP späť k výrobcovi. Ešte v priebehu decembra bol vozeň predaný vroclavskému dopravnému podniku, ktorý ho označil evidenčným číslom 3101. Všetky vozne boli dodané do konca roka 2011.

Dodávky
-------

|  | Mesto | Roky dodávok | Počet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vroclav | 2010 – 2011 | 31 |
|  |  | **Suma** | **31** |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Škoda 19 T**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Škoda 19T na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Električky vyrábané spoločnosťou Škoda Holding |
| --- |
| Elektra | 
* 06 T (Cagliari)
* 10 T (USA)
* 13 T (Brno)
* 14 T (Praha)
* 16 T (Vroclav)
* 19 T (Vroclav)

 |
| ForCity | 

|  |  |
| --- | --- |
| Classic | 
* 18 T (Eskišehir)
* 26 T (Miskolc)
* 28 T (Konya)
* 35 T (Kamenica)

 |
| Plus | 
* 29 T (Bratislava)
* 30 T (Bratislava)
* 52 T (Praha)

 |
| Alfa | 
* 15 T (Praha, Riga)

 |
| Smart | 
* Artic (Helsinki)
* 36 T (Rhein-Neckar)
* 37 T (Rhein-Neckar)
* 38 T (Rhein-Neckar)
* 39 T (Ostrava)
* 40 T (Plzeň)
* 41 T (Bonn)
* 45 T (Brno)

 |

 |
| *Modernizácie a nezaradené* | 
* 01 T (Plzeň)
* 02 T (Liberec)
* 03 T „Astra"/„Anitra" (Česko)
* 05 T „Vektra" (prototyp)
* 27 T (Čching-tao)

 |
**Bifenyl** (niekedy aj **difenyl**, **fenylbenzén**; systematický názov: **1,1'-bifenyl**) je aromatická organická zlúčenina. Za normálnych podmienok ide o pevnú látku, ktorá tvorí biele kryštály. Vyznačuje sa príjemnou vôňou. Je prakticky nerozpustný vo vode, dá sa však rozpustiť v bežne dostupných organických rozpúšťadlách. Z hľadiska štruktúry ide vlastne o 2 benzénové jadrá spojené jednoduchou väzbou. Alkyl a funkčná skupina odvodené od bifenylu sa nazývajú bifenylyl a bifenylová skupina.

Výroba
------

Bifenyl sa prirodzene vyskytuje v surovej rope a uhoľnom dechte. Z týchto zdrojov sa dá oddeliť destiláciou.

Priemyselne vzniká ako vedľajší produkt pri výrobe benzénu, pomocou dealkylácie toluénu, pri nasledujúcej reakcii:

CH3C6H5 + C6H6 → C12H10 + CH4

Zámerne sa priemyselne vyrába pomocou oxidačnej dehydrogenácie benzénu. Tá prebieha nasledovne:

2 C6H6 + 0,5 O2 → C12H10 + H2O

V laboratóriu sa dá pripraviť z brómbenzénu, z ktorého sa reakciou s horčíkom pripraví grignardov reaktant, fenylmagnéziumbromid. Ten po pridaní brómbenzénu reaguje a vzniká bifenyl.

Využitie
--------

### Chemický priemysel

Pretože bifenyl nemá na sebe naviazané žiadne funkčné skupiny ani iné substituenty je pomerne málo reaktívny. Využíva sa však ako surovina na výrobu polychlórovaných bifenylov, ktoré kedysi boli široko používané elektricky izolujúce teplovodné kvapaliny a pesticídy.

### Potravinársky priemysel

Bifenyl zabraňuje rastu húb a plesní a preto sa využíva aj ako konzervačná látka s E číslom E 230. Používa sa väčšinou v citrusových plodoch a najmä pri ich prevoze. Používanie na potravinárske účely je však v štátoch EÚ zakázané.

### Ostatné

V zmesi s difenyléterom (tiež tuhá látka) vytvára eutektickú zmes a je kvapalný. Táto zmes sa využíva ako teplovodná látka na prenos tepla a je chemicky stabilná až do 400 °C.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Biphenyl
2. ↑  Diphenyl
3. ↑  Beilsteins Handbuch der organischen Chemie, Volume 5
4. ↑  Hydrocarbons
**Mravčan amónny** (NH4HCO2) je amónna soľ kyseliny mravčej. Je to bezfarebná, hygroskopická, kryštalická pevná látka.

Použitie
--------

Čistý mravčan amónny sa rozkladá na formamid a vodu. Kyselinu mravčiu je možno získať reakciou mravčanu amónneho so zriedenou kyselinou a pretože mravčan amónny sa tiež vyrába z kyseliny mravčej, môže slúžiť ako spôsob uloženia kyseliny mravčej.

V prítomnosti paládia  sa mravčan amónny rozkladá na vodík, oxid uhličitý a na amoniak. Vodík adsorbuje na povrch kovového paládia, kde môže reagovať s rôznymi funkčnými skupinami. Napríklad alkény môžu byť adované na alkány, alebo formaldehyd na metanol. Aktivované jednoduché väzby na heteroatómy a tiež môžu byť nahradené atómami vodíka (hydrogenácia).

Mravčan amónny môže byť použitý v Leuckartovej reakcii. Môže sa tiež použiť ako vyrovnávacia pamäť v kvapalinovej chromatografii (HP-LC), a je vhodný pre použitie v hmotnostnej spektrometrii s kvapalinovou chromatografiou ( LC/MS). Hodnoty kyslej disociačnej konštanty kyseliny mravčej a amónneho iónu sú 3,8 a 9,2.

Reakcia
-------

Pri zahriatí mravčanu amónneho sa odstraňuje voda, tvorí sa formamid. Pri ďalšom zahrievaní sa tvorí amoniak a voda.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ammonium formate na anglickej Wikipédii.*
**Kyselina vínna** je biela kryštalická organická kyselina. Nachádza sa v mnohých rastlinách (napríklad v citrusoch) a je jednou z najdôležitejších kyselín nachádzajúcich sa vo víne. Pridáva sa do jedál na dodanie kyslej chuti a používa sa tiež ako antioxidant. Jej soli sa nazývajú vínany alebo tartaráty. Systémový názov kyseliny vínnej je **kyselina 2,3-dihydroxybutándiová**.

Kyselina vínna bola po prvýkrát izolovaná z vínanu draselného (kálium-tartarátu). Jej chiralita bola objavená v roku 1832 Jeanom Baptistom Biotom, ktorý spozoroval jej schopnosť otáčať rovinu polarizovaného svetla. Louis Pasteur pokračoval v týchto výskumoch a keď v roku 1847 skúmal tvary kryštálov kyseliny vínnej, zistil, že sú asymetrické. Pasteur bol prvý, kto vyrobil čistú vzorku ľavotočivej kyseliny vínnej (kyseliny D-(-)-vínnej).

Stereochémia
------------

Bežne sa vyskytujúca kyselina vínna je chirálna, t. j. jej molekuly sú navzájom nestotožniteľné s ich zrkadlovými obrazmi. Je dôležitou surovinou v organickej chémii, z ktorej sa syntetizujú ďalšie chirálne zlúčeniny. Prirodzene vyskytujúca sa forma kyseliny vínnej je kyselina L-(+)-vínna (pravotočivá kyselina vínna). Jej zrkadlový obraz (enantiomér) - kyselina D-(−)-vínna (ľavotočivá kyselina vínna) a achirálna forma - kyselina mezovínna sú pripravované umelo. Je potrebné si uvedomiť, že pomenovanie izomérov kyseliny vínnej ako pravotočivý a ľavotočivý nesúvisí s ich D alebo L konfiguráciou (tá je odvodená od referenčných zlúčenín D- resp. L-glyceraldehyd), ale so smerom otáčania roviny polarizovaného svetla, kde (+) = pravotočivý a (−) = ľavotočivý stereoizomér. Kyselina L-(+)-vínna a kyselina D-(−)-vínna sú si navzájom enantiomérmi a kyselina mezovínna je diastereomérom (diastereoizomérom) voči im obom.

Vzácne sa vyskytujúca opticky neaktívna forma kyseliny vínnej, kyselina DL-vínna, je ekvimolárnou (1:1) zmesou ľavotočivého a pravotočivého izoméru. Odlišuje sa od kyseliny mezovínnej a triviálne sa nazýva kyselina hroznová (po latinsky *acidum racemicum*; *racemus* = hrozno). Slovo racemický neskôr zmenilo svoj význam a stalo sa všeobecným termínom pre zmes enantiomérov 1:1 - racemát.

Víno a kyselina vínna
---------------------

Tí, ktorí pijú víno, môžu kyselinu vínnu najčastejšie spozorovať ako „vínne kryštáliky" - malé kryštály vínanu draselného, ktoré sa niekedy samovoľne tvoria na korkovom materiáli. Tieto tartaráty (vínany) sú neškodné, aj keď ich niektorí ľudia mylne pokladajú za kúsky skla.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kyselina vínna**

Externé odkazy
--------------

* "History of Tartaric Acid" from Linan Euro-China Co. Ltd.
**Esperantská Wikipédia** bola založená v novembri 2001 ako 11. jazyková verzia celosvetovej encyklopédie Wikipédie. Začala so 139 základnými heslami internetovej Kalblandskej encyklopédie (*Enciklopedio Kalblanda*). Po dohode s jej autorom ich do Wikipédie vložil americký esperantista Chuck Smith, ktorý potom podnikol cestu po Európe s cieľom spopularizovať Wikipédiu medzi používateľmi esperanta v rôznych krajinách.

V januári 2012 obsahovala vyše 158 000 článkov, mala 19 správcov, vyše 60 000 registrovaných užívateľov, z ktorých bolo vyše 490 aktívnych. V júli 2023 mala 340 tisíc článkov a takmer 400 aktívnych užívateľov (registrovaných 212 tisíc). V počte článkov bola 36. najväčšia Wikipédia. Esperantská Wikipédia je tiež najväčšou encyklopédiou písanou v umelom jazyku.

Encyklopédie v Esperante
------------------------

Esperantská Wikipédia voľne nadväzuje na tradíciu Encyklopédie Esperanta (*Enciklopedio de Esperanto*), ktorá vyšla v papierovej podobe v roku 1934 v Budapešti. Všetky články, zachytávajúce stav esperantskej komunity po niekoľko desaťročí jej vývoja, boli vďaka českému esperantistovi Miroslavi Malovcovi, vložené do esperantskej Wikipédie.

Pri príležitosti desiateho výročia vzniku esperantskej Wikipédie bolo v septembri 2011 v Múzeu esperanta vo Svitavách usporiadané medzinárodné stretnutie redaktorov pod názvom Esperantská Wikimánia.

Vzťah k českej Wikipédii
------------------------

Vznik esperantskej Wikipédie je významný aj pre neskoršie vzniknutú českú a Slovenskú Wikipédiu: Prvý preklad hlavnej stránky Wikipédie do češtiny vytvoril esperantista Miroslav Malovec na priamy popud zakladateľa esperantskej Wikipédie, Chucka Smitha. Pracoval vtedy s prekladovým súborom esperantskej Wikipédie.

Referencie
----------

1. ↑  Istý čas bola najväčšou encyklopédiou v umelom jazyku Wikipédia v jazyku volapük, tá je však tvorená hlavne strojovo vygenerovanými článkami so štatistickými informáciami prevažne geografického charakteru.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Esperantská Wikipedie na českej Wikipédii.*
**Čpavok** alebo **hydroxid amónny** je vodný roztok amoniaku. Môže byť označený NH3 (aq), ale častejšie sa používa označenie vzorcom NH4OH. Roztoky amoniaku sú bezfarebné, majú štipľavý zápach a sú zásadité.

Zásaditosť amoniaku vo vode
---------------------------

Pri bežných podmienkach je amoniak bezfarebný plyn so štipľavým a dráždivým zápachom. Je charakterizovaný ako toxická veľmi nebezpečná látka. Vo vode je amoniak veľmi dobre rozpustný, vytvára s ňou silne leptavé zmesi aj pri zriedení. Rozpúšťaním amoniaku vo vode dochádza k disociácii: 

NH3 + H2O {\displaystyle \rightleftharpoons } NH4+ + OH−
Maximálna koncentrácia amoniaku vo vode je 35,6%. Pri 15,6 °C a so zvyšovaním teploty amoniak z roztoku uniká. pH 1M roztoku je 11,63.

Použitie
--------

### Čistiace prípravky

Čpavok (1–3 %) je aj zložkou mnohých čistiacich prostriedkov. Čpavok je populárny v prípravkoch na čistenie okien. Čpavok má tú výhodu, že je to plyn rozpustený vo vode, a ako sa voda vyparuje z okna, plyn sa tiež vyparí a okno zostane bez šmúh.

### Úprava vody

Čpavok sa používa na výrobu chlóramínu, ktorý sa používa najmä v dezinfekcii vody. Chloramín je uprednostňovaný pred chlórovaním pre jeho schopnosť zostať aktívny v stojatých vodovodných potrubiach dlhšie, čím sa znižuje riziko infekcií prenášaných vodou. Čpavok používajú aj akvaristi na účely založenia nového akvária.

### Chladenie

V prvých rokoch dvadsiateho storočia čpavok slúžil ako chladenie v chladničkách, ale po neskoršom vývoji stratil veľkú časť svojho významu pre nízky koeficient výkonu.

Riziká pre zdravie a život
--------------------------

Čpavok vo vyšších koncentráciách plynu v ovzduší leptá oči, dýchacie cesty, pľúca a kožu. Pri nadmernom dýchaní koncentrovaných pár čpavku môže dôjsť k edému pľúc, prípadne ku kŕču dýchacích ciest, čo môže mať za následok udusenie. Koncentrácia 0,2 – 0,3% čpavku vo vzduchu je po pol až jednej hodine smrteľná. Pri koncentráciách vyšších ako 0,5% nastáva smrť do pol hodiny. Styk kvapalného čpavku s nechránenou pokožkou vyvoláva ťažké omrzliny majúce ráz popálenín druhého stupňa (vzhľadom na teplotu varu -33,5 °C sa pri styku s pokožkou búrlivo odparuje a vzhľadom na veľké skupenské teplo ju prudko ochladzuje). Pri koncentráciách medzi dolnou (14%) a hornou (28%) medzou výbušnosti môže pri pôsobení iniciátora dôjsť k výbuchu s príslušnými deštrukčnými účinkami tlakovej vlny.

Riziká pre životné prostredie
-----------------------------

Čpavok je veľmi toxický pre vodné organizmy (predovšetkým ryby). Vzhľadom na svoju zásaditú reakciu môže meniť pH vodných ekosystémov. Vo vode podporuje pri nízkych koncentráciách premnoženie vodných rias.

Referencie
----------

1. ↑   Bratislava: Ministerstvo vnútra SR, [cit. 2022-02-07]. Dostupné online.
2. ↑   *Nebezpečné vlastnosti a označenie látok, ktoré môžu spôsobiť mimoriadnu*
udalosť, ČPAVOK (AMONIAK) *[online]. svit.sk, [cit. 2022-02-07]. Dostupné online. Archivované 2022-03-31 z originálu.*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ammonia solution na anglickej Wikipédii.*
„**Du hast den schönsten Arsch der Welt**" (ang. „You have the most beautiful ass in the world") je pieseň z roku 2007 v nemeckom jazyku od nemeckého dance skladateľa, producenta a DJa Alexa C. (celým menom Alex Christensen). Pieseň *„Du hast den schönsten Arsch der Welt"* bola nahraná v spolupráci so speváčkou Y-ass.

Táto pieseň bola medzinárodným zlomom pre Alexa Christensena. Pretože pieseň dostala vysoké hodnotenia v niekoľkých zahraničných hitparádach, bola znovu vydaná v niekoľkých ďalších jazykoch vrátane angličtiny ako „Sweetest Ass in the World", a takisto vo francúzštine, španielčine, holandčine a češtine.

Jazykové verzie
---------------

V niektorých krajinách bola melódia a slová prispôsobené vkusu miestnych obyvateľov. Niektoré z týchto verzií sú:

* Alex C ft. Y-Ass - „Du hast den schönsten Arsch der Welt" (nemecky - Originál)
* Trasero - „Lekkerste Kont Van Het Land" (holandsky)
* Alex C ft. Y-ass - „Sweetest Ass In The World" (anglicky)
* Alex C ft. Y-ass - „Tienes El Culo Más Bello Del Mundo" (španielsky)
* Alex C ft. Y-ass - „Tu As Le Plus Beau Cul Du Monde" (francúzsky)
* Mr.Vee & Michaela - „Máš Nejhezčí Zadek Na Světě" (česky)
* Släm - „Sul On Kõige Kaunim Kann" (estónsky)

Rebríčky
--------

„Du hast den schönsten Arsch der Welt" je zatiaľ jediný hit na #1 Alexa C. ako sólového speváka v rebríčku German Singles Chart, hoci s hitom „Das Boot" bol spolu s U96 na #1 v Dánsku. Singel „Du hast den schönsten Arsch der Welt" zostal jeden týždeň na vrchole pre týždeň 16. až 23. novembra. V anglickej verzii „Sweetest Ass In The World" sa stal hitom, ktorý dosiahol #57 v rebríčku UK Singles Chart.

Hudobné video
-------------

Video bolo natočené v máji 2007. Video je veľmi kontroverzné kvôli erotickým scénam atď. Hlavnou postavou videa je Y-Ass, ktorý je prezentovaný ako tanečník a rozprávač. V niektorých scénach sa objavuje tvorca singla Alex C

  

### Koncoročné rebríčky

| Rebríček (2007) | Miesto |
| --- | --- |
| German Singles Chart | 40 |
|

| Rebríček (2008) | Miesto |
| --- | --- |
| German Singles Chart | 36 |
|

### Certifikácie

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Krajina | Certifikácia | Predaje/náklady |
| --- | --- | --- |
| Nemecko | Zlato | 150,000 |

 |
Súradnice: 49°08′00″S 21°38′42″V﻿ / ﻿49,133457°S 21,644866°V﻿ / 49.133457; 21.644866

**Olšavka** je potok v Hornom Zemplíne, v južnej časti okresu Stropkov. Je to pravostranný prítok Ondavy, meria 7,6 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Tečie v Ondavskej vrchovine, pramení južne od osady Šembera v lokalite Dubie, v nadmorskej výške približne 265 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie najprv na východ, zľava priberá krátky prítok, sprava potom prítok (221,7 m n. m.) z JJZ svahu Rojova (403,1 m n. m.), stáča sa na juhovýchod a preteká dolinou Dubie. Následne priberá krátky ľavostranný prítok z južného úbočia Rojova, potom krátky prítok sprava a ďalej významnejší ľavostranný prítok z VJV svahu Rojova. Vzápätí priberá ďalší ľavostranný prítok prameniaci JZ od kóty 393,1 m, na krátkom úseku tečie na juh, pričom preteká intravilánom obce Vyšná Olšava, kde sprava priberá prítok zo SV svahu Chraste (468,3 m n. m.) a znovu tečie na juhovýchod. Na dolnom konci obce priberá sprava prítok zo SZ svahu Muchovej hory (472,0 m n. m.), pod obcou tečie prechodne na východ, z pravej strany priberá krátky prítok, zľava Šandalský potok, znovu tečie juhovýchodným smerom a sprava ďalej priberá prítok zo severného úbočia Kamenca (425,1 m n. m.). Následne sa koryto dvakrát esovito ohýba, východojuhovýchodným smerom preteká intravilánom obce Nižná Olšava, pričom z pravej strany priberá posledný prítok prameniaci na SV svahu Vysokého vrchu (423,2 m n. m.) a tečúci lokalitou Táborisko. Napokon sa stáča na juhovýchod, tečie napriameným korytom po nive Ondavy a západne od obce Miňovce, v oblasti Za vodou, ústi v nadmorskej výške 164,7 m n. m. do Ondavy.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2024-02-06]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2024-02-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2024-02-06]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Ondavy (od prameňa po Veľkú Domašu) |
| --- |
| 
* Beskydský potok
* **Brusnička**
* Hrabovčík
* **Chotčianka**
* Jarok (prítok Jedlinky)
* Jarok (prítok Ondavy)
* Jedlinka
* Jedľovský potok
* Kalinčík
* Klamárnica
* Kručovský potok
* **Ladomirka**
* Lozina
* Mirošovec
* Mostovka
* Olšava
* Olšavka
* Riečka
* Roztocký potok
* Rusinec
* Smilnianka
* Studený potok
* Šandalský potok
* Varadský potok
* **Vojtovec**
* Zimný potok

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Brusničky
Vodné toky v povodí Chotčianky
Vodné toky v povodí Ladomirky
Vodné toky v povodí Vojtovca
Vodné toky v medzipovodí Veľkej Domaše
 |
Severná časť Quita
Prezidentský palác
Kostol v meste Quito
**Quito** [kito] (oficiálne meno: San Francisco de Quito) je hlavné mesto Ekvádoru v Južnej Amerike. Nachádza sa v provincii Pichincha v horskej časti krajiny. 

Leží na severe Ekvádora v údolí rieky Guayllabamba na východných svahoch hory Guagua Pichincha (4 794 m), stratovulkánu v pohorí Ánd. S nadmorskou výškou 2 850 m meranej na Plaza de la Independencia je Quito druhým najvyššie položeným hlavným mestom na svete. Počet obyvateľov Quita podľa posledných údajov sčítania (rok 2001) dosiahol 1 399 378. V roku 2005 dosahoval odhad počtu obyvateľov 1 865 541 (v kantóne). Oblasť Quita zaberá plochu približne 112 štvorcových míľ (290 km²).

O postavení Quita ako druhého najvyššie položeného hlavného mesta na svete sú pochybnosti, pretože La Paz v Bolívii, kde sídli bolívijská vláda, je najvyššie položeným správnym mestom. Oficiálnym hlavným mestom Bolívie je Sucre.

Quito sa nachádza asi 22 míľ (35 km) južne od rovníka. Pamätník znázorňujúci rovník je medzi miestnymi známy ako la mitad del mund (stred sveta). 

Vzhľadom na svoju polohu a nadmorskú výšku je podnebie v Quite mierne až chladné, príjemne stále počas celého roka, s najvyššími teplotami typicky okolo 21 °C denne. V Quite sú iba dve ročné obdobia leto (suché) a zima (daždivé).

Quito je druhé najpočetnejšie mesto Ekvádora po Guayaquil. V roku 1978 bolo zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Galéria
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Partnerské mestá
----------------

* Kolumbia  Bogota, Kolumbia
* Argentína  Buenos Aires, Argentína
* Spojené kráľovstvo  Buxton, Spojené kráľovstvo
* USA  Coral Gables, Florida, USA
* Poľsko  Krakov, Poľsko
* USA  Louisville, Kentucky, USA
* Španielsko  Madrid, Španielsko
* Nikaragua  Managua, Nikaragua
* Dominikánska republika  Santo Domingo, Dominikánska republika
* Kanada  Toronto, Kanada

Panoramatická fotografia mesta Quito
*Panoramatická fotografia mesta Quito*

Pozri aj
--------

* Quitské metro

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Quito**

| * z
* d
* u
Ekvádorske pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Quito
* Galapágy
* Národný park Sangay
* Historické centrum Santa Ana de los Ríos de Cuenca
* Qhapaq Ñan

 | Ekvádor |
**Alani** alebo **Aláni** boli kmeňový zväz iránskeho pôvodu, ktorý významne zasiahol do európskych pomerov v dobe sťahovania národov.

Prvý raz sú zmieňovaní severne od Kaspického mora ako kočovníci medzi Volgou a Aralským jazerom. Číňanom bola ich zem známa ako *Alanliao* (阿蘭聊). Okolo 1. storočia sa presunuli na územie dnešnej Ukrajiny a obsadili oblasť okolo Azovského mora a rieky Don (Tanais). Podnikali nájazdy do Perzie, Zakaukazska a okolo 4. storočia sa objavujú na rímskych hraniciach pozdĺž Dunaja.

Okolo roku 370 po útoku Hunov sa rozdelili do dvoch skupín. Jedna časť sa presunula na západ a je označovaná ako *západná* skupina, ktorá sa pripojila ku germánskym kmeňom (Vandalom, Svébom). Pri invázii do Galie väčšina z nich odišla do Španielska a neskôr sa s Vandalmi presunuli do severnej Afriky.

Alani, ktorí zostali v područí Hunov sú označovaní ako *východní* a sú to pravdepodobne predkovia dnešných Osetíncov, Karačajevcov a Balkarov žijúcich v kaukazských republikách južného Ruska.

Externé odkazy
--------------

* Alani na Antike Archivované 2008-12-19 na Wayback Machine
**Ustálené slovné spojenie** alebo **viazané slovné spojenie** alebo **slovné spojenie** je prvé označenie predmetu frazeológie. Na začiatku frazeologických výskumov našli svoje uplatnenie tam, kde bolo potrebné zdôrazniť opozíciu – ustálené slovné spojenie – voľné slovné spojenie. Neskôr sa začalo rozlišovať ustálené spojenie f širšom význame (t. j. všetky slovné spojenia vyznačujúce sa ustálenosťou) a ustálené spojenia v užšom zmysle (patrili sem najmä slovné spojenia ustálenej povahy). Termínu ustálené slovné spojenie istý čas konkurovali aj príbuzné pojmy – ustálený výraz a ustálený zvrat (p.). Presne sa však neterminologizovali, a tak ostali jeho voľnejšími synonymami. Doposiaľ sa využívajú najmä pri popularizačnom výklade, kde sa pripúšťa pomerne voľné zamieňanie presných terminologických pomenovaní. 

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**Robert Peter „Rob" Bauer** (\* 1962, Amsterdam) je admirál Kráľovského holandského námorníctva, od júna 2021 je predsedom Vojenského výboru Organizácie Severoatlantickej zmluvy. V minulosti bol tiež od októbra 2017 do apríla 2021 Náčelník obrany (hol. *Commandant der Strijdkrachten*) Holandských ozbrojených síl a od 1 septembra 2015 do 13 júla 2017 zástupcom náčelníka obrany.

Vojenská kariéra
----------------

Bauer vstúpil do Kráľovského holandského námorníctva cez Kráľovskú námornú akadémiu v roku 1981. V roku 1984 sa stal námorným veliteľom.

V rokoch 2005 až 2007 velil fregate HNLMS *De Ruyter*. V roku 2006 bol v Bahrajne zástupcom veliteľa Pracovnej skupiny 150 v rámci Operácie Trvalá sloboda. V rokoch 2012 až 2015 bol direktorom plánovania.

22. septembra 2015 bol menovaný do funkcie zástupcu Náčelníka obrany a povýšený do hodnosti viceadmirál. V júli 2017 túto pozíciu prenechal nástupcovi, gen. por. Martinovi Wijnenovi, kým sa pripravoval na post Náčelníka obrany. Tým sa stal 5. októbra 2017 keď kvôli smrti dvoch holandských vojakov pri cvičení v Mali rezignoval jeho predchodca Tom Middendorp a vtedajšia ministerka obrany Jeanine Hennis-Plasschaert.

9. októbra 2020 bol náčelníkmi štábov spojeneckých krajín z Vojenského výboru NATO zvolený za nového predsedu Vojenského výboru NATO. Je 33. predsedom v poradí. Výkon svojej funkcie začal 25. júna 2021. Jeho predchodcom bol Air Chief Marshal Sir Stuart Peach.

Referencie
----------

1. 1 2 3  NATO. *Admiral Rob Bauer* [online]. nato.int. Dostupné online.
2. ↑
3. ↑   *Benoeming nieuwe Commandant der Strijdkrachten* [online]. Rijksoverheid.nl, 2017-02-24. Dostupné online. Archivované 2018-11-15 z originálu.
4. ↑   defensie.nl. Dostupné online. Archivované 2021-01-25 z originálu.
5. ↑  NATO. *Dutch defense minister resigns over peacekeepers' deaths in Mali* [online]. Reuters, 2017-10-03. Dostupné online.
6. 1 2  NATO. *NATO Chiefs of Defence elect next Chairman of the Military Committee - Admiral Rob Bauer of the Netherlands Armed Forces* [online]. nato.int, 2020-10-09, rev. 2020-10-09, [cit. 2021-08-05]. Dostupné online.
7. ↑  NATO. *Admiral Rob Bauer begins his tenure as Chair of the NATO Military Committee* [online]. nato.int, [cit. 2021-08-04]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rob Bauer**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rob Bauer na anglickej Wikipédii.*
**Závadský potok** je potok na Hornom Považí, na území okresu Považská Bystrica. Je to ľavostranný prítok Domanižanky, meria 4 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v Súľovských vrchoch, v podcelku Súľovské skaly, na východnom svahu vrchu Tŕnie (716 m n. m.) v nadmorskej výške približne 595 m n. m. Od prameňa tečie sprvu severovýchodným smerom, vstupuje do podcelku Súľovská kotlina a preteká intravilánom obce Zemianska Závada, pričom sprava priberá prítok zo západného svahu Končín (708,2 m n. m.). Následne sa ešte v obci stáča na sever, potom postupne na východ, zároveň vytvára oblúk prehnutý na sever a opúšťa intravilán obce. Ďalej preteká podcelkom Súľovské skaly, kde preteká hlboko zarezanou dolinou a postupne sa stáča severovýchodným smerom. Z pravej strany ešte priberá prítok prameniaci západne od kóty 657 m n. m. a napokon sa severozpadne od obce Domaniža vlieva v nadmorskej výške cca 348 m n. m. do Domanižanky.

Externé odkazy
--------------

* Poloha ústia na mape

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Domanižanky |
| --- |
| *Domanižanka* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Bodianka
* Dedovský potok
* **Domanižanka**
* Hodoň
* Jasenová
* Kvašovský potok
* Lednický potok
* Paľkovský potok
* Praznovský potok
* Závadský potok

 |

Súradnice: 49°03′59″S 18°32′01″V﻿ / ﻿49,066457°S 18,53366°V﻿ / 49.066457; 18.53366
*Toto je článok o piesni Sophie Ellis-Bextor, pre ostatné použitie pozri Take Me Home.*

**Take Me Home (A Girl Like Me)** je piesňou z debutového albumu Sophie Ellis-Bextor *Read My Lips* z roku 2001. "Take Me Home" bol prvým sólovým singlom od spolupráce s talianskym DJom Spillerom na skladbe "Groovejet (If This Ain't Love)" v roku 2000. Autorom piesne je trojica: Michele Aller, Sophie Ellis-Bextor a Bob Esty.

Skladba sa okamžite stala hitom a v britskom singlovom rebríčku dosiahla druhé miesto.

Videoklip
---------

Videoklip ku skladbe režírovala dvorná režisérka Sophie Ellis-Bextor – Sophie Muller, natočené začiatkom júla 2001. Išlo o ich prvú spoluprácu. Videoklip zobrazuje Sophie v rozličných šatách ako tancuje so skupinou mužských tanečníkov. Videoklip ma atmosféru starých tanečných klubov z 30. a 40. rokov 20. storočia.

Zoznam skladieb
---------------

1. "Take Me Home (A Girl Like Me)" - 3:51
2. "Sparkle" - 4:32
3. "Take Me Home (A Girl Like Me)" [Jewels & Stone Mix]
4. "Take Me Home (A Girl Like Me)" [Video] - 4:02

Externé odkazy
--------------

* LyricsDomain; text piesne
* YouTube.com; videoklip "Take Me Home (A Girl Like Me)"
**Beliansky potok** je krátky potok v západnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Belej s dĺžkou 3 km, je tokom VI. rádu.

Prameň
------

Pramení v pohorí Čierna hora na juhozápadnom svahu Vysokého vrchu (851,0 m n. m.), pod sedlom Repy, v nadmorskej výške približne 590 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie juhozápadným smerom cez geomorfologický podcelok Pokryvy a na strednom toku priberá pravostranný prítok prameniaci južne od kóty 887,8 m n. m. a tečúci lokalitou Hrb. Na dolnom toku vteká do intravilánu obce Košická Belá, kde sa priamo v strede obce vlieva do Belej v nadmorskej výške cca 380 m n. m.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2024-01-13]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2024-01-13]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2024-01-13]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Belej (Hornád) |
| --- |
| *Belá* → *Hornád* → *Slaná* → *Tisa* → *Dunaj* |
| 
* **Belá**
* Beliansky potok
* Hŕbkový potok
* Kamenný potok
* Košarisko
* Opátka
* Šumivý potok
* Viničkový potok
* Zlámaný potok
* Zlatník
* Zlatý potok

 |
**Kamenný potok** je potok v Above, preteká západnou časťou mesta Košice, cez okresy Košice I a Košice II. Je to ľavostranný prítok Myslavského potoka, meria 4,1 km a je tokom VI. rádu.

Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Kojšovská hoľa, na juhovýchodnom svahu Kamenného hrbu (558,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 440 m n. m. Od prameňa tečie spočiatku severojužným smerom, zľava priberá krátky prítok (412,0 m n. m.) a preteká západnou časťou Košického lesa. Následne sa stáča juhojuhovýchodným smerom, priberá ľavostranný prítok vznikajúci juhozápadne od kóty 513,0 m, vstupuje do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina a preteká chatovou osadou Girbeš. Na dolnom toku preteká okrajovo intravilánom mestskej časti Myslava, na krátkom úseku tečie smerom na juh a podteká Myslavskú cestu a severozápadne od jej centra ústi v nadmorskej výške cca 258,5 m n. m. do Myslavského potoka.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Myslavského potoka** |
| --- |
| *Myslavský potok* → *Hornád* → *Slaná* → *Tisa* → *Dunaj* |
| Baštiansky potok · Bukovský potok · Čičkovský potok · Kamenný potok · **Myslavský potok** · Nižnoklátovský potok · Račí potok · Vrbica · Vyšnoklátovský potok |
*Bylinožravce je aj starší názov taxónu kengury (Diprotodontia), pozri kengury*
Sirény sú vodné cicavce spásajúce nárasty rias, preto ich zaraďujeme medzi bylinožravce
iné názvy: **rastlinožravec**, **herbivor**, **fytofág**) je v širšom slova zmysle akýkoľvek organizmus živiaci sa rastlinami. Podľa tejto definície sú bylinožravcami aj rastlinné parazity, čiže mnohé huby, niektoré baktérie, mnohé zvieratá, 1 % kvitnúcich rastlín a niektoré prvoky (či už sa živia živými rastlinami, mŕtvymi alebo len získavajú živiny z iných živých rastlín). V užšom slova zmysle ide o zviera kŕmiace sa rastlinnou potravou. 

Termín „vegetarián" je vyhradený na pomenovanie ľudí, ktorí nechcú jesť mäso, na rozdiel od zvierat, ktoré jesť mäso nedokážu.

Pojem "bylinožravec" je mierne zavádzajúci, pretože navodzuje dojem, že bylinožravce sa živia len bylinami, tzn. nedrevnatými cievnatými rastlinami. V skutočnosti sa ale pojem bylinožravec vzťahuje aj na konzumentov častí stromov, plodov a semien, rias, koreňov a pod.

V bunkovej stene rastlín sa nachádza celulóza, ktorú živočíchy nedokážu stráviť. Pre lepšie energetické využitie rastlinnej potravy preto niektoré bylinožravce žijú v symbióze s mikroorganizmami, ktoré v ich tráviacom trakte rozkladajú celulózu na jednoduchšie látky. Známa je najmä symbióza prežúvavcov s mikroorganizmami žijúcimi v ich bachore. Tráviaca sústava bylinožravcov je tiež vo všeobecnosti dlhšia ako u mäsožravcov. 

V potravinovom reťazci na bylinožravce nadväzujú predátory 1. rádu.

Rozdelenie bylinožravcov
------------------------

**1. Podľa časti rastliny, ktorú konzumujú**

* fytofágy v užšom zmysle - živočíchy požierajúce zelené časti rastliny, prípadne aj kvety
* xylofágy - živočíchy živiace sa drevom
* fruktofágy - živia sa plodmi

**2. Podľa počtu druhov rastlín vhodných na konzumáciu**

* polyfágy - konzumujú veľké množstvo druhov, napríklad tur domáci.
* monofágy - konzumujúce malé množstvo, v extrémnych prípadoch len jeden druh. Príkladom je koala medvedíkovitá.

Adaptácie rastlín
-----------------

Bylinožravce málokedy skonzumujú celú rastlinu. Väčšinou sú obmedzené na jej nadzemnú časť aj to nie celú. Často spásané druhy rastlín, napríklad z čeľade lipnicovité (*Poaceae*) sú preto adaptované tak, že ich rastová zóna sa nachádza na povrchu pôdy a nie na vrchole stonky, ako u väčšiny rastlín. Odhryznutím rastového vrcholu - púčika by totiž živočích zamedzil jej ďalší rast. Vo všeobecnosti pomáha rastlinám vyrovnať sa poškodeniu, ktoré spôsobily bylinožravce, ich vysoká regeneračná schopnosť. Iné rastliny sa proti konzumácii bránia toxickými látkami, pŕhlivými trichómami, pichliačmi, alebo nepríjemnou chuťou.

Niektoré rastliny, resp. ich plody sú však priamo prispôsobené na konzumáciu, na ktorú tiež navádzajú živočíchy svojou farbou. Živočích skonzumuje plod, ale semeno nepoškodené prejde jeho tráviacim traktom a dostane sa do pôdy na mieste často vzdialenom od materskej rastliny. V týchto prípadoch bylinožravé živočíchy pomáhajú šíreniu rastlín (zoochória).

Pozri aj
--------

* Fytoparazitizmus
* Všežravec
* Mäsožravec
* Hmyzožravec
Toto je článok o hymne Vatikánu a Svätej stolice. O slovenskej hymnickej piesni pozri *V sedmobrežnom kruhu Ríma.*

**Pontifikálna hymna a pochod** (tal. Inno e Marcia Pontificale), tiež známa ako **Pápežská hymna**, je hymna hraná na počesť prítomnosti pápeža alebo niektorého z jeho zástupcov, ako napríklad pápežského nuncia, a je tiež hraná pri iných slávnostných príležitostiach. Keď je vztyčovaná Vatikánska vlajka, hrá sa len prvých 8 taktov. 

Aj keď Pápežská hymna oficiálne slúži ako štátna hymna Svätej stolice a Vatikánskeho mestského štátu, Vatikán prízvukuje, že „nemá byť vnímaná ako štátna hymna"; ide o kompozíciu, ktorej slová a hudba „hovoria k srdcu mnohých po celom svete, ktorí vidia v Ríme stolec Petra."

Latinský text od Lavagna (1991)
-------------------------------

CHORUS
O felix Roma – o Roma nobilis:
Sedes es Petri, qui Romae effudit sanguinem,
Petri cui claves datae sunt regni caelorum.
Pontifex, Tu successor es Petri;
Pontifex, Tu magister es tuos confirmans fratres;
Pontifex, Tu qui Servus servorum Dei,
hominumque piscator, pastor es gregis,
ligans caelum et terram.
Pontifex, Tu Christi es Vicarius super terram,
rupes inter fluctus, Tu es pharus in tenebris;
Tu pacis es vindex, Tu es unitatis custos,
vigil libertatis defensor; in Te potestas.
VOX ACUTA, VOX ALTERA AB ACUTA
Tu Pontifex, firma es petra, et super petram
hanc aedificata est Ecclesia Dei.
VOX MEDIA, VOX GRAVIS
Pontifex, Tu Christi es Vicarius super terram,
rupes inter fluctus, Tu es pharus in tenebris;
Tu pacis es vindex, Tu es unitatis custos,
vigil libertatis defensor; in Te potestas.
CHORUS
O felix Roma – O Roma nobilis.

Pozri aj
--------

* V sedmobrežnom kruhu Ríma

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pontifical Anthem na anglickej Wikipédii.*
**Počítačová chémia** (angl. *Computational chemistry*) bola definovaná jedným z priekopníkov tohto subjektu A.J. Hopfingerom ako *kvantitatívne modelovanie chemického správania sa na počítači metódami teoretickej chémie*. Teoretická chémia je vedný odbor chémie, ktorý sa zaoberá vynachádzaním teoretických metód, ktoré opisujú experimentálne namerané veličiny. Počítačová chémia je implementáciou algoritmov na počítači s cieľom využitia týchto teórií na predpovedanie merateľných a nemerateľných vlastností.

Dôležitými subjektami v počítačovej chémii sú:

* kvantová mechanika
* molekulová mechanika
* molekulová dynamika
* metóda Monte Carlo
* molekulová grafika
* databázy štruktúr a sekvencií

Referencie
----------

1. ↑  Hopfinger, A. J. *Computer-assisted drug design*. J. Med. Chem. 28 (1985) 1133-1139.
2. ↑  Schleyer, P. v. R. (Editor-in-Chief). *Encyclopedia of Computational Chemistry, 5 Volume set* Wiley, 1998. ISBN 978-0-471-96588-6
3. ↑  Lipkowitz, K. B. Boyd, D. B. Cundari, T. R. Gillet V. J. (Series eds.) *Reviews in Computational Chemistry. Vols. 1-31.* VCH Publishers, New York, 1990-2018.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Červený zoznam IUCN** (tiež ***Červený zoznam ohrozených druhov***) je zoznam ohrozených živočíchov a rastlín, ktorý vydáva každé dva roky Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (IUCN). Posledný krát bol červený zoznam IUCN vydaný v júni 2014. Je na ňom uvedených 63 837 druhov, z ktorých 19 817 je ohrozených vyhynutím.

Stupeň ohrozenia je určovaný niekoľkými kategóriami a podkategóriami, od kategórií vyhynutých (či vymretých), cez stredné stupne ohrozenia, až po kategóriu označujúcu také druhy, ktoré nie sú vôbec ohrozené. Tieto kategórie sú určené celosvetovo ohrozeným druhom, u ktorých sa jedná o ohrozenie regionálne.

Pozri aj
--------

* Stupeň ohrozenia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Červený zoznam IUCN**

Externé odkazy
--------------

* Červený zoznam IUCN

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Červený seznam IUCN na českej Wikipédii.*
**Čierny potok** je potok v Hornom Zemplíne, na rozhraní okresov Humenné a Snina. Je to pravostranný prítok Barnova, meria 3 km a je tokom VIII. rádu. Potok tečie na území CHKO Vihorlat a zároveň aj vojenského obvodu Valaškovce.

Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, na juhozápadnom svahu Sninského kameňa (1 006,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 860 m n. m. Od prameňa steká najprv na juhozápad, následne sa stáča na západ a zľava priberá prítok z oblasti Ďurovej mláky a stáča sa na severoseverozápad. Ďalej priberá krátky pravostranný prítok (569,7 m n. m.) zo západného svahu Sninského kameňa, preteká popri prírodnej rezervácii Čierny potok na pravom brehu a mení smer toku na severozápad. Z ľavej strany priberá svoj najvýznamnejší prítok, Hybkaňu, vstupuje do Beskydského predhoria a sprava ešte priberá prítok z oblasti Rovienok. Na krátkom úseku preteká územím okresu Snina a na južnom okraji obce sa v nadmorskej výške cca 407 m n. m. vlieva do Barnova.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Barnova |
| --- |
| *Barnov* → *Cirocha* → *Laborec* → *Latorica* → *Bodrog* → *Tisa* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* **Barnov**
* Čierny potok
* Hybkaňa
* Kamenný potok
* Táborský potok
* Topoľné

 |
| Vodná plocha | 
* Kotlík

 |
**Altair**| Altair |
| Pozorovacie dátaEpocha J2000 |
| **Súhvezdie** | Orol |
| **Rektascenzia** | 19h 50m 47s |
| **Deklinácia** | 08° 52′ 06″Súradnice: Hviezdna mapa 19h 50m 47s; 08° 52′ 06″ |
| **Zdanlivá magnitúda (V)** | 0,77 |
| Spektrálne charakteristiky |
| **Spektrálny typ** | A7 IV-V |
| **U-B farebný index** | 0,08 |
| **B-V farebný index** | 0,22 |
| **R-I farebný index** | - |
| **Typ premennosti** | nie je |
| Astrometria |
| **Radiálna rýchlosť (Rv)** | −26,1 km/s |
| **Vlastný pohyb (μ)** |  RA: 536,82 mas/r  Dek.: 385,54 mas/r |
| **Paralaxa (π)** | 194.97 ± 0.86 mas |
| **Vzdialenosť** | 16.73 ± 0.07 ly (5.13 ± 0.02 pc) |
| **Absolútna magnitúda (MV)** | 2,22 |
| Fyzikálne charakteristiky  |
| **Hmotnosť** | 1,7 *M*☉ |
| **Polomer** | 1,7 *R*☉ |
| **Svietivosť** | 10,7 *L*☉ |
| **Teplota** | 8 000 K |
| **Metalicita** | 200% Slnka |
| **Rotácia** | 6,5–10,4 hodín |
| **Vek** | <109 rokov |
| Iné označenia |
|  α Aquilae, 53 Aquilae, HD 187642, HR 7557, BD+08°4236, GCTP 4665.00, GJ 768, LHS 3490, and HIP 97649.  |
| Databázové referencie |
| **SIMBAD** | dáta |
| 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portál Astronomický portálHviezdny portál Hviezdny portál |

 |

 
**Altair** (α Aql / α Aquilae / Alpha Aquilae / Atair ) (z arab. *at-tair* - „letiaci") je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Orol (lat. Aquila) a dvanásta najjasnejšia hviezda na nočnej oblohe so zdanlivou hviezdnou veľkosťou 0,77.

Je to biela hviezda spektrálneho typu "A" vzdialená približne 17 svetelných rokov od Slnka, jedna z najbližších hviezd viditeľných voľným okom.

Altair je zároveň jeden z vrcholov asterizmu Letný trojuholník spolu s hviezdami Deneb z Labute a Vega z Lýry. Francúzi tejto nápadnej trojici hovorili „tri letné krásavice". Altair leží zo všetkých troch hviezd trojuholníka najjužnejšie, čiže vychádza neskôr ako ostatné dve hviezdy a zapadá skôr ako ony. Jeho priemer je 1,5-krát väčší a absolútna svietivosť 9-krát väčšia, ako príslušné hodnoty Slnka. Táto biela hviezda vykazuje povrchovú teplotu asi 8 600 kelvinov. Spektroskopické výskumy ukázali, že Altair sa pravdepodobne veľmi rýchlo otáča okolo vlastnej osi. Pravdepodobná doba rotácie je iba 6,5 hodiny (pre porovnanie: u Slnka je to 25 dní). Napriek tomu, že Altair býva veľmi častý námet vo vedecko-fantastickej literatúre ako hviezda, okolo ktorej obiehajú planéty s mimozemskou civilizáciou, pravdepodobne nijaké planéty nemá – planéty totiž obiehajú len hviezdy s pomalou rotáciou. 

Altair je pravdepodobne optická dvojhviezda. Vo vzdialenosti 165" sa nachádza ďalšia hviezdička 10. mag, ktorá však fyzicky zrejme k Altairu nepatrí. Môžeme ju pozorovať ďalekohľadom s priemerom objektívu 8 cm.

Zdroje
------

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Orol, s. 219.
* Encyklopédia astronómie – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok (s láskavým dovolením autorov a podporou SZA)