Rozšírenie barmčiny
**Barmčina** je úradným jazykom Mjanmarska, ktorý spolu s čínštinou a tibetčinou patrí do sinotibetskej jazykovej rodiny. V Mjanmarsku je materinským jazykom približne pre 30,5 milióna obyvateľov a hovoria ňou aj menšiny v Kambodži a Thajsku.

Klasifikácia
------------

Barmčina je súčasťou tibetsko-barmskej vetvy sinotibetskej jazykovej rodiny. Je to jazyk so starou literárnou tradíciou. 

### Dialekty

V súčasnej barmčine rozlišujeme tri dialekty: centrálny, arakánsky a tavojský. Z nich je najpoužívanejší centrálny dialekt, na ktorom je založený aj spisovný jazyk. Arkánsky dialekt je rozšírený v západnom Mjanmarsku, zatiaľ čo tavojský v južnom. Rozdiely medzi jednotlivými dialektmi nie sú veľmi výrazné.

Fonológia
---------

### Tóny

Barmčina je tónový jazyk. Každú slabiku charakterizuje istý tón, ktorý má schopnosť rozlišovať význam. V súčasnej barmčine poznáme tri tóny: *vysoký rovný*, *stredný rovný* a *nízky klesavý*. Zvykne sa k nim uvádzať aj štvrtý – *neutrálny* tón, ktorým sa vyslovuje neprízvučná slabika vo viacslabičnom slove.

### Štruktúra slabiky

Pre slabiku v barmčine platí presná štruktúra: na začiatku môže stáť len spoluhláska, na druhom mieste polosamohláska, na treťom monoftong alebo diftong a na konci je nosovka alebo ráz. Nevyhnutnou zložkou slabiky je slabikotvorná samohláska (monoftong).

Písmo
-----

Ukážka barmského písma: မြန်မာအက္ခရာ – *barmská abeceda*
Rôzne štýly barmského písma
Barmské písmo bolo prevzaté od Monov, ktorí používali istý druh juhoindického písma. Monské písmo pochádza z písma pallava, odvodeného od písma bráhmí. Najstaršia písomná pamiatka je z roku 1074.

Gramatika
---------

Väčšina lingvistov pokladá barmčinu za monosylabický jazyk. Napriek tomu, že pôvodné jednoslabičné slová sa využívajú na tvorenie viacslabičných výrazov, má viacslabičnosť barmčiny iný charakter ako v indoeurópskych jazykoch. Viacslabičné výrazy sa tvoria afixáciou aglutinačného typu, čiže pripájaním jednoznačných, zreteľne oddeliteľných prípon k nezmenenému koreňu.

Slovesá sa v jednotlivých osobách nečasujú. To, o ako osobu ide, vyplýva z kontextu. Pre barmčinu je bežný slovosled podmet – predmet – prísudok. Prísudok stojí vždy na konci vety.

Slovná zásoba
-------------

Veľká časť slov z oblasti náboženstva, kultúry a vedy pochádza z jazyka páli. Mnoho slov je vypožičaných z mončiny, menej zo sanskritu. V dôsledku britskej nadvlády v Mjanmarsku (1824 – 1948) mala na barmčinu výrazný vplyv aj angličtina. Ide najmä o výrazy z politiky, ekonomiky, vedy a techniky.

Nové slová vznikajú spravidla afixáciou (pridaním predpony alebo prípony) a kompozíciou (skladaním).

Referencie
----------

1. ↑  ONDREJOVIČ, Slavomír. *Od hovoriaceho stroja k sociálnej lingvistike: kapitoly z jazykovednej historiografie*. Bratislava : VEDA, 2000. Dostupné online. ISBN 8022406082. S. 79.
2. 1 2 3 4 5  GENZOR, Jozef. *Jazyky sveta: história a súčasnosť*. 1. vyd. Bratislava : Lingea, 2015. 686 s. ISBN 978-80-8145-114-0. S. 362 – 363.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Barmčina**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****barmčina****