**Baruch de Spinoza**, známy aj ako **Benedictus de Spinoza**, **Bento de Spinoza** alebo **Bento d’Espiñoza** (\* 24. november 1632, Amsterdam – † 21. február 1677, Haag) bol holandský (amsterdamský) filozof židovského pôvodu. Je potomkom židovských utečencov z Portugalska.

Cez Descarta a G. Bruna sa dostal k filozofii.[chýba zdroj]

Učil sa za rabína, ale už počas štúdia zaujal kritický postoj k náboženským dogmám a za svoje názory bol vylúčený z amsterdamskej náboženskej obce, prekliaty a obvinený z kacírstva. Bol vykázaný z Amsterdamu. V roku 1672 dostal ponuku, aby vyučoval na univerzite, ale odmietol to. Jeho spisy za jeho života neboli vydané. Aby si udržal materiálnu a duchovnú nezávislosť, zarábal si brúsením šošoviek, čo podľa niektorých autorov prispelo k zhoršeniu jeho pľúcnej choroby a na následky choroby vo veku 44 rokov zomrel.

Diela
-----

* Krátke pojednanie o Bohu, človeku a jeho spokojnosti
* O náprave rozumu (1662)
* Princípy karteziánskej filozofie (1663)
* Teologickopolitický traktát (1670)
* Tractatus Politicus (1677)
* Etika (Ethica Ordine Geometrico Demonstrata) (1677)
* Gramatika hebrejčiny (1677)

Názory
------

### Biblia

Podrobil Bibliu textovej kritike. Snažil sa nájsť v nej cestu, ktorá by spojila židovstvo a kresťanstvo. O zázrakoch tvrdí, že nie sú pravdou, sú tam len preto, aby oslovili prostých ľudí. Ani Ježiša nepovažuje za Božieho syna, ale za mimoriadne pravdivého človeka. Spinoza sa ho snažil priblížiť prostým ľuďom.

Podľa Spinozu Biblia nebola zjavená len niekoľkým vyvoleným, ale všetkým ľuďom. Pozastavuje sa nad tým, že Biblia je napriek tomu zrozumiteľná len kňazom.

Ľudia si majú odpúšťať. Nechcel, aby ľudia žili taký život ako on.

Prevzal racionalistickú koncepciu poznania od Descarta, ale jeho koncepciu vrodených ideí odmietol.

### Poznanie

Spinoza je striktným zástancom racionalizmu. Za východisko poznania pokladá idey, ktoré sú nám dané tzv. racionálnou intuíciou, teda nie „vrodené idey". Racionálna intuícia sa opiera o „vyšší rozum", tzv. „intellectus", ktorý presahuje bežné „ratio". Racionálnou intuíciou vraj uchopujeme základné pravdy (napr. matematické axiómy).

V konkrétnom procese poznania tak narábame so skúsenosťou, ktorá zhromažďuje materiál poznania, ako aj s vyššími – racionálnymi a intelektuálnymi – postupmi. Tieto sú dominantné, a tak aj hlavnou metódou poznania je dedukcia. Pravdu zdôvodňujeme nadempiricky, t. j. vyvodzujeme ju z východísk, ktoré sú nášmu rozumu jasné a zreteľné.

Ideál deduktívnej (matematickej) vedy chcel Spinoza aplikovať aj vo filozofii. Usiloval sa budovať ju „na spôsob geometrie". Vychádzajúc zo základných axióm, definícií a elementárnych viet či výrokov, vyvodzuje a dokazuje ďalšie, ktoré podľa potreby objasňuje doplňujúcimi poznámkami. Touto metódou vybudoval aj svoje hlavné dielo *Etika*.

Ak sa človek poznávaním nerozvíja, je nemravný.

Človek je spočiatku spútavaný strachom z neznámeho. Postupne, ak poznáva skutočnosť, zbavuje sa strachu, získava slobodu. Spinoza bojuje proti pasivite, slobodný je ten, kto nemá strach.

Poznanie rozdelil na:

* racionálne – pravdivé,
* zreteľné,
* zmyslové – neurčité, nepravdivé, považuje ho iba pomocný prostriedok rozumového poznania.

Stupne poznania v Spinozovom ponímaní:

1. Z počutia – je to charakter všetkých dogiem (považuje ho za najviac omylné).
2. Naše vedenie môže byť založené na jednoduchej empirickej skúsenosti – neurčitá skúsenosť (viac dokonalé).
3. Racionálne poznanie založené na príčinnosti (už sa približuje sa dokonalému).
4. Za najdokonalejšie považuje intuitívne poznanie. O ňom tvrdí, že uchopuje vec v jej bezprostrednej príčine.

### Racionálna intuícia

Opiera o vyšší rozum – „intellectus", ktorý presahuje bežné „ratio" a predpokladá, že ním vieme uchopiť základné, čiže východiskové pravdy, napr. matematické axiómy. Dedukciu považuje za hlavnú metódu poznania. I vo filozofii chcel použiť ideál matematickej vedy.
Na týchto svojich myšlienkach postavil aj svoje dielo *Etika*.

### Monizmus

V chápaní *substancie* sa dopracoval k monistickému stanovisku: Základom všetkého je jedna substancia – príroda, ktorá je nekonečná, jednoduchá a nedeliteľná, nevznikla nijakým vonkajším zásahom a pre svoj pohyb nepotrebuje nijakú vonkajšiu príčinu. Sama je príčinou samej seba (causa sui). Táto substancia je nekonečná, má nekonečné množstvo podstatných vlastností – atribútov, kým človek poznáva iba dve vlastnosti: myslenie (idea) a rozpriestranenosť (teleso).
Synonymom prírody je u neho Boh (je panteistom). Táto substancia sa prejavuje v našom svete prostredníctvom modov (modus – spôsob prejavovania sa substancie bytia).

Spinoza rozdeľuje prírodu na: 1. prírodu tvoriacu – Natura naturans – je to božská podstata, produkuje seba i všetko ostatné teda 2. prírodu stvorenú – natura naturata – samotné produkty, Boh vytvára rámec, z ktorého sa ostatné veci tvoria.

### Sloboda

Hlavnou úlohou živej (i ľudskej) bytosti je jej snaha zachovať si svoju existenciu. A preto sa nemôžeme vyhnúť sprievodným znakom nášho života: vášni, láske, smútku, bolesti, trápeniu…

V jeho ponímaní je človek slobodný ako kameň vyhodený do vzduchu, ktorý si myslí, že určuje, kam dopadne. Ľudský život je držaný a ovládaný Bohom.

Poznávajúci človek je bytosť nadaná rozumom, no má v sebe citovosť (túžby a vášeň). Citovosť ho odtrhuje ho od poznávania. Nesmie ale byť v zajatí vášne. Rozum sám sa musí stať vášňou a tým ovládne pudy. Šťastie je viazané na stupeň poznania, vrcholí v rozumovej láske k Bohu, táto láska je aktívna a intelektuálna.

Referencie
----------

1. ↑   *Internet Encyclopedia of Philosophy* [online]. iep.utm.edu, [cit. 2021-12-10]. Dostupné online.
2. ↑  Nadler, Steven. "The Excommunication of Spinoza: Trouble and Toleration in the ‘Dutch Jerusalem.’" Shofar, vol. 19, no. 4, Purdue University Press, 2001, pp. 40–52
3. ↑  PROKHOVNIK, R.. *Spinoza and Republicanism*. [s.l.] : Springer, 2004. 280 s. ISBN 978-0-230-00090-2.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Baruch Spinoza**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Baruch Spinoza**

Externé odkazy
--------------

* Baruch Spinoza

| * z
* d
* u
Významní západní filozofi |
| --- |
| 
* Presokratici
* Sokrates
* Platón
* Aristoteles
* Plótinos
* Augustín
* Boethius
* Al-Fárábí
* Anselm
* Pierre Abélard
* Averroës
* Maimonides
* Tomáš Akvinský
* Albert Veľký
* Duns Scotus
* Ramon Llull
* Occam
* Giovanni Pico della Mirandola
* Marsilio Ficino
* Michel de Montaigne
* René Descartes
* Thomas Hobbes
* Blaise Pascal
* Baruch Spinoza
* John Locke
* Nicolas Malebranche
* Gottfried Leibniz
* Giovanni Battista Vico
* Julien Offray de La Mettrie
* George Berkeley
* Baron de Montesquieu
* David Hume
* Edmund Burke
* Voltaire
* Jean-Jacques Rousseau
* Denis Diderot
* Johann Herder
* Immanuel Kant
* Jeremy Bentham
* Friedrich Schleiermacher
* Johann Gottlieb Fichte
* G. W. F. Hegel
* Friedrich von Schelling
* Friedrich von Schlegel
* Arthur Schopenhauer
* Alexis de Tocqueville
* Søren Kierkegaard
* Henry David Thoreau
* Ralph Waldo Emerson
* John Stuart Mill
* Karl Marx
* Michail Bakunin
* Friedrich Nietzsche
* Vladimir Soloviov
* William James
* Wilhelm Dilthey
* C. S. Peirce
* Gottlob Frege
* Edmund Husserl
* Henri Bergson
* Ernst Cassirer
* John Dewey
* Benedetto Croce
* José Ortega y Gasset
* Alfred North Whitehead
* Bertrand Russell
* Ludwig Wittgenstein
* Ernst Bloch
* György Lukács
* Martin Heidegger
* Rudolf Carnap
* Simone Weilová
* Maurice Merleau-Ponty
* Jean-Paul Sartre
* Simone de Beauvoir
* Georges Bataille
* Theodor Adorno
* Max Horkheimer
* Hannah Arendtová

 |

Autoritné údaje: * abART: 16159
* BnF: 11925350v
* GND: 118616242
* ISNI: 0000 0001 2277 3344
* LCCN: n79018753
* NK ČR: jn19981002153
* ULAN: 500341371
* VIAF: 22149024
* WorldCat: lccn-n79018753