**Iliušin Il-2 „Šturmovik"**  (po rusky: Ил-2 „Штурмовик", v kóde NATO: „**Bark**") bolo bojové lietadlo používané najmä letectvom Sovietskeho zväzu počas druhej svetovej vojny. Je to jedno z najmasovejšie vyrábaných lietadiel – celkom bolo vyrobených 36 183 strojov všetkých verzií. Stroj drží dodnes prvenstvo ako najviac vyrábané vojenské lietadlo.

Vznik a vývoj
-------------

Il-2 v múzeu Monino
Lietadlo Il-2 vzniklo na základe požiadaviek sovietskych vzdušných síl na lietadlo pre spoluprácu s pozemnými silami. Vývoj tohto typu začal v druhej polovici 30. rokov z iniciatívy konštruktéra Sergeja Iliušina.

Prvý prototyp s interným označením CKB-55 (armádne označenie bolo BŠ-2), vzlietol 2. októbra 1939. Unikátom jeho konštrukcie na tú dobu bolo pancierovanie, ktoré sa začínalo pancierovým kužeľom vrtule a končilo až za sedadlom pilota, kde sa neskôr nachádzal strelec guľometu. Krídla boli celokovové a iba zadnú časť trupu tvorilo drevo. Stroj poháňal motor Mikulin AM-35. Napriek slušným letovým vlastnostiam bol stroj armádou kritizovaný za malú rýchlosť a slabú výzbroj. Bol požadovaný jednomiestny, lepšie pancierovaný stroj, s výzbrojou najmenej dvoch kanónov a dvoch guľometov, so zväčšeným doletom a možnosťou niesť bomby. Kabína bola upravená na jednomiestnu a stroj sa musel spoliehať na ochranu sprievodných stíhačiek. Upravený prototyp CKB-57, bol poháňaný silnejším motorom AM-38 a vzlietol 12. októbra 1940. Už pred ukončením skúšok bol uznaný za spôsobilý pre sériovú výrobu a zavedený do výroby. Prvé stroje sa dostali k jednotkám už pred napadnutím ZSSR v máji 1941. Za jediný mesiac, ktorý zostával Sovietskemu zväzu do začiatku vojny nemohlo byť preškolenie pilotov ešte ani poriadne rozbehnuté, čo malo spočiatku spolu s absenciou stíhacej ochrany v prvej fáze bojov za následok katastrofické straty v bojoch so stíhačmi Luftwaffe. Bolo evidentné, že bude opäť nutné zasiahnuť do konštrukcie a spraviť miesto pre zadného strelca, navyše kvôli narastajúcemu nedostatku hliníka sa začal trup a neskôr aj krídla vyrábať z dreva. To však malo za následok zvýšenie hmotnosti a tým aj pokles výkonov. Potreba pasívnej obrany však bola natoľko naliehavá, že ešte pred zavedením modernizovaného Il-2m3 do výroby, bolo nespočetné množstvo jednomiestnych Il-2 v poľných podmienkach upravených tak, aby mohli niesť aj palubného strelca, ovládajúceho veľkorážny guľomet UBT. Počas vojny sa paleta typov ďalej rozširovala. Laborovalo sa najmä s výzbrojou. Na konci vojny bola zavedená modernizovaná verzia Il-10.

Nasadenie a používatelia
------------------------

Útok Il-2 počas bitky pri Kursku, júl 1943
Il-2 si počas svojho nasadenia na sovietsko-nemeckom fronte čoskoro získal dobrú reputáciu. Jeho objavenie sa bolo pre Nemcov nemilým prekvapením. Nehľadiac na to, že taktika nasadenia bojových lietadiel na priamu podporu pozemných vojsk bola iba v plienkach, začali sovietske stroje spôsobovať nepriateľom silné straty a vyvolávať paniku v jeho radoch. Nepriatelia začali strojom Il-2 čoskoro hovoriť „čierna smrť". V sovietskej armáde bol nazývaný napríklad: „lietajúci tank", „iliuša" alebo „hrbatý". Asi najznámejšou prezývkou sa však stal názov „šturmovik", ktorý sa stal aj oficiálnym názvom bojových lietadiel a jeho ďalších nástupcov. V Česko-Slovensku boli bojové iľjušiny známe pod prezývkou „kombajn", kvôli charakteristickému zvuku motora.

Formácia sovietskych Il-2 počas letu v priestore Berlína, 1945
Ako sa zväčšoval počet dostupných šturmovikov a vzrastali skúsenosti veliteľov začala sa stabilne používať taktika útoku v štvorčlenných poprípade osemčlenných rojoch zostavených z dvojíc strojov. Spôsoby ich nasadenia však boli veľmi rôznorodé. Často sa k svojim cieľom približovali a útočili na ne z malej výšky do 20 m. Účinnou sa ukázala tiež formácia zoradená lineárne šikmo do výšky. Najvyššej presnosti pri útoku na pozemné ciele palubnými zbraňami sa dosahovalo pri útoku z výšky 800 až 1 200 m pod uhlom 20 až 25°. Pri obrane pred stíhačmi nepriateľa zase často vytvárali takzvaný pekelný kruh, kedy aspoň 8 šturmovikov lietalo v kruhu tak, že každý mohol kryť paľbou stroj, ktorý letel pred ním. Počas protiútoku pri Stalingrade operovalo nad touto oblasťou frontu okolo 575 šturmovikov. Práve v tej dobe začalo sovietske letectvo vo veľkej miere používať novú verziu Il-2m3, so zadným streliskom, v ktorom sedel strelec s veľkorážnym guľometom. Táto verzia sa ukázala ako najživotaschopnejšia a bola používaná do konca druhej svetovej vojny. Niektoré pramene uvádzajú, že v určitom období malo sovietske letectvo až 12 000 šturmovikov. Avšak podľa ruských zdrojov mala červená armáda v máji 1945 k dispozícii iba 3289 strojov Il-2 a 146 Il-10.

Na strojoch Il-2 slúžilo alebo získalo vyznamenania Hrdina Sovietskeho zväzu mnoho známych letcov ako napríklad Ivan Dračenko, Georgij Aleksejenko, alebo letkyňa Anna Jegorova, ktorá odlietala na strojoch Il-2 260 bojových misií. Stroje sa stali známe a obľúbené medzi posádkami aj vďaka svojim letovým vlastnostiam a najmä veľkej pevnosti draku, ktorý vydržal i veľmi ťažké poškodenie, ktoré denno denne hrozilo týmto strojom pri operačnej činnosti od protilietadlovej obrany a nepriateľského letectva.

Verzie
------

Iliušin Il-2m3 na aerosalóne MAKS 2017
* Il-2
* Il-2m3
* Il-2T Torpédonosná verzia
* Il-2I jednomiestny "šturmovik" bez guľometov, s väčším počtom munície do kanónu, používaný na ochranu iných verzií IL-2 pred nepriateľskými stíhačkami.

Špecifikácie (Il-2m3)
---------------------

### Technický popis

Iliušin Il-2m3 bol dvojmiestny jednomotorový samonosný dolnoplošník. Kovová kostra krídel bola potiahnutá duralom, drevená kostra chvostových plôch potiahnutá preglejkou. Neskoršie verzie mali chvostové plochy takisto duralové. Trup v prednej časti tvorila pancierová a v zadnej preglejková škrupina. Stroj mal zaťahovací podvozok, hlavné podvozkové nohy sa zatvárali smerom dozadu do zvláštnych gondol, zadné ostrohové koliesko bolo pevné.

### Technické údaje

* **Posádka:** 2 (pilot a zadný strelec)
* **Dĺžka:** 11,60 m
* **Rozpätie:** 14,60 m
* **Výška:** 4,20 m
* **Plocha krídel:** 38,50 m²
* **Hmotnosť prázdneho lietadla:** 4 360 kg
* **Vzletová hmotnosť:** 6 160 kg
* **Pohonná jednotka:** 1 × radový kvapalinou chladený dvanásťvalec Mikulin AM-38 s výkonom 1 285 kW, ktorý poháňal trojlistú nastaviteľnú vrtuľu VIŠ-225

### Výkony

* **Maximálna rýchlosť:** 414 km/h (vo výške 3 000 m)
* **Dolet:** 720 km
* **Dostup:** 5 500 m alebo až 7 800 m
* **Stúpavosť:** 10,4 m/s
* **Pomer výkon/hmotnosť:** 0,21 kW/kg

### Výzbroj

Rôzne varianty výzbroje:

* 2× 20mm kanón ŠVAK v krídlach s 500 nábojmi pre každý a 2× 7,62mm guľomet ŠKAS v krídlach
* 2× 23mm kanón VJa-23 s 300 nábojmi pre každý v krídlach a 2× 7,62mm guľomet ŠKAS v krídlach
* 1× pohyblivý 12,7 mm guľomet UBT so 150 nábojmi, ovládaný zadným strelcom

Nesené bomby a rakety:

* 4× 100 kg bomba v bombovnici
* 2× 100 kg alebo 250 kg bomba na vonkajších závesníkoch pod krídlami
* 8× neriadené strely RS-82 alebo RS-132 pod krídlami (v prípade, že neniesol inú podvesenú výzbroj)

Porovnateľné stroje
-------------------

* Junkers Ju 87
* Douglas SBD Dauntless
* Fairey Firefly

Referencie
----------

1. ↑  Chris Bishop, 2002: *The Encyclopedia of weapons of World War II*, Barnes & Noble, Inc. ISBN 0-7607-1022-8, s. 346

* Jiří F. Šiška - *Rudé hvězdy válečného nebe*, Votobia, ISBN 80-7198-297-0
* Václav Němeček - *Vojenská letadla 3*, Naše vojsko ISBN 80-206-0117-1 (str. 216-220)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Iliušin Il-2**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoRuský portál |

| * z
* d
* u
 Sovietske vojenské lietadlá druhej svetovej vojny |
| --- |
| Stíhacie lietadlá | 
* I-15
* I-153
* I-16
* MiG-1
* MiG-3
* Jak-1
* Jak-3
* Jak-7
* Jak-9
* LaGG-1
* LaGG-3
* La-5
* La-7
* Pe-3

 |
| Bombardovacie lietadlá | 
* R-5
* Su-2
* Jak-4
* SB-2
* Ar-2
* Pe-2
* Pe-4
* Pe-8
* Tu-2
* Il-4
* Jer-2
* TB-3

 |
| Bojové lietadlá | 
* Il-2
* Il-10

 |
| Dopravné lietadlá a klzáky | 
* Jak-6
* Li-2
* Šče-2
* Š-1
* Š-2
* Š-7
* G-11

 |
| Prieskumné a spojovacie lietadlá | 
* Jak-6
* R-10
* Po-2
* MBR-2
* MBR-7
* MDR-5
* MDR-6
* Be-4
* ARK-3

 |
| Cvičné lietadlá | 
* UT-1
* UT-2
* G-27

 |
| Experimentálne lietadlá a prototypy | 
* I-26
* I-28
* I-30
* I-110
* I-180
* I-185
* I-222
* I-225
* I-250
* ITP
* DIS
* TIS
* BI-1
* ANT-58
* VIT-2
* Su-8
* Il-6
* S

 |

| * z
* d
* u
Lietadlá Iliušin |
| --- |
| Stíhacie | 
* I-21
* Il-1

 |
| Bojové | 
* Il-2
* Il-8
* Il-10
* Il-16
* Il-20 (I)
* Il-40
* Il-102

 |
| Bombardéry | 
* DB-3
* Il-4
* DB-4
* Il-6
* Il-22 (I)
* Il-28
* Il-30
* Il-46
* Il-54

 |
| Transportné | 
* Il-12
* Il-32
* Il-34
* Il-76
* Il-78
* Il-80
* Il-106
* Il-112
* Il-276

 |
| Dopravné | 
* Il-14
* Il-18 (1946)
* Il-18
* Il-62
* Il-86
* Il-96
* Il-108
* Il-114

 |
| Prieskumné | 
* Il-20 (III)
* Il-22 (II)
* Il-24
* Il-38
* A-50

 |
| Experimentálne | 
* A-60

 |
| Cvičné | 
* Il-103

 |