recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Pán Tragáčik a templári*** je literárne dielo poľského spisovateľa Zbigniewa Nienackeho, ktoré vyšlo v roku 1966.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Píše sa leto 1965 a pán Tragáčik sa vo svojej varšavskej kancelárii na ministerstve zaoberá záhadou templárov. Zrazu mu na dvere zazvonia jeho traja mladí priatelia z minulého leta, s ktorými prežil dobrodružstvo na Ostrove zločincov - skauti Sokolie oko, Viliam Tell a Veverička. Ukážu mu článok v novinách, v ktorých sa píše o možnom poklade tajomného rádu templárov v Poľsku. Pána Tragáčika to rozruší, pretože sa bojí, že kvôli článku nastane invázia a rôzne indivíduá budú hľadať poklad na vlastnú päsť. Vyrazí preto s chlapcami na severovýchod Poľska, kde sa má neďaleko mesta Augustów nachádzať poklad.

Obavy pána Tragáčika sa splnia - stretáva rôzne podivné typy, medzi nimi aj bandu zlodejov z Varšavy, ktorí hľadajú poklad. Najväčšieho protivníka však nájde v krásnej Dánke Karen Petersen, ktorá prišla do Poľska hľadať spolu s otcom, kapitánom Petersenom, hľadačom pokladov na potopených španielskych galérach. Dánom robí spoločnosť poľský tlmočník Kozlowski. Začína sa tak hľadanie pokladu, ktoré zavedie pána Tragáčika a chlapcov - ale aj Petersenovcov - do rôznych kútov Poľska. Od jazera pri Mikolajkách sa hlavní hrdinovia presúvajú k nádhernému križiackemu zámku Malbork a neskôr do dedinky Kortumowo. Súperenie Tomasza s Karen (ktorá sa mu páči a imponuje mu) sprevádza aj priateľstvo, ktoré si pán Tragáčik vybuduje s jej otcom, ale aj s novinárkou Ankou a činia sa aj jeho traja skauti, ktorí mu pomáhajú. V príbehu nechýbajú pasáže o zaujímavých dejinách tajomných templárov a križiakov, o krásach severovýchodného Poľska a história zámku Malbork je akoby predlohou na navštívenie tejto výnimočnej kultúrnej pamiatky.

Samotné hľadanie pokladu sa prekrýva s hľadaním istého zločinca Malinowského, ktorý kedysi oklamal a obral kapitána Petersena o peniaze a ten ho chce teraz dostať. Malinowski sa vskutku objavuje na scéne a spolu s kumpánom láka od Petersenovcov ďalšie peniaze výmenou za dôležité dokumenty súvisiace s templármi. Pán Tragáčik v tomto dobrodružstve až dvakrát zachraňuje Karen z rúk zločinca a pri druhej príhode nasleduje divoká jazda na jeho rýchlom aute s motorom Ferrari, keďže zlodej ukradne Karen auto. Zločinec však unikne, na konci príbehu však neujde spravodlivosti ani on, ani Malinowski. Milá spoločnosť, ktorú Nienacki v tejto knihe predstavuje, dáva príbehu svojské čaro a na konci nechýba zaujímavé rozuzlenie. A tiež spriatelenie sa ambicióznej Karen a dôvtipného hlavného hrdinu na čudesnom aute.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Referencie
----------

1. ↑  NIENACKI, Zbigniew. *Pán Tragáčik a templári*. [s.l.] : Mladé letá.
Ochranná zóna v rámci mapy Slovenskej republiky
**Ochranná zóna** (nem. *Schutzzone*) bolo územie v západnej časti Slovenskej republiky (Slovenského štátu), ktoré podliehalo pod vojenskú správu nacistického Nemecka.

Toto územie získalo špeciálny status už na základe Zmluvy o ochrannom vzťahu medzi Nemeckou ríšou a Slovenským štátom (*Schutzvertrag*), ktorá nadobudla platnosť 23. marca 1939. Zónu ďalej určila nemecko-slovenská zmluva z 28. augusta 1939, ktorá bola podpísaná v Bratislave.

Zmluva poskytla Nemecku výhradné hospodárske, politické a vojenské právomoci v určenom priestore, ktorý bol vymedzený ako územie od západných hraníc Slovenskej republiky po východné okraje Malých Karpát a Bielych Karpát a pohoria Javorníky.

Oficiálnym dôvodom vzniku Ochrannej zóny bolo, že Nemecká ríša prebrala ochranu nad politickou nezávislosťou Slovenského štátu a nad integritou jeho územia. V skutočnosti však išlo skôr o akési nárazníkové ochranné pásmo Nemeckej ríše na jej východnej hranici.

Po vzniku Ochrannej zóny Nemci zabrali a po celú vojnu využívali vojenské letisko v Kuchyni, a v Malých Karpatoch začali stavať vojenské opevnenia, z ktorých niektoré sa zachovali dodnes. Za veliteľa Ochrannej zóny bol hlavným veliteľstvom brannej moci menovaný výnosom zo dňa 29. novembra 1939 generálmajor Wecke, veliteľ cvičišťa leteckých zbraní v Malackách.

Referencie
----------

1. ↑   *Hitler's Slaves : Life Stories of Forced Labourers in Nazi-Occupied Europe*. New York : [s.n.], 2010. Dostupné online. ISBN 978-1-84545-990-1.
2. ↑   *Slovak history : chronology & lexicon*. Wauconda, IL : Bolchazy-Carducci Publishers, 2002. (1st English ed.) Dostupné online. ISBN 0-86516-444-4.
3. ↑  LEMKIN, Raphael. *Axis rule in occupied Europe : laws of occupation, analysis of government, proposals for redress*. Clark, N.J. : Lawbook Exchange, 2008. (2nd ed.) Dostupné online. ISBN 978-1-58477-901-8.
4. ↑   *Germany and the Second World War*. Oxford : Clarendon Press, 1990-<2018>. Dostupné online. ISBN 0-19-822866-X.
5. ↑   *Kronika Klubu veteránov letiska Kuchyňa - strana 5* [online]. www.leteckyveteran.com, [cit. 2021-02-22]. Dostupné online.
6. ↑   *Kronika Klubu veteránov letiska Kuchyňa - strana 5* [online]. www.leteckyveteran.com, [cit. 2021-02-22]. Dostupné online.
**Ján Vladimír Ormis** (\* 3. jún 1903, Bingula – † 18. apríl 1993, Bratislava) bol slovenský literárny historik, bibliograf. Pseudonym: Abstemius, Dr. J.O. Jaroslav, Laik, Sriemsky.

Jeho otec bol Fedor Ormis st. matka Amália rod. Fábryová a brat Fedor Ormis ml.

Životopis
---------

Študoval na maďarskom gymnáziu v Banskej Bystrici (1914 – 1918), právo v Záhrebe (1922 – 1924). Po právnickej praxi v Banskej Bystrici a vo Zvolene, pracovník Matice slovenskej v Martine (1930). Prednosta prezídia SAV (1949), odborný pracovník Literárnovedného ústavu SAV (1950), Ústavu Slovenskej literatúry (1953 – 1963). Jeho odborný záujem sa sústreďoval na národné a kultúrne pohyby medzi dolnozemskými Slovákmi. Venoval sa slovenskej bibliografii, redaktor knižného vydania Riznerovej Bibliografie písomníctva slovenského, autor doplnkov, knižne vyšla pod názvom Doplnky a opravy k Riznerovej bibliografii (1972). Vo výskumnej práci sa zameral najmä na slovenskú literatúru 19. storočia. Autor stoviek štúdií a článkov v odborných periodikách, v ktorých sa sústredil na spresňovanie a doplňovanie biograficko – bibliografických a literárnych faktov, osobitnú pozornosť venoval dejinám dolnozemských Slovákov. Zaslúžil sa o vydanie diel viacerých slovenských spisovateľov (S. Chalupka, J. Záborský, P.O. Hviezdoslav, M. Kukučín, J.G. Tajovský a i.), ktoré doplnil doslovmi a poznámkovým aparátom.

Dielo
-----

* *Zo slovenskej minulosti národnej a literárnej* (1932)
* *Zo života slovenského* (1933)
* *Kultúrne snahy Slovákov v Juhoslávii* (1935)
* *Pamäti dolnozemského buditeľa* (1937)
* *Ľudovít Štúr* (1955)
* *Slovník slovenských pseudonymov* (1944)
* *Bibliografia Jána Kollára* (1954)
* *Bibliografia Ľudovíta Štúra* (1958)
* *Doplnky a opravy k Riznerovej bibliografii* (1972)
* *O reč a národ. Slovenské narodné obrany z rokov 1832-1848* (SAV, Bratislava 1973)
* *Literárna činnosť Jozefa Maliaka*

Literatúra
----------

* *Evanjelici v dejinách slovenskej kultúry*
* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Zdroj
-----

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 126865000
* ISNI: 0000 0001 2148 3337
* LCCN: n90663148
* NK ČR: ola2002152438
* SNK: 157613
* VIAF: 114457015
* WorldCat: lccn-n90663148
**The Shadows** je inštrumentálna britská hudobná skupina, ktorá sa sformovala v roku 1958 ako sprevádzajúce gitarové kombo s pôvodným názvom The Driffters počas prvého koncertného turné speváka Cliffa Richarda. Od roku 1959 až po súčasnosť fungujú pod názvom The Shadows.

Členovia The Shadows sa neustále menili. Základní traja Hank Marvin, Bruce Welch a Brian Bennet prijímali stále nových členov. Prví odišli Jet Harris a Tony Meehan. Tonyho Meehana nahradil Brian Bennet a Jeta Harrisa Brian Licorice Locking a toho neskôr John Rostil. V roku 1968 sa ku kapele pridal klávesák Alan Hawkshaw a v roku 1969 spevák a gitarista John Farrar. Po smrti Johna Rostila (1973) basgitaru prevzal Alan Tarney spolu s klávesmi. Roku 1975 sa kapela zúčastnila Eurovision Song Contest s piesňou *Let me be* *the one* v Štokholme. Kapela získala druhé miesto.
V roku 1978 vystriedali A. Tareyho klávesák Cliff Hall a basgitarista Alan Jones. V roku 1987 sa v kapele objavil basgitarista Mark Griffiths a v roku 1994 si s The Shadows zahrali aj ich synovia Warren Bennet a Ben Marvin. Na poslednom turné The Final Tour hrali The Shadows v zostave Hank Marvin, Bruce Welch, Brian Bennet, Alan Jones, Cliff Hall.

The Shadows sa preslávili svojim nesmrteľnými inštrumentálkami ako Apache, Wonderful Land, Foot Tapper, Kon-Tiki, F.B.I. The Frightened City, Atlantis, Dance On! a ďalšími.

Shadows a Slovensko
-------------------

Na bratislavskej lýre v roku 1968 sa Cliff Richard odmietol zúčastniť, ale nahradili ho The Shadows, ktorá zahrala inštrumentálny hit Apache. (Richard prišiel potom na lýru v rokoch 1970 aj 1975 ako zahraničný hosť.)

Skladby od The Shadows v podaní skupiny The Apaches boli v roku 1999 použité ako hudobný podklad relácie Infotext STV a na prelome 90. a 2000. rokov aj v snehových správach po počasí na Markíze (skladba „Shindig"), rovnako ako v kedysi v Československej televízii a Slovenskom rozhlase („Peace Pipe"). Skladby od The Shadows vysielalo v rovnakom období Rádio Regina vždy niekoľko minút pred celou hodinou. V súčasnosti sa v rozhlasovom vysielaní objavujú už iba sporadicky.

Skupina Shadows funguje s prestávkami až dodnes. V roku 2020 v rovnakom štúdiu opäť nahrali skladbu Apache z roku 1960.

Diskografia
-----------

* 1961 – The Shadows LP, vinyl, mono, EMI Columbia – 33SX 1374
* 1962 – Out Of The Shadows LP, vinyl, mono, EMI Columbia – 33SX 1458

Referencie
----------

1. ↑  KAJANOVÁ, Yvetta. *Od Bratislavskej lýry po Československo má talent. Hudba v Bratislave v období 1966 – 2010 |* [online]. 2019-01-19, [cit. 2022-03-10]. Dostupné online.
2. ↑   *Lýra 50 - Mám rozprávkový dom (kompletná verzia)* [online]. [Cit. 2022-03-10]. Dostupné online.
3. ↑   *- YouTube* [online]. www.youtube.com, [cit. 2022-03-10]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **The Shadows**

Externé odkazy
--------------

* The Shadows Slovak Fan Site Archivované 2007-09-09 na Wayback Machine
**Claire Rhiannon Holt** (\* 11. jún 1988, Brisbane, Austrália) je austrálska herečka. Preslávila ju postava Emmy Gilbertovej zo seriálu *H2O: Stačí pridať vodu* a Rebeky Mikaelsonovej zo seriálov *Upírske denníky* a *The Originals*.

Osobný život
------------

Claire sa narodila v Brisbane v Austrálii. Venuje sa rada športu: pláva, hrá volejbal, vodné pólo a v bojovom umení Taekwondo má čierny pás. Keď bola mladšia, spievala v školskom zbore. Na konci roku 2005 absolvovala školu Stuartholme v Toowongu.

Kariéra
-------

V roku 2006 získala rolu Emmy Gilbertovej v Network Ten detskej televíznej sérii, *H2O: Stačí pridať vodu*. Tento seriál získal ocenenia *Logie Award* a *Nickelodeon Australia Kids' Choice Award*. Boli natočené dve série a začalo sa uvažovať o tretej, v ktorej ale Claire už nehrala, pretože podpísala zmluvu na filmovanie *Messengers 2: The Scarecrow*. Filmovanie začalo v Sofii v roku 2008 a 21. júla 2009 bol film vydaný v Austrálii na DVD. V auguste 2011 Claire získala rolu Rebeky Mikaelsonovej v seriáli *Upírske denníky*. V januári 2013 bol oznámený spin-off seriál k *Upírskym denníkom* s názvom *The Originals*, kde si tiež zahrala postavu pôvodnej upírky Rebeky Mikaelsonovej.

Okrem hrania vo filmoch a seriáloch natočila aj niekoľko reklám pre *Dreamworld, Sizzler* a*Queensland Lifesaving.* BuddyTV ju označila ako 55. najsexy ženu pre rok 2011.

Filmografia
-----------

Claire Holt na Ian Somerhalder Foundation's Influence Affair 2012

Film| Rok | Názov | Rola | Poznámky |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | *Messengers 2: The Scarecrow* | Lindsay Rollins |  |
| 2012 | *Blue Like Jazz* | Penny | Hlavná rola |
| TBC | *47 Meters Down* | Lisa | Natáčanie |

Televízia| Rok | Názov | Rola | Poznámky |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 – 2008 | *H2O: Stačí pridať vodu* | Emma Gilbert | Hlavná rola; 52 epizód |
| 2011 | *Roztomilé mrchy* | Samara Cook | 5 epizód |
| 2011 – 2014 | *Upírske denníky* | Rebekah Mikaelson | 37 epizód |
| 2011 | *Protivné baby 2* | Chastity Meyer | TV film |
| 2013 – súčasnosť | *The Originals* | Rebekah Mikaelson | Hlavná rola; 22 epizód |
| 2015 | *Aquarius* | Charmain Tully | Hlavná rola |

Hudobné videá| Rok | Umelec | Pieseň | Poznámky |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | The Madden Brothers | "We Are Done" | Cameo |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Claire Holtová**

Externé odkazy
--------------

* Claire Holt v Internet Movie Database (po anglicky)
* Claire Holt v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Claire Holt na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 165208323
* ISNI: 0000 0001 2031 5956
* LCCN: no2012109537
* VIAF: 100931370
* WorldCat: lccn-no2012109537
**Hry o život: Skúška ohňom** (angl. *Catching Fire*) je román pre mládež od spisovateľky Suzanne Collinsovej.

Je druhou knihou trilógie Hry o život. Odohráva sa v bližšie neurčenej budúcnosti, kedy sa na území terajších Spojených štátov rozprestiera fiktívny Panem, krajina tvorená vládnucou časťou – Sídlom a dvanástimi obvodmi. Príbeh je písaný z pohľadu hlavnej hrdinky, sedemnásťročnej Katniss.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Katniss Everdeen a Peeta Mellark napriek porušeniu pravidiel prežili 74. ročník Hier o život a zvíťazili. Katniss sa vrátila k rodine a k svojmu dávnemu priateľovi Galovi, doma ale vôbec nie je nič také, ako si predstavovala. Do vzťahu s Galom sa vnieslo napätie. Gale sa vyjadrí, že Katniss miluje, ale ona nemá jasno v tom, čo k nemu cíti. Medzi ľuďmi sa navyše šepká o vzbure, ktorú mohli spôsobiť ona a Peeta. Katniss na svoje zdesenie zisťuje, že nevedomky spôsobila viacero problémov. Všetko vyvrcholí počas takzvaného "turné víťazov". V 11. obvode Katniss prednesie o Rue, svojom spojencovi v Aréne, také dojemné slová, že ľudia jej vzdajú verejnú poctu, čo sa prieči praktikám Sídla. Starý muž, ktorý to tiež spôsobil, bol mierotvorcami (udržiavateľmi poriadku) zavraždený, ten istý osud čakal aj starostu a ďalších.

Prezidentovi Snowovi, diktátorovi ovládajúcemu Panem, sa táto situácia vôbec nepáči. Preto pri príležitosti tretieho štvrťstoročia hier dal zorganizovať ďalšie jedinečné hry. V nich sa do Hier súťažiaci nebudú žrebovať spomedzi obyčajných teenagerov, ako je bežne praxou, ale len spomedzi doterajších víťazov Hier. A nakoľko Katniss je jedinou žijúcou ženskou víťazkou v 12. okrese, je jej jasné, že Hier sa musí zúčastniť aj ona. Rovnako chápe, že je to taktika prezidenta Snowa, ako sa jej zbaviť.

Pri 75. hrách sa Katniss a Peeta teda opäť vracajú do arény a v nej vznikne spojenectvo medzi nimi, Finnickom (výhercom 65. hier), Mags (výherkyňa 9 – 11. hier), Johannou (71. hry) a ďalšími dvoma predchádzajúcimi víťazmi Wiress a Beetee. Peeta a Katniss pokračujú v predstieraní svojho milostného vzťahu. Peeta pred verejnosťou vyhlási, že sa tajne zosobášili a čakajú s Katniss dieťa, aby získali súcit divákov. Wiress zistí, že celá aréna je navrhnutá ako veľké "hodiny" a každú hodinu prichádzajú nové hrozby. Počet vyvolených tým aj veľmi rýchlo klesá, no nie dostatočne rýchlo, aby došlo iba k jednému víťazovi. Vďaka Beeteemu sa Katniss podarí s energiou nabitým šípom silové pole arény rozbiť.

K záveru sa Katniss napokon zobudí vo vznášadle. Zistí, že Plutarch Heavensbee (hlavný organizátor hier) je v skutočnosti jeden z rebelov a skoro polovica vyvolených boli spojenci rebelov. Spoločne im išlo o to, aby Katniss zostala nažive, pretože ona je "drozdajka" – symbol revolúcie v Paneme. Zlá správa je ale, že ďalší súťažiaci – Enobaria, Peeta a Johanna, boli unesení sídlom a 12. obvod (jej vlasť) je celý zničený...

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
Mapa z roku 1759 zobrazujúca antické severné (Izraelské) a južné (Judské) kráľovstvo a územie dvanástich kmeňov
Jeruzalem – centrum Svätej zeme - mesto posvätné judaizmu, kresťanstvu i islamu
**Svätá zem** (lat. Terra Sancta; arab. الأرض المقدسة; hebr. ארץ הקודש‎; starogr. Άγιοι Τόποι) je jeden z expresívnych názvov Izraela ako krajiny, do ktorej vstúpili Židia po štyridsaťročnom putovaní púšťou. Oblasť má veľký náboženský význam pre tri svetové monoteistické náboženstvá (judaizmus, kresťanstvo a islam), pretože v tejto oblasti sa stali udalosti posvätné pre všetky tieto náboženstvá.

V židovskej tradícii hrá veľkú úlohu aj ďalší názov – **zasľúbená zem**. Tá bola podľa biblickej tradície darovaná Bohom potomkom starozákonného patriarchu Abraháma.

Po desiatej egyptskej rane boli Židia zázračne oslobodení z faraónovho područia. Hospodin Izraelitov viedol do zasľúbenej zeme. V čase, keď Mojžiš vystúpil na vrch Sinaj, kde dostal od Boha desatoro prikázaní, urobili Izraeliti zlaté teľa a dopustili sa tak modlárstva. Za tento ťažký hriech ich Boh odsúdil k štyridsaťročnému putovaniu púšťou. Na konci putovania zomrel Mojžiš vo veku 120 rokov. Jeho nástupca Jozue doviedol Izraelitov do zasľúbenej zeme. 
Vstup do zasľúbenej zeme nastal prekročením rieky Jordán. Výmer svätej zeme je podľa Joz 1,4 *Od pustiny Libanonu k veľkej rieke Eufratu, celá zem Heitov k veľkému moru k západu slnka.*

Referencie
----------

1. ↑  Gn 15,18 — 21
2. ↑  Ex 20,1-17
3. ↑  Dt 34,4-12, Joz 1,1-4

Literatúra
----------

* CARDINI, Franco: *Jeruzalém : Průvodce dějinami města.* Praha : Argo, 2015. 296 s. ISBN 978-80-257-1408-9
* KŠICOVÁ Danuše: *Cesty do Svaté země : XII.–XX. století. Mýty a realita v českých a ruských cestopisech.* Brno : Masarykova univerzita, 2013. 335 s. ISBN 978-80-210-6139-2

Pozri aj
--------

* Izrael
* Judaizmus
* Kresťanstvo
* Islam
* Levanta

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Svätá zem**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Svatá země na českej Wikipédii.*
Mapa dvoch chránených oblastí v provincii Ťiang-su:  
Hnedá: ochranná zóna  
</br> 

﻿Zelená: nárazníková zóna﻿
Pod názvom **„hniezdiská sťahovavých vtákov pozdĺž pobrežia Žltého mora a Pochajského zálivu"** (

Poloha
------

Medzi vtáčie rezervácie patria prílivové bahniská na pobreží Žltého mora a zálivu Po-chaj. Sedimenty bahnisiek pochádzajú z veľkých čínskych riek, ako je Žltá rieka, Jang-c’-ťiang, Ja-lu, Liao-che, Chaj-che atď. Časti bahnisiek, ktoré boli v prvej fáze uznané ako svetové dedičstvo, sa nachádzajú v okresoch Še-jang, Tching-chu, Ta-feng a Tung-tchaij v meste na úrovni prefektúry Jen-čcheng v provincii Ťiang-su v Číne a zahŕňajú niekoľko prírodných rezervácií. Ide o najväčšiu prílivovú oblasť na západnom pobreží Pacifiku. Bahniská v ich súčasnom rozsahu boli v podstate vytvorené pred rokom 1855, keď Žltá rieka posunula svoj tok na sever.

| ID svetového dedičstva | Popis | Súradnice | Ochranná zóna | Nárazníková zóna |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1606-001 | Biotop sťahovavých vtákov v južnom Yancheng | **Súradnice: Chýba šírka** | 144 839 ha | 28 271 ha |
| 1606-002 | Biotop sťahovavých vtákov v severnom Yanchengu | **Súradnice: Chýba šírka** | 43 804 ha | 51 785 ha |

Biologické unikáty
------------------

Vtáčie rezervácie sú súčasťou najväčších prílivových bahnísk na svete a jedným z biologicky najrozmanitejších pobreží na svete. Pozostávajú z delt, piesočnatých brehov, útesov, slanísk, rybníkov a ryžových polí. Územie je biotopom ohrozených a vzácnych sťahovavých a vodných vtákov, ako je piesok lyžicový, zelenonožka škvrnitá, uzlík obyčajný a kučeravá isabelka.

V prihláške napísanej Čínou a zverejnenej UNESCOm na uznanie vtáčích rezervácií za svetové dedičstvo je dôvodom zaradenia do svetového dedičstva význam miestnych bahnísk ako miesta zhromažďovania, odpočinku a hniezdenia sťahovavých vtákov a ako miesta pre rozmnožovanie mnohých druhov rýb a kôrovcov. Vtáky vyskutujúce sa v tomto regióne migrujú v rámci východoázijsko-australázijskej ťahovej cesty a vtáčie rezervácie majú preto globálny význam ako ekosystém pre tieto niekedy ohrozené živočíšne druhy.

Referencie
----------
**Anna zo Zeleného domu** je prvý román kanadskej spisovateľky Lucy Maud Montgomeryovej. Rozpráva príbeh ryšavej siroty Anny Shirleyovej, háklivej na farbu svojich vlasov, po jej adopcii súrodeneckou dvojicou žijúcou v Zelenom dome.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Dej románu sa odohráva na Ostrove princa Eduarda, v dedine Avonlea. Starnúci súrodenci Matej a Marilla Cuthbertovci žijú v sídle nazývanom Zelený dom. Rozhodnú sa, že si adoptujú chlapca, ale v sirotinci sa stal omyl a na stanici Mateja namiesto mládenca čakalo ryšavé, rozhodné a citlivé dievčatko Anna Shirleyová. Matej si dievča obľúbi, ale Marilla chce Annu vrátiť naspäť do sirotinca. Napokon osobitá povaha a pohnutý osud siroty presvedčí aj Marillu, aby si ju nechali. Marilla je strohá a prísna a chce prevychovať Annu, ktorá je podľa nej príliš zhovorčivá, rojčivá a márnivá. Kvôli prílišnej fantázii, snahe páčiť sa či byť poslušnou dcérou, zažije Anna množstvo zvláštnych príhod, ktoré ale napokon končia dobre. Skamaráti sa s Dianou Barryovou a ďalšími spolužiakmi a znepriatelí sa s Gilbertom Blytheom, s ktorým sa zmieri až v závere knihy. Počas šiestich rokov od jej príchodu do Avonlea čitatelia postupne sledujú prerod hlavnej hrdinky z osamelého, trochu bláznivého dievčaťa na peknú jemnú vychovanú mladú dámu.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Anna zo Zeleného domu**
**Poltergeist III** je americký mysteriózny horor z roku 1988 a tretím dielom z trilógie Poltergeist. Film režíroval Gary Sherman a scenár napísal režisér Gary Sherman a Brian Taggert. Vo filme hrajú, Heather O’Rourke, Zelda Rubinstein, Nancy Allen, Tom Skerrit, Lara Flynn Boyle a iní. Heather O’Rourke a Zelda Rubinstein sú jediné herečky, ktoré sa objavili aj v predchádzajúcich dvoch dieloch. 

V treťom diely nevystupuje rodina Freelingových. Film poukazuje na Carol Anne (O’Rourke), ktorá býva u strýka a tety (Skerritt, Allen). Neznámy muž menom Kane, unesie Carol Anne, jej sesternicu Donnu (Flynn Boyle) a jej priateľa Scotta (Wentz). Na pomoc im príde médium Tangina Burrows (Rubinstein), ktorú tiež unesú zlí duchovia. 

Film je jediný z trilógie ktorý nedostal nomináciu na Academy Awards za vizuálne efekty.

Predstaviteľka Carol Anne (Heather O’Rourke) zomrela krátko pred koncom natáčania. Kvôli jej smrti boli zrušené tiež plány na štvrté pokračovanie filmu.

Obsadenie
---------

* Nancy Allen
* Tom Skerritt
* Heather O’Rourke
* Lara Flynn Boyle
* Richard Fire
* Kip Wentz
* Zelda Rubinstein

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Poltergeist (1988 film) na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Poltergeist |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Poltergeist | Poltergeist II | Poltergeist III |

 |
| Hlavné postavy | 
* Diane Freeling
* Carol Anne Freeling
* Tangina Burrows

 |
| Hlavné herecké obsadenie | 
* JoBeth Williams
* Heather O’Rourke
* Craig T. Nelson
* Oliver Robins
* Dominique Dunne
* Zelda Rubinstein

 |
| Remake | 
* Poltergeist

 |
| Televízny seriál | 
* Poltergeist: Odkaz

 |
| Režiséri | 
* Tobe Hooper
* Brian Gibson
* Gary Sherman

 |
***Autá*** je animovaný film štúdia Pixar z roku 2006. Odohráva sa v prostredí automobilových pretekov a významnej americkej cesty Route 66. Vo filme nie sú žiadni ľudia alebo zvieratá, len stroje. Napríklad hmyz je znázornený VW Chrobákom a kravy sú znázornené ako traktory. Film má v sebe ukrytú myšlienku a ponaučenie jednak pre deti, ale aj pre celý dnešný svet.

Dej filmu
---------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Hlavným hrdinom je pretekár-nováčik Bleskový McQueen. Ten je jedným z 3 pretekárov, ktorí majú šancu na titul Zlatý piest. Cestou na posledné rozhodujúce preteky má nehodu a dostane sa do zabudnutého mestečka Chladičové Kúpele. Pretože zdemoluje miestnu cestu, musí tu zostať, kým ju opraví. Časom sa spriatelí so všetkými obyvateľmi a zamiluje sa do miestnej krásky Sally. Noví známi mu ukážu, že život nemusí byť len o víťazstve. Potom, ale Bleska vypátrajú  novinári a on sa zúčastní posledných rozhodujúcich pretekov. V nich síce nezvíťazí, ale urobí dobrý skutok keď veterána Kinga dotlačí do cieľa jeho posledných pretekov. Ponuku návrh na angažmán pri vysnívanom sponzorovi,  ale nakoniec odmieta. V závere filmu potom oživuje slávu slávnej cesty Route 66, na ktorej Chladičové Kúpele ležia.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* *Autá* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* SMS.cz
* Kinomol.cz
**Mojsej Uhrín** alebo **Mojžiš Uhorský** (\* asi 983 – † 26. júl 1043) je jeden z prvých slovenských svätcov. Je uctievaný najmä u gréckokatolíkov a pravoslávnych.

Prepodobný Mojsej Uhrín pochádzal síce z východného Slovenska, ale pôsobil na Kyjevskej Rusi na dvore kniežaťa - svätého Borisa. Keď knieža Boris zahynul v boji so Svätoplukom (Svjatopolkom), Mojsej sa vrátil do Kyjeva a usiloval sa o jeho zvrhnutie. Napokon sa podarilo kniežaťu Jaroslavovi Múdremu Svätopluka vyhnať do Poľska. Keď bol však za pomoci poľského panovníka Boleslava Chrabrého Svätopluk v roku 1018 dosadený na trón, nechal Mojseja uväzniť. 

Podľa legendy sa Mojsej v Poľsku zapáčil významnej žene z bližšieho okruhu Boleslava Chrabrého, ktorá sa za neho chcela vydať. On to však odmietol, pretože chcel stráviť svoj život v mníšstve. 

Jeho ostatky sa dodnes nachádzajú v blízkych peščerách (jaskyniach - katakombách) svätého Antona v Kyjevsko-pečerskej lavre.

Literatúra
----------

* BUGAN, Bystrík: Mojžiš Uhorský (Mojsej Uhrín) a jeho bratia v kontexte slovenských dejín. In: Bobák, J. a kol.: *Historický zborník* č. 19, 2/2009. Martin : Vydavateľstvo Matice slovenskej, 2009, s. 137 - 146
* Ctihodný Mojsej Uhrin. Zemplín : MPCO Zemplín, 2008. 24 s.
* "Mojžiš Uhrín, prepodobný : 26. júl." In: Antonín Čížek: *Synaxár : Životy svätých.* Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 295. ISBN 80-967341-1-3

Externé odkazy
--------------

* Životopis Mojseja Uhrína Archivované 2005-07-31 na Wayback Machine
* Pomocníci svätých kráľov

| * z
* d
* u
Slovenskí svätci a blahoslavení |
| --- |
| 
* Svätý Metod
* Svätý Cyril
* Svätý Gorazd
* Svätý Mojsej Uhrín
* Svätý Bystrík
* Svätý Svorad
* Benedikt pustovník
* Maurus
* Svätá Alžbeta Uhorská
* Svätí košickí mučeníci
	+ Marek Križin
	+ Štefan Pongrác
	+ Melichar Grodecki
* Pavol Petro Gojdič
* Anna Kolesárová
* Metod Dominik Trčka
* Zdenka Schelingová
* Vasiľ Hopko
* Sára Salkaházi
* Titus Zeman

 |
doc. Ing. **Bedrich Formánek,** PhD. (\* 6. jún 1933, Tábor – † 23. november 2023) bol slovenský šachových skladateľ, rozhodca, funkcionár. 

Publikoval viac než 400 šachových skladieb. Vyše polstoročia predseda slovenskej, resp. československej organizácie kompozičného šachu, v rokoch 1994-2002 prezident Svetovej organizácie kompozičného šachu (PCCC). Dvakrát bol kapitánom slovenského družstva keď získalo 2. miesto vo svetovej súťaži kompozičného šachu. Napísal vyše 7000 šachových rubrík, publikoval sám alebo v spoluautorstve 8 kníh, asi 20 brožúr a stovky článkov. Docent na FEI STU.

Publikácie
----------

* Bedrich Formánek: 353 šachových problémov, 1957.
* Bedrich Formánek a kol.: Šachová terminológia, 1968.
* Bedrich Formánek: Kompozičný šach na Slovensku, 1984.
* Bedrich Formánek: Šachové žarty - Chess Jokes, 2000.

Externé odkazy
--------------

* B. Formánek na blogu Juraja Lörinca
* Bedrich Formánek na stránkach osobnosti.sk

Autoritné údaje: * BnF: 16722979v
* ISNI: 0000 0000 6746 7749
* LCCN: n86826002
* NK ČR: jn19981001215
* VIAF: 83984255
* WorldCat: lccn-n86826002
**Bitka o mesto Adré** ležiace na hraniciach Čadu a Sudánu sa odohrala 18. decembra 2005. Proti sebe bojovali vládne sily čeliace koordinovanému útoku dvoch povstaleckých skupín – RDL (Rally for Democracy and Liberty – Zhromaždenie za Demokraciu a Slobodu) a SCUD (Platform for Change, Unity and Democracy – Platforma pre Zmenu, Jednotu a Demokraciu). Tajná služba plánovaný útok včas odhalila, vďaka čomu sa vládnym vojskám podarilo útok odraziť. Vierohodné informácie o stratách na oboch stranách chýbajú, no podľa odhadov zahynulo v boji 70 – 300 povstalcov (svetové médiá spomínajú zväčša sto mŕtvych povstalcov, no agentúry Reuters a IRIN News priniesli informácie o 300 mŕtvych povstalcoch, piatich vojakoch a troch civilistoch). Vládne sily stratili jednu helikoptéru pri kolízii s elektrickým vedením a ďalší stroj Mi-17 bol ťažko poškodený paľbou povstalcov, pričom minimálne jeden člen posádky zahynul.

19. decembra veliteľ skupiny SCUD Jaja Dillo Djérou potvrdil, že útoku sa zúčastnilo aj niekoľko jeho mužov, no tvrdil, že útok vedú príslušníci RDL.

V oblasti došlo k útoku povstalcov aj niekoľko dní pred útokom na Adré, pričom podľa čadskej vlády poskytoval Sudán povstalcom pomoc. Medzi oboma krajinami vládne dlhodobé napätie poznačené vzájomným obviňovaním z podpory povstalcov v oboch krajinách. Sudán ale tieto obvinenia odmietol. Po akcii povstalci z RDL priznali stratu deviatich mužov, pričom tvrdili, že padlo 70 vládnych vojakov, boli zničené dva vrtuľníky a niekoľko obrnených vozidiel vládnych vojsk.

Referencie
----------

* BBC
* Irinnews
* Irinnews
***Banánový Joe*** (tal. *Banana Joe*) je taliansko-západonemecký komediálny film. V hlavnej úlohe sa predstavil Bud Spencer.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Joe žije v juhoamerickej dedinke Amatido, hlboko v džugli. Na svojej loďke preváža banány do najbližšieho mesta, kde za ne nakupuje rôzny tovar pre obyvateľov svojej dedinky. Keď narazí na mafiánskeho bossa, ktorý chce prevziať všetok obchod s banánmi v oblasti a navyše vytvoriť z Amatida moderné kasíno, rozhodne sa vzdorovať. Avšak najprv musí získať licenciu, čo pre tohto negramotného, ale zato srdečného človeka nebude vôbec ľahké. Najprv mu podvodník Manuel predá falošné peniaze, potom sa zamestná v nočnom klube ako vyhadzovač, kde sa zaľúbi do pôvabnej speváčky Dorianny a napokon je nútený kvôli získaniu dokladov narukovať do armády.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* *Banana Joe* v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Banana Joe* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
**Pozor, zákruta!** je relácia Slovenského rozhlasu, ktorá je vysielaná v sobotu a nedeľu po 17. hodine na Rádiu Slovensko.

História
--------

Magazín o cestovnom ruchu, motorizme a pre motoristov začal vysielať Česko-slovenský rozhlas 14. apríla 1962 v týždennej periodicite, ktorá sa postupne zmenila na dennú. Medzi septembrom 2015 a aprílom 2018 bola relácia vysielaná z regionálnych štúdií Rádia Regina každý piatok popoludní.

Pozor, zákruta! - Banská Bystrica bola moderovaná Romanom Nadányim a cestám na strednom Slovensku sa venovala v piatok od 13:05. V rovnakom čase sa moderátori Igor Daniš a Milan Jeluš prihovárali poslucháčom západného Slovenska z Bratislavy. Košická verzia relácie s moderátorskou dvojicou Miroslav Talavašek a Igor Michalčík bola vysielaná na frekvenciách Reginy Východ v piatok od 14:05. Regionálne relácie mali väčší priestor na aktuality, novinky, rady, servisné informácie a publicistiku pre motoristov a bežných poslucháčov z konkrétneho regiónu. Od 30. septembra 2019 bol vysielací čas relácie presunutý z popoludnia na podvečer a relácia sa vrátila na okruh Rádio Slovensko.

Referencie
----------

1. ↑  Tóthová, R. *Nová Pozor, zákruta! sľubuje posun k lepšiemu* [online]. pravda.sk, 22.08.2015, [cit. 2016-02-26]. Dostupné online.
2. ↑
3. ↑  Pozor, zákruta! - západ
4. ↑  Regina Košice
5. ↑   *Pozor, zákruta!* [online]. Bratislava: Rozhlas a televízia Slovenska, 2020-01-13, [cit. 2020-01-11]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka relácie
Súradnice: 37°31′00″J 177°11′00″V﻿ / ﻿37,51667°J 177,18333°V﻿ / -37.51667; 177.18333

**White Island** (maor. **Te Puia o Whakaari** – *strašná sopka*) je názov aktívneho stratovulkánu a rovnomenného ostrova, nachádzajúceho sa asi 48 km východne od pobrežia Severného ostrova Nového Zélandu. Názov *White Island* pochádza od Jamesa Cooka, nakoľko bol zahalený v oblaku bielych pár.

Andezitovo-dacitový stratovulkán je pomerne aktívny, od roku 1826 bolo zaznamenaných vyše 35 explozívnych a freatických erupcií, spojených s emisiami sopečných plynov, vulkanického popola a láv. Aj pred týmto obdobím však tvoril súčasť maorských legiend. Topografia povrchu sa značne mení, nakoľko erupciami vznikajú stále nové krátery.

Chátrajúce zvyšky budov sírnej bane
Na ostrove sa nachádza opustená baňa na síru, ktorá sa tu ťažila s prestávkami od roku 1880. V roku 1914 sa zrútila časť steny severného krátera, čo vyvolalo lahár, ktorý zabil 10 robotníkov. V roku 1923 sa ťažba obnovila, ale koncom roku 1930 bola v dôsledku nerentability definitívne ukončená. Zvyšky budov stále zostávajú na ostrove a pomaly chátrajú.

Whakaari je od roku 1953 prírodná rezervácia.[chýba zdroj] Na ostrov sa organizujú výlety loďou, príp. vrtuľníkom. 

Aj keď je sopečná aktivita permanentne monitorovaná, nedá sa s istotou predvídať. K poslednej masívnej erupcii vulkánu došlo 9. decembra 2019. V tom čase bolo na ostrove 47 ľudí - 22 z nich zahynulo, ďalších 25 ľudí s vážnymi poraneniami sa podarilo zachrániť.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Whakaari/White Island**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu – ostrov White Island na Global Volcanism Program (po anglicky)
* White Island kamera
Starší analógový trojfázový elektromer
**Elektromer** je elektrický merací prístroj, ktorý meria množstvo odoberanej elektrickej energie. Obyčajne je nainštalovaný distribútorom elektrickej energie u odberateľa a na jeho základe prebieha stanovenie a vyúčtovanie spotrebovanej elektrickej energie. Niekedy sa nesprávne označuje ako elektrické hodiny. Tento názov pochádza z doby, kedy boli elektromery svojou konštrukciou podobné hodinám.

Viacsadzbové elektromery
------------------------

Aby distribútori a dodávatelia elektrickej energie zohľadňovali odoberanie elektrickej energie v dobe, kedy je jej v sieti prebytok (najmä v noci a cez víkend), alebo naopak v dobe energetických špičiek, účtujú pre tieto obdobia rôzne sadzby. Aby mohli merať množstvo odobranej energie v týchto obdobiach zvlášť, vyrábajú sa tzv. viacsadzbové (alebo viactarifné) elektromery.

V minulosti boli časové úseky nízkej a vysokej tarify stanovené pevne. Elektromer bol preto vybavený hodinami, ktoré prepínali meranie pre jednotlivé obdobia. Dnes sú elektromery ovládané prostredníctvom HDO (hromadné diaľkové ovládanie), čo umožňuje distribútorovi flexibilnejšie reagovať na aktuálny stav v sieti.

Blokovanie spotrebičov
----------------------

Aby zákazníci nemíňali príliš veľa elektriny vo vysokej tarife, distribútori pomocou HDO zabezpečujú aj blokovanie vybraných spotrebičov. A to tak, aby vo vysokej tarife došlo k vypnutiu zariadení s vysokou spotrebou, ako napríklad akumulačné alebo priamo výhrevné vykurovanie. Po prepnutí elektromeru do nízkej tarify sa uvedené spotrebiče automaticky zapnú.

Inteligentné meracie systémy (IMS)
----------------------------------

Ide o elektronický systém novej generácie, ktorý je schopný priebežne merať množstvo spotrebovanej, alebo vyrobenej energie. Tento typ elektromeru je plne automatizovaný, bez potreby fyzického odpočtu. Na Slovensku je inštalácia IMS povinná do roku 2020 pre všetkých odberateľov, ktorí ročne spotrebujú viac ako 4 MWh elektrickej energie.  Očakáva sa, že celkovo bude IMS vybavených približne pol milióna domácností žijúcich predovšetkým v rodinných domoch.

Pozri aj
--------

* Elektrometer

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Elektromer**

Referencie
----------

1. ↑  ENERGIA.SK. *Prínosy a náklady IMS na Slovensku zostávajú veľkou neznámou* [online]. energia.sk, [cit. 2018-02-23]. Dostupné online. Archivované 2017-07-07 z originálu. (po anglicky)
Fontána uprostred parku
**Square Louvois** je square v Paríži v 2. obvode. Spolu so Square Jacques-Bidault sú to jediné dve zelené plochy v tomto mestskom obvode. Námestie bolo pomenované po bývalom paláci markíza Françoisa Michela Le Tellier de Louvoisa (1641 – 1691), ministra Ľudovíta XIV.

Dejiny
------

Námestie sa nachádza na mieste operného domu, ktorý v rokoch 1794 – 1820 slúžil Parížskej opere. V roku 1820 bol pri východe z opery zavraždený Charles Ferdinand d'Artois, synovec Luďovíta XVIII. a druhorodený syn budúceho kráľa Karola X. Budova bola preto zbúraná a na miesto nej mala vzniknúť kaplnka. K jej výstavbe však neprišlo kvôli Júlovej revolúcii v roku 1830. V roku 1839 tu bolo vytvorené námestie pod menom Place Richelieu. V roku 1844 vytvoril uprostred námestia architekt Louis Visconti na príkaz kráľa Ľudovíta Filipa Louvoisovu fontánu.

Námestie prešlo úpravou počas prestavby Paríža za vlády Napoleona III. Architekt Gabriel-Jean-Antoine Davioud a inžinier Jean-Charles Alphand ho premenili na park s rozlohou 1 925 m², ktorý bol slávnostne otvorený 15. augusta 1859.

Opis
----

Square je obklopené ulicami Rue de Louvois na severe, Rue de Richelieu na východe (budovou Bibliothèque nationale de France), Rue Rameau na juhu a Rue Lulli na západe.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Square Louvois**

Externé odkazy
--------------

* Popis square

Súradnice: 48°52′05″S 2°20′15″V﻿ / ﻿48,867961°S 2,337588°V﻿ / 48.867961; 2.337588

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Square Louvois na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
Príklad veternej turbíny. Táto trojlistová turbína je najbežnejší dizajn moderných veterných turbín.
Vietor z plachiet
**Veterná energia** alebo **energia vetra** je kinetická energia prúdiaceho vzduchu (vetra) v atmosfére. 

Je to energia, ktorá ponúka možnosti centralizovanej ako aj decentralizovanej výroby. V EÚ majú najväčší potenciál oblasti v blízkosti Atlantického pobrežia, na Slovensku v horských oblastiach, ale aj na Podunajskej nížine (potenciál v nových štátoch EÚ nie je dostatočne zmapovaný).

Moderná veterná turbína
-----------------------

Moderná veterná turbína vyrába elektrickú energiu, na rozdiel od jej predkov – veterných mlynov – používaných najčastejšie na mletie obilia, čerpanie vody, atď.

V roku 1939 bola v štáte Vermont, USA, postavená veterná turbína s výkonom 1.25 MW. Technológie prešli odvtedy vývojom až ku dnešným turbínam, ktoré majú rôzne tvary a výkony od niekoľko wattov (na nabíjanie akumulátorov) až po prototyp s výkonom 5 MW (pre použitie v príbrežnej *šelfovej zóne*, tzv. "*offshore*"), ktorý je schopný produkovať elektrinu pre tisícky domov.
V súčasnosti sa inštalujú na pobreží veterné elektrárne o výkone 8 MW, v blízkej budúcnosti sa pripravujú elektrárne o výkone 12 MW a o čosi vzdialenejšej budúcnosti až 20 MW. 

Konštrukčne sú najbežnejšie trojlistové typy s horizontálnou osou. Väčšina turbín je schopná meniť orientáciu listovej časti v závislosti od smeru vetra. Veľké veterné turbíny (s výkonom 100 kW a viac) zvyčajne generujú trojfázový striedavý prúd, ktorý prechádza transformátorom umiestneným pri alebo priamo vo veži turbíny, a zvyšuje napätie na hodnoty okolo 10 000 – 30 000 V (v závislosti od potrieb siete). Odtiaľ je elektrina prenášaná v sieti rovnakým spôsobom ako elektrina z iných zdrojov. V súčasnosti najvýkonnejšie veterné turbíny majú výkon 8 000 kW(rok 2014).

Predpokladaná životnosť turbín je 20 až 25 rokov. Počas tohto obdobia má byť schopná pracovať približne 120 tisíc hodín.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veterná energia**

Poznámky
--------



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálPortál vedy o Zemi |

1. ↑  energie větru. In: Technický slovník naučný D-F, 2002, S. 308
2. ↑
3. ↑  World's Most Powerful Wind Turbine
***Kyborg*** (angl. Cyborg) je americký akčný sci-fi film v réžii Alberta Pyuna z roku 1989. V hlavnej úlohe sa ako *Gibson Rickenbacker* predstavil Jean Claude Van Damme.

Zápletka
--------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

*Gibson* je pouličný zápasník - vyhnanec, bojujúci s gangom sadistických pirátov, vedených *Fenderom Tremolom* (Vincent Klyn), pozdĺž východného pobrežia Spojených štátov v post-apokalyptickej blízkej budúcnosti. Ako sa mor šíri civilizáciou zničenou anarchiou, genocídou a hladovaním, pracuje v Atlante malá skupinka vedcov a lekárov na lieku, ktorým sa pokúsia vyliečiť to, čo zostalo z ľudstva. Potrebujú však informácie uložené v počítačovom systéme v New York City, aby liek dokončili, a tak operujú dobrovoľníčku *Pearl Prophetovú* (Dayle Haddon) a vytvoria cyborga, ktorý sa pokúsi dostať sa tam, stiahnuť informácie o lieku a doručiť ich späť. Počas jej zúfalej cesty ju ale zajme kanibalský gang pirátov, ktorý si chce liek nechať pre seba a použiť ho na ovládnutie celého sveta. Jedine Gibson ju môže zachrániť.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

  


| * z
* d
* u
Jean Claude Van Damme – Filmografia |
| --- |
| 1983 – 1989 | *Rue barbare* · *Monaco Forever* · *Karate Tiger I. – Neustúpiť, nevzdať sa* · *Čierny orol* · *Krvavý šport* · *Kickboxer* · *Kyborg* |
| 1990 – 1999 | *Príkaz na popravu* · *Levie srdce* · *Dvojitý zásah* · *Univerzálny vojak* · *Živý terč* · *Posledný akčný hrdina* · *Niet úniku* · *Street Fighter* · *Timecop* · *Náhla smrť* · *Maximálne riziko* · *Súboj cti* · *Zdvojený úder* · *Legionár* · *Kontraband* · *Inferno* · *Univerzálny vojak 2: Späť v akcii* |
| 2000 – 2009 | *Poslanie* · *Replikant* · *Teror vo vlaku* · *Peklo* · *Prebudená smrť* · *Narko* · *Sınav* · *The Hard Cops* · *Zástupca veliteľa* · *Až do smrti* · *The Shepherd* · *J.C.V.D.*
 · *King of the Iron Fist Tournament* |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cyborg (film) na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Ing. **Agnes Lovecká** (\* 1979, Bratislava) je slovenská huslistka, vinárka a bývalá bubeníčka hudobnej skupiny Živé kvety. Spolu so svojou rodinou vedie vinárstvo, ktoré je súčasťou Majera Zemianske Sady.

Po rozpade hudobnej skupiny *Živé kvety* v roku 2020 založila spolu so speváčkou Luciou Piussi skupinu Terrible 2s. V súčasnosti je aj zakladajúcou členkou neziskovej organizácie Dúhové rodiny.

Životopis
---------

Narodila sa do rodiny hudobníkov. Keď bola na základnej škole, rodičia jej darovali prvé husle. Vďaka hre na husliach sa stala členkou symfonického orchestra. Počas strednej školy začala hrať na bubny. Vyštudovala ekonomickú univerzitu v Bratislave, neskôr pracovala ako projektová manažérka a naďalej sa venovala hudbe. So symfonickým orchestrom cestovala do zahraničia a po založení svojej prvej kapely, v ktorej hrala aj jej sestra, sa v roku 2002 stala členkou kapely Živé kvety. Po jej rozpade v roku 2020 založili s bývalou členkou Luciou Piussi kapelu Terrible 2s.

Vinárstvo
---------

Jej rodina pred vojnou vlastnila veľké pozemky a majer v Zemianskych Sadoch pri Hlohovci, kde pestovali mak, tabak a hrozno na víno. Za čias socializmu rodina prišla o všetku túto pôdu, no v roku 1992 získali tento majetok späť a oživili i rodinnú farmu, kde sa po mnohých rokoch vrátili z Bratislavy. Víno, ktoré dnes pomáha vyrábať ekologickým spôsobom si našlo cestu medzi odberateľov, no i do mnohých reštaurácii vo svete.

Referencie
----------

1. ↑  MAKAROVÁ, Xénia. Tvorcovia oranžového vína, ktoré ocenil aj Guardian: Učíme sa deliť si zodpovednosť. *Trend* (Bratislava: News and Media Holding), 2017-07-20. Dostupné online [cit. 2022-11-20]. ISSN 1336-2674.
2. 1 2 3  KASPEROVÁ, Valentína. *Agnes Lovecká Dievča, ktoré si splnilo sen na farme* [online]. Bratislava: hmmm : Svetlo pod perinou, 2019-04-07, [cit. 2022-11-20]. Dostupné online.
3. ↑  BACHÁROVÁ, Gabriela. Andrea Lovecká vychováva s partnerkou dve deti: „Snívam o tom, že obe budeme oficiálne ich mamami.". *pravda.sk : ahojmama* (Bratislava: OUR MEDIA SR), 2021-06-27. Dostupné online [cit. 2022-11-20]. ISSN 1336-197X.
4. ↑  GREGOR, Róbert. *Lucia Piussi a Agnes Lovecká predstavujú debutový album ako Terrible 2s* [online]. newmodelradio.sk, 2021-11-02, [cit. 2022-11-20]. Dostupné online.
5. ↑  CHRASTOVÁ, Dominika. *Agnes Lovecká: Keby som mala odtiaľto pre svoju orientáciu utiecť, inde by som hľadala šťastie asi len veľmi ťažko* [online]. duhovyrok.sk, 2019-10-07, [cit. 2022-11-20]. Dostupné online.
**Uzemnenie** alebo **zemnenie** alebo ľudovo **zem** (angl. *ground* alebo *earth*, skr. GND) je vodivé spojenie živých alebo neživých častí elektrického zariadenia so zemou, teda s miestami vzdialenými od zemniča pretekaného prúdom tak, že medzi týmito miestami nenameriame žiadne napätie. Uzemnenie funguje ako referenčný potenciál v obvode.

Charakteristika
---------------

Vodič, ktorý rozvádza potenciál, sa nazýva zemnič alebo uzemňovač. Keďže takýto vodič má v skutočnosti nenulový odpor, prúd, ktorý ním tečie, spôsobí v súlade s Ohmovým zákonom nenulový úbytok napätia. To v praxi znamená, že dva navzájom vzdialené uzemnenia môžu mať rozdielny (a v čase sa meniaci) potenciál. Tento jav spôsobuje okrem iného rušenie pri prenose údajov a signálov, preto sa často pre komunikačné vedenia a zbernice, ktoré nie sú uzavreté v jednom elektronickom zariadení (napr. spájajú viacero elektronických zariadení v rámci miestnosti, budovy, alebo sú diaľkovými vedeniami), používajú od jednotlivých zariadení galvanicky oddelené vedenia.

Podobný jav sa prejavuje v rozmeroch samotných elektronických zariadení, kde vznikajú rozdiely v zemných potenciáloch na zemných spojoch na doske plošných spojov, často v rytme odberu zapojených obvodov, čo spôsobuje problémy s rušením najmä v citlivejších analógových obvodoch, avšak pri podcenení problému aj v rýchlejších digitálnych obvodoch; a taktiež môže spôsobiť nežiaduce elektromagnetické vyžarovanie obvodu. Tento jav sa potláča správnym návrhom dosky plošných spojov, používaním rozsiahlych zemných plôch, používaním viacvrstvových dosiek plošných spojov, rozvádzaním zemného potenciálu z jedného bodu (hviezdicovito), nepoužívaním zbytočne rýchlych digitálnych integrovaných obvodov a riadením rýchlosti nábežných a dobežných hrán signálov a pod.

V silnoprúdových rozvodoch sa obvykle pripája stred trojfázovej sústavy na zemnič, ktorý býva fyzicky umiestnený v zemi, pričom samotná zem predstavuje vodivé spojenie v prípade výpadku zemniaceho vodiča.

Výnimočnosti
------------

### Uzemnenie vs. záporný pól uzemnenia

V mnohých elektronických zariadeniach býva spojená zem so záporným pólom napájania, tieto pojmy sa často zamieňajú. 

### Zem vs. kostra

Tiež sa zamieňa pojem zem s pojmom kostra, pretože vtedy sa obvykle pripája vodivá kostra (obal, krabica, puzdro) elektrického zariadenia so zemným potenciálom.

### Referenčná zem vs. ochranný vodič

Niekedy sa zamieňa referenčná zem za ochranný vodič v trojvodičovej sústave (označovaný *PE* angl. *protective earth*), prípadne za jeden z pracovných vodičov, ktorý býva vodivo spojený so zemničom (označovaný *N* angl. *neutral*).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Uzemnenie**

Externé odkazy
--------------

* Elektrotechnická spôsobilosť - otázky C - Uzemňovanie Archivované 2007-09-29 na Wayback Machine