recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vedecký podvod** je čin spáchaný sfalšovaním výsledkov vedeckého výskumu, selektívnym výberom vstupných dát pre vedeckú prácu, prípadne manipulatívnym spracovaním týchto dát, tak aby výsledok zabezpečil dotyčnému osobný prospech, či už priamy finančný, alebo plynúci z osobného ocenenia.

Znaky vedeckého podvodu nesie aj:

* plagiátorstvo výsledkov cudzej vedeckej práce a ich následná publikácia pod vlastným menom;
* úmyselné kladenie prekážok pri publikovaní iných vedeckých prác, ktoré dokazujú omyl vo vedeckom výskume;
* zneužitie politických a iných konexií na vytvorenie zdania vedeckého konsenzu o nejakom virtuálnom probléme v masmédiách a následné presadenie financovania výskumu tohto v skutočnosti zanedbateľného problému z verejných zdrojov.

Americký Úrad pre vedeckú a technickú politiku definuje akademickú nečestnosť ako: fabrikáciu, falzifikáciu alebo plagiátorstvo pri predkladaní, uskutočňovaní, posudzovaní alebo pri vykazovaní výsledkov výskumu.

Fabrikácia vedeckých výsledkov predstavuje vytváranie neexistujúcich údajov alebo výsledkov a ich zaznamenávanie alebo oznamovanie (publikovanie). Falšovanie je manipulácia s výskumnými materiálmi, zariadeniami alebo procesmi alebo ich pozmeňovanie, tiež vynechávanie údajov alebo pozorovaní tak, že vo výsledkoch výskumu nie sú presne zastúpené. 

Vedecký podvod nezahŕňa bežné („čestné") chyby, ktoré sa pri výskume vyskytnú ani rozdielny názor výskumníkov na určitý vedecký problém. Zistenie pochybenia ako je akademický podvod si vyžaduje, aby došlo k výraznému odklonu od prijatých noriem a postupov príslušnej výskumnej komunity; takéto zneužitie bolo spáchané úmyselne, vedome, alebo zásadnou nedbanlivosťou. Obvinenie musí byť preukázané prevažnou väčšinou dôkazov.

Referencie
----------

1. ↑   *Implementation Guidance for Executive Office of the President Office of Science and Technology Policy "Federal Policy on Research Misconduct"* [online]. ora.research.ucla.edu, 2002, [cit. 2017-08-04]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  BIRD, S.J.. *Encyclopedia of science, technology, and ethics*. Ed. Mitcham, C. [s.l.] : Macmillan Reference USA, 2005. 2378 s. ISBN 978-0-02-865832-2. Kapitola *Science misconduct*, s. 1205 - 1215.
Súradnice: 48°25′06″S 21°57′41″V﻿ / ﻿48,4183°S 21,9613°V﻿ / 48.4183; 21.9613

**Veľký kopec** (263,9 m n. m.) je vrch vo Východoslovenskej rovine, krajinnom celku Východoslovenskej nížiny. Leží nad mestom Kráľovský Chlmec, približne 27 km juhovýchodne od Trebišova.

Poloha
------

Nachádza sa v južnej časti Východoslovenskej roviny, v geomorfologickom podcelku Medzibodrocké pláňavy a časti Chlmecké pahorky. Vrch leží v Košickom kraji, v okrese Trebišov a na katastrálnom území mesta Kráľovský Chlmec. Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí situovaný Kráľovský Chlmec, južne ležiaci Malý Horeš a západne obec Svätuše, severne sa nachádza Boľ a Poľany.

Opis
----

Veľký kopec leží na juhu Východoslovenskej nížiny, v centrálnej časti Medzibodrockých pláňav. Je dominantou samostatnej geomorfologickej časti Chlmecké pahorky, vystupujúcej z roviny medzi Latoricou a Tisou. Západne sa nachádza Tarbucka (278 m n. m.), Somotorská hora (151 m n. m.), Čierna hora (325 m n. m.) a Vakovec (238 m n. m.), severne Čierna hora (160 m n. m.) a východne susedí sedlom oddelený Malý vrch (222 m n. m.). Juhovýchodne tečie Chlmecký kanál, ktorý vodu z tejto časti odvádza do Somotorského kanála a Bodrogu. Vrcholová časť patrí do rovnomenného chráneného areálu a nevedie tam značený turistický chodník. Stráne sú čiastočne pokryté lesom a čiastočne vysadené viničom. 

### Výhľady

Vrchol pokrýva iba nízka vegetácia, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach tak umožňuje výhľad na široké okolie Východoslovenskej nížiny, no tiež Zemplínske, Slanské a Vihorlatské vrchy.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný z okolitých sídiel.

Referencie
----------

1. 1 2   *Názvy vrchov, dolín, priesmykov a sediel* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-12-29]. Dostupné online. Archivované 2023-12-08 z originálu.
2. 1 2 3  *Zemplínske vrchy – Latorická rovina. Letná turistická mapa.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s.
3. ↑   *Podrobný autoatlas – Slovenská republika 1 : 100 000*. Harmanec : VKÚ, a. s. 2008. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 108.
4. 1 2 3  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-12-29]. Dostupné online.
5. 1 2 3 4 5   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-12-29]. Dostupné online.
6. 1 2   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-12-29]. Dostupné online.
7. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-12-29]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Východoslovenská rovina
* Medzibodrocké pláňavy
* Chlmecké pahorky
* Veľký kopec (chránený areál)

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape
* Veľký kopec od juhozápadu
**Stephen Beda** (\* 11. máj 1909, Fort William – † 14. august 1985, Lac du Flambeau) bol kanadský a česko-slovenský hokejista, slovenského pôvodu.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine slovenských prisťahovalcov v kanadskom Fort William, ktoré je dnes súčasťou mesta Thunder Bay v štáte Ontário. V meste žila početná slovenská komunita. Otec Anton Beda pochádzal z oravskej obce Dlhá a spolu s manželkou Hanou Lofajovou pôvodom z Podbiela prišli do Kanady v roku 1906. Mali 9 detí a viaceré z nich sa venovali hokeju. Ako mladého si ho vyhliadol tím Chicago Blackhawks no v NHL si nikdy nezahral. Po pôsobení na farme Eagle River hrával za Chicago Butterfingers a niekoľko klubov v štáte Minnesota. Keď v roku 1936 navštívil vlasť rodičov, angažoval ho tím LTC Praha kde hrával v obrane spolu s Bucknom. Získal dva tituly majstra Česko-Slovenska v sezónach 1936/37 a 1937/38. Po skončení kariéry pôsobil ako tréner, rozhodca a podnikal.

Reprezentácia
-------------

V česko-slovenskej reprezentácii odohral jeden zápas, neskóroval. 29. novembra 1936 nastúpil proti Švajčiarsku v Zürichu (zápas sa skončil 1:1).

Externé zdroje
--------------

* Zabudnutý reprezentant miloval hokej a lov, Pravda, 02.01.2012
* familysearch.org úmrtie
**Kolderova komisia** bola rehabilitačná komisia ÚV KSČ pôsobiaca od septembra 1962 do apríla 1963. Nazvaná bola podľa komunistického funkcionára Drahomíra Koldera. Členmi komisie boli viaceré významné osoby 60. rokov, mimo iné aj Alexander Dubček, Jozef Lenárt, Bohuslav Laštovička, Lubomír Štrougal, Václav Prchlík. Významný vplyv na činnosť komisie však mal najmä prezident a prvý tajomník KSČ Antonín Novotný, ktorý všetky správy musel pred predložením strane schváliť.

Komisia prišla k záverom, že procesy s komunistami, ktoré sa uskutočnili v 50. rokoch 20. storočia boli vykonštruované a protizákonné. Napriek tomu, že celkovo komisia prispela k rehabilitácii asi 400 odsúdených osôb – komunistov, bola vo viacerých ohľadoch nedôsledná. Na rozdiel od predchádzajúcich prešetrovaní komisia rehabilitovala všetkých členov procesu so Slánským, zároveň však Rudolf Slánsky bol rehabilitovaný len právne a v rámci strany mu bolo naďalej vytýkaných viacero prešľapov proti straníckym normám. V politickej rovine komisia taktiež potvrdila proces s buržoáznymi nacionalistami, ktorému sa však v nadväznosti na Kolderovu komisiu koncom roka 1963 venovala aj tzv. barnabitská komisia.

Zodpovednosť za justičné omyly komisia zvalila najmä na politicky a stranícky mŕtve osoby (Alexej Čepička, Ladislav Kopřiva, Gustav Bareš). Ako následok Kolderovej komisie však muselo zo svojich funkcií odísť niekoľko významnejších komunistov, medzi inými napr. Karol Bacílek, Pavol David, či Bruno Köhler. Komisia zároveň prešetrila aj činnosť staršej – Barákovej komisie a jej závery uznala za chybné a jej predsedu Rudolfa Baráka za zodpovedného za jej výsledok.

Referencie
----------

1. ↑   *Pražský web pro studenou válku INDEX* [online]. www.praguecoldwar.cz, [cit. 2019-11-11]. Dostupné online.
2. 1 2 3  RYCHLÍK, Jan. *Češi a Slováci ve 20. století. Spolupráce a konflikty 1914 - 1992*. 2. vyd. Praha : Vyšehrad, 2015. 677 s. ISBN 978-80-7429-631-4. S. 441 – 442, 436.
3. ↑   *50. léta - Rehabilitace a "rehabilitace" v době komunistického režimu: TOTALITA* [online]. totalita.cz, [cit. 2019-11-11]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Barákova komisia
* barnabitská komisia
* Pillerova komisia

Externé odkazy
--------------

* úryvky z prejavov Kolderovej komisie Archivované 2019-05-25 na Wayback Machine
* záverečná správa Kolderovej komisie
Súradnice: 48°24′45″S 19°23′20″V﻿ / ﻿48,4124°S 19,3888°V﻿ / 48.4124; 19.3888

**Vlčia skala** (727,0 m n. m.) je vrch v pohorí Ostrôžky. Leží nad obcou Horný Tisovník, približne 14 km južne od Detvy.

Poloha
------

Masív sa nachádza na západe centrálnej časti pohoria. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Detva a Lučenec a zasahuje na katastrálne územie obce Horný Tisovník a Ábelová. Najbližším sídlom je na západnom úpätí situovaný Horný Tisovník, východne leží osada Madačka a jej materská obec Ábelová a južne Dolný Tisovník a Červeňany.

Opis
----

Vlčia skala je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Páleniska (769 m n. m.) južným smerom na Kruh (589 m n. m.). Severným smerom leží sedlom oddelený Kobylí vrch (782 m n. m.), Páleniská a Fekiačov vrch (774 m n. m.), západným Javorie (1 044 m n. m.), Sokolovo bralo (869 m n. m.) a Bralo (723 m n. m.), južným susedí nevýrazný Hrb (750 m n. m.), Kruh (589 m n. m.) a Lysec (716 m n. m.) a východným Lazový vrch (665 m n. m.), Stanová (800 m n. m.) a Bralce (817 m n. m.). Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ, kam vodu zo západných svahov odvádza potok Tisovník, z východných odteká jeho prítokom Madačka. V tejto časti pohoria nevedú značené trasy.

### Výhľady

Súvislý lesný porast vrcholovej časti neumožňuje rozhľad. Z odlesnených miest na svahoch vrchu možno vidieť okolité vrchy Ostrôžok a susedného Javoria, pri vhodných podmienkach i Nízke Tatry a Poľanu. Južným smerom vidieť viaceré horstvá severného Maďarska.

Prístup
-------

Na vrch nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný poľnými a lesnými cestami z okolitých usadlostí.

Referencie
----------

1. ↑   *Podrobný autoatlas – Slovenská republika 1 : 100 000*. Harmanec : VKÚ, a. s. 2008. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 81.
2. 1 2 3 4   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-22]. Dostupné online.
3. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2022-04-22]. Dostupné online.
4. ↑   *Názvy vrchov, dolín, priesmykov a sediel* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-22]. Dostupné online. Archivované 2022-06-27 z originálu.
5. ↑  *Javorie – Ostrôžky. Letná turistická mapa.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s.
6. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2022-04-22]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Ostrôžky
* Zoznam vrcholov v Ostrôžkach

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

| * z
* d
* u
Ostrôžky |
| --- |
| Prírodné pamiatky | 
* Krivánsky potok

 |
| Vybrané vrchyZoznam vrcholov | 
* Ostrôžka (877)
* Javor (821)
* Bralce (817)
* Stanová (800)
* Vrchovina (785)
* Kobylí vrch (782)
* Fekiačov vrch (774)
* Jaseňový vrch (771)
* Páleniská (769)
* Budinská skala (765)
* Pľutov vrch (741)
* Vlčia skala (727)
* Lysec (716)

 |
Panoráma mesta
**Barnaul** (rusky Барнаул) je mesto v Rusku, na rieke Ob v západnej časti Sibíri. Má 650 000 obyvateľov a je hlavným mestom Altajského kraja.

História
--------

Barnaul patrí k najstarším mestám na Sibíri, bol založený už v roku 1739 a mestské práva získal v roku 1771. Cez mesto viedli obchodné cesty na východ, čo mu umožnilo rast, rovnako ako príchod železnice na začiatku 20. storočia. Počas 2. svetovej vojny sem bol nasťahovaný priemysel z okupovaných častí Sovietskeho zväzu, čo mu zabezpečilo ďalší rast.

Vzdelanie a kultúra
-------------------

Mesto sa nachádza približne 220 km južne od Novosibirsku, je tiež známe ako výskumnícke centrum Sibíri. Má päť univerzít a 35 knižníc. Miestne múzeum bolo založené už v roku 1823 a je jedným z najstarších múzeí na Sibíri. Od roku 1838 je tu tiež meteorologické observatórium.

Vývoj počtu obyvateľstva
------------------------

| Rok | Počet obyvateľov |
| --- | --- |
| 1835 | 9 100 |
| 1860 | 11 600 |
| 1879 | 13 529 |
| 1897 | 29 400 |
| 1916 | 71 200 |
| 1939 | 148 200 |
| 1979 | 323 000 |
| 1989 | 601 800 |
| 1999 | 653 000 |
| 2007 | 649 600 |
| 2010 | 612 091 |

Partnerské mestá
----------------

* USA  Flagstaff, Spojené štáty americké
* Španielsko  Zaragoza, Španielsko
* Čína  Paj-čcheng, Čína
* Čína  Sin-ťiang, Čína (2007)
* Kazachstan  Oskemen, Kazachstan (2012)

Externé odkazy
--------------

* Barnaul.org - Oficiálne stránky mesta
* Barnaul
* Barnaul Satelitná snímka
* Počasie v Barnaule

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Barnaul na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Mestá v Rusku podľa počtu obyvateľov |
| --- |
| 10 000 000+ | 
* Moskva

 | Vlajka Ruska |
| 5 000 000+ | 
* Petrohrad

 |
| 1 000 000+ | 
* Novosibirsk
* Jekaterinburg
* Nižný Novgorod
* Kazaň
* Čeľabinsk
* Omsk
* Samara
* Rostov nad Donom
* Ufa
* Krasnojarsk
* Voronež
* Perm
* Volgograd

 |
| 500 000+ | 
* Krasnodar
* Saratov
* Ťumeň
* Togliatti
* Iževsk
* Barnaul
* Ulianovsk
* Irkutsk
* Chabarovsk
* Jaroslavľ
* Vladivostok
* Machačkala
* Tomsk
* Orenburg
* Kemerovo
* Novokuzneck
* Riazaň
* Astrachán
* Naberežnyje Čelny
* Penza
* Kirov
* Lipeck

 |
| Ostatné | 
* Kategória
* Zoznam

 |
**X**, predtým známa ako **Twitter**, je mikroblogovacia sociálna sieť, ktorá umožňuje svojim používateľom publikovať krátke príspevky. Takýto príspevok má spravidla výlučne textovú podobu, rozsah maximálne 280 znakov a nazýva sa **tweet** alebo **tvít** (angl. *tweet* – doslova „čvirik, štebot"). Túto sociálnu sieť vlastní a prevádzkuje americká spoločnosť **X Corp.** so sídlom v San Franciscu v Kalifornii. Twitter má tiež servery a kancelárie v San Antoniu v Texase a v Bostone v Massachusetts.

Od svojho vzniku v roku 2006 Jackom Dorseyom, Twitter získal popularitu po celom svete a v súčasnosti má viac ako 500 miliónov užívateľov. Sociálnu sieť používajú najviac v USA, Brazílii a Japonsku. dajte odber na simons astronomy

Užívatelia
----------

Tweety sú verejne viditeľné v predvolenom nastavení, avšak odosielatelia môžu obmedziť doručovanie správ na ich zozname priateľov. Používatelia sa môžu prihlásiť k odberu tweetov iných používateľov – toto je známe ako *following* a účastníci sú známi ako *followers*. Tieto správy sa môžu odoberať aj cez SMS. Všetci užívatelia môžu odosielať a prijímať tweety prostredníctvom internetovej stránky Twitter, kompatibilné externé aplikácie (napr. pre smartphony).

Pre využívanie stačí jednoduchá registrácia, výber Twitter mena a ikonky a môžete začať štebotať. Podobne ako veľmi obľúbené statusy na rôznych sociálnych sieťach, aj Twitter poskytuje miesto, kde sa môžete s celým svetom podeliť o svoje zážitky, názory, zaujímavé poznatky, ale aj videá či články. Takisto môžete prispievať odkazmi na zaujímavé webstránky, dávať na Twitter fotografie, či využiť Twitter na anketovanie komunity. Twitter je zároveň skvelou formou propagácie. Slúži tak celebritám, ale i rôznym firmám, ktorý využívajú možnosť dať vedieť o sebe, svojich nových piesňach, produktoch a podobne.

Príspevky možno šíriť veľmi jednoducho. Pomocou tlačidla re-tweet nám umožňuje tweet, ktorý nás zaujal poslať svojim známym s menom autora a hlavičkou toho, kto re-tweetuje.

Znaky v príspevkoch
-------------------

* # Hashtag

**Hashtag** sa používa na opis daného tweetu. Jedná sa o frázu, ktorá začína znakom #. Twitter premení hashtag na odkaz, pomocou ktorého je možné nájsť iné tweety s rovnakým hashtagom. Tieto hashtagy môžu označovať rôzne zaujímavosti (film, osobnosť, dôležitá udalosť) alebo označovať význam tweetu (radosť, hnev, smútok, sarkazmus).

**Príklady**: #prohibice, #drunktweet, #iphone5, #lol, #truestory

* @ Zavináč

Ak za znakom **@** nasleduje meno užívateľa, znamená to, že daný užívateľ bol v konkrétnom príspevku spomenutý, alebo mu bolo odpovedané. Takýto tweet sa zobrazí spomenutému v sekcii Mentions, aj keď sa navzájom nesledujete.

Referencie
----------

1. ↑   *Twitter prekonal 500 miliónov použivateľských účtov* [online]. zive.sk, 2012-08-04. Dostupné online. Archivované 2012-09-09 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Twitter**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Valentínska kvapka krvi** je celoslovenská kampaň, organizovaná Slovenským Červeným krížom v spolupráci s Národnou transfúznou službou. V roku 2015 sa uskutočnil 21. ročník a podujatie podporil aj prezident Andrej Kiska.

Je zameraná na podporu darcovstva krvi, predovšetkým však na získavanie prvodarcov. Kampaň trvá päť týždňov a je charakteristická tým, že sa uskutočňuje aj prostredníctvom mobilných odberov na školách, vo firmách a organizáciách po celom Slovensku.

Kampaň je súčasťou aktivít Slovenského Červeného kríža, zameraných na rozširovanie povedomia, darcovstva krvi, no tiež oceňovanie mnohonásobných darcov, výchovu a osvetu verejnosti.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Valentínska kvapka krvi* [online]. Slovenský Červený kríž, [cit. 2016-02-08]. Dostupné online. Archivované 2016-02-16 z originálu.
2. ↑   *Prezident Kiska otvoril Valentínsku kvapku krvi* [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta Slovenskej republiky, 2016-02-08, [cit. 2016-02-08]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Valentínska kvapka krvi 2016 Archivované 2016-02-16 na Wayback Machine
* Kampaň na stránkach SČK
**RuneScape** je MMORPG počítačová hra, zasadená do sveta fantasy a zároveň najúspešnejšia 3D browser hra na svete[chýba zdroj]. Hru je možné spustiť z internetového prehliadača, pre beh je potrebná inštalácia Java Virtual Machine. Hra je dostupná každému záujemcovi, no v neplatenej verzii má hráč sprístupnenú len obmedzenú časť virtuálneho sveta, taktiež nemôže postavu rozvíjať vo viacerých schopnostiach (Skills).

Servery
-------

Rozmiestnenie serverov pre Runescape.
Hra pre svoj beh využíva 136 serverov rozmiestnených tak, aby sa väčšina hráčov na svete mohla bez problémov pripojiť. Servery sú umiestnené v 14 krajinách sveta. Každý zo serverov povolí pripojenie 1 500 hráčom zároveň. Maximálna kapacita je 300 000 hráčov. Servery sú rozdelené na tzv. „Free" a „Member" servery (teda pre neplatiacich a platiacich hráčov).

Iné jazyky
----------

Hra pôvodne ako jazyk komunikácie používala angličtinu, 14. februára 2007 vydal Jagex nemeckú verziu prekladu. Momentálne existujú tri nemecké servery. K 11. decembru 2008 bol oficiálne uverejnený preklad do francúzštiny, pričom táto jazyková mutácia má momentálne dva servery. 24. júla 2009 vyšiel preklad do brazílskej portugalčiny.

Zručnosti postavy (Skills)
--------------------------

RuneScape obsahuje 29 zručností postavy:

* 16 zručností postavy pre neplatiacich hráčov
	+ Attack (útok)
	+ Strength (sila)
	+ Defence (obrana)
	+ Dungeoneering (skill pridaný 12.4.2010)
	+ Constitution (po starom Hitpoints) (život)
	+ Crafting (remeslo)
	+ Fishing (rybolov)
	+ Cooking (varenie)
	+ Mining (ťaženie)
	+ Smithing (hutníctvo)
	+ Runecrafting (výroba rún, spojená s mágiou)
	+ Magic (mágia)
	+ Prayer (náboženstvo)
	+ Woodcutting (drevorúbačstvo)
	+ Firemaking (zapaľovanie)
	+ Ranged (lukostrelectvo)

* 13 memberských zručností postavy
	+ Agility (obratnosť)
	+ Archaeology (archeológia)
	+ Construction (stavba domu)
	+ Divination
	+ Farming (farmárčenie)
	+ Fletching (výroba lukov a šípov, spojená s ranged)
	+ Herblore (výroba elixírov)
	+ Hunter (lov)
	+ Invention
	+ Necromancy
	+ Summoning (vyvolávanie bojových alebo liečiacich pomocníkov)
	+ Slayer (zabíjanie monštier)
	+ Thieving (kradnutie)

### Combat skill

Combatom (bojom) sa určuje hlavný (bojový level postavy). Combat netvorí len jeden skill, ale ho tvorí množstvo skillov: Attack, Strength, Defence, Constitution, Ranged, Prayer, Magic, Summoning A Necromancy. Maximálny combat level je pre memberov 152 a pre free 126.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Herný Česko-Slovenský fanklub
Súradnice: 48°08′51″S 17°06′20″V﻿ / ﻿48,147563888889°S 17,105630555556°V﻿ / 48.147563888889; 17.105630555556

**Veľký evanjelický kostol** v Bratislave na Panenskej, pôvodne **Nemecký evanjelický kostol**, postavil staviteľ Matej Walch v r. 1774 – 1776 v strohom slohu barokového klasicizmu. V roku 1963 bol kostol zapísaný do Ústredného zoznamu pamiatkového fondu pod číslom 174.

História
--------

Nakoľko drevený kostol, ktorý stál na mieste dnešného Malého kostola už nepostačoval a nakoľko syn Márie Terézie Jozef II. bol naklonený reformácii, dovolili si bratislavskí nemeckí evanjelici požiadať o výstavbu nového kostola. Bol vystavený podľa cisárskeho povolenia s podmienkami aby nemal vežu a nesmel byť ani výstavný. 30. novembra 1776 v ňom odbavil evanjelický duchovný Michal Klein prvé Služby Božie a na nasledujúci deň bol kostol posvätený. Vtedy sa volal Nemecký evanjelický kostol.

Architektúra
------------

Krov postavil hamburský tesár neznámeho mena a tento je z architektonickej, umeleckej i pamiatkovej stránky skvostom a je v celej Európe jedinečný. Pod valbovou strechou dômyselnej konštrukcie sa skrýva monumentálny centrálny priestor s dvoma chórmi okolo prekrytý piatimi poľami klenieb, ktoré vytvárajú kvalitný akustický priestor. Na stavbe pracovali aj projektanti R. Wimmer a palier D. Zimnach.

Oltár
-----

Prvý raz sa na Slovensku objavil kazateľnicový oltár, oltárny obraz doň namaľoval a daroval rodák Adam Friedrich Oeser.

Organ
-----

Dnešný organ je tretím nástrojom v histórii kostola. Bol postavený r. 1923 firmou Gebrüder Rieger – Jägerndorf na návrh vtedajšieho organistu G. Rhodesa. Autorom architektonicko-výtvarného riešenia je bratislavský architekt Christian Ludwig.

Referencie
----------

1. 1 2   *Pamiatkový objekt – podrobnosti* [online]. Bratislava: Pamiatkový úrad SR, [cit. 2016-06-20]. Dostupné online.
2. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veľký evanjelický kostol (Bratislava)**

Externé odkazy
--------------

* ECAV BA Evanjelické kostoly v Bratislave
* Evanjelický a. v. zbor v Bratislave po vydaní Tolerančného patentu v roku 1781
* Veľký kostol
Súradnice: 46°58′S 152°00′V﻿ / ﻿46,967°S 152,000°V﻿ / 46.967; 152.000

**Simušir** (rus. Симушир, iný názov: **Marikan** - *Марикан*) je neobývaný ostrov strednej skupiny ruských Kurilských ostrovov. Administratívne patrí do ruskej Sachalinskej oblasti.

Poloha a príroda
----------------

Ostrov Simušir sa tiahne zo severovýchodu na juhozápad v dĺžke 59 km, pričom jeho šírka je maximálne 11 km. Rozloha ostrova je 353 km². Najvyšším vrchom ostrova je sopka Miľna (1 539 m n. m.). Na ostrove sa nachádzajú 3 činné sopky: Prevo (1 360 m), Zavarickovo (625 m), Goriaščaja Sopka (873 m). Na ostrove nie sú žiadne rieky, iba menšie vodné toky. Riečka Simusiru sa vlieva do zátoky Simusiru.

V severnej časti ostrova sa nachádza hlboká zátoka Broutona, ktorá vznikla zatopením kaldery. V strednej časti ostrova sa v kaldere sopky Zavarickovo vytvorilo jazero Biriuzovoje.

Na ostrove sa nachádzajú kolónie uškatcov, hniezdiská vtákov. Na ostrove žijú okrem množstva malých hlodavcov líšky. Aklimatizovala sa tu dokonca aj polárna líška.

Ostrov je oddelený Prielivom Diany od ostrova Ketoj, nachádzajúceho sa 20 km severovýchodne, a prielivom Bussoľ od ostrovov Čornyje Bratia, ležiacich 69 kilometrov juhozápadným smerom.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Simušir**

Externé odkazy
--------------

* Opis ostrova, mapa, fotografie (po rusky)
* Simušir na mape Ruska

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Симушир na ruskej Wikipédii.*
Súradnice: 49°21′39″S 19°47′04″V﻿ / ﻿49,3608°S 19,7844°V﻿ / 49.3608; 19.7844

**Výr** (836,8 m n. m.) je najvyšší vrch Oravskej kotliny, krajinného celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Suchá Hora, približne 11 km východne od Trstenej.

Poloha
------

Nachádza sa na juhovýchodnom okraji Oravskej kotliny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a na katastrálnom území obce Suchá Hora. Najbližším sídlom je na severnom úpätí situovaná Suchá Hora, západne leží Hladovka a Vitanová a východne poľská obec Chocholów.

Opis
----

Nevýrazný Výr leží na pahorku, ktorý vedie severozápadne z hraničného vrchu Kraviarky (906 m n. m.). Rovnako východným smerom sa nachádza aj Góra Cyrlica (896 m n. m.), južne dominujú končiare Západných Tatier, no tiež Oravická Magura (1 232 m n. m.) a Krúpová (1 065 m n. m.), západne leží Skorušina (1 314 m n. m.), Vajdovka (1 076 m n. m.), Vrchdolinky (950 m n. m.) a Uhlisko (860 m n. m.) a severozápadne mohutná Babia hora (1 723 m n. m.). Východné svahy odvodňuje Tvorkov potok, južné Grúničný potok, oba smerujúce do Jelešne v povodí Oravy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady

Vrcholovú časť pokrýva poľnohospodársky využívaná krajina bez porastu, ktorý umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť blízke Skorušinské vrchy, no tiež Západné Tatry, Oravskú Maguru a Oravské Beskydy.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no prístup na nevysoký vrch je kvôli malému prevýšeniu zo Suchej Hory nenáročný.

Referencie
----------

1. 1 2   *Názvy vrchov, dolín, priesmykov a sediel* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-10-26]. Dostupné online. Archivované 2023-12-08 z originálu.
2. 1 2 3  *Orava – Beskyd Žywiecki. Edícia turistických máp.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s. 2001.
3. ↑   *Podrobný autoatlas – Slovenská republika 1 : 100 000*. Harmanec : VKÚ, a. s. 2008. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 16.
4. 1 2  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-10-26]. Dostupné online.
5. 1 2 3 4 5 6   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-10-26]. Dostupné online.
6. ↑  *Západné Tatry – Roháče. Turistická mapa.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s. 2001.
7. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-10-26]. Dostupné online.
8. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-10-26]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Oravská kotlina
* Podhôľno-magurská oblasť

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape
Súradnice: 46°30′S 150°51′V﻿ / ﻿46,500°S 150,850°V﻿ / 46.500; 150.850

**Čornyje Bratia** (rus. Чёрные Братья) sú neobývané ostrovy južnej skupiny Kurilských ostrovov. Administratívne patria do Kuriľského mestského okruhu Sachalinskej oblasti Ruskej federácie.

Pozostávajú z dvoch väčších ostrovov — Čirpoj a Brat Čirpojev — a z blízkych skál a neveľkého ostrova *Morskaja Vydra*. Celková rozloha ostrovov dosahuje 37 km². Ostrovy Čirpoj a Brat Čirpojev sú oddelené prielivom Snou (Bystryj) širokým 2,7 km. 

Na ostrove Čiproj sa nachádzajú dve činné sopky: Čornovo (624 m n. m.) a Snou (395 m n. m.).

Na skalách posiatych okolo ostrova sú kolónie uškatcov a mnohopočetné vtáčie hniezdiská.

Ostrovy Čornyje Bratia sú opísané v denníku Ivana Čorného v roku 1770.

V hydrogeografickom opise Kurilských ostrovov od V. M. Golovnina a P. I. Rikorda boli ostrovy nazvané **Tčirpoja** a **Makantor**.

Ostrovy sú oddelené prielivom Bussoľ od ostrova Simušir, nachádzajúceho sa 69 km severovýchodne; prielivom Urup od ostrova Urup, nachádzajúceho sa 30 km juhozápadne. Vo vzdialenosti 20 kilometrov severozápadným smerom od ostrovov Čornyje Bratia sa nachádza ostrov Broutona.

Externé odkazy
--------------

* Opis ostrovov, mapa a fotografie (po rusky)
* Čirpoj na Global Volcanism Program (po anglicky)
* *Topografická mapa L-56-XIII — 1 : 200 000* (po rusky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Чёрные Братья na ruskej Wikipédii.*
**Walter P. Kistler** (\* 1918, Biel, Švajčiarsko – † 2. november 2015, Redmond, USA) bol americký vedec a vizionár. 

Bol zakladateľom a prezidentom Foundation for the Future, ktorú založil v roku 1996 v Bellevue v štáte Washington v USA. Bol zakladateľom prvej futurologickej ceny Kistlerova cena udeľovanej za prínos k rozširovaniu znalostí a porozumeniu vzťahov medzi genetikou a ľudským správaním, inteligenciou a zdravím. Kistlerova cena má hodnotu 100 000 amerických dolárov. Nadácia pre budúcnosť organizuje a koordinuje projekt Humanity 3000, ktorý je zameraný na veľmi dlhodobú budúcnosť ľudstva 1 000 rokov dopredu.

Dielo
-----

Napísal a vydal knihy: 

* *Humanity´s Future in Space* (1999)
* *Reflections on Life. Science, Religion, Truth, Ethics, Success, Society* (2003)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2007-01-04 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * ISNI: 0000000047717886
* LCCN: n2004091725
* VIAF: 1865405
* WorldCat: lccn-n2004091725
**Timur Chamzatovič Mucurajev** (rus. Тимур Хамзатович Муцураев; \* 25. júl 1976 Groznyj, Čečensko, ZSSR, dnes Rusko) je najznámejší čečenský bard. Je autorom a spevákom piesní, z obdobia rusko-čečenského konfliktu na Kaukaze. Timur Mucurajev má charakteristické orientálne zafarbenie hlasu. Spieva v ruštine.

Keď mal 15 stal sa majstrom Čečenska a Ingušska v karate. O dva roky neskôr úspech zopakoval v Rusku. Jeho ďalšiu športovú kariéru v roku 1994 prerušila 1. čečenská vojna. Pripojil sa k čečenskému odboju, ale bol zranený a vtedy začal spievať.

V tématike Mucurajeva dominuje islam, džihád a nezávislosť Čečenska. Značná časť piesní je venovaná konkrétnym partizánom, ktorí zahynuli počas čečenských vojen.

Jeho najznámejšie piesne sú „Groznij", „Jeruzalem" a „12 000 mudžahídov".

V júni 2008 sa Mucurajev vrátil do Čečenska so súhlasom Ramzana Kadyrova.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Timur Mucurajew na poľskej Wikipédii.*
Zámok Hohenschwangau v noci
Dedina Hohenschwangau naľavo, zámok Hohenschwangau napravo, pohľad zo zámku Neuschwanstein
**Zámok Hohenschwangau** je zámok z 19. storočia nachádzajúci sa v južnom Nemecku, blízko obce Hohenschwangau. Zámok slúžil ako oficiálna rezidencia dospievajúceho bavorského kráľa Ľudovít II. Zámok Hohenschwangau bol postavený z iniciatívy Ľudovítovho otca Maximiliána II.

Dejiny
------

Zámok Hohenschwangau bol postavený na mieste zrúcanín stredovekého hradu Schuanguau, ktorý sa po prvý raz v historických dokumentoch spomína už v 12. storočí. Začiatkom 19. storočia bol však už Schuanguau zrúcaninou. Roku 1829 počas prechádzky bavorský kráľ Maximilián II. natrafil na zrúcaniny hradu a rozhodol sa, že hrad zrekonštruuje. Roku 1833 sa začali rekonštrukčné práce. Podľa plánov mal byť hrad zrekonštruovaný v tej dobe veľmi populárnej neogotickej podobe. Roku 1855 sa rekonštrukcia skončila a na mieste Schuanguau vyrástol zámok Hohenschwangau. Zámok sa stal oficiálnou letnou rezidenciou bavorskej kráľovskej rodiny. Kráľ Maximilián II. roku 1864 zomrel a jeho nástupcom sa stal Ľudovít II. ktorý naďalej využíval zámok ako svoju rezidenciu. Počas Ľudovítovho II. stavebného úsilia na zámku Neuschwanstein slúžil Hohenschwangau ako jeho trvalé sídlo. Po smrti Ľudovíta II. zostal zámok neobývaný a bol využívaný ako lovecký zámok. Počas 1. a 2. svetovej vojny nebol zámok poškodený. V súčasnosti patrí zámok Hohenschwangau spolu so zámkom Neuschwanstein medzi najznámejšie a najnavštevovanejšie turistické miesta Bavorska.

Referencie
----------

1. ↑  Hans F. Nöhbauer: *Auf den Spuren König Ludwigs II.* (München, Prestel Verlag, 3. Aufl. 2007) S. 81ff

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zámok Hohenschwangau**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna web stránka zámku Archivované 2013-03-12 na Wayback Machine (po anglicky)
* Fotogaléria zámku
Pamätná tabuľa v berlínskej mestskej časti Tempelhof, ulica Tempelhofer Damm č. 56
**Elisabeth Abeggová** (\* 3. marec 1882, Štrasburg, Francúzsko – † 8. august 1974, Berlín, Nemecko), bola nemecká učiteľka a členka nemeckého protinacistického odboja.

Život
-----

Bola kvakerka a promovaná pedagogička (s akademickým titulom Dr. phil.), ktorá vyučovala dejepis na *Luisenoberlyceum* v mestskej časti Berlín-Stred (Berlin-Mitte). V roku 1935 musela z tejto školy odísť pre nepriateľský postoj k nacionálne-socialistickému režimu. Potom bola za trest preradená na Rückertovo gymnázium v mestskej časti Schöneberg. V roku 1941 bola po udaní poslaná do penzie.

V roku 1942 začala s pomocou príbuzných, hlavne svojej sestry Julie Abeggovej, ďalej tiež priateľov, kvakerských stúpencov a bývalých žiakov skrývať Židov pred prenasledovaním a deportáciami. Vytvorila rozsiahlu podzemnú organizáciu pokrývajúcu Berlín a jeho okolie, Východné Prusko a Alsasko, v ktorom ukrývala Židov a zásobovala ich. Mnoho Židov, hlavne detí, našlo dočasné útočisko v jej vlastnom dome, na chod svojej organizácie obetovala všetky svoje úspory i rodinné cennosti.

Po skončení druhej svetovej vojny pracovala opäť v školstve. V roku 1967 ju izraelská organizácia Jad Vašem prehlásila za spravodlivú medzi národmi. V Berlíne ju pripomína pamätná tabuľa v ulici Tempelhofer Damm na dome č. 56. V berlínskej štvrti Berlín-Stred je po nej pomenovaná jedna ulica (Elisabeth-Abegg-Strasse).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Elisabeth Abeggová**

Externé odkazy
--------------

* Elisabeth Abeggová Archivované 2018-06-18 na Wayback Machine - Jad va-šem (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Elisabeth Abeggová na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 140749411
* ISNI: 0000000110320647
* LCCN: nb2022010116
* VIAF: 289487662
* WorldCat: lccn-nb2022010116
**Dubové nátržníkové lesy** sú typom dubových a zmiešaných dubových lesov vyskytujúce sa v nížinách a kotlinách od 150 – 700 m n. m.. Vytvárajú ho dub letný, dub zimný, borovica lesná i jedľa biela, v krovinnej etáži krušina jelšová, lieska obyčajná a podraste typický nátržník biely.

Výskyt a stav na Slovensku
--------------------------

Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu jednotku Ls3.3 Dubové nátržníkové lesy (klasifikačná jednotka Ls3 Dubové a zmiešané dubové lesy), biotop Dubové nátržníkové lesy (2114500), patriace do prioritného európsky významného biotopu 91I0 Eurosibírske dubové lesy na spraši a piesku.

Referencie
----------

1. 1 2  STANOVÁ, Viera; VALACHOVIČ, Milan; (eds.). *Katalóg biotopov Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : DAPHNE - Inštitút aplikovanej ekológie, 2002. 225 s. Dostupné online. ISBN 80-89133-00-2. S. 94.
2. 1 2  RUŽIČKOVÁ, H.; HALADA, Ľ.; JEDLIČKA, J.; KALIVODOVÁ, E. (eds.) *Biotopy Slovenska : príručka k mapovaniu a katalóg biotopov*. [Bratislava] : Ústav krajinnej ekológie SAV, 1996. 192 s. ISBN 80-967527-3-1. S. 48.
3. ↑  VICENÍKOVÁ, Andrea; POLÁK, Pavol; (eds.). *Európsky významné biotopy na Slovensku*. 1. vyd. Banská Bystrica : Štátna ochrana prírody SR, 2003. 151 s. ISBN 80-89035-24-8. S. 132 – 133.
**Integrovaný záchranný systém (IZS)** je systém pozostávajúci zo záchranných zložiek, ktoré v prípade ohrozenia života, zdravia, majetku alebo životného prostredia zabezpečia predovšetkým rýchlu informovanosť, aktivizáciu a efektívne využívanie a koordináciu síl a prostriedkov záchranárskych subjektov pri poskytovaní nevyhnutnej pomoci.

Vznik IZS a jeho úloha
----------------------

Úlohou integrovaného záchranného systému je poskytnúť postihnutému subjektu pri ohrození života, zdravia alebo majetku nevyhnutnú pomoc neodkladne a bez omeškania. Pomoc poskytujú rôzne záchranné zložky v závislosti od situácie.
Národnou radou Slovenskej republiky bol dňa 15. februára 2002 schválený zákon č. 129/2002 Z. z. o integrovanom záchrannom systéme, ktorý nadobudol účinnosť dňom 1. júla 2002.

Základné zložky integrovaného záchranného systému
-------------------------------------------------

* Hasičský a záchranný zbor
* poskytovatelia záchrannej zdravotnej služby
* Kontrolné chemické laboratóriá civilnej ochrany
* Banská záchranná služba
* Horská záchranná služba
* Policajný zbor

Ostatné zložky integrovaného záchranného systému
------------------------------------------------

* Ozbrojené sily Slovenskej republiky
* obecné (mestské) hasičské zbory
* závodné hasičské útvary
* závodné hasičské zbory
* pracoviská vykonávajúce štátny dozor alebo činnosti podľa osobitných predpisov
* jednotky civilnej ochrany
* Záchranný Systém Slovensko (ZSS)
* Pohotovostný pátrací tím (PPT)
* obecná polícia
* útvary Železničnej polície
* Slovenský Červený kríž
* iné právnické osoby a fyzické osoby, ktorých predmetom činnosti je poskytovanie pomoci pri ochrane života, zdravia a majetku

IZS a tiesňová linka 112
------------------------

Základom organizačnej infraštruktúry integrovaného záchranného systému sú koordinačné strediská v krajských mestách. Ich prioritnou úlohou je koordinácia činností účastníkov integrovaného záchranného systému v územnej pôsobnosti obvodného úradu v sídle kraja a zabezpečenie príjmu tiesňového volania pri ohrození života, zdravia, majetku alebo životného prostredia. Na ten účel bolo 1. júla 2003 zriadené jednotné európske číslo tiesňového volania 112 ako v ostatných krajinách Európskej únie. Na privolanie pomoci integrovaného záchranného systému slúži jednotné číslo tiesňového volania 112, čísla 150, 155 a 158 na základné zložky sú platné aj naďalej.

Linka 112 býva často zneužívaná a neustále pretrvávajú neoprávnené volania na ňu. Momentálne je oprávnená iba asi polovica zo všetkých tiesňových volaní, čím sú linky aj operátori zbytočne vyťažené, falošné tiesňové volania navyše odopierajú pomoc tým, ktorí ju skutočne potrebujú.
Mgr. **Richard Rybníček** (\* 7. november 1969, Trenčín) je primátor Trenčína, novinár, bývalý riaditeľ TV JOJ a STV.

Richard Rybníček maturoval na strednej ekonomickej škole a vyštudoval televíznu žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Hral na bicie nástroje v kapele Bez ladu a skladu. Pracoval ako vnútropolitický spravodajca ČSTK (neskôr ČTK), denníka SME a agentúry SITA. V roku 1994 absolvoval odbornú stáž v Nemeckom spolkovom sneme v Bonne. V roku 1995 pôsobil ako hovorca primátora Bratislavy. V rokoch 1996 – 1997 študoval ako štipendista Nadácie Konrada Adenauera politické vedy na Univerzite Friedricha Wilhelma v Bonne.

Riaditeľ televízií
------------------

Predtým ako Richard Rybníček pripravil štart televízie JOJ, bol výkonným riaditeľom Inštitútu pre verejné otázky. Richard Rybníček je tiež spolumajiteľom multimediálnej internetovej televízie Metoo.sk a portálu pozdravdoneba.sk Stál teda na začiatku tejto televízie, kým do nej investovali vtedajší českí majitelia, po necelom roku požiadal o uvoľnenie z funkcie riaditeľa, a túto funkciu prebral Milan Kňažko.

V januári 2003 ho parlament zvolil za ústredného a neskôr generálneho riaditeľa Slovenskej televízie. Dňa 10. júla 2006 sa polroka pred koncom svojho štvorročného funkčného obdobia vzdal funkcie, dôvodom podľa neho bola ponuka od spoločnosti *Febio TV*, ale aj to, že splnil všetko, čo si zaumienil vykonať.[chýba zdroj]

Primátor a politik
------------------

Richard Rybníček vyhral komunálne voľby v roku 2010 s náskokom vyše 12 000 hlasov a so ziskom vyše 70 % hlasov sa 21. decembra 2010 stal primátorom. Do volieb kandidoval ako nezávislý.

Dňa 14. októbra 2016 oznámil, že zakladá novú politickú stranu, ktorá sa mala volať TOSKA. Nakoniec ale ku vzniku strany nedošlo.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Primátor* [online]. Trenčín: Mesto Trenčín, [cit. 2011-10-26]. Dostupné online.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  KORDA, Eugen. *Rybníček stranu nezaloží. Nemá peniaze* [online]. .týždeň, 24. 10. 2017, [cit. 2020-08-25]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Richard Rybníček**

| * z
* d
* u
Generálni riaditelia Slovenského rozhlasu, Slovenskej televízie a Rozhlasu a televízie Slovenska |
| --- |
| SRo | 
* Vladimír Štefko (1991 – 1994)
* Ján Tužinský (1994 – 1997)
* Jaroslav Rezník (1997 – 2005)
* Miloslava Zemková (2006 – 2010)

 |
| STV | 
* Rudolf Šimko (1991 – 1992)
* Marián Kleis (1992)
* Peter Malec (1992 – 1993)
* Miroslav Majoroš (1993 – 1994)
* Ivan Stadtrucker (1994)
* Jozef Darmo (1994 – 1996)
* Igor Kubiš (1996 – 1998)
* Štefan Dlugolinský (1998)
* Milan Materák (1998 – 2002)
* Jozef Filo a Jozef Mračna (2002 – 2003)
* Richard Rybníček (2003 – 2006)
* Branislav Zahradník (2006)
* Ľubor Košút (2006)
* Radim Hreha (2006 – 2007)
* Jozef Mračna (2007 – 2008)
* Štefan Nižňanský (2008 – 2010)

 |
| RTVS | 
* Miloslava Zemková (2011 – 2012)
* Václav Mika (2012 – 2017)
* Jaroslav Rezník (2017 – 2022)
* Ľuboš Machaj (2022 – súčasnosť)

 |
**František Valentin** (niekedy tiež F. Valentín) (\* 5. február 1892, Hlohovec – † 27. január 1966, Bratislava) bol slovenský chemik a vysokoškolský pedagóg.

Rodina
------

* otec Ľudovít Valentin
* matka Alojzia rod. Nežatická

Životopis
---------

Po maturite na gymnáziu v Banskej Bystrici v roku 1911 študova teológiu vo Viedni, po 1. svetovej vojne chémiu na na ČVUT v Prahe. V roku 1925 získal titul Ing. Následne v rokoch 1935 – 1939 absolvoval pobyt na Institut de Biologie physico-chemique v Paríži. Medzi rokmi 1915 – 1920 krátko pôsobil ako kňaz a kaplán v Banskej Bystrici. Bol prvý slovenský univerzitný profesor v odbore lekárska chémia. V rokoch 1940 až 1942 bol prvým dekanom Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity v Bratislave, kde prednášal organickú chémiu. Pôsobil aj ako rektor a prorektor SVŠT v Bratislave. Vo vedecko-výskumnej práci sa zameral na oblasť sacharidov a potravinársku chémiu. Objavil a pripravil viaceré nové organické zlúčeniny. Autor vysokoškolských učebných textov, štúdií a článkov v odborných časopisoch. Vyznamenaný bulharským Radom s hviezdou za občianske zásluhy a inými vyznamenaniami.

Literatúra
----------

* *Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000*
* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* http://www.uniba.sk - Bývalí rektori UK: Prof. Ing. Dr. techn. František Valentín Archivované 2013-09-11 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0011106
* VIAF: 85372854
Súradnice: 49°30′41″S 18°53′42″V﻿ / ﻿49,5114°S 18,8951°V﻿ / 49.5114; 18.8951

**Pahorok** (721,2 m n. m.) je vrch v Jablunkovskom medzihorí, krajinnom celku Západných Beskýd. Leží nad obcou Skalité, približne 10 km severovýchodne od Čadce.

Poloha
------

Nachádza sa v strednej časti Jablunkovského medzihoria. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Skalité. Najbližším sídlom je južne situované Skalité, západne sa nachádza Čierne a Jaworzynka, severne Istebna a Koniaków a východne Zwardoń.

Opis
----

Pahorok leží v centrálnej časti vrchoviny, v hrebeni vedúcom z Kykuly (845 m n. m.) západným smerom na vrch Valy (606 m n. m.). Východne sa nachádza Ochodzita (895 m n. m.), Slivkuľa (718 m n. m.), Siwoniowski Wierch (798 m n. m.), Trojaki (845 m n. m.), Kykula (845 m n. m.), Poľana (808 m n. m.) a Grúň (772 m n. m.), južne Kykula (1 087 m n. m.), Veľká Rača (1 236 m n. m.), Oselné (855 m n. m.), Firkova Kýčera (804 m n. m.), Liesková (850 m n. m.) a Tri kopce (823 m n. m.), západne Mojov grúň (694 m n. m.), Poľana (623 m n. m.), Valy (606 m n. m.), Kozove vŕšky (629 m n. m.) a Gírová (840 m n. m.) a severne Kiczory (979 m n. m.), Mloda Góra (834 m n. m.) a Barania Góra (1 215 m n. m.). Hrebeň patrí do povodia Kysuce; vodu z južných svahov odvádza Rieka a Čierňanka, zo severne sa zvažujúcich častí voda odteká do Čierňanky potokom Kreźelka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady

Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z blízkych odlesnených častí je vidieť okolité vrcholy Jablunkovského medzihoria, no tiež Kysucké, Moravsko-sliezske a Sliezske Beskydy.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi zo Skalitého.

Referencie
----------

1. 1 2   *Názvy vrchov, dolín, priesmykov a sediel* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-11-17]. Dostupné online. Archivované 2023-12-08 z originálu.
2. 1 2 3  *Kysucké Beskydy – Veľká Rača. Letná turistická mapa.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s.
3. ↑   *Podrobný autoatlas – Slovenská republika 1 : 100 000*. Harmanec : VKÚ, a. s. 2008. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 5.
4. 1 2  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-11-17]. Dostupné online.
5. 1 2 3 4 5 6   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-11-17]. Dostupné online.
6. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-11-17]. Dostupné online.
7. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-11-17]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Jablunkovské medzihorie
* Zoznam vrcholov v Jablunkovskom medzihorí

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

| * z
* d
* u
Jablunkovské medzihorie |
| --- |
| Vybrané vrcholyZoznam vrcholov | 
* Ochodzita (895)
* Kykula (844,9)
* Gírová (839,9)
* Poľana (807,5)
* Grúň (772,4)
* Pahorok (721,2)
* Slivkuľa (717,8)
* Kozove vŕšky (628,9)
* Poľana (622,6)
* Košariská (617,7)
* Holý vrch (616,3)
* Buky (615,3)
* Valy (606,4)

 |
| Sedlá | 
* Jablunkovský priesmyk (553)
* Príslop (714)

 |
**Lalande 21185** je červený trpaslík vo vzdialenosti 2,5 pc alebo 8,21 ly od Slnka a piata najbližšia známa hviezda k Slnku.

Táto nenápadná hviezdička 7,5 magnitúdy viditeľná už triédrom je najjasnejším červeným trpaslíkom severnej hviezdnej oblohy. Hviezda Lalande 21185 sa nachádza v zadnej nohe Veľkej medvedice. Svietivosť má 800-krát menšiu než Slnko. Jej hmotnosť predstavuje iba 46 % hmotnosti Slnka a jej priemer 46 % slnečného priemeru. Pohybuje sa kolmo na galaktickú rovinu rýchlosťou 47 km/s. V roku 1996 oznámil tím George Gatewooda objavenie extrasolárnej planéty obiehajúcej túto hviezdu. Planéta má asi 90 % hmotnosti Jupitera a obieha zhruba v dvojnásobnej vzdialenosti ako Zem okolo Slnka. Druhá pravdepodobná planéta má hmotnosť asi 1,6 hmotností Jupitera a obieha vo vzdialenosti 11 AU s periódou 30 rokov. Je možné, že v tejto sústave je ešte tretia planéta veľkosťou podobná Jupiteru. V septembri 2002 prišla v súvislosti s týmto systémom ďalšia zaujímavá správa. Pomocou 32-metrového rádioteleskopu bolo detegované mikrovlnné žiarenie, ktoré môžu generovať molekuly vody. Je preto možné, že minimálne na jednej jej planéte sa voda skutočne nachádza.

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Veľká medvedica, s. 49 – 50.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
Súradnice: Hviezdna mapa 06h 07m 26s; 24° 05′ 46″

**NGC 2158** je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 16. novembra 1784. Nachádza sa asi pol stupňa od jasnejšej a rozptýlenejšej hviezdokopy M35.

Zdanlivá hviezdna veľkosť NGC 2158 je 8,6. Aj tie najjasnejšie hviezdy v nej majú iba 16 magnitúd, takže pre menšie amatérske ďalekohľady nie je veľmi vhodným pozorovacím objektom. NGC 2158 sa objavuje dosť zreteľne na snímkach s dlhou expozičnou dobou vedľa svojho jasnejšieho suseda M35. Je veľmi kompaktná a vyzerá skôr ako guľová hviezdokopa. Je asi desaťkrát staršia ako M35, jej hviezdy sú chladnejšie a žltšie ako hviezdy v M 35. Jej vzdialenosť od Zeme je vyše 15 000 svetelných rokov.

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Blíženci, s. 391.

  

*… | NGC 2157 | **NGC 2158** | NGC 2159 | …*

Pozri aj
--------

* Zoznam NGC objektov