recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Adobe Inc.** (predtým **Adobe Systems Incorporated**), skrátene **Adobe** je americká softvérová spoločnosť so sídlom v San José, Kalifornia, USA. Spoločnosť sa dlhodobo sústreďuje na tvorbu multimediálnych a kreatívnych softvérových produktov, s nedávnym vpádom do oblasti Rich Internet application (RIA).

V decembri 1982 John Warnock a Charles Geschke, potom ako odišli od spoločnosti Xerox PARC, založili spoločnosť Adobe Systems s cieľom vývoja a predaja tlačového jazyka PostScript. V roku 1985 si Apple licencovala PostScript pre použitie vo svojich LaserWriter tlačiarňach čím pomohla začať DTP revolúciu. Adobe, názov spoločnosti, pochádza z názvu potoka Adobe Creek v Los Altos v Kalifornii ktorý pretekal za domom jedného zo zakladateľov. V decembri 2005 Adobe kúpila svojho konkurenta, spoločnosť Macromedia, čím pridala do svojho portfólia nové produkty a platformy ako Coldfusion, Dreamweaver, Flash a Flex. V októbri 2018 spoločnosť Adobe Systems Inc. zmenila svoj názov na Adobe Inc. 

V septembri 2018 spoločnosť zamestnávala 19 560 zamestnancov z ktorých približne 31% tvoria ženy. Ďalšie významné vývojové pracoviská Adobe sa nachádzajú v Orlande, Seattli, San Franciscu, Oreme, Ottawe, Minneapolise, Walthame, San Luis Obispe, Hamburgu, Noide, Bangalúre, Bukurešti a Pekingu.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Adobe Reports Record Quarterly and Annual Revenue* [online]. USA: Adobe Inc, 2018, [cit. 2019-01-23]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Adobe Inc 2018 Annual Report press release* [online]. USA: Adobe Inc, 2018, [cit. 2019-01-23]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑
4. ↑
Herakles a Aténa 520 až 510 pred Kr. z etruského mesta Vulci.
**Amfora** (starogr. ἀμφορεύς, ἀμφιφορεύς – amforeus, amfiforeus – „nosený z obidvoch strán", lat. amphora – amfora) je druh nádoby s charakteristický vzhľadom a veľkosťou. Používali sa už v neolite. Prepravovali sa v nich tuhé (obilie) aj tekuté látky ale hlavne víno a olej. Najčastejšie sú z keramiky, ale sú aj z kovu a zriedka z kameňa a skla. V starovekom Grécku boli amfory predmetom maliarskeho umenia a bohato sa zdobili. Amfora bola štíhla, mala dve vertikálne uši. Hrdlo nádoby bolo oproti telu výrazne užšie. Vzhľad sa od obdobia a miesta mierne odlišoval.

V starovekých Aténach dostávali víťazi na panathenajských hrách tzv. *panathenajské amfory*, keramické vázy naplnené jemným olejom z olív pestovaných v posvätných hájoch. Boli približne pol metra vysoké, na jednej strane boli ozdobené zobrazením príslušnej súťažnej disciplíny a na druhej zobrazením bohyne Atény (napr. víťaz v behu na jedno stadion dostal 50 takýchto amfor, víťaz v pankratiu 40, víťaz v inej disciplíne 30).

Grécka amfora mala objem asi 38,8 litra, rímska bola menšia 25,5 l.

Referencie
----------

1. ↑   *Amphorae* [online]. Classical Art Research Centre. University of Oxford. Dostupné online. Archivované 2020-01-16 z originálu.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 185.
3. ↑  
RUSS, Rowlett. *am* [online]. A Dictionary of Units of Measurement. University of North Carolina. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Amfora**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
Adrar des Ifoghas
**Adrar des Ifoghas** (- po francúzsky; iné fr. názvy: **Adrar des Ifôghas/des Iforas/des Iforhas/des Iforras**; po tuaregsky **Adrar n Ifoghas/n Iforas/n Iforhas/n Ifughas/n Foghas/n Foras**; výslovnosť: pozri v článku Adrár + [...ən øfoːɤɑːs], doslova "vrch(y) Ifoghasovcov"; po arabsky **Adrár n-Ifugas**/iný prepis **Adrár n-Ifughas**; skrátený fr. a tuaregský názov **Adrar/Adghagh/Ad(')agh**) je planina na hranici Alžírska a Mali. Jej priemerná výška je 700 m n. m. ale niektoré časti (prevažne vulkanického pôvodu) majú do 1 000 m n. m. Táto saharská planina pozostáva z prekambrických žúl. Kočovne sa tu chovajú ťavy.

Poznámky
--------

* varianty slova Adrar pozri v Adrár

Referencie
----------

1. ↑  KOMISJA STANDARYZACJI NAZW GEOGRAFICZNYCH POZA GRANICAMI POLSKI. *NAZEWNICTWO GEOGRAFICZNE ŚWIATA, Zeszyt 3: Afryka*. Varšava : GŁÓWNY URZĄD GEODEZJI I KARTOGRAFII, 2004. Dostupné online. ISBN 83-239-7826-3. S. 30. Archivované 2019-07-20 z originálu. (po poľsky)

Zdroj
-----

* Adrar des Iforas. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 56.

Externé odkazy
--------------

* Adrar des Iforas na Wikimazigh Archivované 2013-01-26 na Wayback Machine
*Dissertation sur la Nature et la Propagation du feu* (1744)
**Gabrielle Émilie Le Tonnelier de Breteuil, markíza du Châtelet** (\* 17. december 1706, Paríž, Francúzsko – † 10. september 1749, Lunéville) bola francúzska matematička, fyzička, filozofka a osvietenkyňa.

Najvýznamnejšie sú jej práce fyzikálne (*Institutions de physique*), jej poňatie kinetickej energie podľa niektorých komentátorov anticipuje relativistické poňatie Einsteinove. V práci *Dissertation sur la nature et la propagation du feu* predpovedala infračervené žiarenie.

Do francúzštiny preložila Newtonov spis *Principia Mathematica* i *Bájku o včelách* Bernarda Mandevilla v predslove ktorej podporavala vzdelávanie žien.

Napísala tiež filozofický spis *Discours sur le bonheur*, ktorý sa tiež zameriaval na ženskú otázku. Vo svojich prácach oponovala Johnovi Locke. Venovala sa tiež výkladu Biblie (*Examen de la Genèse, Examen des Livres du Nouveau Testament*).

Bola tiež známa ako milenka filozofa Voltaira. Ten žil nejaký čas na jej vidieckom sídle v Cirey-sur-Blaise v jej priazni (za súhlasu tolerantného manžela markíza Florent-Claude du Chastellet-Lomonta). S Voltaireom aj spoločne vedecky pracovali. Voltaire o nej v liste Fridrichovi II. Veľkému napísal, že je "veľkým mužom, ktorý má jedinú vadu - že je ženou". Mala však aj iných milencov, s tým posledným, básnikom Jeanom Françoisom de Saint-Lambertom, otehotnela a niekoľko dní po pôrode zomrela, pravdepodobne na horúčku šestonedieľok.

Fínska skladateľka Kaija Saariaho o nej napísala operu *Émilie*.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  Bodanis, David (2006). *Passionate Minds: The Great Love Affair of the Enlightenment*. New York: Crown. ISBN 0-307-23720-6.
3. ↑  http://www.smithsonianmag.com/science-nature/ten-historic-female-scientists-you-should-know-84028788/? no-ist
4. ↑

Literatúra
----------

* Hamel, Frank (1910). *An Eighteenth Century Marquise: A Study of Émilie Du Châtelet and Her Times.* London: Stanley Paul and Company.
* Hagengruber, Ruth (ed) (2011). *Emilie du Chatelet between Leibniz and Newton.* Springer. ISBN 978-94-007-2074-9.
* Mitford, Nancy (1999). *Voltaire in Love.* New York: Carroll and Graff. ISBN 0-7867-0641-4.
* Zinsser, Judith (2006). *Dame d'Esprit: A Biography of the Marquise du Chatelet*. New York: Viking. ISBN 0-670-03800-8 online review.
* Zinsser, Judith and Hayes, Julie, (eds) (2006). *Emelie du Chatelet: Rewriting Enlightenment Philosophy and Science*. Oxford: Voltaire Foundation. ISBN 0-7294-0872-8.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Émilie du Châtelet**

Externé odkazy
--------------

* Heslo vo Stanford Encyclopedia of Philosophy
* Portrét v The MacTutor History of Mathematics archive
* Heslo v encyklopédii Britannica

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Émilie du Châtelet na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

Autoritné údaje: * BnF: 12100770q
* GND: 118681028
* ISNI: 0000 0000 8344 7828
* LCCN: n50051708
* NK ČR: jx20070504001
* VIAF: 76345646
* WorldCat: lccn-n50051708
**Acetyljodid** je organojódna zlúčenina, ktorej vzorec je CH3COI. Je to bezfarebná tekutina. Formálne je to acylhalogenid odvodený od kyseliny octovej nahradením hydroxylovej skupiny za atóm jódu.

Výroba
------

Aj keď v laboratóriách je vzácny v porovnaní s príbuznými acetylbromidom a acetylchloridom, acetyljodid je produkovaný (aspoň prechodne) v ďaleko väčšom merítku než akýkoľvek iný acylhalogenid. Konkrétne vzniká karbonyláciou metyljodidu v Cativa alebo Monsanto procese, ktoré sa používajú na priemyselnú syntézu kyseliny octovej. Je to takisto intermediát v tvorbe acetanhydridu z metylacetátu.

Reakcie
-------

Acetyljodid nevykazuje pri reakciách s karboxylovými kyselinami reakcie typické pre acylhalogenidy, na rozdiel od napríklad acetylchloridu. Acetyljodid namiesto toho podstupuje s väčšinou karboxylových kyselín výmenu jodidu za hydroxid:

CH3COI + RCO2H → CH3CO2H + RCOI

Referencie
----------

1. ↑  Jones, J. H.. The Cativa Process for the Manufacture of Acetic Acid. *Platinum Metals Rev.*, 2000, s. 94–105. Dostupné online.  Archivované 2015-09-24 na Wayback Machine
2. ↑  ZOELLER, Joseph R.; AGREDA, Victor H.; COOK, Steven L.. Eastman chemical company acetic anhydride process. *Catalysis Today*, 1992-03-11, roč. 13, čís. 1, s. 73–91. Dostupné online [cit. 2022-07-18]. ISSN 0920-5861. DOI: 10.1016/0920-5861(92)80188-S. (po anglicky)
3. ↑   Acyl Iodides in Organic Synthesis: IV. Reaction of Acetyl Iodide with Carboxylic Acids. *Russian Journal of Organic Chemistry*, 2003, s. 1702. DOI: 10.1023/B:RUJO.0000019730.43667.46.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Acetyl iodide na anglickej Wikipédii.*
**Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR** je organizačná zložka štátu, zriadená Ministerstvom životného prostredia Českej republiky.

Štruktúra a činnosť
-------------------

### Štruktúra

AOPK tvorí riaditeľstvo so sídlom v Prahe a 36 regionálnych pracovísk. AOPK ČR zamestnáva v súčasnej dobe viac než 600 zamestnancov. 

Riaditeľstvo AOPK ČR sa člení na štyri sekcie a to Sekciu ochrany prírody a krajiny, Sekciu dokumentácie prírody a krajiny, Sekciu informatiky a Sekciu ekonomicko-prevádzkovú.

Od 1. januára 2010 ju tvorí celkom 36 regionálnych pracovísk, 12 krajských stredísk (Brno, České Budějovice, Havlíčkův Brod, Hradec Králové, Karlovy Vary, Olomouc, Ostrava, Pardubice, Plzeň, Praha a Střední Čechy, Ústí nad Labem a Zlín), 

23 správ CHKO (Beskydy, Bílé Karpaty, Blaník, Blanský les, Broumovsko, České středohoří, Český kras, Český les, Český ráj, Jeseníky, Kokořínsko, Křivoklátsko, Labské pískovce, Litovelské Pomoraví, Lužické hory, Moravský kras, Orlické hory, Pálava, Poodří, Slavkovský les, Třeboňsko, Žďárské vrchy a Železné hory a jedno zlúčené pracovisko správy CHKO a krajského strediska (Správa CHKO Jizerské hory a krajské stredisko Liberec).

### Činnosť

Zaisťuje metodickú, dokumentačnú, informačnú, výchovno-vzdelávaciu, vedeckovýskumnú a poradenskú činnosť v oblasti starostlivosti o prírodu a krajinu.

### Predmet činnosti

Predmetom činnosti organizácie je:

* vedenie ústredného zoznamu ochrany prírody a centrálnej dokumentácie ochrany prírody
* vedenie Fondu pozemkov vo zvlášť chránených územiach
* vydávanie stanovísk a expertných posudkov pre orgány štátnej správy a pre ostatné právnicke a fyzické osoby
* zaisťovanie inventarizačných prieskumov a plánov starostlivosti o chránené územia
* odborná, vedeckovýskumná a znalecká činnosť a šírenie informácií v oblasti ochrany prírody
* zhromažďovanie podkladov a koordinácia krajinotvorných programov, najmä programu starostlivosti o krajinu, programu revitalizácie riečnych systémov a program obnovy dediny
* uskutočňovanie opatrení na ochranu prírody, krajiny a prírodného dedičstva
* medzinárodná spolupráca pri ochrane prírody vrátane funkcie výkonu vedeckého orgánu CITES (Dohovor o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín)
* zaisťovanie starostlivosti o sprístupnené jaskyne

Medzi nové dlhodobé prioritné úlohy patrí zaistenie monitoringu stanovísk a druhov v európskom záujme a zvyšujúci sa podiel na distribúcii prostriedkov z národných a celoeurópskych dotačných programov. Niektoré zdroje uvádzajú že AOPK má garanciu za prípravu návrhu európsky významných lokalít a vtáčích oblastí v rámci tzv. celoeurópskej sústavy chránených území NATURA 2000. Za celkovú prípravu sústavy NATURA 2000 však zodpovedá Ministerstvo životného prostredia, ktoré iba poverilo prípravou odborných podkladov Agentúru ochrany prírody a krajiny.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2011-02-14]. Dostupné online. Archivované 2007-06-22 z originálu.
3. ↑

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka AOPK ČR
* Ústredný zoznam ochrany prírody
Súradnice: 48°09′08″S 17°09′29″V﻿ / ﻿48,152105°S 17,158048°V﻿ / 48.152105; 17.158048

Sídlo na Nevädzovej 6 v Bratislave
**Asociácia internetových médií** (AIM) je profesijné združenie subjektov pôsobiacich v oblasti poskytovania internetovej reklamy na Slovensku. Vzniklo s cieľom zvýšiť transparentnosť a profesionálnosť internetového trhu.

Ciele
-----

* zabezpečiť štandardizáciu etických a právnych pravidiel internetovej reklamy,
* podporiť rozvoj internetu ako reklamného média,
* prispieť k profesionalizácii internetu ako reklamného média prostredníctvom jednotného poskytovania dát ohľadne návštevnosti a demografickej štruktúry internetových médií,
* výmena skúseností medzi členmi združenia ako aj s tretími osobami,
* dbať o profesionalitu členov združenia a nimi poskytovaných služieb v súlade s prijatými dokumentmi združenia,
* organizovať a realizovať školiace kurzy, semináre a konferencie za účelom výmeny skúseností a odborných materiálov,

sprostredkovávanie a udržiavanie stykov s inými profesnými organizáciami a združeniami v oblasti internetovej reklamy, prípadne orgánmi štátnej správy a samosprávy.

Štruktúra
---------

Najvyšším orgánom je Správna rada. Tvorí ju 5 zástupcov členov združenia, ktorí sa volia na jeden rok. AIM je členom Rady pre reklamu. Asociácia internetových médií združuje 31 členov k 1.10.2009.

Webové odkazy
-------------

* Webová stránka AIM SR Archivované 2007-09-30 na Wayback Machine
Súboj hoplitov, Archeologické múzeum Atény
**Aspis**,grécky Ασπις, novogr.Ασπίδα (Aspída) je starogrécky všeobecný termín pre slovo štít. Aspis, ktorý používali starogrécki pešiaci, sa nazýva **hoplon** (Οπλον), odtiaľ je odvodený aj ich názov hopliti.

Slovo *hoplon* doslova znamená: 

* **το όπλο – to Hoplo (j.č.)** : pôvodný význam bol *nástroj*, *inštrument*, neskôr sa význam zmenil na *nástroj vojny* (t. j. zbraň)
* **τα όπλα – ta Hopla (mn.č.)**  : nástroje vojny, najmä ochranný výstroj, ale môže zahŕňať všetky zbrane ako také
* **το όπλον – to Hoplon**  : (neskoršie všeobecné použitie) nástroj vojny, včítane všetkých typov zbraní
* **το όπλον – to Hoplon**  : (dnes najrozšírenejšie použitie) typ štítu používaný starogréckymi ťažkoodencami Hoplitmi

Konštrukcia
-----------

Hoplon je kruhový drevený štít vypuklého tvaru. Rám štítu bol pokrytý tenkou vrstvou bronzu. Pred koncom 6. storočia pred Kr. sa začal pokrývať bronzom celý štít. V niektorých obdobiach sa zvykli štíty maľovať. Najznámejšia dekorácia aspisu je zo Sparty: červené veľké písmeno lambda (Λ). Aténski hopliti používali malú sovu,tébski hopliti sfingu a Makedónski Gréci používali písmeno M.

Použitie
--------

Hoplony boli nenahraditeľné pri vytváraní falangy. Štít chránil nielen ľavú stranu hoplita, ale aj pravú stranu jeho spolubojovníka, vytvárajúc tak nepreraziteľnú bariéru.

Referencie
----------

1. ↑   *Diskusia na*  [online]. [Cit. 2007-07-31]. Dostupné online. Archivované 2007-09-27 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* www.livinghistory.cz - Lakedaimonský hoplita ve válce Archivované 2007-10-06 na Wayback Machine (po česky)
* Greek Heavy Infantry Archivované 2007-08-18 na Wayback Machine (po anglicky)
Súradnice: 14°27′53″S 90°44′35″Z﻿ / ﻿14,46472°S 90,74306°Z﻿ / 14.46472; -90.74306

**Agua** (šp. *voda*) je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Guatemale v departamente Sacatepéquez. Sopka leží v blízkosti mesta Antigua Guatemala, ako aj hlavného mesta Guatemaly. Za svoj názov sopka vďačí lagúne nachádzajúcej sa v jej kráteri. Táto sa 11. septembra 1541 v dôsledku silných dažďov vyliala a bahnotoky zničili prvé hlavné mesto krajiny, ktoré bolo v lokalite dnes známej ako Ciudad Vieja.

Okrem vrchlového krátera s priemerom 280  sa na severozápadnom svahu nachádza šesť menších kráterov a na južnom svahu dva troskové kužele. Vek poslednej erupcie nie je známy, no relatívne sviežo vyzerajúce, neerodované horniny indikujú pomerne mladý vek.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Agua**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2012-05-12 na Wayback Machine - Agua na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Andrej Reiser** je slovenský fotograf pôsobiaci v Nemecku, jeden zo zakladateľov fotoagentúry Bilderberg. Venuje sa sociálnemu dokumentu.

Život
-----

Narodil sa v roku 1949 v Žiline. V reakcií na sovietsku okupáciu Československa v roku 1968 vycestovala jeho rodina do Nemeckej spolkovej republiky, kde študoval fotografiu na prestížnej škole v Essene.

Jeho fotografie boli publikované v mnohých renomovaných časopisoch, ako Stern, Der Spiegel, FAZ-Magazin, Fortune, Epoca, Merian a ďalšie. Od roku 1987 vydáva súbory fotografií, z ktorých mnohé získali významné ocenenia. Bol dlhoročným porotcom súťaže Czech Press Photo.

V roku 1983 založil v Hamburgu fotoagentúru Bilderberg, ktorá je jedným z popredných zoskupení fotožurnalistov v Európe. Archivované 2020-08-12 na Wayback Machine S ďalšími fotogrami tejto agentúry vydali knihu Neznáme Slovensko.

Knihy
-----

* DOMENICA und die Herbertstrasse, 1981
* Neznáme Slovensko, 1992
* Andrej Reiser: Leningrad 1990, 2005

Zdroje
------

* Osobnosti.sk Archivované 2020-08-12 na Wayback Machine
* Považská galéria umenia v Žiline
* Dofoto.sk

Autoritné údaje: * abART: 19328
* GND: 10899922X
* ISNI: 0000 0000 2518 0483
* LCCN: n79098310
* SNK: 150311
* VIAF: 52251001
* Web umenia: 8426
* WorldCat: lccn-n79098310
**Adaptácia** je prispôsobenie sa organizmu tvarom, funkciou alebo spôsobom života podmienkam vonkajšieho prostredia. Túto definíciu možno vztiahnuť i na populáciu, spoločenstvo alebo ekosystém. Termín adaptácia je širší než termín adjustácia (sociálna adaptácia).

Adaptáciu možno rozdeliť na dva základné typy:

* *adaptácia správaním* - umožňuje najrýchlejšie a najvariabilnejšie reakcie na vonkajšie prostredie a jeho zmeny
* *evolučná adaptácia* - dochádza k modifikácii organizmu, ktorý tak získava nové vlastnosti, ktoré ho v danom vonkajšom prostredí zvýhodňujú (príklad: pomalá zmena podnebia a s ňou spojený pokles teplôt vedie postupne evolučným tlakom k zmene farby a charakteru srsti); zmeny, ktoré sa ukážu byť užitočné, a ktoré sú kódované na úrovni zmeny génu alebo skupiny génov, sa v populácii postupne šíria. Evolučná adaptácia je v podstate adaptácia na úrovni zmeny genetickej informácie, hovoríme preto aj o *genetickej adaptácii*.

Genetická adaptácia zjednodušene prebieha tak, že zmeny vonkajšieho prostredia preferujú jedince s určitými génmi či skupinami génov, ktoré sú pre danú zmenu vhodnejšie (jedinec má väčší zdroj potravy, je lepšie chránený pred klimatickými zmenami, dokáže sa vyhýbať predátorom alebo páriť s viacerými samičkami a mať tak rozsiahlejšie potomstvo). Tieto gény sa potom v populácii rýchlejšie šíra a adaptujú tak druh na príslušnú zmenu prostredia. V tomto type adaptácie dominujú preadaptačné, tzv. *neutrálne mutácie*, teda tie, ktoré nespôsobujú radikálne zmeny na morfologickej či funkčnej úrovni organizmu.
  
Prílišná špecializácia však môže byť rizikom; pri náhlej a výraznej zmene vonkajšieho prostredia môže viesť až k zániku príslušného druhu.

*Fyziologická adaptácia* je rýchle prispôsobenie sa organizmu náhlej, väčšinou krátkodobej a miernej zmene vonkajšieho prostredia, napr. zvýšené potenie pri vzostupe teploty.

*Zmyslová adaptácia* je zmena stupňa vnímania vonkajšieho podnetu pri jeho dlhodobom pôsobení, napr. oslabenie vnímania tikania hodín, či hluku premávky.

Adaptácia podľa J. Piageta
Adaptácia je rovnováha medzi pochodmi, ktorými sa jedinec prispôsobuje svojmu prostrediu (akomodácia), a procesmi, ktorými si prostredie prispôsobuje (asimilácia). Štruktúra napr. cicania podobne ako ostatné ranosenzomotorické štruktúry umožňuje dieťatu adaptáciu na situáciu. K tejto adaptácii dáva podnet stále opakovaná potreba sýtenia sa. Adaptácia vzniká koordináciou akomodácie a asimilácie. Opakovaním, avšak nie mechanickým, vzniká generalizácia a počiatky rozpoznania. Senzomotorická schéma je tak začiatkom vnímania.

Referencie
----------

1. 1 2 3  adaptácia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 46-47.
2. ↑   *Adaptácia* [online]. FILIT, [cit. 2012-12-05]. Dostupné online.
3. ↑  ARTIFICIAL LIFE GROUP. *Základy evolučnej teórie* [online]. PlaNet ALife (Katedra kybernetiky a umelej inteligencie FEI TU Košice), [cit. 2012-12-05]. Dostupné online. Archivované 2016-03-04 z originálu.
4. ↑   *Adaptácia (piaget, j.)* [online]. FILIT, [cit. 2012-12-05]. Dostupné online.
Fratelli Averna, Caltanisetta, 1911
**Amaro Averna** (tal. *Amaro Siciliano*) je taliansky alkoholický likér. Vyrába sa v Caltanissette na Sicílii, Nápoj patrí medzi korenené bittery Amaro. Vyrába ho už štvrtá generácia sicílskej rodiny Averneových. Je pomenovaná po Salvatoreovi Avernovi, obchodníkovy, ktorému recept dali v roku 1859 bendiktínski mnísi, ako poďakovanie za jeho snahy v kláštore a regióne. V roku 1868 začal Salvatore Averne vyrábať likér pre svojich hostí. Neskôr odovzdal recept svojmu synovi Francescovi a ten začal s výrobou a predajom. Spoločnosť Averna získala v roku 2014 spoločnosť Gruppo Campari.

Receptúra je prísne tajná a obsahuje výťažky z bylín a sladkého drievka. Obsahuje 32 % alkoholu. V kláštore sa pestovalo tradičné bylinné liečivo, takže podľa výrobcu je pre recept typické použitie stredomorských bylín. Bylinky, korene a korenie, granátové jablká a éterické oleje z horkých pomarančov a citrónov sa zmiešajú a nasekajú. V následnej macerácii sú ingrediencie zaliate čistým alkoholom a vydávajú svoje arómy. Ak je chuť a vôňa správna, do zmesi sa pridá pitná voda a plní sa do fliaš. Podľa výrobcu zostáva receptúra ​​od roku 1868 nezmenená.

Referencie
----------

1. ↑   *Amaro Averna, una storia italiana* [online]. stilemargherita.it, 2015-12-21. Dostupné online. (po taliansky)
2. ↑  Lexikon aperitivů a digestivů
3. ↑   *Kräuterbitter: Amaro Averna* [online]. Die Presse, 2008-06-19. Dostupné online. Archivované 2018-09-25 z originálu. (po nemecky)

Literatúra
----------

* Lexikon aperitívov a digestív ISBN 80-7234-570-2

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Amaro Averna na talianskej Wikipédii a Amaro Averna na nemeckej Wikipédii.*
**Adhézia** alebo **priľnavosť** je schopnosť prenosu dotyčnicových síl v styku dvoch povrchov bez zreteľného pohybu. Pre železnicu možno definíciu inými slovami formulovať aj takto: adhézia je súhrn fyzikálnych vlastností dotykovej plôšky kolesa a koľajnice, ktoré umožňujú prenášať plôškou hnaciu dotyčnicovú silu. 

Na adhézii je založená funkčnosť pozemných dopravných prostriedkov, umožňuje vyvíjať ťažnú i brzdnú silu. Zároveň táto závislosť pohonu vozidiel na adhézii je dôležitým rozdielom medzi pohonom v priemysle a trakciou. Využíva 3 fyzikálne javy: trenie, valivý odpor a spin.

Tam, kde je relatívny nízky súčiniteľ trenia medzi kolesom a jazdnou dráhou, je dôležitým parametrom adhézna hmotnosť. To je dôležité predovšetkým na železnici u rušňov.

Pozri aj
--------

* adhézna sila

Zdroje
------

1. ↑  DANZER, Jiří. *Elektrická trakce, kapitola 7. Adheze* [online]. Žilina: 4.11.2008. Dostupné online. Archivované 2020-05-26 z originálu. (český)
2. ↑   *Jazda železničného koľajového vozidla, Styk dvojkolies s koľajou - adhézia, sklzový mechanizmus* [online]. [Cit. 2012-03-20]. Dostupné online. Archivované 2007-05-27 z originálu. Pozn.: (21.3.2012 odkaz nedostupný)

* prenos časti článku *Adhézia (fyzika)*
Stanica Pireus
Schéma dopravných systémov mesta
**Metro v Aténach** je základným nosným systémom aténskej dopravy. V súčasnosti sa skladá z troch liniek, ktoré v centre mesta vytvárajú prestupný trojuholník, podobný ako napríklad v Prahe alebo Kyjeve. Dĺžka siete je 52 km a má 56 staníc.

Dejiny
------

Prvá linka bola sprevádzkovaná 27. februára 1869, bola to však železničná povrchová trať medzi Aténami a Pireusom. V roku 1904 bola elektrifikovaná a postupne predlžovaná, v roku 1957 bol sprevádzkovaný prvý podzemný úsek. Dnes je to najdlhšia linka a označovaná na mape zelenou farbou.

Veľký rozvoj, počas ktorého vznikli ďalšie dve linky, začal v 90. rokoch 20. storočia. V tomto čase sa smog a dopravné zápchy začali stávať pre mesto neznesiteľné a na jeseň v roku 1991 sa začalo stavať. Napriek mnohým komplikáciám počas stavby boli obe linky otvorené v roku 2000 a predĺžené v rokoch 2004 a 2005. Objavené starogrécke vykopávky boli zakomponované do niektorých staníc a stali sa súčasťou metra.

Vznikla aj prímestská železničná trať, spájajúca mesto s letiskom, z ktorej je možný prestup na všetky tri linky metra.

Druhá a tretia linka sa predlžuje, nové úseky majú byť otvorené do roku 2010. Pri druhej linke ide o dva úseky oboma smermi do veľmi rušných predmestí, pri tretej jedno západné predĺženie. V roku 2005 sa objavili prvé plány na štvrtú linku metra, ktorá by mala tvar písmena U a nachádzala by sa v západnej časti mesta.

Stanica Akropola, kde sú vystavené antické nálezy

Vozidlový park
--------------

V súčasnosti tvorí vozový park metra 41 šesťvozových moderných vlakov, z ktorých polovica na linkách 2 a 3 je juhokórejskej výroby. Tieto vozidlá sa používajú asi od začiatku storočia a nahradili predchádzajúce východonemecké z 80. rokov, ktoré budú zošrotované a ešte staršie z 60. rokov, ktoré budú prestavané na špeciálne vozne.

Linkové vedenie
---------------

| # | Jednotlivé linky |
| --- | --- |
| 1 | Pireus - Kifissia |
| 2 | Anthoupoli - Elliniko |
| 3 | Dimotiko Theatro - Doukissis Plakentias - Airport |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aténske metro**

Externé odkazy
--------------

* Stasy S.A.
* Opis prevádzky metra na stránkach Urbanrail.net (po anglicky) Archivované 2007-01-07 na Wayback Machine
* Interiér jednej zo staníc

| * z
* d
* u
Metrá v Európe |
| --- |
| Stredná Európa | 
* Berlín
* Budapešť
* Hamburg
* Lausanne
* Mníchov
* Norimberg
* Praha
* Serfaus
* Varšava
* Viedeň

 |
| Západná Európa | 
* Amsterdam
* Brusel
* Lille
* Londýn
* Lyon
* Marseille
* Newcastle
* Paríž
* Rennes
* Rotterdam
* Štokholm
* Toulouse

 |
| Južná Európa | 
* Barcelona
* Bilbao
* Janov
* Catania
* Lisabon
* Madrid
* Miláno
* Neapol
* Palma
* Rím
* Sevilla
* Turín

 |
| Severná Európa | 
* Helsinki
* Kodaň
* Oslo
* Štokholm

 |
| Juhovýchodná Európa | 
* Atény
* Belehrad
* Bukurešť
* Istanbul
* Sofia

 |
| Východná Európa | 
* Dnipro
* Charkov
* Kazaň
* Kyjev
* *Kryvyi Rih*
* Minsk
* Moskva
* Nižnij Novgorod
* Petrohrad
* Samara
* *Volgograd*

 |
**Amblève** (nem. Amel) je ardenská rieka v belgickej provincii Lutyšsko a pravostranný prítok rieky Ourthe.

Číselné údaje
-------------

Vodopád Cascade de Coo
Amblève je 93 km dlhá a jej povodie má rozlohu 1 080 km². Priemerný sklon je 5,4 ‰ a priemerný ročný prietok za rok 1975 činí 13,0 m³/s.

Priebeh toku
------------

Pramení pri Büllingene v oblasti Hautes Fagnes v nadmorskej výške približne 600 m. Preteká mestom Stavelot a v obci Comblain-au-Pont sa vlieva do rieky Ourthe. Medzi jej prítoky patrí Warche, Eau Rouge, Salm, Roannay, Lienne, Ninglinspo a Rubicon.

V dedine Coo medzi Trois-Ponts a Stoumontom vznikol odrezaním meandru vodopád *Cascade de Coo*, ktorý je s výškou 15 m najväčší v Belgicku. Odrezaný meander sa využíva ako dolná nádrž pre prečerpávaciu vodnú elektráreň.

Referencie
----------

1. ↑   *Esej o výskyte rýb v povodí Ourthe od J. C. Philipparta* [online]. [Cit. 2009-05-11]. Dostupné online. Archivované 2020-05-28 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Amblève**

Externé odkazy
--------------

* Mapa
* Turistické informácie o oblasti Ourthe-Amblève


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Belgický portál |
Atómová elektráreň Loviisa
**Atómová elektráreň Loviisa** je jedna z dvoch fínskych atómových elektrární. Skladá sa z dvoch reaktorov typu VVER, každý s výkonom 488 MW. Nachádza sa na juhu Fínska neďaleko mestečka Loviisa, asi 100km východne od Helsink. Druhá sa nachádza v Olkiluoto.

Atómová elektráreň Loviisa bola vybudovaná v rokoch 1970 – 1980. Prvý reaktor bol uvedený do prevádzky v roku 1977, druhý začal vyrábať elektrickú energiu o tri roky neskôr.

Reaktory sú bezpečnostne istené systémami firiem Westinghouse a Siemens.

V podzemí elektrárne je vybudovaných 10 km štôlní, cez ktoré prúdi morská voda používaná na chladenie reaktorov.

Elektráreň vlastní štátna energetická spoločnosť Fortum Oyj.

Referencie
----------

1. ↑   *Finsko: Ekonomická charakteristika země* [online]. [Cit. 2008-02-27]. Dostupné online. Archivované 2008-03-08 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Atómová elektráreň Loviisa**

Externé odkazy
--------------

* Previerka u fínskych kolegov
* Do finské jaderné elektrárny Loviisa dodá palivo ruský TVEL[nefunkčný odkaz]
* IVO vynalezla mobilní systém na úpravu jaderného odpadu Archivované 2007-09-15 na Wayback Machine


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fínsky portálArchitektonický portál |
francúzsky advokát (r. 1910)
**Advokát** je právnicky vzdelaná osoba, ktorá sa zaoberá poskytovaním právnych služieb iným fyzickým, alebo právnickým osobám, a to spravidla za úplatu.

Advokát bola v starovekom Ríme čestná funkcia a označovala právneho znalca poskytujúceho služby občanom zdarma. Za čias Uhorska a prvej Československej republiky bol advokát slobodné povolanie a pôsobil ako právny poradca i zástupca. V súčasnosti nie je advokát úradná osoba a takisto sa jedná o slobodné povolanie.

Advokát musí byť povinne zapísaný v zozname advokátov vedenom advokátskou komorou. K jeho úlohám patrí:

* obhajoba občanov v trestnom, občiansko-právnom a správnom konaní
* spisovanie listín (zmluvy, prehlásenia a pod.)
* právne analýzy a expertíza

Na Slovensku môže vykonávať povolanie advokáta iba človek s ukončeným vysokoškolským právnym vzdelaním, ktorý zložil advokátske skúšky a splnil všetky zákonné podmienky pre zápis do zoznamu advokátov.

Referencie
----------

1. 1 2  Advokát. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 58.
2. ↑  ZÁKON č.586/2003 Z.z. o advokácii a o zmene a doplnení zákona č.455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov. Dostupné online Archivované 2013-08-10 na Wayback Machine.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Advokát**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Advokát**

Externé odkazy
--------------

* ccbe.org - v pdf[nefunkčný odkaz] Zásady výkonu advokátskeho povolania (Etický kodex advokátov Európskej únie)
Aerogél
Tehla vážiaca 2,5 kg je umiestnená na aerogéli vážiacom iba 2 gramy
Aerogél má výnimočné izolačné vlastnosti
**Aerogél** je priehľadná tuhá látka tvorená „sieťou" tuhých častíc s rovnomerne distribuovanými pórmi vyplnenými plynom. Výsledkom je fyzikálne neobvyklý materiál, ktorý má vzhľadom k objemu veľmi nízku hustotu a najnižšiu tepelnú vodivosť, index lomu, rýchlosť šírenia sa zvuku a relatívnu permitivitu zo známych pevných látok.

Aerogél môže byť *anorganický* (napr. na báze oxidov kremíka či hliníka) alebo *organický*. Aerogély majú pestré možnosti využitia, najmä ako tepelný izolátor, elektródy, prachové filtre a podobne.

Kremíkový aerogél
-----------------

Je látka na kremíkovej báze často nazývaná *zamrznutý dym* alebo *modrý dym*. Obsahuje 99,8% vzduchu a vyzerá ako pevná pena s hustotou 3 mg na cm3, čo je najmenšia hustota pevnej látky na svete. Najľahšie verzie vyrobené v Lawrence Livermore National Laboratory v Livermore v Kalifornia dosiahli hustotu len 1,9 mg/cm3.

Tento materiál má veľa pozoruhodných vlastností vrátane vysoko dendritickej štruktúry, extrémne nízkej tepelnej vodivosti (približne 0,017 W/mK), čo z neho robí vynikajúci tepelný izolant s teplotou tavenia 1 200 °C. NASA ho použila na zachytenie prachových častíc z chvosta kométy pomocou kozmickej sondy Stardust.

Aerogél bol vytvorený ako výsledok spoločného výskumu NASA a Aspen Systems, Inc. procesom vysušenia gélu, tvoreného zmesou oxidu kremičitého (SiO2), kvapalného oxidu uhličitého (CO2) a etanolu, v extrémnych podmienkach. Z tejto zmesi sa za obrovského tlaku odstráni všetka kvapalná zložka (superkritické vysušenie). Jedine tak nedôjde k zdeformovaniu kremičitého gélu a zrúteniu kremíkových buniek. Vznikne tak teleso s niekoľkými miliardami buniek z kremíka, ktoré držia pokope silné molekulové väzby.

Aerogél má vďaka svojím fyzikálnym vlastnostiam 15 záznamov v Guinnessovej knihe rekordov, vrátane položiek najlepší tepelný izolant a najmenšia hustota pevnej látky. Vydrží 2 000 násobok svojej vlastnej váhy.
Rozsiahlejšie využitie tejto látky je zatiaľ však obmedzené, lebo pri styku s destilovanou vodou sa opäť mení na gél.

Referencie
----------

1. 1 2  Aerogél. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 62.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aerogél**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* Zamrznutý dym
* Fotky aerogélu (Nasa).
* Lawrence Berkeley National Laboratory - stránka o tepelných vlastnostiach kremíkových aerogélov
Anglická slanina
**Anglická slanina** je druh slaniny pochádzajúci z anglosaských krajín, kde sa označuje slovom *bacon*. V Česku a na Slovensku sa vyrába z bravčového bôčika, ktorý je vykostený, neobsahuje teda rebrá alebo chrupavky a nemá s britským typom slaniny (tzv. *back bacon*) takmer nič spoločné. Tá sa skladá z nasoleného bravčového karé a kúsku bôčika s ponechaným tukovým pokrytím. Môže byť neúdená alebo údená a býva určená na ďalšiu tepelnú úpravu.

Postupy výroby sú rôzne. Niekedy sa bôčik na sucho nasolí, časti mäsa sa tvarujú, bôčik sa povarí a pri miernej teplote údi do mäkka. Inokedy sa bôčik naloží do slaného nálevu s cesnakom a nechá sa niekoľko týždňov odležať. Bôčik je v náleve potrebné priebežne sledovať a pokiaľ je možné, ešte aj upravovať. Mäso sa potom údi studeným dymom dva až tri dni. Vyúdená anglická slanina má typickú tmavú zlatohnedú farbu a často sa natiera tzv. kulérom z karamelu a tekutého dymu. Priemyselná výroba anglickej slaniny je odlišná, pretože má za úlohu skrátiť dobu výroby a celkovo zlacniť jej produkciu. Na výrobu sa používa napr. umelý dym, na ofarbenie slaniny zase farbiace prípravky. Okrem toho, od začiatku 90. rokov 20. storočia začali niektorí výrobcovia, s cieľom zvýšiť zisku alebo znížiť cenu, do anglickej slaniny pridávať vodu so zahusťovadlami, dochucovadlami a ďalšími éčkami, takže sa dnes môžeme napríklad stretnúť s výrobkami, kde je podiel mäsa (resp. mäsovej časti) len niečo málo nad 60 %.

Referencie
----------

1. ↑  S.R.O, webees cz. *Anglická slanina* [online]. Česká cechovní norma, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑   *bacon* [online]. Slovník cudzích slov, [cit. 2019-09-06]. Dostupné online.
3. ↑   *Anglická slanina opravdu pochází z Anglie, ale ta česká je jiná* [online]. Regiony, 2018-06-08, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online. (po česky)
4. ↑   *A Guide To English Back Bacon* [online]. English Breakfast Society, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   *Kupujeme maso | anglická slanina* [online]. [Cit. 2019-09-06]. Dostupné online. (po česky)
6. ↑  KOMTESKA. *Výroba domácí uzené slaniny.Uzený bůček, anglická,* [online]. Blog.cz, [cit. 2019-09-06]. Dostupné online. (po česky)
7. ↑   *Čaro a chuť dobrej slaninky* [online]. Pravda.sk, 2014-10-25, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online.
8. ↑  AKTUALITY.SK. *VIDEO: Ako sa vyrába údené mäso* [online]. Aktuality.sk, [cit. 2019-09-10]. Dostupné online.
9. ↑   *Podrobné informace o potravině Anglická slanina Schneider* [online]. www.ferpotravina.cz, [cit. 2019-09-06]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* BEZDĚK, Jaroslav. *Výroba uzenin, specialit a konserv*. 4. vyd. [s.l.] : OSSIS, 2014. 160 s. ISBN 978-80-86659-42-8. S. 30.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Anglická slanina na českej Wikipédii.*
Členovia INLA v meste Derry (2005)
**Írska národná oslobodzovacia armáda** (angl. *Irish National Liberation Army*, ír. *Arm Saoirse Náisiúnta na hÉireann*, skr. **INLA**) je írska republikánska socialistická polovojenská skupina. Vznikla v decembri 1974 počas "Problémov". Jej cieľom bolo ukončiť kontrolu britského štátu na severe Írska a vytvoriť socialistickú republiku zahŕňajúcu celý írsky ostrov.

INLA bola vytvorená bývalými členmi Oficiálnej IRA, ktorí nesúhlasili s prímerím, ktoré OIRA uzavrela. Spočiatku bola známa ako **Ľudová oslobodzovacia armáda** (PLA) a bola spojená s Írskou republikánskou socialistickou stranou (IRSP). INLA viedla ozbrojenú kampaň proti britskej armáde a Kráľovskej ulsterskej polícií (RUC) v Severnom Írsku. V menšej miere bola tiež aktívna v Írsku a v Spojenom kráľovstve. Medzi najznámejšie útoky INLA patrí Bombový útok v Ballykelly a vraždy Aireyho Neaveho a Billyho Wrighta. Avšak bola menši a menej aktívna ako hlavná republikánska polovojenská skupina Dočasná IRA. Tiž bola oslabená spormi a vnútorným napätím.

Po 24 ročnej ozbrojenej kampani INLA vyhlásila prímerie 22. augusta 1998. V auguste 1999 uviedla, že "Neexistuje žiaden politický alebo morálny argument na obnovenie ozbrojenej kampane". V októbri 2009 INLA formálne sľúbila, že svoje ciele bude riešiť mierovými politickými prostriedkami a začala vyraďovať svoje zbrane.

INLA je klasifikovaná ako teroristická organizácia v Spojenom kráľovstve a ako nelegálna organizácia v Írsku.

Referencie
----------

* Jack Holland, Henry McDonald, *INLA – Deadly Divisions'*
* *The Lost Revolution: The Story of the Official IRA and the Workers' Party*, Brian Hanley and Scott Millar, ISBN 1-84488-120-2
* CAIN project
* Coogan, Tim Pat, *The IRA*, Fontana Books, ISBN 0-00-636943-X
* The Starry Plough – IRSP newspaper

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Irish National Liberation Army na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 4265973-5
* LCCN: n88165021
* VIAF: 151378723
* WorldCat: lccn-n88165021
Výhľad na Østerbro
Administratívne členenie Kodane – C je Indre Østerbro a D je Ydre Østerbro
**Østerbro** je jednou z 10 oficiálnych štvrtí hlavného mesta Dánska, Kodane. Delí sa na Ydre Østerbro (*Vonkajšie Østerbro*) a Indre Østerbro (*Vnutorné Østerbro*). Nachádza sa severne od centra mesta, mimo starej mestskej brány Østerport, ktorá sa po premiestnení okolo roku 1700 nachádzala neďaleko modernej železničnej stanice Kodaň Østerport. Od začiatku bolo Østerbro bohatou štvrtí. Stále zostáva jednou z najbohatších oblastí v meste.

Geografia
---------

Podľa údajov z roku 2009 sa štvrť rozkladá na ploche 11,84 km² a je obývaná 68 769 obyvateľmi. Hraničí so štvrťami Nørrebro na západe, Hellerup na severe a Øresund na východe.

Referencie
----------

1. ↑   *Wayback Machine* [online]. web.archive.org, 2011-07-21, [cit. 2019-11-07]. Dostupné online. Archivované 2011-07-21 z originálu.
2. ↑   *Københavns bydele* [online]. web.archive.org, 2009-05-10, [cit. 2019-11-07]. Dostupné online. Archivované 2009-05-10 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Østerbro**

Externé odkazy
--------------

* Le quartier d'Østerbro présenté par l'office de tourisme du Danemark Archivované 2016-07-18 na Wayback Machine
* Østerbro et le quartier des ambassades

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Østerbro na poľskej Wikipédii.*
**Amánulláh Chán** (pašt. أمان الله خان‎) alebo **Amánulláh Chan** (\* 1. jún 1892, Paghman, Afganistan – † 25. apríl 1960, Zürich, Švajčiarsko) bol emir Afganského emirátu (1919 – 1926) a neskôr kráľ Afganského kráľovstva (1926 – 1929).

Nastúpil na trón po zavraždení svojho otca emira Habíbulláha Chána. Prijal modernizačný program kemalistických reforiem, v roku 1923 vyhlásil novú ústavu, a v roku 1926 nahradil titul emir (princ) titulom šáh (kráľ). Jeho program vzbudil odpor miestnych kmeňov aj duchovných, za povstania v roku 1929 musel utiecť z krajiny. Napriek snahám Nemecka aj Sovietskeho zväzu získať ho k protibritskej politike sa do politiky už nevrátil.

Reformy
-------

Amanullah Khan, rozsah Európske turné s Mustafa Kemal Atatürk v Ankara, (1928).
Amánulláh Chán sa snažil pozdvihnúť zaostalú krajinu reformami. Inšpiráciu hľadal nielen v moslimskom Turecku a Indii, ale aj v ďalekom Francúzsku. V tom čase žili obyvatelia Afganistanu rovnako ako počas vlády Talibanu. Feudálny štát bol v skutočnosti len agregátom rozhádaných kmeňov a verejnú mienku ovládali síce nevzdelaní, ale o to zanietenejší mulláhovia, moslimskí duchovní. A s duchovenstvom sa Amánulláh dostal čoskoro do konfliktu.

Roku 1923 vyhlásil prvú afganskú ústavu, vypracovanú predstaviteľmi pokrokového mladoafganského hnutia. Skonfiškoval pôdu patriacu obskúrnym náboženským nadáciám a založil laické školy, vyučujúce okrem koránu aj moderné vedy. Konzervatívne duchovenstvo sfanatizovalo masy nevzdelaných roľníkov a už roku 1924 vypuklo v meste Chóst protivládne povstanie. Emir musel väčšinu reforiem odvolať.

V roku 1927 sa vybral na cestu do zahraničia. Cez Indiu a Egypt sa dostal do Európy, kde navštívil Taliansko, Francúzsko, Nemecko, Anglicko a cez ZSSR, Turecko a Irán sa vrátil domov. Plný nezvyčajných dojmov zvolal Loja Džirgu, veľkú radu afganských kmeňov. Na jej zasadnutí predniesol rad nových návrhov. Skostnatené islamské zvykové právo šaría nahradil svetskými zákonmi. Súdnu moc odňal duchovenstvu a preniesol ju na štát. Postaral sa aj o práva žien. Určil spodnú hranicu pre uzavretie manželstva (18 rokov), zaviedol koedukáciu chlapcov a dievčat (do 11 rokov) a zakázal mnohoženstvo. Vrcholom bolo, keď verejne, pred celou Loja Džirgou, sňal vlastnej manželke závoj (čador) a vyzval ostatných, aby urobili to isté.

Koniec vlády
------------

Šokovaní vyslanci kmeňov a duchovní začali pripravovať povstanie. Koncom roku 1928 vydali islamskí učenci fatvu (náboženský edikt) obviňujúcu kráľa z bezbožnosti a zbavujúcu ho trónu. Zoči voči ozbrojeným fanatikom, sa emir v noci z 13. na 14. januára 1929 vzdal trónu a ušiel z Afganistanu. Zabudnutý reformný monarcha zomrel v európskom exile vyše 30 rokov po nútenej abdikácii.

Externé odkazy
--------------

* Historické fotky afganských kráľov
* Biografia Amánulláha Chana

Autoritné údaje: * BnF: 14642148b
* GND: 12012355X
* ISNI: 0000 0000 5491 4992
* LCCN: nr94030730
* VIAF: 68813503
* WorldCat: lccn-nr94030730
Súčasné logo USAID
**Agentúra Spojených štátov amerických pre medzinárodný rozvoj** (angl.  *United States Agency for International Development, USAID*), či **Americká agentúra pre medzinárodný rozvoj**, je agentúra federálnej vlády Spojených štátov amerických, zodpovedná primárne za administráciu zahraničnej civilnej pomoci. Bola založená roku 1961 výkonným rozhodnutím prezidenta Johna F. Kennedyho za účelom realizácie programov rozvojovej pomoci v oblastiach schválených Kongresom na základe zákona *Foreign Assistance Act* z roku 1961. USAID, ako nezávislá federálna agentúra, získava súhrnné zahranično-politické smernice od amerického Ministerstva zahraničných vecí a usiluje o „podanie pomocnej ruky ľuďom v zámorí, bojujúcim za lepší život, za účelom zotavenia z katastrof, či tým, ktorí sa snažia žiť v slobodnej a demokratickej krajine."

Oficiálne ciele USAID zahrňujú poskytovanie „ekonomickej, rozvojovej a humanitárnej pomoci po celom svete na podporu amerických zahranično-politických cieľov." Agentúra pôsobí v subsaharskej Afrike, Ázii, na Blízkom východe, v Latinskej Amerike a Karibiku, Európe a Eurázii.

Referencie
----------

1. ↑   *Foreign Service Act of 1980 (P.L. 96-465)* [online]. United States Agency for International Development, [cit. 2010-12-03]. Dostupné online. Archivované 2003-11-19 z originálu. (anglicky)
2. ↑   *Oficiální internetové stránky* [online]. United States Agency for International Development, [cit. 2010-12-03]. Dostupné online. (anglicky)
3. ↑   *USAID: Frequently Asked Questions* [online]. United States Agency for International Development, 2009, [cit. 2010-08-30]. Dostupné online. Archivované 2010-05-27 z originálu. (anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne internetové stránky (po anglicky)
* The New York Times – Články o USAID (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Agentura Spojených států amerických pro mezinárodní rozvoj na českej Wikipédii.*
Súradnice: 49°2′31″S 16°38′20″V﻿ / ﻿49,04194°S 16,63889°V﻿ / 49.04194; 16.63889

**Akátová věž** je rozhľadňa, ktorá sa nachádza na severozápadnom chrbte kóty Výhon, východne od mesta Židlochovice. Výhon je so svojimi 355 m n. m. najvyšším bodom Dyjsko-svrateckého úvalu.

História rozhľadne
------------------

Výstavba rozhľadne započala 27. februára 2009 podľa plánov brnianskeho architekta Pavla Juru. Stavba bola financovaná z prostriedkov Európskej únie a príspevkom mesta Židlochovice. Slávnostné otvorenie prebehlo 1. augusta 2009. Na stavbu bolo použité agátové drevo a oceľové spojovacie prvky. Veža má kruhový pôdorys o priemere 3,7 m. Postupne ubúdajúce drevené prvky odkrývajú s rastúcou výškou kruhový výhľad do okolia. Vo výške 14,5 m sa nachádza nezastrešená vyhliadková plošina, ku ktorej vedie 76 schodov.





Zmena sfarbenia dreva vplyvom počasia: júl 2009 (vľavo), jún 2010 (uprostred), máj 2013 (vpravo)

Prístup
-------

Autom do Židlochovíc alebo Blučiny, vlakom do Hrušovan. Od stanice v Hrušovanoch je vyznačený zelený turistický chodník cez Židlochovice k rozhľadni a ďalej do Blučiny na autobusovú zastávku. Tiež je možné sa k rozhľadni dostať po náučnom chodníku "Výhon, turistický okruh s rozhlednou".

Pre cyklistov je najlepšia trasa po asfaltovej ceste, ktorá vedie po hrebeni Výhonu. Cesta začína na križovatke za poľnohospodárskym areálom východne od Blučiny, platí na nej zákaz vjazdu motorových vozidiel.

Rozhľadňa je voľne prístupná po celý rok.

Výhľad
------

Z rozhľadne je kruhový výhľad na Židlochovice, Rajhrad, Vojkovice, Brno a jeho okolie (Tuřany, Modřice, Chrlice), Drahanskú vrchovinu, Pracký kopec, Pálavu a jej pokračovanie do Rakúska, Novomlýnské nádrže alebo Biele Karpaty za priaznivého počasia. Pri zvlášť výbornej dohľadnosti sú viditeľné i Alpy.

Referencie
----------

1. ↑  I tak se staví za peníze EU. Z moravské rozhledny jsou vidět i Alpy

Pozri aj
--------

* Prírodný park Výhon

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Akátová věž**

Externé odkazy
--------------

* Rozhľadňa Akátová věž - Hrady.cz
* Rozhľadňa Akátová věž - fotogaléria - Aneris.cz
* Akátová věž - Turistika.cz
* Článok v časopise Turista (.pdf)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Akátová věž na českej Wikipédii.*