recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Doyle Brunson** (\* 10. august 1933, Longworth, Texas, USA – † 14. máj 2023, Las Vegas, Nevada) bol americký profesionálny hráč pokru, ktorý hral profesionálne vyše 50 rokov.

Kariéra
-------

V minulosti nebol poker spoločnosťou akceptovaný, čo nútilo Brunsona hrávať v ilegálnych kasínach, ktoré prevádzkovala väčšinou mafia. Sám priznal, že počas týchto hier sa neraz bál o život.

Pri cestách za pokrom sa stretol s Johnnym Mossom a Amarillom Slimom. Všetci traja spolu cestovali po Texase a vyhrávali značné finančné sumy. Neskôr však prehrali svoj spoločný 6-ciferný bankroll a ich profesionálne cesty sa rozdelili. Brunson sa aj s rodinou presťahoval z Texasu do Las Vegas, kde bol poker legálny.

Brunson sa stal pravidelným hráčom svetovej série – World Series of Poker - už od vzniku tohto turnaja v roku 1970. Ako prvý hráč na svete dokázal v turnajoch zarobiť 1 milión dolárov. Získal 10 WSOP náramkov a stráca len dva na rekord Phila Hellmutha. Taktiež je jediným zo štyroch hráčov, ktorým sa podarilo vyhrať Main Event WSOP série viackrát. Tieto úspechy sa mu podarili v roku 1976 a 1977. Obe výhry sa stali legendou, pretože ich vyhral s kombináciou 10 – 2, keď mu v obidvoch prípadoch prišiel full-house. Odvtedy je kartová kombinácia 10 – 2 známa pre pokrovú verejnosť jednoducho ako „Brunson". Doyle Brunson je jeden z dvoch hráčov (spolu s Billom Boydom), ktorí vyhrali náramok WSOP v štyroch po sebe idúcich rokoch.

Spisovateľ
----------

Keďže Doyle Brunson stál pri pokrovom rozmachu, rozhodol sa pomôcť novým hráčom knihou *Super System*, prvýkrát vydanou ešte v roku 1979. Táto kniha je dodnes považovaná za akúsi „bibliu" pokru. V roku 2004 napísal jej pokračovanie pod názvom *Super System 2*.

Referencie
----------

1. ↑   *Fisher County Texas: 1933 Births* [online].. Dostupné online.
2. ↑  SCHOEN, David. *Poker legend Doyle Brunson dies at 89* [online]. The Review-Journal, May 14, 2023. Dostupné online.
3. ↑  REMKO, RINKEMA. *Doyle Brunson Announces Definitive Retirement from Poker* [online]. June 11, 2018. Dostupné online.
4. ↑  BERNSTEIN, Ryan. *Doyle Brunson: Poker's Ace is Poker's King* [online].. Dostupné online. Archivované 2007-08-02 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Doyle Brunson**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Profil Doyla BrunsonaPokermanSK.cz
* Profil Doyla BrunsonaPokerPortal.sc

Autoritné údaje: * BnF: 159096843
* GND: 133552276
* ISNI: 0000 0001 0970 4125
* LCCN: n78058309
* NK ČR: xx0130840
* VIAF: 50419371
* WorldCat: lccn-n78058309
**Pyramída** je (zatiaľ) najväčšia slovenská všeobecná tlačená encyklopédia. Vychádzala v rokoch 1971 až 1990 mesačne formou celofarebných zošitov po 40 stranách.

Vydavateľom boli postupne: Slovakopress, potom Pressfoto a napokon Vydavateľstvo Obzor, a to najprv pre ČSTK neskôr pre Slovenský ústredný výbor Socialistickej akadémie Česko-Slovenska. Spomenutý výbor aj financoval vydávanie, pretože predajná cena (po celý čas 15 Kčs za číslo) nepokrývala všetky výdavky. Vedúcimi redaktormi boli postupne Oľga Slušná, potom Zuzana Hanzelová a napokon Milan Rajský. ISSN 0231-9047.

Najprv – do júna 1987 (čísla 1 až 192) – vychádzala podľa abecedy, neskôr – od júla 1987 – formou monotematických súborov tvoriacich de-facto akési dodatky k abecednej časti; tieto súbory sú:

* 1987:
	+ Cicavce a vtáky Československa : č. 193 – 195
	+ Pozoruhodné a úžitkové rastliny okolo nás : č. 196, 197
	+ Chránené územia Československa (národné parky, chránené oblasti): č. 198
* 1988:
	+ Životné prostredie a život na Zemi: č. 199 – 204
	+ Robotizácia, automatizácia a pružné výrobné systémy: č. 205 – 210
* 1989:
	+ Jadrová energia: č. 211 – 216
	+ Elektronika a elektrotechnika: č. 217 – 220
	+ Biotechnológie: č. 221  –  222
* 1990:
	+ Biotechnológie: č. 223  –  224

Medzi číslami 1 – 192 sú zvláštnymi čísla 20 (monotematické číslo pre heslo Československo), 15 (obsahuje v strede vložku pre heslo Bratislava), 75 (monotematické číslo pre heslo ZSSR) a 147 (monotematické číslo pre heslo Praha). Čísla 30 až 156 obsahujú na vnútornej strane obálky na pokračovanie abecedne zoradený diferenčný slovensko-český (aj odborný) slovník.

Čísla 1 – 192 majú spolu 6 144 strán textu a obrazu (+ 768 strán textu a obrazu na obálkach) na kriedovom papieri formátu väčšieho ako A4 (od č. 199 formát A4); strany sú priebežne číslované. Do čísla 198 encyklopédia vychádzala pod celým názvom **Pyramída – encyklopedický časopis moderného človeka**, od č. 199 pod názvom *Pyramída – životné prostredie a život na Zemi* a podobne, teda úplný názov obsahoval tému obsiahnutého monotematického súboru.

Zdroj
-----

* Pyramída: encyklopedický časopis moderného človeka. Slovakopress, 1971 - 1990

Externé odkazy
--------------

* Encyklópedia v digitální knihovne JVK (jen z knihovny)
Dr. **Abul Bákir Zainulábidín Abdul Kalám**, BR (\* 15. október 1931, Ráméšvaram – † 27. júl 2015, Šilaung) bol indický letecký a kozmický vedec a štátnik, ktorý bol v rokoch 2002 až 2007 11. prezidentom Indie.

Životopis
---------

Vyštudoval inštitút technológie v Čennai (bývalý Madrás – letecké inžinierstvo. Dr. Kalam získal akademickú hodnosť profesor na Anna University v Chennei, kde sa venoval vyučovaniu a vedeckej práci. V roku 1958 pracoval vo Výskumnom ústave obrany DRDO /Defence Research Development Organisation. V roku 1963 nastúpil do Indického ústavu výskumu vesmíru ISRO /Indian Space Research Organisation), kde významnou mierou prispel k vývoju programu riadených striel. Ako riaditeľ projektu SLV-III sa zúčastňoval na navrhovaní, vývoji a riadení prvého indického satelitu vypusteného do vesmíru. V roku 1982 sa vrátil do DRDO a vytvoril program na výskum integrovaných riadených striel IGMDP /Integrated Guided Missile Development Programme). Od júla 1992 do decembra 1999 bol vedeckým poradcom ministra obrany a riaditeľom odboru výskumu a obrany. Od novembra 1999 do novembra 2001 zastával funkciu hlavného vedeckého poradcu indickej vlády. Dňa 18. júla 2002 bol zvolený za prezidenta Indickej republiky. Bol slobodný, moslimského vierovyznania.

Referencie
----------

1. ↑  
 *Zomrel bývalý indický prezident Abdul Kalam* [online]. SME, 28.7.2015, [cit. 2015-07-28]. Dostupné online.
2. ↑  India. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2013. 682 s. ISBN 978-80-970350-1-3. Zväzok 7. (In – Kalg), s. 27.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Abul Bákir Zainulábidín Abdul Kalám**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Autoritné údaje: * BnF: 13756488m
* GND: 124468047
* ISNI: 0000 0000 8128 1158
* LCCN: n98925888
* NK ČR: jo20191046986
* VIAF: 49404258
* WorldCat: lccn-n98925888
**Hugo Schmeisser** (\* 24. september 1884, Jena – † 12. september 1953, Erfurt) bol nemecký konštruktér pechotných zbraní. Bol synom Louisa Schmeissera, takisto zbraňového konštruktéra. Sám nemal žiadne technické vzdelanie a tak sa mohol podieľať len na drobných úpravách.

Jeho meno je úzko spojené s vývojom prvých samopalov. Za prvej svetovej vojny pracoval vo firme Theodora Bergmanna, kde skonštruoval samopal MP 18. Často je mylne spájaný so samopalmi MP38 a MP40, avšak na ich konštrukcii sa nikdy nepodieľal, sú dielom Heinricha Vollmera. Po roku 1938 vyvinul prvú útočnú pušku na svete, ktorá bola neskôr označená ako StG 44.

V júli 1945 Červená armáda prevzala kontrolu nad oblasťou Durínsko a mestom Suhl, kde pracoval Hugo Schmeisser ako riaditeľ a spolumajiteľ zbrojovky Haenel. Červená armáda odviezla do ZSSR všetku dokumentáciu na výrobu zbraní, celkom 10 785 strán technických výkresov. V októbri bol Hugo Schmeisser, spoločne so svojou rodinou, premiestnený do mesta Iževsk v južnej časti Uralu. Konšpiračné teórie mu prisudzujú autorstvo pušky AK-47, ktorú však vyvinul Kalašnikov v Kovrov 1000km od vzdialeného Iževsku.

1. ↑   *Kalashnikov or Schmeisser: who really designed the AK? Gun Myths. Part 3* [online]. [Cit. 2020-02-03]. Dostupné online.
2. ↑  Prvá útočná puška Archivované 2014-02-23 na Wayback Machine, strelecky-portal.cz
3. ↑   *Kalashnikov Assault Rifle: the Evolution of a Masterpiece* [online]. rostec.ru, [cit. 2020-02-03]. Dostupné online.
4. ↑   *Kalashnikov or Schmeisser: who really designed the AK? Gun Myths. Part 3* [online]. [Cit. 2020-02-03]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hugo Schmeisser na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1017003386
* VIAF: 220078617
**Leknotvaré** (*Nymphaeales*) sú rad, združujúci bazálne krytosemenné rastliny. Zástupcovia tohto radu sú vodné, väčšinou trváce byliny, ktoré zakoreňujú na dne stojatých alebo pomaly tečúcich vôd. V pletivách sú časté sklerenchymatické bunky, podľa hviezdovitého tvaru nazývané asterosklereidy. V podzemku majú ataktostélu (podobne ako jednoklíčnolistové rastliny).

Systematika
-----------

Rad *Nymphaeales* patrí spolu s radmi *Austrobaileyales* a *Amborellales* medzi bazálne krytosemenné rastliny, do takzvanej skupiny ANITA. ANITA je parafyletická skupina na báze fylogenetického stromu krytosemenných rastlín.

Systém podľa APG IV je takýto:  

rad leknotvaré (Nymphaeales):

* čeľaď vodniatkovité (Hydatellaceae)
* čeľaď kabombovité (Cabombaceae)
* čeľaď leknovité (Nymphaeaceae)

Ponímanie čeľadí radu *Nymphaeales* bolo v rôznych botanických systémoch dosť rozličné. Cronquistov systém oddeľoval od leknovitých samostatnú čeľaď *Barclayaceae*, Tachtadžanov systém taktiež *Nupharaceae*. Do príbuzenstva leknovitých bola klasickými taxonómami vrátane Dahlgrenovho systému radená aj čeľaď rožkatcovité (*Ceratophyllaceae*). V starších verziách systému APG (APG I, APG II) bola čeleď leknovité ponímaná široko (vrátane *Cabombaceae*) a ponechaná ako nezaradená do radu v rámci bazálnych dvojklíčnolistových rastlín. Zaujímavú históriu má čeľaď vodniatkovité, ktorá bola v klasickej taxonómii i v systémoch APG I a APG II zaraďovaná medzi jednoklíčnolistové rastliny.

Charakteristika
---------------

Zástupcovia všetkých troch vyššie uvedených čeľadí podľa systému APG IV sú sladkovodné rastliny, zakorenené na dne. Listy sú s výnimkou rodu *Cabomba* celistvé, s ponorenou, plávajúcou alebo ponorenou čepeľou. V dôsledku ekologických nárokov rastlinám druhotne chýbajú podporné pletivá a cievky, ktoré sa vyskytujú len v bazálnej čeľadi vodniatkovité (*Hydatellaceae*). Zvyšní zástupcovia majú v stonke len cievice. Kvety sú s výnimkou rodu *Trithuria* (vodniatkovité) nápadné a rozvíjajúce sa nad hladinou.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Leknotvaré**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Leknotvaré**
**Andrej Očenáš** (\* 8. január 1911, Selce – † 8. apríl 1995, Bratislava) bol hudobný skladateľ, pedagóg.

niko ma maly pipik
------------------

Absolvoval štúdium na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici (1930), kompozíciu a dirigovanie na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave (1937), kompozíciu na Majstrovskej škole konzervatória v Prahe (1938), 1978 prof. V roku 1930 – 1939 učiteľ v Medzibrode a v Ivanke pri Dunaji, 1939 – 1950 referent hudobného vysielania Československého rozhlasu, 1950 – 1954 riaditeľ konzervatória, 1955 – 1957 tajomník Zväzu slovenských skladateľov, 1957 – 1962 šéfredaktor hudobného vysielania Čs. rozhlasu, 1963 – 1969 prvý tajomník Zväzu slovenských skladateľov, 1978 – 1982 predseda Zväzu čs. skladateľov, súčasne 1942 – 1972 pedagóg na konzervatóriu, 1972 – 1983 na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, 1975 – 1979 dekan jej Hudobnej fakulty.

Vo vlastnej tvorbe sa orientoval na symfonickú, vokálno-symfonickú a komornú hudbu inšpirovanú najmä folklórnymi tradíciami rodného kraja. Autor orchestrálno-symfonických skladieb, komorných diel a zborových skladieb. Vytvoril scénickú 
hudbu k literárnym dielam J. Bottu (*Smrť Jánošíkova*, 1948), A. Sládkoviča (*Marína*, 1948) a Hviezdoslava (*Herodes a Herodias*, 1955), zhudobnil aj verše J. Kráľa, Roku Fábryho, J. Kostru, M. Lajčiaka a i. Napísal pôvodný balet *Vrchárska pieseň* (1964) a javiskovú symfóniu *Román o ruži* (1969 – 1970). Pozoruhodné sú jeho orchestrálne suity *Povesti o rodnom kraji* (1943) a *Ruralia slovaca* (1957). Venoval sa i upravovaniu a montážam ľudových piesní. Jeho pozostalosť je uložená v Literárnom a hudobnom múzeu v Banskej Bystrici.

Ocenenie
--------

* Národný umelec (1978), nositeľ viacerých vyznamenaní

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000
* MAŽÁRIOVÁ, Taťjana. *Andrej očenáš. Katalóg hudobnej tvorby*. Edícia Naši rodáci. Banská Bystrica: Literárne a hudobné múzeum, 1991. ISBN 80-85548-02-X.
* PALOVČÍK, Michal. *Andrej Očenáš. Hudobné ozveny domoviny*. Bratislava: ARM 333, 2002.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 123571
* BnF: 13967470b
* GND: 120169592
* ISNI: 0000 0000 5519 3963
* LCCN: n82043259
* NK ČR: skuk0001024
* SNK: 170542
* VIAF: 65151776768118011952
* WorldCat: lccn-n82043259
**Amasa Leland Stanford** (\* 9. marec 1824, Watervliet, New York, USA – † 21. jún 1893, Palo Alto, Kalifornia) bol americký podnikateľ, politik a filantrop.

Počas Kalifornskej zlatej horúčky odišiel z New Yorku do Kalifornie a zbohatol vo veľkoobchode. Bol prezidentom železníc Southern Pacific Railroad a Central Pacific. V rokoch 1862 – 1863 bol guvernérom Kalifornie, v rokoch 1885 – 1893 senátorom, za Republikánsku stranu. Ako politik využíval protičínske nálady a bojoval za obmedzenie imigrácie z Číny.

V roku 1885 založil Stanfordovu univerzitu, pod názvom *Leland Stanford Junior University*, to na uctenie pamiatky svojho syna, ktorý zahynul na týfus rok predtým vo Florencii, počas rodinného výletu po Európe. Univerzite daroval 40 miliónov dolárov (viac ako miliarda v cenách roku 2010). V kampuse Stanfordskej univerzity sa nachádza aj rodinná hrobka, v ktorej je Leland Stanford pochovaný. Bol slobodomurárom.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Leland Stanford**

Externé odkazy
--------------

* Heslo v encyklopédii Britanica
* Encyklopedické zdroje na Encyclopedia.com
* Biografia na Biography.com

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Leland Stanford na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 15037383h
* GND: 131567519
* ISNI: 0000 0001 2133 2029
* LCCN: n80107311
* ULAN: 500326383
* VIAF: 52824963
* WorldCat: lccn-n80107311
**Scunthorpe United Football Club** je profesionálny futbalový klub so sídlom v meste Scunthorpe v Severnom Lincolnshire v Anglicku. Tím súťaží v National League South, šiestej úrovni systému anglickej futbalovej ligy.

Klub vznikol v roku 1899 a stal sa profesionálom po vstupe do Midland League v roku 1912. Brian Laws s klubom postúpil z League Two na konci sezóny 2004-05 a jeho nástupca, Nigel Adkins, priviedol klub k titulu League One v sezóne 2006-07. Scunthorpe strávil v Championship len jednu sezónu, ale víťazstvom vo finále play-off League One v roku 2009 sa klub dostal späť do Championship. Do roku 2013 ale opäť spadli až do štvrtej úrovne.

Scunthorpe získal postup do League One na konci sezóny 2013-14, predtým ale v roku 2019 opäť spadol do League Two. V roku 2022 klub klub zostúpil až do do National League, čím sa skončilo 72-ročné pôsobenie vo futbalovej lige. O rok neskôr klub opäť zostúpil do National League North.

Tím má prezývku „The Iron". Svoje domáce zápasy hrajú v Glanford Parku, po presťahovaní zo svojho pôvodného štadióna Old Show Ground, v roku 1988.

1. ↑   *Scunthorpe United* [online]. 2011-05-20, [cit. 2023-10-26]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *SCUNTHORPE UNITED – whatsbehindthebadge* [online]. [Cit. 2023-10-26]. Dostupné online. (po anglicky)
**Jan Nepomuk Škroup** (\* 15. september 1811, Osice – † 5. máj 1892, Praha) bol hudobný skladateľ a kapelník.

Život
-----

Mladší brat autora českej hymny Františka Škroupa bol od roku 1838 zbormajstrom u krížovníkov v Prahe a neskôr druhým kapelníkom Stavovského divadla. V roku 1845 sa stal riaditeľom kúru u Sv. Víta a 1846 učiteľom hudby na teologickom seminári.

Jeho syn Zdenko Hans Skraup bol významným rakúskym chemikom, druhý syn Karl bol režisérom nemeckého Stavovského divadla v Prahe a neskôr riaditeľom divadla v Erfurte.

Dielo
-----

Zložil jednu operu českú (*Švédové v Praze*) a dve nemecké (*Der Liebesring* a *Vineta*). Ďalej je autorom cirkevných skladieb, medzi nimi niekoľkých omší. Pod názvom *Počátky hudební* zostavil českú školu spevu.

Je autorom českej hudobnej úpravy piesne Tam, kde strmí církve týmě (neskorší text Tam, kde strmí církve skála, dnešný text Tam, kde stojí církve skála), používanej v českých krajinách ako pápežská hymna. Autor latinského originálu textu bol westminsterský arcibiskup Nicholas kardinál Wiseman, autorom pôvodného českého textu královohradecký kanonik Josef Antonín Šrůtek.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2015-06-13]. Dostupné online. Archivované 2014-02-22 z originálu.
2. ↑  Vatikán, web Církevní historie biskupství, anonymný

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jan Nepomuk Škroup na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Jan Nepomuk Škroup v databáze Národní knihovny ČR

Autoritné údaje: * abART: 15383
* GND: 117432229
* ISNI: 0000 0000 5534 264X
* LCCN: n93119214
* NK ČR: jk01130391
* VIAF: 32773930
* WorldCat: lccn-n93119214
**Tarifit** (v písme tifinag: ⵜⴰⵔⵉⴼⵉⵜ, po arabsky تاريفيت) je jazyk rífskych Berberov (Rífov). Patrí do severoberberských jazykov, do podskupiny zenatské jazyky (zanatské jazyky). Hovoria ním asi 4 000 000 ľudí v Maroku v regióne Ríf. V Európe žije asi 1 000 000 emigrantov.

Geografické rozšírenie
----------------------

Tarifit sa hlavne používa v regióne Ríf v Maroku. Početné komunity mimo pohoria Ríf žijú v Wudžda (Oujda), Tandža (Tangier), Titwán (Tetouan), Al-Aráiš (Larache), Fás (Fès), Kasablanke a vo španielskej Melille. Komunity emigrantov žijú v Holandsku, Belgicku, Nemecku, Francúzsku a vo Španielsku.

V žlto označenej oblasti sa hovorí tarifit
### Nárečia

Tarifit má veľké množstvo nárečí.

Písmo
-----

Značka Stop v arabčine a v tarifite v meste Nador v Maroku
Podobne ako iné berberské jazyky sa aj tarifit historicky zapisoval rôznymi typmi písma - arabským, latinkou a tifinagom. Do 20. storočia existuje len veľmi málo písomných prameňov v tarifite.

V počas 80. a 90. rokov 20. storočia bolo používanie tifinagu v Maroku zakázané, pričom jeho používatelia boli väznení. V roku 2003 sa v Maroku stal tifinagh oficiálnym písmom. Arabské písmo a latinka sa však používajú neoficiálne a na internete naďalej.

Zdroje
------

1. ↑  Lafkioui, Mena. 2007. *Atlas linguistique des variétés berbères du Rif*. Köln: Rüdiger Köppe.
2. ↑  Rapport sur le calvaire de l’écriture en Tifinagh au Maroc

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Odkazy
------

* Tarifit na Ethnologue
* Webstránka v tarifite Archivované 2007-02-20 na Wayback Machine
**Hustota** alebo **objemová hmotnosť** alebo staršie **merná hmotnosť** (symbol: *ρ* – gréc.: ró) je fyzikálna veličina, ktorá je určená podielom hmotnosti a objemu látky..

Čím vyššiu hustotu má látka, tým väčšiu hmotnosť má v pomere k objemu. *Priemerná hustota* látky sa rovná jeho celkovej hmotnosti podelenej jeho celkovým objemom. Hustejšie telesá (napr. zo železa) budú mať menší objem ako telesá rovnakej hmotnosti z menej hustej látky (napr. [voda).

SI jednotka hustoty je kilogram na meter kubický (kg/m³)

{\displaystyle \varrho ={\frac {m}{V}}\qquad [\varrho ]=\mathrm {kg\cdot m^{-3}} }

  

{\displaystyle \varrho } je hustota telesa (meraná v kilogramoch na meter kubický)
{\displaystyle m} je celková hmotnosť telesa (meraná v kilogramoch)
{\displaystyle V} je celkový objem telesa (meraný v kubických metroch)

Hustota vzduchu
---------------

Na úrovni mora pri teplote 20 °C má suchý vzduch hustotu približne 1,2 kg/m3. Hustota vzduchu závisí od jeho tlaku, teploty, vlhkosti. Hustota vzduchu s narastajúcou nadmorskou výškou klesá.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Hustota (objemová hmotnosť)**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hustota (objemová hmotnosť)**
Mjr. PhDr. **Jiří Vokuš** je bývalý český moderátor a major Polície Českej republiky. V rokoch 1980-1991 pôsobil ako starší referent špecialista IX. správy Federálneho ministerstva vnútra (správa pre politickovýchovnú, vzdelávaciu, kultúrnu a propagačnú činnosť FMV) v Ústrednej redakcii armády, bezpečnosti a brannosti (ÚRABB) Československej televízie. Moderoval relácie *Federálna kriminálna ústredňa pátra, radí, informuje* a *Na stope* (čes. *Na stopě*). V roku 2008 odišiel podľa Služobného zákona do civilu, pričom obdržal mesačný výsluhový dôchodok vo výške viac ako 20-tisíc Kč. V súčasnej dobe pôsobí ako Zástupca vedúceho Preventívne informačného odboru na Úseku mediálnej komunikácie Policajného prezídia Českej republiky, kde odpovedá na otázky novinárov a občanov, spracováva tlačové správy, vystupuje v spravodajských a publicistických programoch, zabezpečuje prípravu cyklu televíznych relácií pod názvom "Na stope".

Dielo
-----

* 2010 – *Policie České republiky = Police of the Czech Republic: pomáhat a chránit* – Policejní prezidium České republiky, ISBN 978-80-254-6099-3

Referencie
----------

1. ↑   *Jiří Šťastný: Činné zálohy. Str. 195-234. In: Securitas Imperii 10: Sborník k problematice vztahů čs. komunistického režimu k „vnitřnímu nepříteli".* [online]. [Cit. 2010-07-14]. Dostupné online. Archivované 2010-07-14 z originálu.
2. ↑   *Lidé s rentou se vrací pracovat na státní úřad, jako "civilové"* [online]. [Cit. 2012-07-06]. Dostupné online. Archivované 2011-06-19 z originálu.
3. ↑   *PhDr. Jiří Vokuš* [online]. [Cit. 2012-07-06]. Dostupné online. Archivované 2014-09-04 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Mluvčí policejního prezidia Jiří VOKUŠ vzpomíná

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 9440 3302
* NK ČR: xx0120409
* VIAF: 138880462
Súradnice: 33°05′35″J 119°01′26″V﻿ / ﻿33,093°J 119,024°V﻿ / -33.093; 119.024

**Newdegate** je mesto v poľnohospodárskej oblasti Great Southern, 399 km juhovýchodne od Perthu a 52 km východne od Lake Grace v Západnej Austrálii. Za mesto bolo vyhlásené v roku 1925 a meno dostalo podľa Sira Francisa Newdegatea, guvernéra Západnej Austrálie v rokoch 1920 až 1924. Ministerstvo poľnohospodárstva a potravinárstva Západnej Austrálie prevádzkuje jednu zo svojich 13 výskumných staníc v oblasti Newdegate.

Podľa sčítania obyvateľov v roku 2021 malo Newdegate 159 obyvateľov.

Newdegate sa nachádza v srdci juhovýchodného regiónu Wheatbelt v Západnej Austrálii – asi v polovici cesty medzi Perthom na západe a Esperance na juhovýchode. Je to veľmi úspešná oblasť pestovania obilia a chovu oviec. Ide o riedko osídlený podregión s rozlohou asi 47 000 km2.

Miestny úrad otvoril v roku 1926 pán B. Carruthers z Lake Grace. V tom istom roku sa severovýchodne od mesta našiel zlatý útes.

V roku 1932 družstvo pestovateľov obilia *Wheat Pool of Western Australia* oznámilo, že mesto bude mať na železničnej vlečke nainštalované dva obilné výťahy, každý z nich vybavený motorom.

Okolité oblasti pestujú pšenicu a iné obilniny.

Dni poľnohospodárskeho vybavenia
--------------------------------

Každoročne sa v Newdegate, už od roku 1973 konajú *Machinery Field Days*. Výstavy zahŕňajú stroje a poľnohospodárske vybavenie, ako aj súťaže v strihaní oviec, súťaž oviec a prasiatok, výstavy dobytka, ochutnávky vín, umelecké súťaže a výstavy, živá hudba a zábava. V roku 2007 sa konala módna súťaž pre produkty z prírodných vlákien.

Referencie
----------

1. ↑   *2021 Newdegate, Census All persons QuickStats | Australian Bureau of Statistics* [online]. abs.gov.au, [cit. 2023-07-25]. Dostupné online.
2. ↑   Summary.. *Western Mail* (Perth), 29 April 1926, s. 19. Dostupné online [cit. 2013-10-05].
3. ↑  Grain elevators. Dostupné online.
4. ↑   *Newdegate Field Day website* [online]. [Cit. 2023-07-25]. Dostupné online. Archivované 2011-11-28 z originálu.
Stredoveký portrét
Idealizovaný portrét zo 16. storočia
Ptolemaiova mapa sveta, 1482
**Klaudios Ptolemaios** (v gréčtine: *Κλαύδιος Πτολεμαῖος*; \* asi 85 – † asi 165) bol grécky geograf, astronóm a astrológ, ktorý pravdepodobne žil a pracoval v egyptskej Alexandrii.

Svojho času zaviedol 48 súhvezdí, ktoré zostavil z najjasnejších viditeľných hviezd, ktoré mu pripomínali určité obrazce postáv, zvierat alebo vecí. Mnohé z jeho súhvezdí sa v modernej astronómii používajú dodnes.

Predstava Ptolemaia bola, že planéta Zem sa nachádza v strede vesmíru. Všetky ďalšie nebeské telesá (Mesiac, Slnko, planéty a hviezdy) obiehajú okolo nej po kružnicovej dráhe. Táto predstava o vesmíre vydržala až do stredoveku, keď bola vyvrátená Mikulášom Kopernikom.

Zostavil tiež dielo s názvom *Geographia*, kde opisuje veľké množstvo starovekých miest a rôznych kmeňov obývajúcich vtedajšie známe oblasti.

Jeho Optika sa zachovala v latinskom preklade stratenej arabskej verzie strateného gréckeho originálu. V tejto knihe Ptolemaios opisuje merania, ktorými overil Euklidov a Herónov **zákon o rovnosti uhla dopadu a uhla odrazu**. Toto pravidlo aplikoval aj na odraz od zakrivených zrkadiel, ktoré dnes nájdeme v zábavných parkoch. Správne pochopil, že odraz od zakrivených zrkadiel je úplne rovnaký, ako keby šlo o rovinné zrkadlá, ktoré sú v bode odrazu dotykovými rovinami ku skutočnému zrkadlu.

Pozri aj
--------

Ptolemaiove súhvezdia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Klaudios Ptolemaios**

Referencie
----------

1. ↑  Steven Weinberg, 2015. Ako vysvetliť svet. Bratislava, SLOVART. Str. 51. ISBN 978-80-556-1491-5

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Autoritné údaje: * abART: 148830
* BnF: 11920750r
* GND: 118641786
* ISNI: 0000 0001 2280 0429
* LCCN: n50032768
* NK ČR: ola2002159448
* ULAN: 500330559
* VIAF: 54152998
* WorldCat: lccn-n50032768
Bazilika svätého Saturnina
**Bazilika svätého Saturnina** (franc. *Basilique Saint-Sernin de Toulouse*) je románska bazilika vybudovaná v rokoch 1080 - 1120 v Toulouse nad hrobom sv. Saturnina z Toulouse.

V roku 1840 bola vyhlásená za národnú pamiatku.

Dejiny
------

Hoci je vystavaná v románskom slohu, od ostatných románskych bazilík sa podstatne líši: jednak je podstatne väčšia, jednak má unikátny pôdorys a rad ďalších, v románskych bazilikách neobvyklých či úplne unikátnych architektonických prvkov.

V bazilike sa nachádza monumentálny organ, ktoré v roku 1888 vybudoval Aristide Cavaillé-Coll. Spolu s Cavaillé-Collovym organom v kostole sv. Sulpicia v Paríži a Saint-Ouen v Rouene tvorí trojicu najcennejších organov vo Francúzsku.

Z hľadiska náboženskej úcty ide o mimoriadne významnú pútnickú baziliku. Sama je starodávnym pútnickým miestom vďaka ostatkom tu zavraždeného sv. Saturnina, ktorý patrí k najuctievanejším svätým Francúzska. Tento význam ešte posilňuje fakt, že je významnou zastávkou pútnikov na pútnickej ceste do Santiaga de Compostela.

Pútnické miesto
---------------

Hlavná francúzsko-španielska vetva svätojakubskej cesty
Toulouse je pútnickým miestom už od 3. storočia, kedy tu bol umučený Saturnin z Toulouse, jeden zo siedmich apoštolov, ktorý sv. Fabián vyslal ku Galom obývajúcim dnešné Francúzsko. Nad cieľom pútnikov, hrobom sv. Saturnina, bol už v 4. storočí vybudovaný kostol, ktorý potom na prelome 11. a 12. storočia nahradila dnešná bazilika.

Pútnikov navštevujúcich hrob sv. Saturnina ďalej rozširujú zástupy veriacich, ktorí podnikajú púť do Santiaga de Compostely, lebo Toulouse je významnou zastávkou na hlavnej južnej vetve svätojakubskej cesty, spájajúcej Santiago de Compostela s Arles.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bazilika svätého Saturnina**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2009-12-12 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bazilika svatého Saturnina z Toulouse na českej Wikipédii.*
**Leon Sigmund Fuerth**  (\* 1939) je americký politik, diplomat, bezpečnostný expert a futurológ.

Vzdelanie
---------

Študoval angličtinu a históriu na New Yorkskej univerzite. Titul M.P.A. získal na Harvarde.

Kariéra
-------

V rokoch 1993 až 2001 pracoval ako bezpečnostný poradca viceprezidenta USA Alberta Gora, Jr. Je profesorom medzinárodných vzťahov na Univerzite Georga Washingtona. Od roku 2001 pôsobil ako vedúci projektu Forward Engagement, v rámci ktorého rozpracoval koncept anticipatívneho vládnutia. Výsledky projektu publikoval vo viacerých futurologických časopisoch napr. vo World Future Review, The Foresight a The Futurist a v októbri 2012 v podobe knižnej publikácie *Anticipatory Governance - Practical Upgrade*.

Anticipatívne vládnutie
-----------------------

Koncept anticipatívneho vládnutia je založený na vytvorení anticipatívnych podporných systémov pre politické rozhodovanie, na implementácii dlhodobých časových horizontov do politického rozhodovania a na vytvorení spätných väzieb pri realizácii politického rozhodovania.

Dielo
-----

* *Anticipatory Governance. Practical Upgrade. Equipping the Executive Branch to Cope With Increasing Speed and Complexity of Major Changes* (2012)

Bibliografia
------------

* Fuerth, Leon S. Faber, Evan M.H. (2012): *Anticipatory Governance. Practical Upgrade. Equipping the Executive Branch to Cope With Increasing Speed and Complexity of Major Changes*. National Defense University Press, Washington, D.C. október 2012

Externé odkazy
--------------

* forwardengagement.org
* globalmagazin.sk Archivované 2014-10-06 na Wayback Machine - Anticipatívne vládnutie v informačnom veku

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0004 0337 4518
* LCCN: no2013040353
* VIAF: 299693486
* WorldCat: lccn-no2013040353
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny
**Leonid Vitalievič Kantorovič** (rus. Леонид Витальевич Канторович) (\* 19. január 1912, Petrohrad, Rusko, vtedy Ruská ríša – † 7. apríl 1986, Moskva, Rusko, vtedy Ruská SSR, ZSSR) bol ruský matematik a ekonóm, nositeľ Ceny Švédskej ríšskej banky za ekonomické vedy na pamiatku Alfreda Nobela za rok 1975.

Pracoval v matematickej teórii optimalizácie, kde položil základy lineárneho programovania, niekoľko rokov pred tým, než George Dantzig objavil simplexovú metódu. Svoje poznatky v teórii optimalizácie využíval v oblasti hospodárskeho plánovania. V roku 1949 dostal za svoju prácu v tejto oblasti Stalinovu cenu.

Pracoval aj v iných oblastiach matematiky, predovšetkým vo funkcionálnej analýze a numerickej matematike, aplikoval funkcionálnu analýzu na analýzu niektorých iteratívnych metód numerickej matematiky, z čoho vzišla tzv. Kantorovičova nerovnosť. Je tiež autorom konceptu tzv. Kantorovičovej metriky, ktorá sa využíva v teórii pravdepodobnosti. Pracoval aj v komplexnej analýze, variačnom počte a deskriptívnej teórii množín.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Leonid Vitalyevich Kantorovich.
2. ↑  Leonid Kantorovich - Jewish Virtual Library.
3. ↑  Leonid Vitalyevich Kantorovich.
4. ↑  George Dantzig.
5. ↑  Kantorovich inequality - Wolfram MathWorld.
6. ↑  Vershik, A. M.: *Kantorovich metric: Initial history and little-known applications*.

  


| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za ekonómiu |
| --- |
| 
* Ragnar Frisch / Jan Tinbergen (1969)
* Paul Samuelson (1970)
* Simon Kuznets (1971)
* John Hicks / Kenneth Arrow (1972)
* Wassily Leontief (1973)
* Gunnar Myrdal / Friedrich Hayek (1974)
* Leonid Kantorovič / Tjalling Koopmans (1975)

 |
| 
* **1969 – 1975**
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 13191973j
* GND: 118981870
* ISNI: 0000 0001 1068 4328
* LCCN: n50046231
* NK ČR: jn20000603292
* VIAF: 66608676
* WorldCat: lccn-n50046231
**Carl Wilhelm Scheele** (\* 9. december 1742 – † 21. máj 1786) bol švédsky chemik nemeckého pôvodu, ktorý objavil mnoho chemických látok. Známy je hlavne vďaka objavu kyslíka a dusíka.

Životopis
---------

Pracoval ako farmakológ v Štokholme, v Uppsala (1770 – 1775) a neskôr v Köpingu. Jeho štúdie ho zaviedli v roku 1772 ku objavu kyslíku a v roku 1773 dusíku. Svoje objavy publikoval vo svojej jedinej knihe *Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer* z roku 1777. Kyslík objavil v roku 1774 aj Joseph Priestley, lenže už s menšou slávou. V jeho knihe taktiež vysvetlil pojmy šírenie tepla a tepelné žiarenie.

Scheele taktiež objavil iné chemické látky ako bárium (1774), chlór (1774), mangán (1774), molybdén (1778) a volfrám (1781) a taktiež niekoľko chemických zlúčenín ako kyselina citrónová, glycerol, kyanovodík, fluorovodík a sírovodík. Taktiež objavil proces podobný pasterizácii.

Tak, ako mnohí iní chemici tých čias, často pracoval v sťažených podmienkach a v nebezpečných situáciách. Jedným z jeho zlozvykov bolo ochutnávanie chemikálie, ktorú objavil.

Zomrel predčasne, posmrtné symptómy boli podobné otrave ortuťou.

V roku1821 bol po ňom pomenovaný minerál scheelit. Na privrátenej strane Mesiaca je po ňom od roku 1976 pomenovaný kráter Scheele. Jeho meno nesie i cena *Scheelepriset* udeľovaná švédskou farmaceutickou asociáciou *Apotekarsocieteten*.

Referencie
----------

1. ↑  Crater Scheele on Moon Gazetteer of Planetary Nomenclature, IAU, NASA, USGS
2. ↑  Antonín Rükl: *Atlas Měsíce*, druhé české vydání, Aventinum (Praha 2012), kapitola Euclides, str. 108, č. mapového listu 41, ISBN 978-80-7151-269-1

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Carl Wilhelm Scheele**

Externé odkazy
--------------

* Digitalisierte Werke von Scheele
* Sämmtliche physische und chemische Werke
* *Chemical Observations and Experiments on Air and Fire*
* Excerpts from the Chemical Treatise on Air and Fire
* *Carl Wilhelm Scheele's d. Königl. Schwed. Acad. d. Wissenschaft Mitgliedes, Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer*

Autoritné údaje: * BnF: 12459873r
* GND: 11860676X
* ISNI: 0000 0001 2122 4458
* LCCN: n82225927
* NK ČR: nlk20000085457
* SNK: 148978
* VIAF: 17319993
* WorldCat: lccn-n82225927
Kemal Atatürk (1925)
**Kemalizmus** je ideológia založená na myšlienkach zakladateľa moderného tureckého štátu Kemala Atatürka.

Podľa programu Attaturkovej Republikánskej ľudovej strany (CHP) je kemalizmus založený na šiestich princípoch: nacionalizmu, laicizmu, republikanizmu, etatizmu, revolucionizmu a populizmu. Týchto šesť princípov bolo v máji 1931 začlenených do programu strany.

Externé odkazy
--------------

* Turkish Association for Secularism and Kemalism (TASK, Turecké asociácie sekularizmu a kemalismu) (anglicky)
* Cumhuriyet Halk Partisi (CHP) (Republikánska ľudová strana) (Turecky)
* Türkiye Gençlik Birliği (TGB) (Turecký zväz mládeže) (turecky)
* Kemalist İzciler (KI) (Kemalistická ideologická skupina) Archivované 2020-06-22 na Wayback Machine (turecky)
* Kemalist İzciler Forum (KIF) (Kemalistické ideologickej fórum) Archivované 2007-10-18 na Wayback Machine (turecky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kemalismus na českej Wikipédii.*
Súradnice: 13°51′26″J 172°06′43″Z﻿ / ﻿13,85718350°J 172,11185210°Z﻿ / -13.85718350; -172.11185210

**Lepuia’i** je jedna zo štyroch dedín na ostrove Manono v Samoe. Nachádza sa na juhu ostrova. Patrí pod okres Aiga-i-le-Tai, ktorý je aj sám volebným obvodom *Aiga-i-le-Tai*.

Elektrina tu bola zavedená až v roku 1995 a stoja tu viaceré „Fale", čo sú obchodíky a bary urobené z dreva a slamy. V dedine, podobne ako na celom ostrove nepoužívajú autá. Preferujú prechádzky, jazdu na koňoch a bicyklovanie.

Geografia
---------

Dedina sa nachádza na južnom pobreží ostrova Manono. Na severozápad od dediny sa nachádza dedina Apai a na juhovýchod dedina Faleu.

Populácia
---------

Po poslednom sčítavaní v roku 2006 má dedina 223 obyvateľov, čím sa stáva dedinou s druhým najväčším počtom obyvateľov na ostrove. 

Väčšina obyvateľstva okresu žije na západnom konci ostrova Upolu. Na ostrovoch Manono a Apolima len pomenej a ostrov Nu'ulopa je hlavne pre svoju veľkosť neobývaný.

| Rok | Populácia |
| --- | --- |
| 2006 | 223 |

Referencie
----------

1. ↑  Územné volebné obvody - Zákon z roku 1963 (po anglicky)

Pozri aj
--------

Zoznam samojských miest, obcí
Mapa Besarabskej gubernie.

**Besarabská gubernia** bola gubernia na juhozápade európskej časti Ruského impéria v rokoch 1873 - 1917. Územne nadviazala na Besarabskú oblasť (1812 - 1873). 

Údaje o rozlohe gubernie sa rozchádzajú, niektoré zdroje uvádzajú 44 399 km², iné o niečo viac. V roku 1889 mala 1 628 876 obyvateľov.

Geografická poloha
------------------

Besarabská gubernia sa nachádzala na krajnom juhozápade Ruského impéria medzi riekami Dnester, Prut a Dunaj, ktoré tvorili jej hranicu na severe, východe a juhu (Dunaj). Od rakúskej Bukoviny ju oddeľoval úzky pás riek, lesov a polí. Prut a Dnester guberniu oddeľovali od Rumunského kráľovstva (oblastí moldavského kniežatstva a Dobruže).

Mapa Besarabskej gubernie v roku 1883.

Dejiny
------

*Bližšie informácie v článkoch: Besarábia, Moldavská demokratická republika a Dejiny Moldavska*

  

Po pripojení Besarábie k Ruskému impériu (1812) sa ruská vláda postupne postarala o zladenie zriadenia oblasti a to následne prispôsobila ostatným guberniám v krajine. V rokoch 1861 - 1875 sa v Besarábii uskutočnila roľnícka reforma, ktorá si vyžiadala vypuknutie vyše 80 roľníckych povstaní. Štyridsať jeden z nich musela potlačiť armáda. 

Územným ziskom, ktoré Ruské impérium získalo na základe Berlínskej zmluvy (1878), bola juhozápadná časť Besarábie, v minulosti súčasť moldavského kniežatstva.

V polovici 70. rokov 19. storočia na území Besarábie začalo šíriť národníctvo a vznikli prvé hnutia a spolky. Na čele jedného z nich bol aj rumunský revolučný demokrat Nicolae Bosie-Codreanu.

Dňa 2. decembra 1917 poslanci krajského národného parlamentu Besarábie vyhlásili túto oblasť za Moldavskú národnú republiku a 27. novembra 1917 deklarovali pripojenie Besarábie k Rumunsku.

Pozri aj
--------

* Dejiny Moldavska
* Besarábia
* Budžak
* Besarabská oblasť
* Znak Besarabskej gubernie
* Zoznam gubernií Ruského impéria

Poznámky
--------

1. **^**  Podľa encyklopedického slovníka autorov F. A. Brockhausa a I. A. Jefrona činila rozloha Besarabskej gubernie 45 631,7 km².

Referencie
----------

1. ↑  Подробные карты Бессарабской губернии Archivované 2008-09-20 na Wayback Machine (po rusky)

Zdroj
-----

* о цыганах в Бессарабии см. ст. А. Егунова в «Записках Б. областного статистич. комитета», т. I и А. Богданова, «Антропологическая выставка 1879 г.», т. I, стр. 179—193.
* Бутович В.Н.: Материалы для этнографической карты Бессарабской губернии.[nefunkčný odkaz] — Киев, 1916.

Externé odkazy
--------------

* Список депутатов I - IV созыва госсударственной думы от Бессарабской губернии Archivované 2007-10-08 na Wayback Machine (po rusky)
* Население Бессарабской губернии по уездам и городам согласно переписи 1897 года[nefunkčný odkaz] (po rusky)
Kibó
Kibó
**Kibó** (po japonsky:*きぼう*, v preklade *Nádej*) je názov japonského modulu, ktorý je súčasťou Medzinárodnej vesmírnej stanice. Jednotlivé časti modulu štartovali k stanici v roku 2008.

Zloženie modulu
---------------

Skladá sa zo štyroch častí:

### Pressurized Modul

*Pressurized Modul* (PM) (pretlakový modul) je základná časť. Má valcovitý tvar, je 11,2 m dlhý a má priemer 4,4 m. Obsahuje 10 štandardných modulov.

### Exposed Facility

*Exposed Facility* (EF) (vonkajšia plošina), na ktorej budú prebiehať experimenty v kozmickom priestore.

### Experiment Logistics Module

JEM Kibo ELM-PS v Kennedyho vesmírnom stredisku
*Experiment Logistics Module* (ELM) (experimentálny logistický modul) obsahuje pretlakovú časť. Má slúžiť ako podporný modul ostatným častiam a ako skladisko.

Špecifikácia:

* dĺžka: 3,9 m
* priemer: 4,4 m
* hmotnosť: 4200 kg

ELM dorazil do Kennedyho vesmírneho strediska 12. marca 2007. Do vesmíru modul odštartoval 11. marca 2008 na palube raketoplánu Endeavour v rámci misie STS-123. Kibō ELM bol 14. marca vyzdvihnutý z nákladového priestoru raketoplánu. a v čase 4:06 UT bol pripojený k hornému spojovaciemu uzlu modulu Harmony.

Po pripojení hlavnej časti japonského komplexu - pretlakového modulu PM (*Pressurized Modul*) k stanici bude ELM presunutý na horný uzol PM.

### Remote Manipulator System

*Remote Manipulator System* (JEMRMS) (manipulačné zariadenie) je robotické rameno, ktoré má obsluhovať vonkajšiu plošinu a manipulovať s nákladmi.

Referencie
----------

1. ↑   *International Space Station Module From Japan Arrives at NASA* [online]. NASA, [cit. 2008-03-17]. Dostupné online. Archivované 2020-07-09 z originálu. (po anglicky)
2. ↑   *NASA's Shuttle Endeavour Begins Mission to the Space Station* [online]. NASA, [cit. 2008-03-17]. Dostupné online. Archivované 2008-03-18 z originálu. (po anglicky)
3. ↑   *NASA Assigns Crew for Japanese Lab and Canadian Robotics Mission* [online]. NASA, [cit. 2008-03-16]. Dostupné online. Archivované 2017-06-03 z originálu. (po anglicky)

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kibó**

| * z
* d
* u
 Medzinárodná vesmírna stanica |
| --- |
| Komponenty | 

|  |  |
| --- | --- |
| Moduly | Ruský segment: Zaria • Zvezda • Pirs • Poisk • Rassvet  Americký segment: BEAM •  Unity • Destiny • Quest • Harmony • Columbus • Kibó • Tranquility • Cupola • Leonardo |
| Konštrukcie | Integrated Truss Structure • Canadarm2 • ExPRESS Logistics Carrier |

 |  |
| Lode | 

|  |  |
| --- | --- |
| Pilotované | Aktívne: Sojuz • Crew Dragon • Vyradené: Space Shuttle |
| Bezpilotné | Aktívne: Progress • Cygnus • HTV • Vyradené: ATV • Dragon |

 |
| Lety, posádky | Bezpilotné lety • Pilotované lety • Posádka na stanici (Základné posádky • Návštevné posádky) • Výstupy do vesmíru |
Detail priečelia kostola svätého Mikuláša, Praha, Malá Strana
Hlavný vchod do kostola sv. Markéty, Břevnovský kláštor, Praha
**Kryštof Dientzenhofer** (\* 7. júl 1655, Guggenhof, Bavorsko – † 20. jún 1722, Praha, Česko) bol český barokový architekt a staviteľ nemeckého pôvodu, predstaviteľ vrcholného baroka; otec českého architekta Kiliána Ignáca Dientzenhofera.

Životopis
---------

Pochádzal z hornobavorskej staviteľskej rodiny - bol prostredným z piatich bratov, ktorí sa všetci stali významnými staviteľmi. Vyučil sa za murára a v roku 1677 sa presťahoval do Čiech. V roku 1689 dostal povolenie prevádzkovať staviteľskú činnosť; v tejto dobe už pracoval spoločne s A. Leuthnerom na stavbe zámku v Ostrove pri Karlových Varoch. V roku 1698 začal pôsobiť v Chebe, neskôr staval dvor zámku v Hamrníkoch alebo kostol sv. Kláry v Chebe. O dvadsať rokov neskôr začal samostatne budovať i v Prahe.

Tvorba
------

Jeho najvýznamnejšími stavbami sú kaplnka Zjavenia Pána v Smiřiciach, kostol svätého Mikuláša v Prahe na Malej Strane, kláštorný kostol svätej Markéty v břevnovskom kláštore a kostol svätej Kláry v Chebe. Ako architekt a staviteľ sa podieľal na mnohých ďalších barokových stavbách v Čechách. Pôsobil tiež ako pevnostný staviteľ v Chebe a Prahe, a ako kláštorný staviteľ Břevnovsko-Broumovského kláštora.

Dielo
-----

### Stavby v Prahe

* Loreta
* Šternberský palác (pravdepodobne podľa návrhu Giovanni Battistu Alliprandiho)
* Dom „U bílé kuželky"
* Břevnovský kláštor
* bývalý kláštor voršiliek pri chráme sv. Jana Nepomuckého
* dom „Weisbírovský"
* Rožmberský dom
* Kaisersteinský palác
* Vrtbovský palác
* chrám sv. Jana Nepomuckého
* chrám Najsvätejšej Trojice
* bazilika sv. Markéty, Břevnov
* chrám sv. Mikuláša, Malá Strana

### Stavby mimo Prahy

* kostol Najsvätejšej Trojice, Teplá
* kostol Narodenia svätého Jána Krtiteľa, Úterý
* kostol svätej Kláry, Cheb
* kaplnka svätej Márie Magdalény, Skalka pri Mníšku pod Brdmi

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kryštof Dientzenhofer**

Autoritné údaje: * abART: 1998
* BnF: 150893982
* GND: 118671863
* ISNI: 0000 0000 6679 0245
* LCCN: n88114695
* NK ČR: jn20000710024
* ULAN: 500018613
* VIAF: 77109739
* WorldCat: lccn-n88114695
Súradnice: 60°09′18″S 1°08′42″Z﻿ / ﻿60,15500°S 1,14500°Z﻿ / 60.15500; -1.14500

**Lerwick** (škg. *Liùrabhaig*, starosever. *Leirvik*) je najväčšie mesto a hlavné mesto Shetlandských ostrovov pri severovýchodnom pobreží Škótska. Lerwick leží na najväčšom ostrove súostrovia, na ostrove Mainland. Lerwick je zároveň hlavným prístavom súostrovia, pričom sa nachádza asi 340 kilometrov na sever od Aberdeenu, 370 kilometrov západne od Bergenu v Nórsku a 370 kilometrov juhovýchodne od Tórshavnu na Faerských ostrovoch.

V meste žije takmer 7-tisíc obyvateľov – podľa sčítania 2011 presne 6 928 ľudí. Podnebie mesta je oceánske mierne a priemerne tu ročne naprší 1 153 milimetrov zrážok (1931-2014). Lerwick je najsevernejšie a zároveň aj najvýchodnejšie mesto Škótska.

Dejiny
------

Názov *Lerwick* má pôvod staroseverčine a jej miestnom shetlandskom variante nornčine, ktorá sa na Shetlandoch používala až do polovice 19. storočia. V týchto jazykoch Lerwick znamená *ílnatý záliv/zátoka*, z *leir* (íl) a *vík* (záliv/zátoka). Mestá s podobným názvom nájdeme v juhozápadnom Nórsku (Leirvik, Lervik) a na Faerských ostrovoch (Leirvík).

Sídlo s názvom Lerwick bolo založené v 17. storočí ako prístav slúžiaci na obchodovanie s holandskými rybárskymi flotilami s haringmi a bielymi rybami. Počas prvej anglo-holandskej vojny bola v Lerwicku v rokoch 1652 a 1653 postavená pevnosť Fort Charlotte. V roku 1708 sa Lerwick stal hlavným mestom Shetlandov. Až do objavenia ropy na východ od Shetlandov v roku 1971, pochádzalo bohatstvo Lerwicku z rybolovu a obchodu. Následný ropný boom spôsobil hospodársky a stavebný rozmach celého súostrovia.

Doprava
-------

Prístav v Lerwicku slúži pre rybárske flotily a trajekty, ktoré zabezpečuje pravidelné spojenie s Aberdeenom, Kirkwallom a väčšími ostrovmi shetlandského súostrovia. Zároveň pomáha zabezpečovať obsluhu ropných veží v Severnom mori.

Štyridsať kilometrov na juh od Lerwicku sa nachádza hlavné letisko Shetlandov Sumburgh (LSI), z ktorého premávajú lety do Aberdeenu, Glasgowa, Edinburghu, Invernessu, Kirkwallu a Bergenu. Asi 8 km na severozápad od Lerwicku sa nachádza menšie letisko Tingwall, zabezpečujúce spojenie s ostatnými ostrovmi Shetlánd.

Referencie
----------

1. 1 2   *Shetland in Statistics* [online]. Shetland Islands Council, 2014, [cit. 2017-04-09]. Dostupné online. Archivované 2020-08-07 z originálu. ((po anglicky))

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lerwick**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lerwick na anglickej Wikipédii.*