**Filozofický postmodernizmus** je filozofická reflexia postmoderny alebo filozofický smer, ktorý sa koncentruje na rozbor postmoderny, v ktorom ako kľúčové významové útvary intervenujú pojmy rozpadu veľkých diskurzov a funkcie malých diskurzov. 

Hlavným predstaviteľom filozofického postmodernizmu je Jean-François Lyotard. Tento filozofický smer sa obracia predovšetkým proti optimizmu pokroku a utopickým črtám ideológií. Vychádzajúc z postulátu konca dejín, filozofický postmodernizmus chce otvoriť možnosť slobodne kombinovať prvky minulých teoretických významových útvarov. Zdôrazňuje nevyhnutnosť poprípade ľubovoľnosť fragmentácie a verí v možnosti spájania fragmentov (v protiklade k moderne, ktorá verila v možnosť celostnosti).

Filozoficky postmodernizmus je (seba)decentricitizácia prostriedkami filozofického diskurzu. Predovšetkým ide o deštrukciu etnocentrizmu, logocentrizmu, scientocentrizmu, religionocentrizmu, maskulinocentrizmu. 

Postmodernizmus vo filozofii nadväzuje najmä na Nietzscheho, Peirceov, Meadov, Mauthnerov, Heideggerov, Wittgensteinov a štrukturalistický kriticizmus. Ostrie postmodernistického kriticizmu sa zameriava proti rozpojenosti znaku, skutočnosti a myslenia. Postmodernizmus sa usiluje odhaliť kultúrotvornú provenienciu znaku a významotvornosť komunikatívnych procesov spoločenstva. 

Kultúrnokontextuálne chápanie znakovosti, najlepšie zrejme vystihnuté koncepciami *jazykovych hier* a *diskurzov*, poskytlo tie najvýznamnejšie argumenty pre kritiku logocentrizmu a umožnilo novú štrukturáciu základných kategórií poznania/vedenia. S touto revíziou semiotického myslenia súvisí aj objavovanie moderným vedením obchádzaných neduchovných predpokladov vedenia, ktorými sú predovšetkým telo, hlas a písmo. Nadväzuje na Nietzscheho, diskurze (štrukturalizmus/postfreudizmus), všesprítomňujúcej moci hlasu (neoštrukturalizmus) a veľkej diferenciačnej sily písania a textu (neoštrukturalizmus) vytvorilo predpoklady pre hlbšie pochopenie povahy moderného vedenia nielen ako logocentrického, ale aj ako fonocentrického a fallokratického (Jacques Derrida). Tu možno pripomenúť, že jedným zo sociálnych a myšlienkových hnutí spojených s postmodernizmom je aj feminizmus.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

  


| * z
* d
* u
filozofia |
| --- |
| západná filozofia **·** východná filozofia |
| Dejiny filozofie | 
* staroveká filozofia
* stredoveká filozofia
* byzantská filozofia
* novoveká filozofia
* súčasná filozofia

 |
| Vetvy | 
* logika
* epistemológia
* metafyzika
* estetika
* etika

 |
| Filozofia podľa predmetu | 
* filozofia konania
* filozofia fyziky
* filozofia biológie
* filozofia chémie
* filozofia výchovy
* filozofická ekonómia
* environmentálna filozofia
* filozofia geografie
* filozofia informácií
* filozofia dejín
* filozofická antropológia
* filozofia jazyka
* filozofia kultúry, kultúrne štúdiá a kulturológia
* filozofia práva
* filozofia literatúry
* filozofia matematiky
* filozofia mysle
* filozofia hudby
* ontológia
* metafilozofia
* politická filozofia
* filozofia psychológie
* filozofia náboženstva
* filozofia vedy

 |
| Filozofické školy  a smery | 
* aristotelizmus
* averroizmus
* avicennizmus
* dekonštrukcionalizmus
* deontológia
* dialektický materializmus
* dualizmus
* egoizmus
* epifenomenalizmus
* epikureizmus
* existencializmus
* feminizmus
* fenomenológia
* funkcionalizmus
* hedonizmus
* hegelianizmus
* humanizmus
* hermeneutika
* idealizmus
* individualizmus
* kynizmus
* kritický racionalizmus
* liberalizmus
* libertarianizmus
* logický pozitivizmus
* lingvistická filozofia
* marxizmus
* materializmus
* monizmus
* naturalismus
* neomarxizmus
* postmarxizmus
* nihilizmus
* novoplatonizmus
* neoracionalizmus
* objektívny idealizmus
* peripatetici
* platonizmus
* posthumanizmus
* postpozitivizmus
* postmodernizmus
* postštrukturalizmus
* pragmatizmus
* solipsizmus
* realizmus
* relativizmus
* scholastika
* skepticizmus
* stoicizmus
* subjektívny idealizmus
* štrukturalizmus
* tomizmus
* utilitarizmus

 |
| Kategórie |