recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aerosmith** je americká rocková skupina z Bostonu pohybujúca sa v rozpätí žánrov hardrocku a bluesrocku. V hudobnom biznise sú označovaní aj ako „The Bad Boys from Boston". (Zlí chlapci z Bostonu), prípadne „America´s Greatest Rock and Roll Band" (Najväčšia rockandrollová skupina Ameriky).

Aerosmith vznikli v 1970 a sú 30-ročnou kapelou, hrajúcou v pôvodnej zostave. Sú taktiež najpredávanejšou americkou hardrockovou skupinou so 150 miliónmi predaných nosičov v rámci celosvetového meradla a 66,5 miliónmi predaných nosičov v rámci Spojených štátov amerických. Rekord držia aj v počte získaných zlatých a multiplatinových platní pre americkú skupinu. Kapela sa tiež umiestnila na 21. mieste v rebríčku „Top 40 hitov v horúcej 100 Billboardu", devätkrát na prvom mieste v rebríčku „Mainstreamových rockových hitov", získala štyri ocenenia Grammy a desať ocenení MTV Video Music Awards. V roku 2001 bola uvedená do Rock and Rollovej siene slávy a piesne „Dream On" a „Toys In The Attic" boli zaradené na zoznam „500 piesní, ktoré formovali rock". 

V 2005 ju časopis Rolling Stone umiestnil na 57. miesto v rebríčku stovky najvýznamnejších umelcov všetkých čias.

Už od začiatku kariéry bola skupina známa aj svojou ťažkou drogovou závislosťou a alkoholizmom, na základe čoho si získala prívlastky „jednej z najrozhádanejších kapiel svetovej rockovej scény". ale aj „nezničiteľnej skupiny s deviatimi životmi", ktorá sa dokázala dostať z dna opäť na vrchol.

Zostava
-------

* Steven Tyler
* Joe Perry
* Tom Hamilton
* Brad Whitford
* Joey Kramer

Diskografia
-----------

### Albumy

* *Aerosmith* (1973)
* *Get Your Wings* (1974)
* *Toys in the Attick* (1975)
* *Rocks* (1976)
* *Draw the Line* (1977)
* *Live Bootleg* (1978) – živý album
* *Night in the Ruts* (1979)
* *Greatest Hits* (1980) – výber hitov
* *Rock in a Hard Place* (1982)
* *Done with Mirrors* (1985)
* *Classics Live* (Purple cover) (1986)
* *Classics Live II* (Red cover) (1987)
* *Permanent Vacation* (1987)
* *Gems* (1988)
* *Pump* (1989)
* *Pandora's Box* (1991) – výber hitov
* *Get a Grip* (1993)
* *Box of Fire* (1994)
* *Big Ones* (1994) – výber hitov
* *Nine Lives* (1997)
* *A Little South of Sanity* (1998) – živý dvojalbum
* *Just Push Play* (2001)
* *Yong Lust: The Aerosmith Anthology* (2001)
* *O, Yeah! The Ultimate Aerosmith Hits* (2002) – výber rockových klasík
* *Honkin' on Bobo* (2004) – album bluesrockových coververzií
* *Rockin the Joint* (2005) – živý album
* *Devils Got a New Disguise* (2006) – výber hitov
* *Tough Love: Best of the Ballads* (2011)

Galéria
-------

*Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.*

* Joe PerryJoe Perry
* Steven TylerSteven Tyler
* Brad WhitfordBrad Whitford
* Joe Perry a Steven TylerJoe Perry a Steven Tyler

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Aerosmith**

Referencie
----------

1. ↑  Boston.com Prístup: 29.06.2009
2. ↑  Rollingstone.com Prístup: 29. 06. 2009.
3. ↑  Rob Sheffield: Aerosmith: Idylka po třiceti Letech. Rolling Stone, s. 41. 2001
4. ↑  Chýba citácia

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Akvatlon** sú multišportové preteky pozostávajúce z plávania a behu. Pretekári absolvujú plávanie, po ktorom ihneď nasleduje beh na rôzne vzdialenosti. Športovci súťažia o najrýchlejšie celkové dokončenie trate.

Akvatlon patrí do rodiny vytrvalostných multišportových pretekov, ktoré si získali obľubu od triatlonu a rôznych nezávislých pretekov v druhej polovici 20. storočia. Moderný akvatlon je považovaný za disciplínu triatlonu, pretože štandardné preteky zahŕňajú rovnaké vzdialenosti ako triatlon, ale bez cyklistickej časti. Šport ako taký riadi Medzinárodná triatlonová únia, ktorá každoročne organizuje majstrovstvá sveta.

História
--------

Dátum vzniku akvatlonu je ťažké určiť, pretože ide o kombináciu plávania a behu, ktoré majú pôvod už dávno v histórií. Moderné korene akvatlonu možno vystopovať k pretekom v Austrálii v 50. rokoch 20. storočia. Preteky pozostávali z behu po pláži, plávaniu na mori okolo bóje a naspäť a opätovnom behu po pláži. V šesťdesiatych rokoch sa táto myšlienka rozšírila do Kalifornie v Spojených štátoch a stala sa populárnou medzi bežcami a plavcami. USA Triathlon tvrdí, že prvým akvatlonovým podujatím v USA boli preteky v San Diegu v roku 1971.

Prehľad
-------

Akvatlon vo všeobecnosti kopíruje triatlonové vzdialenosti, no aj tu môže existovať variabilita. Pláva sa zväčša na otvorenej vode, ale existujú aj bazénové šprinty/superšprinty.

Štandardné vzdialenosti International Triathlon Union pre „teplú vodu" sú 2,5 km beh následne 1000 metrov plávanie a ďalší 2,5 km beh.

Ak je teplota vody nižšia ako 22 °C potom sú preteky s povinným neoprénom a pláva sa 1000 m a beží sa 5 km.

„Dlhé trate" pozostávajú z 2000 m plávania a 10 km behu. Ak je teplota vody nízka (okolo 16 °C), potom môže byť trať skrátená, prípadne môžu byť preteky kompletne zrušené. Ďalším športom odvodeným od triatlonu je duatlon, ktorý kombinuje cyklistiku a beh.

Podujatia
---------

Majstrovstvá sveta v akvatlone ITU sa konajú každoročne od roku 1998. Slovenský triatlonista Richard Varga je štvornásobným majstrom sveta v akvatlone. V roku 2021 sa na treťom mieste na Majstrovstvách sveta umiestnila Margaréta Vráblová.

Referencie
----------

1. ↑   *Rough guide to Aquathlon* [online].. Dostupné online.
2. ↑   *Aquathlon* [online].. Dostupné online. (po anglicky)
**Alan Smithee** je pseudonym používaný vo filmovom priemysle. Pseudonym, ktorý používali členovia predstavenstva Guild of America (DGA), keď bol riaditeľ nespokojný s konečným produktom. Pseudonym Smithee bol vytvorený počas filmu „Smrť pištoľníka", v roku 1969, počas jeho natáčania. Hlavný herec Richard Widmark nebol spokojný s režisérom Robertom Tottenom a zariadil, aby ho nahradil Don Siegel. Siegel neskôr odhadol, že Totten strávil 25 dní nakrúcania a on 9 – 10 dní. Každý mal približne rovnaký záznam v konečnej úprave Siegela. Keď skončil film, Siegel nechcel vziať ocenenie a Totten ho odmietol prevziať miesto neho. Pôvodný návrh bolo použiť fiktívne meno „Al Smith", ale to bolo príliš bežné meno a navyše už použité v rámci filmového priemyslu. Priezvisko bolo najprv zmenené na „Smitha", potom „Smithee," čo bolo dosť výrazné, aby nedošlo k zámene, ale pritom na seba neupozorňovalo. The New York Times komentoval, že film „ostro režíroval Allen Smithee, ktorý má obratnú kameru na snímanie tváre a extrahovanie ostrého pozadia, detailu." Meno Alan Smithee je signálom, že dielo bolo manipulované. V roku 1998 vznikol film, kde sa muž menom Alan Smithee (Eric Idle) chce dištancovať od filmu, ale nemôže tak urobiť, pretože toto jeho pôvodné meno sa používa ako pseudonym. Film režíroval Arthur Hiller, ktorý sa hlásil k DGA. Film mal negatívne reakcie a pritiahol nežiaducu pozornosť aj na pseudonym, čo DGA samozrejme veľmi nepotešilo. Film má klasický postmoderný prístup, kedy sa ústrednou myšlienkou stáva filmový priemysel a jeho absurdity, teda postmoderný tautologický film o filme. David Lynch toto meno použil pri filme Duna, kde mu vzali právo na „finálny strih". Nikdy nesúhlasil s princípom, keď sa stane režisér iba dôležitou súčasťou filmovej mašinérie a keďže nesúhlasil so strihom, aké spravilo filmové štúdio, na niektorých kinokópiách bolo jeho meno nahradené menom Alan Smithe (Franz, Lukáš, Živel, č. 34, 2011, s. nestránkované).

Externé odkazy
--------------

* Music videos credited to Alan Smithee
* Franz, Lukáš: Živel, č. 34, 2011, s. nestránkované
* Janečková, Zuzana.: ID-IDENTITA (NE) ZNÁMA (time specific in-cognito in-stantná id-entita), dizertačná práca, FaVU VUT, Brno, 2012, s. 9 -10).

Autoritné údaje: * GND: 123396956
* LCCN: n96005794
* VIAF: 86737339
* WorldCat: lccn-n96005794
**Apoštolský exarchát Gréckokatolíckej cirkvi v Českej republike** je oficiálna forma (apoštolský exarchát) gréckokatolíckej cirkvi v Česku.

Dejiny
------

Po rozdelení ČSFR bol v januári 1993 vytvorený biskupský vikariát pre gréckokatolíkov v Česku so sídlom v Prahe. 13. marca 1996 bol z neho vytvorený Gréckokatolícky exarchát. Na jeho čelo bol vymenovaný vladyka Ivan Ljavinec. Exarchát bol vyňatý z jurisdikcie Prešovského biskupstva a je jurisdikčne podriadený priamo Svätej Stolici. Mal 6 farností a asi 9000 veriacich. Veriacich pribúda najmä dôsledkom príchodu ľudí z východu Slovenska za prácou do Česka.

V Česku mala táto cirkev podľa sčítania ľudu z roku 2001 7 704 veriacich. Pri sčítaní v roku 2011 to bolo 9 927 ľudí. V súčasnosti (r. 2013) v exarcháte existuje 21 farností tvoriacich 7 protopresbyterátov (dekanátov). Pôsobí v nich 28 kňazov. V roku 2003 bol vymenovaný za druhého gréckokatolíckeho exarchu Ladislav Hučko.

Hlavným chrámom exarchátu je Katedrála sv. Klimenta v Prahe. Patrónmi exarchátu sú sv. Kliment, sv. Cyril a Metod, sv. Anežka a sv. Mikuláš.

Biskupi
-------

### Apoštolskí exarchovia

1. Ivan Ljavinec (1996 – 2003)
2. Ladislav Hučko (2003 – )

### Svätiaci biskupi

* Ján Eugen Kočiš (2004 – 2006)

Externé odkazy
--------------

* Apoštolský exarchát řeckokatolícke cirkve, iná stránka

Referencie
----------

1. ↑   *Obyvatelstvo podle náboženské víry podle krajů - podrobné údaje* [online]. [Cit. 2012-01-08]. Dostupné online. Archivované 2012-01-06 z originálu.
2. ↑  Děkanáty (protopresbyteráty) a farnosti exarchátu
Oddielové návestidlo automatického bloku
**Automatický blok** (v železničiarskom slangu *autoblok*) je traťové zabezpečovacie zariadenie III. kategórie.

Funkcia automatického bloku
---------------------------

Oddielové návestidlá automatického bloku delia medzistaničný oddiel na jednotlivé traťové oddiely. Voľnosť traťových oddielov je kontrolovaná pomocou koľajových obvodov alebo počítačov osí. O stave oddielu informuje rušňovodiča oddielové návestidlo, ktorého činnosť je automatická v závislosti na obsadzovaní a uvoľňovaní jednotlivých oddielov, prípadne je možný prenos návestí na vozidlo pomocou vlakového zabezpečovača. Oproti automatickému hradlu môže byť v jednom medzistaničnom oddieli viac oddielových návestidiel, čo umožňuje rozdeliť úsek na viac traťových oddielov a tým zvýšiť priepustnosť trate.

Obojsmerný automatický blok
---------------------------

Automatický blok, ktorý je na danej koľaji vybudovaný v oboch smeroch, sa nazýva *obojsmerný automatický blok*.

Pokiaľ je na dvojkoľajnej trati vybudovaný obojsmerný automatický blok, je aj jazda po koľaji, ktorá nie je štandardne určená pre daný smer jazdy (zvyčajne vľavo v smere jazdy), zabezpečená ako jazda po správnej koľaji. V opačnom prípade sa jazda musí vykonať tak, akoby na trati nebol automatický blok.

Zdroje
------

* Železnice Slovenskej republiky: Predpis Ž1 - Pravidlá železničnej prevádzky
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Automatický blok na českej Wikipédii.*
Generálmajor Ing.  **Miroslav Kováč**  (\* 23. február 1958, Martin) je slovenský generál vo výslužbe. V roku 2007 bol ustanovený do funkcie veliteľa Síl výcviku a podpory ozbrojených síl SR.

Život
-----

V roku 1981 absolvoval Vojenskú vysokú školu vo Vyškove na Morave a zároveň bol menovaný do hodnosti poručík ako vojak z povolania. Následne vykonával základné veliteľské funkcie v tankovom vojsku. Po ukončení postgraduálneho štúdia na Vojenskej akadémii A. Zápotockého v Brne bol v roku 1990 ustanovený do funkcie na operačnom oddelení veliteľstva divízie v Prešove.

Po rozdelení Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky sa v roku 1993, stal náčelníkom operačného oddelenia na veliteľstve 2. armádneho zboru v Prešove. Od roku 1997 do roku 1999 absolvoval jazykový kurz a štúdium na Veliteľskej akadémii generálneho štábu v Hamburgu (NSR). Po ich absolvovaní sa stal v roku 2002 veliteľom 1. mechanizovanej brigády v Prešove. V tejto funkcii ho prezident SR v roku 2003 vymenoval do prvej generálskej hodnosti brigádny generál. Od roku 2005 vykonával funkciu zástupcu veliteľa Pozemných síl OS SR v Trenčíne a v roku 2006 funkciu náčelníka Štábu personálneho manažmentu na generálnom štábe v Bratislave. V roku 2010 svoju vojenskú kariéru ukončil vo funkcii veliteľa Síl výcviku a podpory ozbrojených síl SR v Trenčíne.

Ovláda anglický, nemecký a ruský jazyk.

Miesta vojenského pôsobenia
---------------------------

* Slovensko: Martin, Prešov, Trenčín, Bratislava,
* Česko: Vyškov na Morave, Brno,
* Nemecko: Hamburg

Vyznamenania
------------

Za službu vlasti, Čestný odznak OS SR, Za vernosť OS SR, Za službu v mierových pozorovateľských misiách, Pamätná medaila ministra obrany a ďalšie.

Externé odkazy
--------------

Fotografia Archivované 2015-11-19 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* Štaigl, J. a kolektív: *Generáli - slovenská vojenská generalita 1918 – 2009*, Magnet Press, Slovakia 2009, str. 86
**L'Arche** (slov. Archa), je medzinárodná komunita založená na kresťanských základoch, ktorá vytvára domov a životný program pre ľudí s mentálnym postihnutím. L'Arche bola založená v roku 1964 keď Jean Vanier, syn kanadského guvernéra George Vaniera a Pauline Vanierovej, pozval dvoch mentálne postihnutých mužov do svojho domu v meste Trosly-Breuil vo Francúzsku.

Názov „L’Arche" znamená „Archa" (myslené „Noemova archa"). L’Arche je dnes svetovo rozšírená organizácia, ktorá víta ľudí s rôznou tradíciou viery.

V roku 1964 vďaka priateľstvu s dominikánskym kňazom Otcom Thomasom Philippom Jean Vanier založil organizáciu L'Arche, aby sa starala týmto spôsobom o ľudí s mentálnym postihnutím, ktorí doposiaľ žili v ústavoch. Jean Vanier pocítil a prijal Boží hlas, aby k sebe domov prijal dvoch mužov, Raphaela Simiho a Philippa Seuxa. Mali tak možnosť opustiť ústav, aby naďalej zdieľali svoj život s Jeanom v skutočnom domove Trosly-Breuil vo Francúzsku. Ich nový domov pomenoval L'Arche. Následne bolo založených ďalších 130 iných komunít po celom svete v Európa, Afrike, Ázii, Austrálii, Severnej a Južnej Amerike.

Aj keď komunity L'Arche boli založené v mnohých odlišných kultúrach a v každej jednotlivo sa odrážajú etnické a náboženské odlišnosti tej ktorej oblasti, vzájomne zdieľajú spoločnú filozofiu a prístup. Ľudia s mentálnym postihnutím a ich asistenti spoločne žijú, pracujú a tak vytvárajú domov, v ktorom si každý uvedomuje svoju jedinečnosť a svoje dary.

Externé odkazy
--------------

* L'Arche medzinárodné stránky
* L'Arche Zimbabwe - stránky v češtine Archivované 2007-05-26 na Wayback Machine (po česky)
* Mikulenková, Hanka; L´Arche Lambeth Community, aneb jak to chodí v Arše…; dostupné na dobromysl.cz Archivované 2008-12-31 na Wayback Machine (po česky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku L'Arche na českej Wikipédii.*
Archanjelský chrám v Moskve
Poloha chrámu na mape Kremľa
Interiér chrámu s ikonami
**Archanjelský chrám** alebo **Chrám Archanjela Michala** (rus. Архангельский собор) je jedným z troch chrámov na Chrámovom námestí a patrí k architektonicky najmladším pravoslávnym chrámom v moskovskom Kremli.

História
--------

Chrám začal budovať už v roku 1333 moskovský vládca Ivan Kalita. V rokoch 1505 až 1508 bol od základu prebudovaný podľa návrhu talianskeho architekta Alevisia Novi. Zasvätený bol archanjelovi Michalovi, ktorý sa v pravoslávnej cirkvi teší veľkej úcte. Podľa neho dostal aj názov „Archanjelsky". Archanjel Michal bol ochrancom moskovských panovníkov. Chrám má päť kupol, z ktorých jedna je výrazne vyššia ako ostatné. Kupoly oživili areál Kremľa tým, že na rozdiel od ostatných kremeľských kupol boli strieborné. Interiér chrámu je na rozdiel od veľkolepejšieho interiéru oveľa skromnejší a ponurejší. Zodpovedá to účelu chrámu. Konali sa tu hlavne zádušné bohoslužby. V chráme sú pochovaní vládcovia Moskvy a Ruska (Ivan Kalita, Ivan IV. Fiodor I. Ivan V. Michal I. Peter II. a iní).

Súčasnosť
---------

Tento kremeľský chrám je v súčasnosti cieľom návštev turistov z celého sveta. Slúži ako múzeum, ale konajú sa v ňom aj pravoslávne bohoslužby.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Archanjelský chrám**

Externé odkazy
--------------

* История Архангельского собора на *pravoslavie.ru*
* Архангельский собор на *patriarchia.ru*
* Архангельский собор. Придел святого Уара.

Súradnice: 55°45′1″S 37°37′4″V﻿ / ﻿55,75028°S 37,61778°V﻿ / 55.75028; 37.61778


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Ruský portálArchitektonický portál |
**Anna Poráčová** (rodená *Šuťáková*; \* 18. január 1962, Kyjov) je rusínska speváčka rusínskych a šarišských ľudových a duchovných piesní. Laureátka ústrednej celoslovenskej prehliadky ľudových piesní Makovická struna.

Zo života
---------

Anna Poráčová, rodená Šuťáková, sa narodila 18. januára v dedine Kyjov, ktorá sa nachádza pod Čergovským pohorím v okrese Stará Ľubovňa. Od malička rada spievala, preto ju učitelia zaangažovali do školského súboru.

Po príchode na Strednú ekonomickú školu do Prešova (v roku 1978) začala Anna účinkovať najprv vo folklórnom súbore Karpaťanin a potom v súbore Šarišan. Tu aktívne pôsobila päť rokov a s týmto súborom precestovala skoro celú Európu, bola aj v Tunise a trikrát v USA. Medzičasom spolupracovala aj s inými súbormi napr. so súborom Torysa, Zemplín, Sabinovčan a iné.

Neskôr sa venuje spevu sólovo, spolupracovala s mnohými telesami, hudobníkmi a spevákmi, čo prinieslo na svet veľa zaujímavých projektov a CD nosičov.

* v roku 1994 vyšlo jej prvé sólové CD s názvom „Anička mi meno", na ktorom sú rusínske piesne z jej rodnej obce Kyjov.
* v roku 1995 vyšlo druhé sólové CD s názvom „Taku mi cigan hraj", na ktorom sú šarišské a zemplínske piesne.
* v roku 2002 vyšlo tretie sólové CD s názvom „Špivam sebe špivam", na ktorom sú piesne z celého východného Slovenska a to rusínske, šarišské a zemplínske.
* v roku 2007 vyšlo štvrté sólové CD (spoločné s Markou Mačoškovou) s názvom „Čorny oči jak teren" kde sú rusínske a šarišské ľudové piesne.
* v júni 2010 bolo vydané ďalšie, už piate sólové CD s názvom „Zašpivajme sobi", na ktorom sú rusínske a ukrajinské ľudové piesne.

Okrem týchto CD účinkovala ešte na mnohých spoločných projektoch súboru Šarišan, no spolupracuje aj s OĽuN-om – Orchester ľudových nástrojov rádio Bratislava. Jej hlas môžete počuť aj na CD rusínkych piesní s názvom „A čija to chyža". V poslednej dobe najviac spolupracuje s Ľudovou hudbou Kandráčovci.

Diskografia
-----------

diskografia nie je úplná

* 1993: *Anička mi meno*, MC
* 1994: *Taku mi cigan hraj*, CD
* 2002: *Špivam sebe špivam*, CD
* 2007: *Čorny oči jak teren* – Marka Mačošková a Anka Poráčová, ĽH Ondreja Kandráča a hostia z ĽH Železiar - Folklórne združenie Anička R209 0001-2-731, CD
* 2010: *Zašpivajme sobi - Spieva Anka Poráčová a hostia, Kandráčovci* - Folklórne združenie Anička, CD

Referencie
----------

1. ↑  CD "ČORNY OČI JAK TEREN..." - rusyn.sk

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka - poracova.sk

Autoritné údaje: * SNK: 149933
* VIAF: 193156563396223240523
Olympijské zlatoOlympijské zlato

**Annely Ojastuová** (estón. Annely Ojastu; \* 10. august 1960, Tartu) je estónska atlétka. Na Letných paralympijských hrách 1992 v Barcelone vyhrala striebornú medailu v behu na 100 metrov kategórie TS4. Na Letných paralympijských hrách 1996 v Atlante vyhrala zlatú medailu v behu na 100 metrov kategórie T42–46 a dve strieborné medaily v behu na 100 metrov T42–46 a skok do diaľky F42–46.

Ojastuová je dcérou atlétov, jej rodičia boli: Eino Ojastu a Linda Ojastuová (rod. Keppová). Jej mladší brat Aivar bol tiež úspešný atlét.

Referencie
----------

1. ↑   *Ojastu, Annely* [online]. ESBL, [cit. 2013-09-20]. Dostupné online.
2. 1 2   *Annely Ojastu* [online]. Medzinárodný paralympijský výbor, [cit. 2012-06-12]. Dostupné online.
3. ↑   *Ojastu, Annely* [online]. Eesti spordi biograafiline leksikon, 2019-10-30, [cit. 2022-03-27]. Dostupné online. (po estónsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Annely Ojastu na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránke Medzinárodného paralympijského výboru

Autoritné údaje: * GND: 111263116X
* VIAF: 5496147312831637970007
**Antislovakizmus** je neologizmus vyskytujúci sa v nacionalisticky orientovanej slovenskej tlači, ktorý označuje nepriateľstvo alebo predpojatosť voči Slovákom ako národu a/alebo voči Slovensku ako krajine a štátu.

V Slovenskom národnom korpuse sa vyskytuje v interview so spisovateľom Ladislavom Ťažkým v knihe básnika Pavla Janíka *Rozhovory*. Ekonóm a bývalý politik Ladislav Lysák (HZDS-RSS) v článku v časopise *Kultúra* voči odporu k odkazu Slovenskej republiky rokov 1939 – 1945 uviedol: *„...nenávistný antislovakizmus po druhej svetovej vojne surovo likvidoval dosiahnuté výsledky aj mnohých tvorcov týchto medzinárodne uznávaných výsledkov."*

Vo svojom prejave pri oslavách 320. výročia narodenia Juraja Jánošíka tento výraz použil vtedajší predseda vlády Slovenskej republiky Robert Fico (SMER-SD):

*„Vážené dámy a páni, skláňam sa pred tým, aká je v nás, Slovenkách a Slovákoch, ohromujúca sila, že sme založili vlastný nezávislý štát napriek všetkým nástrahám v uhorskom mnohonárodnostnom štáte a napriek pasci výdatne živeného antislovakizmu. Dodnes je v niektorých slovenských historikoch antislovakizmus zabitý ako skrytý bacil. Preto im a novinárskym duchovným bezdomovcom prekáža slobodná diskusia o novej terminológii, o starých Slovákoch aj o tom, že Svätopluk bol v Európe uznávaným kráľom."*

Referencie
----------

1. ↑  Napr. Sloven 5/2007
2. ↑  Rozhovor s Ladislavom Ťažkým
3. ↑  Ladislav Lysák: *Kresťanstvo a medzinárodné vzťahy Slovenska*
4. ↑  Vražda, Daniel (2008), „Fico oslavoval Jánošíka, pred ním komunista Colotka", *SME*, 2008-01-26, dost. 2015-02-02

Pozri aj
--------

* nacionalizmus
* šovinizmus
* čechoslovakizmus

Literatúra
----------

* DEÁK, Ladislav. *The Slovaks in Hungarian Politics in the Years 1918-1939*. Bratislava : Kubko Goral, 1997. Dostupné online.
Mons. ThDr. **Anton Botek** (\* 8. február 1911, Svederník - † 9. február 1992, Pezinok) bol rímskokatolícky kňaz a pápežský prelát. Bol členom Slovenského ústavu sv. Cyrila a Metoda v Ríme a pôsobil aj ako prekladateľ a publicista.

Životopis
---------

Vyštudoval teológiu v Trnave a v roku 1935 tam bol vysvätený za kňaza biskupom Pavlom Jantauschom. V roku 1939 bol v rámci vojenskej duchovnej služby vyslaný do Belgicka k slovenským vysťahovalcom. V roku 1941 sa stal redaktorom a tajomníkom Katolíckej tlačovej kancelárie v Bratislave. V roku 1942 sa stal šéfredaktorom Katolíckych novín. V roku 1945 bola zriadená Ústredná katolícka kancelária a on sa stal jej riaditeľom. V roku 1946 získal po obhájení dizertačnej práce doktorát z teológie.

Po nástupe KSČ k moci bol roku 1949 zatknutý. Bol väznený v Leopoldove, Novákoch, Ilave a Močenku. V roku 1951 utiekol do Rakúska a následne do Ríma.

V roku 1957 odišiel do Kanady, kde pôsobil desať rokov. Tam založil farnosť sv. Andreja v meste Welland a vybudoval kostol, školu a pastoračné centrum.

V roku 1966 sa vrátil do Ríma. 3. decembra 1966 mu pápež Pavol VI. udelil hodnosť pápežského preláta.

Venoval sa najmä literárnej činnosti a prekladateľstvu. V rokoch 1973-1976 pôsobil v slovenskej redakcii Vatikánskeho rozhlasu. Je známy ako autor prekladu Biblie, ktorý po častiach publikoval napr. v tituloch *Za svetlom* (1970), *Múdrosť* (1974), *Kniha žalmov* (1978). K Biblii, ktorú prekladal z originálnych jazykov, preložil aj poznámky a úvody z Jeruzalemskej Biblie. Na sklonku svojho života zveril vydanie tohto svojho celoživotného diela biskupovi Pavlovi Hnilicovi. Tento systematický preklad bol kompletne spracovaný a vydaný až v r. 2004-2008.

Po roku 1989 sa vrátil naspäť do vlasti, kde v roku 1992 zomrel.

Referencie
----------

1. ↑  Ján Ďurica SJ: „Život a dielo tvorcu priekopníckeho prekladu celého Svätého písma s komentármi Jeruzalemskej Biblie." s. 2583.

Externé odkazy
--------------

* Anton Botek a jeho slovenský preklad Jeruzalemskej Biblie
* Botekov preklad

Zdroje
------

* Ján Ďurica SJ: „Život a dielo tvorcu priekopníckeho prekladu celého Svätého písma s komentármi Jeruzalemskej Biblie." In: *Sväté písmo s komentármi a margináliami Jeruzalemskej Biblie.* Trnava : Vydavateľstvo Dobrá kniha, 2012. Str. 2576-2590. ISBN 978-80-7141-739-2

Pozri aj
--------

* Sväté písmo s komentármi a margináliami Jeruzalemskej Biblie

Autoritné údaje: * GND: 1028060696
* ISNI: 0000 0004 3983 6948
* NK ČR: ola2008474697
* SNK: 154299
* VIAF: 85063192
Prof. Dr. Ing. **Anton Bugan** (\* 6. september 1906, Ružomberok – † 30. september 1993, Rím) bol slovenský vedec, profesor mechaniky a významný predstaviteľ slovenského exilu po roku 1945.

Život
-----

Študoval na Českom vysokom učení technickom v Prahe. Počas štúdií sa aktívne zapájal do študentského života. Bol predsedom spolku slovenských vysokoškolákov v Prahe - Považan. 

Pričinil sa o vznik Slovenskej vysokej školy technickej, kde sa stal jej prvým voleným rektorom 1940 - 1941. Bol prvým prednostom Ústavu mechaniky Slovenskej technickej univerzity. Tento Ústav viedol v rokoch 1938 - 1945. Stál pri založení Slovenskej učenej spoločnosti, ktorej bol prvým tajomníkom a tiež spoluzakladal Slovenskú akadémiu vied a umení, predchodkyňu dnešnej Slovenskej akadémie vied. 

Stavebná firma Antona Bugana a Petra Danišoviča sa od roku 1941 do skončenia druhej svetovej vojny podieľala na výstavbe Oravskej priehrady.

V marci 1945 odišiel pred komunistickou hrozbou do exilu. Pôsobil v Argentíne a od roku 1959 v Ríme v Taliansku. V rokoch 1962 - 1971 bol predsedom Ústredia slovenskej kresťanskej inteligencie.

Referencie
----------

* Laucká, Eva: *Od Oravy po Rím*. Svedectvo, 1995, č. 7, s. 14 - 15

Externé odkazy
--------------

* Slovenská technická univerzita, Stavebná fakulta, História
* Slovenské elektrárne - Z histórie vodného diela Orava

Autoritné údaje: * SNK: 169944
* VIAF: 4601154260869524480003
**Apache HTTP Server** je softwarový webový server s Open source licenciou pre Linux, BSD, Microsoft Windows a iné platformy. V dnešnej dobe je najrozšírenejším na celom svete.

História
--------

Vývoj Apache začal v roku 1993 v NCSA (National Center for Supercomputing Aplications) na Illinoiskej univerzite. Pôvodné meno projektu bolo *NCSA HTTPd*. V nasledujúcom roku však vývojarský tím opustil hlavný programátor Rob McCool, čím došlo k spomaleniu vývoja a neskôr, v roku 1998, k úplnému zastaveniu.

NCSA HTTPd však medzitým už používali správcovia webových serverov a dodávali mu vlastné úpravy – *patche* (patch = záplata). Hlavnú úlohu v ďalšom vývoji zohrali Brian Behlendorf a Cliff Skolnick, ktorí založili e-mailovú konferenciu a začali zber úprav a ich distribúciu koordinovať. Prvá verejná verzia s označením 0.6.2 bola vydaná v apríli 1995. Nasledovalo kompletné prepísanie kódu (Apache2 už neobsahuje nič z pôvodného NCSA HTTPd) a založenie *Apache Group*, ktorá je dnes základom vývojarského tímu.

Od apríla 1996 bol Apache najpopulárnejší server na internete. V máji 1999 bežal na 57 % zo všetkých serverov a v apríli 2008 jeho používanosť dosiahla 50,42 % (výsledky merania Netcraft Archivované 2008-05-14 na Wayback Machine). Na Slovensku má Apache podiel 46,75 % (Štatistika .sk domén dtools.sk Archivované 2017-02-02 na Wayback Machine).

Názov vznikol z anglického slovného spojenia *„A patchy server"* (záplatovaný server). Ako indiánsky symbol je v znaku vtáčie pero.

Referencie
----------

1. ↑  Apache HTTP Server 2.4.55 Released (apache.org)
2. ↑  Usage statistics of web servers (w3techs.com)

Externé odkazy
--------------

* httpd.apache.org – Domovská stránka Apache
Súradnice: 13°51′00″J 172°07′00″Z﻿ / ﻿13,85000000°J 172,11666670°Z﻿ / -13.85000000; -172.11666670

**Apai** je jedna zo štyroch dedín na ostrove Manono v Samoe. Nachádza sa na západe ostrova. Patrí pod okres Aiga-i-le-Tai, ktorý je aj sám volebným obvodom *Aiga-i-le-Tai*.. 

Elektrina tu bola zavedená až v roku 1995 a stoja tu viaceré „Fale", čo sú obchodíky a bary urobené z dreva a slamy. V dedine, podobne ako na celom ostrove nepoužívajú autá. Preferujú prechádzky, jazdu na koňoch a bicyklovanie.

Geografia
---------

Dedina sa nachádza na juhozápadnom pobreží ostrova Manono. Na východ od dediny je dedina Lepuia'i. Na severovýchod od dediny sa nachádza dedina Salua.

Populácia
---------

Populácia dediny vzrástla od roku 2001 po sčítavanie v roku 2006. Po poslednom sčítavaní má dedina 111 obyvateľov, čím sa stáva dedinou s najmenším počtom obyvateľov. 

Väčšina obyvateľstva okresu žije na západnom konci ostrova Upolu. Na ostrovoch Manono a Apolima len pomenej a ostrov Nu'ulopa je hlavne pre svoju veľkosť neobývaný.

| Rok | Populácia |
| --- | --- |
| 2001 | 109 |
| 2006 | 111 |

Referencie
----------

1. ↑  Územné volebné obvody - Zákon z roku 1963 (po anglicky)

Pozri aj
--------

Zoznam samojských miest, obcí
Mapa apačských kmeňov v 18. storočí; WA - Západní Apači, N - Navahovia, Ch - Čirikavovia, M - Meskalerovia, J - Jikarillovia, L - Lipan, Pl - Kiowa Apači
Apačský bojovník Geronimo (vpravo) so svojimi bojovníkmi
**Apači** je spoločný názov pre niekoľko kultúrne spriaznených národností pôvodných indiánskych obyvateľov Severnej Ameriky hovoriacich juhoathabaskými jazykmi. V súčasnosti sa za Apačov považuje asi 56 060 ľudí. Väčšina žije v štátoch Arizona, Nové Mexiko a Oklahoma. Niektorí žijú aj v Mexiku. Väčšina z nich pracuje ako sezónni robotníci, pastieri alebo v priemysle. Pôvodne vyznávali animistické náboženstvo, neskôr prijali kresťanstvo.

Apačskú skupinu tvoria Západní Apači, Chiricahua (Čirikavovia, Chirikahua), Mescalero (Mescalerovia, Meskalero), Jicarilla (Jicarillovia), Lipan a Kiowa Apači. Niekedy sa medzi Apačov zaraďujú aj Navahovia (Navajovia, Navajo), ktorí však nehovoria athabaským jazykom.

Pôvodný význam slova Apač je nejasný, ale predpokladá sa, že môže pochádzať z yavapaiského slova *epač*, čo znamená *ľudia*, zo zuňijského *apaču* vo význame *nepriateľ* (čo ale znamená aj zuňijské označenie pre Navahov), poprípade z bližšie neurčeného yumovského slova znamenajúceho *bojujúci muž*. Apači si sami hovoria *N'de*, *Dinë*, *Tinde* alebo *Inde*, t.j. *ľudia*.

Pôvodne zrejme prišli zo severnej časti kontinentu približne v 10. storočí. Apači pôvodne pred príchodom bielych kolonistov obývali, resp. kočovali v oblastiach medzi západom Arizony, stredným Texasom a západným Kansasom. V 17. storočí boli ich počty odhadované na 5-6000. Živili sa zberom plodov a lovom. V 17. storočí získali od Španielov zbrane a kone. Boli obávaní bojovníci, bojovali partizánskym spôsobom. Kládli tvrdý odpor americkým kolonizátorom. Posledná skupina odbojných Apačov bola porazená jednotkami americkej armády až v roku 1886.

Referencie
----------

1. ↑   *Census 2000 PHC-T-18. American Indian and Alaska Native Tribes in the United States: 2000* [online]. census.gov, September 2000, rev. 2004-06-30, [cit. 2012-12-25]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  Megaenciklopedia Kirilla i Mefodia. *Apači* [online]. [Cit. 2012-12-25]. Dostupné online. (po rusky)
3. ↑  Apači. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 304.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Apači**

Externé odkazy
--------------

* Apache Indian History (anglicky)
* Arizona Apache wars (anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Apačové na českej Wikipédii.*
**Apollinaris Patera** je štítová sopka na povrchu Marsu, ktorá sa nachádza na severnej pologuli blízko rovníka juhovýchodným smerom od štítovej sopky Elysium Mons na planine Elysium Planitia severne od kráteru Gusev.

Charakteristika
---------------

Veľkost základne je 296 kilometrov (iné zdroje uvádzajú veľkosť základne 180 × 280 kilometrov). Na vrcholku sopky je plytký kráter s nepravidelným okrajom, pri ktorom sa predpokladá vznik spojený s explozívnym vulkanizmom. Okrem prejavov explózie, sa tu nachádza aj výlevný vulkanizmus, ktorý vytvoril rozsiahlu výlevnú plošinu v prevažujúcom južnom až juhovýchodnom smere. Vzhľad vulkánu naznačuje, že explozívna erupcie sú staršieho dáta a že výlevný vulkanizmus nasledoval až po explózii vulkánu (skorý hesperian či neskorý noachian). V západnej časti sopky sú viditeľné prejavy sklzov, ktoré napovedajú, že tunajší materiál je tvorený sopečným popolom.

Vek sopky sa odhaduje na 3 miliardy rokov či viac ako 3,5 miliardy rokov. Aj keď sa vypína iba približne 5 kilometrov nad nulovú hladinu Marsu, je vrchol väčšinu času zahalený v mrakoch. Najväčší kráter nachádzajúci sa na vrcholku sopky dosahuje priemeru 80,5 kilometrov s najväčšou hĺbkou okolo 1 kilometru.

Pomenovaný bol v roku 1973 po horúcom prameni nachádzajúcom sa severozápadne od talianskehoo Ríma v oblasti Etrúria.

Na snímkoch je možné pozorovať aj vzťah magmatizmu a ľadu viazaného v pôde. Vďaka uvoľnenému teplu z magmy dochádzalo k roztopeniu podzemného ľadu v regolite, čo viedlo k lokálnym záplavám.

Referencie
----------

1. 1 2   *Google maps, Mars - Apollinaris Patera* [online]. [Cit. 2007-09-16]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Mars Express - Ancient caldera in Apollinaris Patera* [online]. [Cit. 2007-09-16]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4   *Solarviews.com - Apollinaris Patera* [online]. [Cit. 2007-09-16]. Dostupné online.
4. ↑   *Solarviews.com - Apollinaris Patera - obrázek* [online].. Dostupné online.
5. 1 2   *Site 07 :Apollinaris Patera* [online]. [Cit. 2007-09-16]. Dostupné online. Archivované 2007-09-26 z originálu.
6. 1 2 3   *Astronomy Picture of the Day; Mars Volcano Apollinaris Patera* [online]. [Cit. 2007-09-16]. Dostupné online.
7. ↑   *Usra.edu - 23. Apollinaris Patera - Elysium Planitia, Mars* [online]. [Cit. 2007-09-16]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Zoznam pohorí na Marse
* Apollinaris Tholus

Externé odkazy
--------------

* Apollinaris Patera na mapách google.com

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Apollinaris Patera na českej Wikipédii.*
**Apponyiho (školské) zákony**/**Aponiho (školské) zákony** alebo (najmä v Maďarsku a najmä pre článok 27) **Lex Apponyi** sú články 26 a 27 uhorského zákonníka z roku 1907 (teda CORPUS IURIS 1907:XXVI.tc. a 1907:XXVII.tc.; panovník oba podpísal 2. júna 1907). Sú pomenované podľa ministra školstva Alberta Apponyiho, ktorý ich vypracoval a predložil uhorskému snemu na schválenie. Článok 26 sa týkal štátnych ľudových škôl, článok 27 obecných a cirkevných ľudových škôl. Hlavným cieľom zákona bola intenzifikácia rečovej aj duchovnej maďarizácie nemaďarských žiakov, zabezpečenie pôsobenia učiteľov v duchu veľkomaďarskej štátnej idey ich hmotnou stimuláciou a tvrdými kárnymi opatreniami. Na Slovensku sa v dôsledku zákona na tzv. maďarsko-slovenských školách mala slovenčine venovať jedna hodina týždenne, inak mala byť vyučovacím jazykom maďarčina. Zároveň počet maďarsko-slovenských ľudových škôl na Slovensku klesal na úkor maďarských škôl: zo 437 tzv. maďarsko-slovenských škôl v roku 1907 na 276 tzv. maďarsko-slovenských škôl v roku 1918.

Referencie
----------

1. ↑  Apponyiho školské zákony. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok I. A – D. Bratislava : Veda, 1977. 624 s. S. 63.

Externé odkazy
--------------

* *Magyar Katolikus Lexikon > L > Lex Apponyi* [online]. [Cit. 2011-09-17]. Dostupné online. (maďarsky)
* *Maďarizácia: obraz slovenského utrpenia*; Vydavateľ: Eko-konzul; ISBN 80-8079-047-7   
Prepis z knihy: *„Vyhubiť – obraz slovenského utrpenia"* z roku 1908; autor: Karel Kálal (autorom kapitoly „Maďari a sloboda" je prof. Masaryk)
* PAPUČEK, Gregor. *Súvislosti medzi možnosťami Slovákov v Maďarsku a odumieraním ich literatúry* [online]. 19.1.2006, [cit. 2011-09-17]. Dostupné online.
* SÝKOROVÁ, Darina. *Apponyi, Albert* [online]. Petit Press, 30.5.2006, [cit. 2011-09-17]. Dostupné online.
* Zákon 1907:XXVI. (po maďarsky)
* Zákon 1907:XXVII. (po maďarsky)
**Procesor** (CPU - Central Processing Unit) je elektronický obvod zložený z veľkého množstva súčiastok (prevažne tranzistorov) a umiestnený na kremíkovej doštičke. Jedná sa v podstate o zložitý integrovaný obvod. Jeho popularita vzrástla hlavne vďaka výpočtovej technike (počítače, notebooky, smartfóny), dnes sa s ním však možno stretnúť napríklad aj v práčke či chladničke.

Procesor spracováva informácie (inštrukcie) v podobe strojového kódu. Procesory s obdobnou štruktúrou jadra, ktoré zároveň spracovávajú zhodný strojový kód, majú rovnakú architektúru.

Vnútorná architektúra
---------------------

Podľa vnútorného usporiadania delíme procesory na RISC a CISC. Líšia sa počtom inštrukcií, ktoré procesor vie vykonávať. Súčasné procesory Intel, alebo tie, ktoré sú s nimi kompatibilné, sú vnútorne RISC, hoci vo vnútri prebiehajú zložité CISC inštrukcie. Ďalej dokážu meniť, resp. aktualizovať, svoj riadiaci mikrokód.

Architektúra je spojená s inštrukčnou sadou a jej dĺžkou, ktorá vďaka rýchlemu vývoju rastie. Jednoduchšie procesory (dodnes používané) sú 8-bitové a naopak na vrchole sú dnes 64-bitové, používané hlavne vo výkonnejších výpočtových strojoch a serveroch.

### Najdôležitejšie architektúry procesorov

Tieto architektúry možno rozdeliť do niekoľkých skupín - podľa použitia a s tým súvisiacou zložitosťou:

#### Malé architektúry

Sú najstaršie.

* PDP 11
* VAX (zdokonalený PDP 11)
* AP 101 (táto architektúra bola použitá napr. pre riadenie raketoplánu)
* UNIVAC I, UNIVAC II
* Super H (vyvíjaný rovnomennou firmou)

#### Mikročipová architektúra

* 8051
* AVR
* PIC
* ARM Cortex M
* Z8
* MIPS M4K, M14K

#### PC architektúra

* Power PC
* X86 (používajúce 32-bitovú inštrukciu)
* X64 (používajúce 64-bitovú inštrukciu)
* Zilog Z80
* E - Motorola: 6800, 6809 a 68000
* F - MOS Technology 6502
* G - Loonsong (vyvíjaný na univerzite v Číne, Inštrukčná sada MIPS)

#### Architektúra serverov a niekedy aj PC

* LEON
* SPARC
* MIPS
* PA-RISC (vyvíjaný firmou Hewlett Packard)
* Advanced RISC
* Alpha (vyvíjaný firmou DEC)
* Acron
* S ARM

Referencie
----------

1. ↑   *Architektúra AVR* [online]. [Cit. 2014-12-29]. Dostupné online. Archivované 2009-06-04 z originálu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Architektura procesoru na českej Wikipédii.*
**Alexander Füzesséry** (*maď. Füzesséry Sándor*; \* 25. november 1825, Vrbnica – † 9. február 1880, Budapešť )  bol katolícky kňaz, opát, poslanec uhorského snemu.

Životopis
---------

Narodil sa vo Vrbnici, v rodine nižšej šľachty Füzesséryovcov (alebo Füzešériovcov) Po skončení teologických štúdií bol v roku 1849 vysvätený za kňaza. Bol kaplánom v Novom Meste pod Šiatrom a v Michalovciach. V rokoch 1855 -1867 bol farárom vo farnosti Boľ, v rokoch 1867-1872 farárom v Sárospataku. V r. 1872 bol menovaný za opáta. Od r. 1873 bol farárom a biskupským komisárom gymnázia v Novom Meste pod Šiatrom. V roku 1878 bol zvolený za poslanca uhorského snemu vo volebnom okrsku Kráľovský Chlmec. 

Tlačou mu vyšli niektoré z jeho kázní.

Referencie
----------

1. ↑   *Füzesséry, Alexander* [online]. [Cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
2. ↑   *Füzesséry Sándor* [online]. [Cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
3. ↑  Budapest-Szent Rókus r.k. egyházközség halotti anyakönyve, 208/1880. folyószám.
4. ↑   *História obce Vrbnica* [online]. [Cit. 2023-05-23]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Füzesséry Sándor na maďarskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * PIM: PIM55242
**Alexander Korda** (známy tiež pod krycím menom Hron) (\* 18. apríl 1907, Vrútky – † 13. september 1958, Brno) bol dôstojník,

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Eugena a Zuzany Kordovej rod. Sekerkovej vo Vrútkach 18. apríla 1907. Absolvoval Vojenskú akadémiu v Hraniciach na Morave a v hodnosti poručíka bol zaradený k delostreleckému pluku v Prahe - Ruzyni. V rokoch 1932 - 1939 slúžil u jednotiek v Olomouci, Bíline, Pardubiciach, Místku, Josefove, Dunajskej Strede, Hlohovci, Trnave a v Bratislave. Po vzniku Prvej Slovenskej republiky od roku 1940 pôsobil ako učiteľ na vojenskej akadémii v Bratislave a v Banskej Bystrici. Od roku 1942 bol príslušníkom ilegálnej vojenskej odbojovej organizácie Victorie. Aktívne sa účastnil protifašistického odboja v armáde, od 10.9.1944 velil vojenskému výcvikovému táboru Oremov Laz. Pomáhal vyzbrojovať partizánske jednotky. Počas SNP veliteľ 25. pešieho práporu Tretej taktickej skupiny 1. čs. armády na Slovensku. Po ukončení organizovaného odporu ustúpil s jednotkou do priestoru Starých Hôr, kde 19. 11. 1944 padol po vážnom zranení do zajatia. Bol odvlečený do Bratislavy a nemeckého zajateckého tábora Stammlager XVII/A Kaisersteinbruch – Altenburg. Po vojne krátko pôsobil ako zástupca veliteľa vojenskej akadémie v Hraniciach na Morave a v Mladej Boleslavi. Po februári 1948 bol politicky prenasledovaný. Roku 1949 bol za velezradu a vyzvedačstvo odsúdený na doživotie, zomrel vo výkone trestu. V októbri 1991 bol rehabilitovaný a povýšený in memoriam do hodnosti generálmajora.

Ocenenie
--------

* Roku 1945 vyznamenaný Radom SNP I.tr. a Čs. vojnovým krížom 1939, roku 2008 vyznamenaný Krížom M. R. Štefánika 1. triedy.
* Od roku 2013 je po ňom pomenovaný Samohybný delostrelecký oddiel 2. mechanizovanej brigády Pozemných síl Slovenskej republiky.

Referencie
----------

1. ↑   *Vojenské symboly* [online]. Ozbrojené sily SR, [cit. 2018-01-06]. Dostupné online. Archivované 2018-02-23 z originálu.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2002144630
* VIAF: 84524718
**Arma Angelus** bola americká metalcorová skupina z Chicaga. Bola vytvorená v roku 1998 a rozpadla sa v roku 2002. Jej členmi boli Pete Wentz (spev, teraz basgitarista v skupine Fall Out Boy), Tim McIlrath (basová gitara, teraz spevák v skupine Rise Against), Jay Jancetic (gitara, teraz gitarista v skupine Holy Roman Empire), Daniel Binaei (gitarista), Adam Bishop (gitarista, teraz učiteľ angličtiny na Liberty High School v Bakersfielde) a Timothy Miller (bicie).

Po tom, čo Tim McIlrath začal formovať skupinu Rise Against, bol v roku 1999 nahradený Christopherom Gutierrezom. Gutierrez bol ako basgitarista nahradený na jednom koncerte Josephom Trohmanom (teraz gitarista v Fall Out Boy). Trohman bol nevhodný pre skupinu, pokiaľ ide o oboznámenosť s hudbou a vystupovanie. Na poslednom koncerte Arma Angelus hral na bicie Partick Stump, Pete Wentz spieval, Joe Trohman hral spolu s Adamom Bishopom na gitaru a Christopher Gutierrez hral na basovú gitaru.

Vplyvy
------

Na skupinu Arma Angelus mala hlavný vplyv skupina Damnation A.D..

Diskografia
-----------

* Things We Don't Like We Destroy (Kompilácia) (2002), Let It Burn Records
* Where Sleeplessness Is Rest from Nightmares (2001), Eulogy Records
* The Grave End of the Shovel EP (2000), Let It Burn Records
* The Personal is Political (2000), Demo

Externé odkazy
--------------

* Let It Burn Records Archivované 2008-12-12 na Wayback Machine
* MySpace Page
**Army Ballistic Missile Agency** – **ABMA** (Armádna agentúra pre balistické strely) bola agentúra americkej armády založená 1. februára 1956 v Redstone Arsenal, Huntsville Alabama, ktorej úlohou bol vývoj prvej armádnej balistickej strely stredného doletu. Veliteľom sa stal Generálmajor John B. Medaris a Dr. Wernher von Braun.

Činnosti agentúry
-----------------

Prvým veľkým projektom prideleným ABMA bola raketa Redstone. ABMA v čele s von Braunom na jej základe vyvíjali raketu schopnú vyniesť satelit do vesmíru, projekt niesol názov Orbiter. Ministerstvo obrany však rozhodlo v prospech projektu Vanguard a ABMA dostala rozkaz prerušiť práce na projekte. Von Braun však rozkaz neakceptoval a sústredil sa na vývoj rakety Jupiter-C, ktorá mala krycí názov IRBM Jupiter-C (balistická raketa stredného doletu) a slúžila pre testy návratu do atmosféry. Hneď pri prvom lete, keď niesla približne 14 kilovú maketu satelitu, dosiahla výšku 1100 km. Špekuluje sa, že už vtedy by bolo možné umiestniť satelit na orbitu, ale chýbalo vládne povolenie. To sa zmenilo o rok neskôr, keď Sovieti vypustili svoj Sputnik 1. ABMA dostala povolenie a 31. januára 1958 vypustila raketu Juno I so satelitom Explorer 1.

Ďalším projektom bolo nahradenie rakety Redstone novým typom na tuhé pohonné látky. Pôvodný názov znel Redstone-S, ale neskôr bol premenovaný na Pershing. Výrobou MGM-31 Pershing bola následne poverená spoločnosť Glenn L. Martin Company. Vývoj začal už v roku 1956, teda pred uvedením pôvodných rakiet Redstone do služby.

Štart rakety Juno I so satelitom Explorer 1

Prechod pod NASA
----------------

V roku 1958 bol všetok vedecký a inžiniersky personál, vrátane von Brauna, prevedený pod novovzniknutú NASA a z budov a zariadení v južnej časti Redstone Arsenal sa stalo Marshall Space Flight Center. Zvyšok ABMA prešiel spolu s Redstone Arsenal, Jet Propulsion Laboratory, White Sands Proving Ground a Army Rocket and Guided Missile Agency pod správu Ordnance Missile Command (AOMC). Ďalšou reštrukturalizáciou v roku 1961 prešli všetky vesmírne aktivity AOMC pod kontrolu NASA, to zahŕňalo väčšinu personálu, objektov i vybavenia. Posledné zvyšky ABMA boli rozpustené roku 1962 alebo prešli pod novozriadené Armádne velenie raketových síl, skrátene MICOM.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* NASA
* Wernher von Braun
* Redstone
* Juno I

Externé odkazy
--------------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Army Ballistic Missile Agency na českej Wikipédii.*

* www.redstone.army.mil (po anglicky)
* time.com - Reach for the Stars (po anglicky)
**Alex Duchoň** (\* 23. február 1884, Prešov – † 25. február 1964, tamtiež) bol slovenský astronóm, redaktor a právnik.

Životopis
---------

Významný astronóm, redaktor a právnik. Narodený v oblasti Prešova, lokalita Šváby. Otec Augustín Duchoň, roľník a stolár, matka Marianna, rod. Faithová. Mal sestru a dvoch bratov.

Po gymnáziu (1895 – 1903) a maturite v Prešove študoval v rokoch 1904 až 1908 právo a juristiku na zahraničnej univerzite v Kluži. V roku 1910 získal plnohodnotne vzdelanie s titulom JUDr. v 1912 diplom advokáta. V rokoch 1912 až 1922 vykonával advokáciu v oblasti Prešova a bližšom okolí. Po tomto období pôsobil v Prešove v pozícii verejný notár. Svoju celoživotnú métu naplnil v období 1955 až 1960 rozvoju Ľudovej hvezdárne v Prešove.

Do prvej svetovej vojny bol aktívnym členom národného hnutia. 1918 je zakladateľ prvej SNR na východnom Slovensku v Solivare, potom v ďalších obciach v blízkom okolí, v buržoáznej ČSR regionálny politik konzervatívneho zamerania, poslanec krajinského zastupiteľstva, v r. 1935 až 1938 richtár Prešova. Účastník protifašistického boja. V rokoch 1920 – 1921 redaktor Slovenskej pravdy, v období 1923 až 1935 redaktor Východného Slováka, v ďalších rokoch 1924 až 1935 jeho nakladateľ, vydavateľ, a majiteľ.

Tiež sa venoval štúdiu prírodných vied, hlavne astronómie a meteorológie. Roku 1923 začal na terase svojho domu s výstavbou astronomickej pozorovateľne, dobudoval ju 1927 a doplňoval ju prístrojmi, 1927 uviedol do plnej prevádzky meteorologickú pozorovateľňu a sprístupnil ju verejnosti. V 1932 sprevádzkoval hvezdáreň s otočnou kopulou a začal pozorovací program planét a fotosféry Slnka. Roku 1938 vynaložil mimoriadne úsilie na záchranu veľkého Zeissovho reflektora, previezol ho z Hurbanova do Prešova, kde bol chránený až do zriadenia hvezdárne na Skalnatom plese. Roku 1939 v jeho hvezdárni inštalovali technické zariadenia na vysielanie časového signálu cez prešovský rozhlas pre celé územie Československa.

Ďalšie významné aktivity
------------------------

1946 vytvorenie a podpora Štefánikovho astronomického krúžku, zároveň jeho člen a pracovník, budovanie a rozvoj bádateľskej a popularizačnej činnosti Ľudovej hvezdárne v Prešove, cenné výsledky v pozorovaní slnečných škvŕn a fakúl, ktoré zasielal slnečnej sekcii Astronomickej spoločnosti v Prahe a do Zürichu. Pravidelne publikoval v „Říši hvězd" a „Astronomishe Mitteilungen". Jeho dve fotografie Slnka vystavili 1958 na svetovej astronomickej výstave v Čile.

Ocenenia
--------

Roku 1949 vyznamenaný Československou medailou Za zásluhy I. stupňa.

Externé odkazy a zdroj
----------------------

* JUDr. Alexej Duchoň Archivované 2017-03-05 na Wayback Machine – Hvezdáreň a planetárium v Prešove
* Prešovská hvezdáreň a Alexej Duchoň – Severovýchod Slovenska


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |