Svätý **Germanos I.** alebo **Germanós Konštantínopolský** (starogr. Γερμανός Α΄; \* 7. storočie, Konštantínopol – † 730/742, Platanion) bol byzantský teológ, klerik a hymnograf, konštantínopolský ekumenický patriarcha v období od 11. augusta 715 do 17. januára 730. Bol veľkým prívržencom mariánskeho kultu. Pravoslávna aj Latinská cirkev ho uctieva ako svätého. Jeho sviatok sa oslavuje 12. mája. Legenda *Vita Germani* pochádza z 11. storočia. Bol odporcom obrazoborectva a autorom viacerých homílií, dogmatických prác a oslavných diel.

Životopis
---------

Germanos sa narodil do vplyvnej byzantskej rodiny. Podľa niektorých, ale nepotvrdených domnienok mohol byť príbuzným cisára Justiniána II. V roku 669 bol jeho otec, patricij Justinián, popravený a samotný Germanos bol cisárom Konštantínom IV. vykastrovaný. Ako eunuch sa stal Germanos nižším klerikom v chráme Hagia Sofia. Do roku 678 sa stal primiceriom. Ako teologický konzultant, ovplyvnil cisára pri zvolaní Tretieho konštantínopolského koncilu (680 – 681), ktorý odsúdil monotheletizmus. Okolo roku 705 sa stal biskupom v maloázijskom Kyziku. V rokoch 711 – 713 podporoval cisára Filippika Bardana, no po tom, čo bol zvrhnutý tvrdo odsúdil ním presadzovaný monoteletizmus. V roku 715 sa stal za vlády Anastasia II. konštantínopolským patriarchom. V úrade spočiatku podporoval novú Sýrsku dynastiu a jej zakladateľa, cisára Leva III. V polovici 20. rokov sa však cisárova politika začala orientovať dovnútra byzantskej cirkvi. Lev začal v duchu cézaropapistických snáh byzantských cisárov presadzovať myšlienku zákazu uctievania ikon – obrazoborectva. Zrejme najmä pre s ikonami spojený kult Bohorodičky sa patriarcha s Levom dostal do konfliktu. V roku 730 cisárove obrazoborecké tendencie vyvrcholili a Germanos bol prinútený abdikovať a odísť do kláštora. Následne cisár menoval nového patriarchu Anastasia a vydal edikt, ktorý prikázal odstrániť ikony z verejných miest. Ikonoklastickým koncilom v Hierei bol Germanos roku 754 odsúdený, no v roku 787 bol opätovne rehabilitovaný Druhým nicejským koncilom.

Dielo
-----

Gemanos napísal viacero diel rozličného charakteru. Niektoré jemu pripisované diela (najmä homílie) mohli byť aj dielami iných konštantínopolských patriarchov rovnakého mena (najmä Germana II. no i Germana III.) Pravdepodobne bol autorom významného byzantského liturgického komentára *Historia mystica ecclesiae catholicae*, ktorý bol v 9. storočí Anastasiom Bibliothecariom preložený do latinčiny. Dielo vysvetľuje symbolizmus byzantskej liturgie. Napísal tiež viacero prevažne mariánskych homílií. Časť jeho textov použil pápež Pius XII. v konštitúcii *Munificentissimus Deus* (1950), ktorou vyhlásil v Katolíckej cirkvi vieroučnú dogmu o nanebovzatí Panny Márie. Známe sú aj jeho štyri listy, ktoré slúžia ako historické pramene z obdobia raného obrazoboreckého obdobia. Tri na obranu obrazov adresoval biskupom (*Ad Iohannem episcopum Synadensem*, *Ad Constantinum episcopum Nacoliae*, *Ad Thomam episcopum Claudiopoleos*) a jeden o dvoch Kristových podstatách miafyzitským Arménom (*Ad Armenos*). Vytvoril i viaceré oslavné kánony a sticherariá. Bol vynikajúcim znalcom rétoriky. Možno v kláštore napísal historický spis *De haeresibus et synodis* (v dosl. preklade O herézach a synodách). Text bol dedikovaný diakonovi Anthimovi a podáva výpočet historických heréz, ich protagonistov a koncilov, ktoré ich odsúdili. Okrem toho napísal niekoľko diel, ktoré sa nedochovali, správu o nich podáva patriarcha Fotios. Niektorí učenci mu pripisovali aj autorstvo Akatistu, ktorého kult obnovil.

Poznámky
--------

1. ↑  *Oxford Dictionary of Byzantium* uvádza ako varianty dve obdobia: 630 až 650 a 653 až 658. *Dějiny Byzance* sa priklonilo k prvému intervalu.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Saint Germanus I In:  *Encyclopedia Britannica* [online]. [Cit. 2020-09-02]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  ZOZUĽAK, Ján. *Byzantská filozofia*. 1. vyd. Plzeň : Aleš Čeněk, 2016. 221 s. ISBN 978-80-7380-640-8. S. 53.
3. 1 2 3 4 5 6 7  GERMANUS of Constantinople In: *Encyclopedia of Ancient Christianity*. Downers Grove : InterVarsity Press, 2014. ISBN 978-0-8308-9717-9. S. 2:125 – 2:126. (po anglicky)
4. 1 2 3   *Sv. German, biskup a patriarcha Konštantínopolu* [online]. Bratislava: Diecézny katechetický úrad, [cit. 2020-09-02]. Dostupné online.
5. 1 2 3 4  GERMANOS I In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. 1. vyd. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 846. (po anglicky)
6. 1 2 3 4  Germanos I. In: VAVŘÍNEK, Vladimír; BALCÁREK, Petr. *Encyklopedie Byzance*. 1. vyd. Praha : Libri; Slovanský ústav AV ČR, 2011. 552 s. (Práce Slovanského ústavu AV ČR. Nová řada; zv. 33.) ISBN 978-80-7277-485-2,  978-80-86420-43-1. S. 170 – 171.

Pozri aj
--------

* Germanos

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Germanos I.**

Autoritné údaje: * BnF: 12044681q
* GND: 11870267X
* ISNI: 0000 0001 1030 0259
* LCCN: n79133177
* VIAF: 79050339
* WorldCat: lccn-n79133177