recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jane Ellen Harrisonová** (\* 9. september 1850 – † 15. apríl 1928) bola klasická filologička pôsobiaca na univerzite v Cambridgi. Bola prvou akademičkou v tomto odbore. Patrila do ritualistickej školy a bola významnou predstaviteľkou Cambridgskej ritualistickej školy.

Životopis
---------

Narodila sa v roku 1850 v Cottinghame v Anglicku. Jej matka umrela veľmi skoro, preto bola vychovávaná guvernantkami. Vďaka svojej snahe ovládala už v sedemnástich rokoch nemčinu, latinčinu a gréčtinu. Vyštudovala na Newnhamskej univerzite. V roku 1874 sa na Cambridgskej univerzite zaradila medzi klasicistov. Jej publikácie sa zaoberali gréckym náboženstvom, históriou a umením. Pred svojou smrťou v roku 1928 vydala svoju autobiografiu po menom *Reminiscences of a Student´s Life*.

Základné myšlienky
------------------

Jane Harrisonová sa domnievala, že na počiatku vývoja náboženských predstáv stál *apotropaický rituál* predstavujúci magický úkon zameraný na ochranu úrody a obydlí. Personifikáciou rituálnych úkonov sa následne zrodil *daimon* (gr. eniautos daimon), bôžik vegetácie a plodnosti spojený s prírodnými silami, ktorý bol predchodcom "veľkých" bohov. Mýtus Jane Harrisonová označovala ako *legomenon*. Ten reprezentoval sekundárny komentár a výklad primárneho rituálneho aktu – *dromenon*. Jane Harrisonová uvádza, že boh nebol produktom pomýleného intelektu zameraného na *utilitárne ciele*, ale silné emócie zdielané účastníkmi kolektívneho obradu. Vysoká miera emocionality prepožičiava náboženskému prežívaniu "stretnutie" alebo "účasť" na posvätnom zdaní objektívnej reality. Božstvo je tak plodom kolektívnej sugescie vytváranej rituálom. Odmietla Tylorovu a Frazerovu tézu, že archaické náboženstvo predstavovalo sled mylných predstáv ústiacich do série nezmyselných úkonov. Religiozitu zadefinovala ako sústavu činností zdôrazňujúcich špecifické aspekty života, ktoré sú nevyhnutne reprezentované a sú potom znehybnené do abstraktných teologických koncepcií. Hlavným zmyslom mýtu nie je *etiologické* objasnenie rôznych prírodných, či historických skutočností, ale reprezentácia kolektívnej imaginácie zakladajúcej a udržujúcej danú spoločnosť.

Dielo
-----

* *Prolegomena to the Study of Greek Religion* 1903.
* *Themis: A Study in the Social Origins of Greek Religion* 1912.

Referencie
----------

1. ↑   *Jane Ellen Harrison* [online]. [Cit. 2012-09-25]. Dostupné online.
2. ↑  Budil I. *Mýtus, jazyk a kulturní antropologie.* Praha: Triton, 2003. s. 420 – 421.

Autoritné údaje: * BnF: 125612381
* GND: 118975048
* ISNI: 0000 0001 0907 5939
* LCCN: n50036393
* NK ČR: pna20231172565
* VIAF: 61663489
* WorldCat: lccn-n50036393
**Jane Goodallová** (angl. Jane Goodall; \* 3. apríl 1934, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská biologička zaoberajúca sa výskumom primátov, najmä šimpanzov.

Životopis
---------

Už v mladosti sa zaujímala o zvieratá. Po ukončení štúdií krátko pracovala na Oxfordskej univerzite a vo svojich 23 rokoch odcestovala na pozvanie svojho priateľa do Kene.

Začala tu pracovať spolu so slávnym primatológom Louisom Leakeyom; ten rozvinul jej záujem o šimpanzov a podporil ju pri jej rozhodnutí študovať tieto zvieratá vo voľnej prírode v Národnom parku Gombe v Tanzánii. Počas dlhej doby urobila mnoho objavov - zistila napríklad, že šimpanzy používajú nástroje, že dokážu prejavovať svoje emócie a že sú mäsožravce, ale tiež napr. to, že sa medzi sebou zabíjajú. Šimpanzov v Gombe študovala 45 rokov a získala si tak svetovú povesť ako odborník na správanie primátov. 

Napísala niekoľko kníh a v roku 1977 založila *The Jane Goodall Institute*, ktorého cieľom je výskum, vzdelávanie a ochrana divokej prírody. 

Aj vo svojom veku stále cestuje po celom svete a s nadšením sa delí o svoje skúsenosti.

Referencie
----------

1. ↑  The Biography Channel. *Jane Goodall Biography* [online]. 2010, [cit. 2010-07-28]. Dostupné online. Archivované 2010-08-10 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jane Goodallová**

Externé odkazy
--------------

* The Jane Goodall Institute
* www.literati.net/Goodall na web.archive.org
* Jane Goodallová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Jane Goodallová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jane Goodallová na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 11927603n
* GND: 119004453
* ISNI: 0000 0001 2146 9834
* LCCN: n50039798
* NK ČR: jn19990002776
* SNK: 150771
* VIAF: 108443470
* WorldCat: lccn-n50039798
Amymoné a boh Poseidón, románska mozaika
**Amymóné** alebo **Amymóna** (starogr. *Ἀμυμώνη* – *Amymóné*) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a Európy, jednej z jeho manželiek.

Otec Amymóny, Danaos, bol otcom päťdesiatich dcér a jeho brat egyptský kráľ Aigyptos mal päťdesiat synov, ktorých sa rozhodol oženiť s dcérami svojho brata. Danaos s tým nesúhlasil a Aigyptos mu preto vypovedal vojnu a porazil ho. Z obavy pred zajatím musel Danaos následne utiecť so svojimi dcérami do gréckej Argolidy.

Po pristátí lode, poslal Danaos svoje dcéry hľadať vodu, aby mohli za svoju záchranu obetovať bohom. Amymóné sa však pri hľadaní (podľa inej verzie pri love) dostala na odľahlé miesto, kde sa ju pokúsil znásilniť Satyr. V poslednej chvíli ju ale zachránil boh morí Poseidón, ktorému tiež padla do oka. Vrhol po Satyrovi svoj trojzubec, ktorý sa zapichol do skaly. Vydesený Satyr ušiel a Poseidón sa jej spýtal, že čo tam robí. Amymóné mu odvetila, že ju otec poslal hľadať vodu a po krátkej chvíli podľahla jeho zvodom a nežnostiam. Za to jej potom Poseidón poradil, aby trojzubec vytiahla. Keď to urobila vytryskol odtiaľ silný prameň vody, ktorý neskôr dostal názov Lerna a tečúci potôčik pomenovali po nej.

Plodom lásky Poseidóna a Amymóny, bol ich syn Nauplios, ktorý založil slávne prístavné mesto rovnakého mena.

Podľa antického autora Apollodora z Atén, Aigyptos nakoniec prinútil Danaa k hromadnej svadbe na ktorej sa Amymóné musela vydať za Enkelada. Danaos však potom dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zabili. Okrem Hypermnéstry ho poslúchli všetky, za čo boli po smrti bohmi potrestané na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Apollónios Rodský, *Argonautica*, 1,133–136.
2. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 2,1,5.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 104.
5. 1 2  Hyginus, *Fabulae* 169.
6. 1 2 3 4  Hyginus, *Fabulae* 169a.
**Kodanské letisko** (dán. ***Københavns Lufthavn***), (IATA: **CPH**, ICAO: **EKCH**) je medzinárodné letisko, ležiace pri hlavnom meste Dánska, Kodani. Je to jedno z najväčších a najmodernejších letísk v Európe a najväčšie škandinávske letisko. Nachádza sa 8 km južne od centra Kodane na ostrove Amager. Kodanským letiskom prejde denne vyše 64 000 cestujúcich; v roku 2011 to bolo 22 725 517 cestujúcich. Preto je kodanské letisko jedným z najrušnejších letísk v severnej Európe.

Letisko má nad 1 700 zamestnancov (okrem obchodov, reštaurácií atď.). Letisko sa pôvodne volalo *Kastrup Lufthavn*, pretože sa nachádza v malom meste Kastrup, dnešnej časti obce Tårnby.

História
--------

Letisko bolo otvorené v roku 1925 ako jedno z prvých verejných letísk na svete. Prvý letiskový terminál bol dokončený v roku 1939, počas druhej svetovej vojny bol rozvoj letiska zastavený. Ale po vojne sa letisko začalo rozvíjať nevídanou rýchlosťou. Tomu svedčí aj nárast vzletov a pristátí, ktoré sa od roku 1945 zvýšili zo 6000 na 253 762 v roku 2011.

V rokoch 1936 – 1939 prebehlo rozšírenie a oprava terminálu. V roku 1960 bol postavený terminál 2 a v roku 1982 bol otvorený cargo terminál. Keď bol v roku 1998 otvorený terminál 3, letiskom prešlo 17 miliónov cestujúcich.

V roku 2007 bola vybudovaná stanica metra, spájajúca letisko s Kodaňou. O rok neskôr prebehla rekonštrukcia riadiacej veže.

Vybavenie a vzhľad letiska
--------------------------

Letisko má 3 terminály pre cestujúcich, jeden cargo terminál a menší VIP terminál. Je tu dostatočný počet odbavovacích stolíkov, konferenčných miestností, salónikov, zariadení pre deti, bánk, kancelárií leteckých spoločností, požičovní áut, parkovísk, toaliet, obchodov a pod. Dráhový systém letiska pozostáva z troch vzletových a pristávacích dráh s dĺžkami 3 600, 3 300 a 2 800 metrov. Všetky lety sú navádzané z modernej riadiacej veže.

Letiskový hotel
---------------

Päťhviezdičkový *Hotel Hilton in Kastrup Airport* bol niekoľkokrát ocenený ako najlepší hotel v Dánsku. Svojich zákazníkov môže ubytovať do 382 izieb s klimatizáciou a najluxusnejším vybavením, medzi ktoré patrí, napr. reštaurácia, sauny, bary, menšie bowling a fit centrum, bazén, pripojenie na bezdrôtový internet a pod.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kodanské letisko**

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka po anglicky

Oficiálna stránka po dánsky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kodaňské letiště na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Hokejová bitka v Piešťanoch 1987** je nechválne známa hromadná bitka medzi medzi juniorskými hokejistami Kanady a Sovietskeho Zväzu počas záverečného zápasu Majstrovstiev sveta juniorov v ľadovom hokeji 1987 v Piešťanoch. Výsledkom incidentu bolo vylúčenie oboch tímov z turnaja. Zatiaľ čo Sovieti boli už boli mimo medailovej pozície, Kanada stratila šancu hrať o zlatú medailu. Šarvátka utkvela v pamäti hlavne aj preto, že rozhodcovia v zúfalom pokuse ukončiť 20-minútovú bitku nechali v hale vypnúť osvetlenie. Veľká časť viny bola pripisovaná nórskemu rozhodcovi Hansovi Rønningovi, ktorý bol na zápas nominovaný skôr kvôli predpokladanej neutralite, než kvôli rozhodcovským schopnostiam.

Po incidente Medzinárodná hokejová federácia (IIHF) suspendovala dotyčných hráčov na 18 mesiacov a trénerov na tri roky. Hráčom bol trest neskôr po odvolaní zmiernený na šesť mesiacov. To umožnilo viacerým hráčov z oboch tímov vrátiť sa o rok neskôr na Majstrovstvá sveta juniorov v ľadovom hokej 1988 v Moskve, kde Kanada zvíťazila a Sovieti získali striebro.

Šarvátka zvýšila v Kanade prestíž juniorských majstrovstiev sveta v hokeji, čím je tento turnaj v súčasnosti v prvej desiatke rebríčka najsledovanejších športových podujatí roka. Analytikovi kanadskej televízie CBC Donovi Cherrymu jeho ohnivý patriotizmus v pozápasovom komentári priniesol medzi kanadskými fanúšikmi prudký nárast popularity. Viacerí hráči z tohoto zápasu hrali neskôr v NHL, medzi inými Brendan Shanahan, Theoren Fleury, Sergej Fiodorov a Alexandr Mogiľnyj.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Punch-up in Piestany na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Hokejportal.sk Linky na video z bitky
* Reportáž v správach kanadskej CBC
**Amália Nasavsko-dietzská** (\* 23. október 1710, Leeuwarden, Holandsko – † 18. september 1777, Durlach, Nemecko) bola dedičná bádensko-durlašská princezná ako manželka princa Fridricha, a matka Karola Fridricha, prvého bádenského veľkovojvodu.

Životopis
---------

Narodila sa ako jediná dcéra Jána Viliama Frisa a Márie Lujzy Hesensko-kasselskej. Vyrastala vo Frízsku a sama hovorila západofríštinou.

Po svadbe s Fridrichom Bádensko-durlašským v roku 1727 sa odsťahovala do Durlachu. Počas svojich tehotenstiev tyranizovala svoje služobníctvo a kvôli jej mnohým záchvatom hnevu sa na durlašskom dvore šírili zvesti, že je duševne chorá. Manžel Fridrich zomrel 26. marca 1732, krátko po narodení ich druhého dieťaťa. Ďalším dôkazom jej údajnej duševnej choroby bola skutočnosť, že pri pohľade na manželovu mŕtvolu neplakala.

Jej svokor, markgróf Karol Viliam Bádensko-durlašský, nechcel, aby mala vplyv na nového korunného princa Karola Friedricha. Matka a syn žili v na zámku Karlsburg, avšak oddelene. Po zvyšok života žila v samostatnom byte na zámku, chránená pred okolitým svetom. Jej dvaja synovia boli zverení do starostlivosti jej svokry, Magdalény Vilhelmíny Württemberskej.

Manželstvo a potomkovia
-----------------------

S manželom mala dvoch synov:

* Karol Fridrich (\* 22. november 1728 – † 10. jún 1811) ∞ 1751 landgrófka Karolína Lujza Hesensko-darmstadtská (\* 1723 – † 1783)
* Viliam Ľudovít (\* 14. január 1732 – † 17. december 1788) ∞ 1788 Christine Wilhelmine Franziska Schortmann

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Amália Nasavsko-dietzská**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Amálie Nasavsko-Dietzská na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1017917434
* VIAF: 221186066
**Michal Zibrin** (kr.m. Demec, Maco, dr. Čierny, Dragutin Iľjič; \* 23. február 1899, Brezno – † 21. december 1968, Chicago, USA; pochovaný na Slovensku) bol slovenský právnik a politik.

Jeho otec bol Michal Zibrin (1867 – 1917) a matka Elena rod. Škrovinová.

Životopis
---------

Právnické štúdium absolvoval na Karlovej univerzite v Prahe. Začas koncipient, tajomník Min. s plnou mocou pre správu Slovenska, advokát v Brezne, Topoľčanoch, účastník západného zahraničného odboja, po návrate 1945 – 1948 verejný činiteľ, od roku 1948 emigrant, od roku 1950 robotník v Chicagu. Po vzniku Slovenského štátu aktívny účastník protifašistického odboja, 1939 väznený v Ilave. V roku 1940 – 1941 organizátor a vedúci občianskej ilegálnej skupiny Demec, od 1941 pôsobil v spravodajskej službe v Belehrade, potom v Istanbule. Po skončení vojny 1945 – 1948 sa exponoval za Demokratickú stranu, člen Slovenskej národnej rady a poslanec Národného zhromaždenia. Počas pôsobenia na Slovensku redaktor časopisu *Domobrana*, v emigrácii publikoval v českých a slovenských exilových periodikách. Člen spolku Detvan, Sväzu slovenských študentov. Roku 1925 starosta Brezna.

Ocenenie
--------

* Roku 1947 vyznamenaný radom SNP I.tr.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5580 9633
* NK ČR: jo2006324791
* VIAF: 84178814
**Michal Šteinhíbel** (\* 23. september 1901, Modra – † 4. január 1988, Bratislava) bol spisovateľ pre deti a mládež, prekladateľ a pedagóg.

Rodina
------

* otec Pavol Šteinhíbel
* matka Katarína rod. Jurinová

Životopis
---------

Študoval na učiteľskom ústave v Modre, kde roku 1920 maturoval, roku 1927 vykonal odbornú skúšku pre učiteľov meštianskych škôl v Banskej Bystrici. Absolvoval študium na Filozofickej fak. Slov. univerzity v Bratislave (1939 – 1944). Učiteľ na viacerých miestach Slov. tajomník na šk. inšpektoráte, referent na Povereníctve školstva, ved. odd. pre doplňovanie kniž. fondov v n.p. Kniha, zástupca riaditeľa Ústrednej technickej knižnice v Bratislave. Účastník SNP, spolupracovník povstaleckého periodika, pracovník na Povereníctve školstva v Banskej Bystrici (1944). Autor kníh, humoristických próz, rozhlasových scénok, poézie pre deti. Zostavovateľ školských čítaniek, učebníc počtov. Venoval sa metodickým otázkam vyučovania. Prekladal bábkové hry a poéziu pre deti z čes.ruš. a nem.

Dielo
-----

* Čo zažili kvietky, Žilina roku 1943
* Letné dobrodružstvo, Žilina roku 1943
* Veselo do sveta, Bratislava roku 1949
* Za smidkou chleba, Bratislava roku 1934
* Rušné prázdniny, Bratislava roku 1946
* Svet Paľkovej mladosti, Bratislava roku 1985

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 143720651
* ISNI: 0000 0001 1680 8475
* NK ČR: ola2002153817
* SNK: 167986
* VIAF: 84968775
**Michal Šimonovič** (\* 30. apríl 1874, Skalica – † 28. február 1919) - učiteľ, ľudovýchovný a národný pracovník, organizátor turistických podujatí na Myjave, propagátor ovocinárstva a regionálnej histórie, zakladateľ hospodárskych spolkov. Bol otcom spisovateľky Zuzky Zgurišky. 

Narodil sa v rodine Pavla Šimonoviča a jeho manželky Kristíny rodenej Šimekovej. Ako učiteľ rok pôsobil v turčianskej Blatnici blízko Martina - centra slovenského národného a kultúrneho života, čo ovplyvnilo jeho názory. Na myjavskú školu už prišiel ako národne uvedomelý slovenský vlastenec.Základy svojho presvedčenia nadobudol i vo vlastnej rodine, ktorá po matke Ľudmile, rod. Valáškovej patrila k známym myjavským s obchodníckou a mydlárskou tradíciou. 

Šimonovičovcom sa narodili spolu štyri deti (z nich prvá sa volala Ľudmila, neskôr známa ako Zuzka Zguriška). Skoro im zomrela matka, preto museli otcovi a tete pomáhať. Napokon začal vážne chorľavieť aj samotný Šimonovič, čo ho sužovalo až do konca života. 

Aj vďaka nemu sa v meste rozvíjal kultúrno-spoločenský život: Viedol spevokol, organizoval i zúčastňoval sa stretnutí s Moravanmi, radil hospodárom a založil "štepnicu"(škôlka, altánok ). Monografiu Myjava od Júliusa Bodnára obohatili o state o zemepisnej polohe Myjavy, charakteristiku a popis chotárov, kopaníc, hôr a lúk, históriu vývoja školstva, učebných predmetov, žiactva či učiteľov. Vzdelávaniu obyčajných ľudí dopomáhala i jeho knižnica, ktorá bola otvorená pre každého. Ani dcére nebránil v čítaní, čím práve on prispel rozhodujúcim spôsobom v osobnostnom vývoji budúcej spisovateľky a herečky.

Zdroj
-----

* DUGÁČEK, Michal. *Myjava*. Bratislava : Obzor, 1985.
* ZGURIŠKA, Z. Strminou liet. Bratislava 1972.
* RAMPÁKOVÁ, Ľ. Humoristka Zuzka Zguriška. Bratislava1990.
* ĎUROVČÍKOVÁ,M.Zuzka Zguriška 2010

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 15 – evanjelická farnosť; pokrstený ako Michael Šimonovič
Súradnice: 49°12′56″S 18°52′37″V﻿ / ﻿49,215515°S 18,877044°V﻿ / 49.215515; 18.877044

**Koňhora** je časť obce Varín, kopanica na úpätí Kysuckej vrchoviny.

Geografia
---------

Koňhora leží na severe katastrálneho územia obce Varín, severne od jeho intravilánu. Sever osady leží v hornatom teréne Kysuckej vrchoviny, na juhozápade zachádza do Žilinskej kotliny. Rieka Varínka tvorí východnú hranicu s obcou Krasňany, na severovýchode sa vypína Strážsky kopec, ktorý je prirodzenou hranicou Koňhory so susednými obcami Stráža a Lysica. Východnou stranou kopca sa dá dostať do obce Stráža, západnou stranou kopca vedie cesta do Lysice.

Vodstvo
-------

Rieka Varínka
Extravilánom Koňhory pretekajú dva vodné toky IV. rádu. Prvý potok priteká zo západu, druhý zo severu. V hornej časti obce sa zlievajú a následne sa vlievajú do rieky Varínka, ktorá z východnej strany obteká Koňhoru. V minulosti bolo koryto potoka odklonené tak, že paralelne tiekol popri Varínke až do Varína. Tam pretekal centrom obce až k obecnému úradu, kde sa stáčal na západ a poháňal niekoľko mlynov. Do dnes sa zachoval už len mlyn Repáňovcov, ktorý je však tiež v dezolátnom stave. Ďalej podtekal železnicu a vlieval sa do Váhu. Pri stavebných prácach v osade bolo umelé koryto narušené a voda tak opäť tiekla priamo do Varínky, čím jeho staré koryto vyschlo a začalo zarastať.

V kopcoch nad stredom Koňhory pramení malý potôčik, ktorý preteká dolnou časťou osady a následne sa taktiež vlieva do Varínky.

Ochrana prírody
---------------

V blízkosti Koňhory, na vodnom toku Varínka sa nachádza prírodná pamiatka Krasniansky luh. Sčasti do oblasti zasahuje územie Národného parku Malá Fatra.

Dejiny
------

Osídlenie lokality je podložené náleziskami z kamennej, bronzovej i železnej doby. Slovanské kmene sa tu usídlili už v 8. – 9. storočí. V 13. storočí patrila Koňhora pod panstvo Varín so sídlom na Starhrade. Obyvatelia Koňhory sa venovali poľnohospodárstvu a chovu dobytka a oviec, vďaka čomu tu tiež vznikol salaš.

Výraznejší rozvoj Koňhory nastal v 20. storočí, keď sa zlepšila infraštruktúra. V roku 1962 bola Koňhora elektrifikovaná, v roku 1997 bol vybudovaný vodovod, v roku 1999 plynovod a následne aj kanalizácia. V Koňhore sa rozvinul drevársky priemysel a dodnes tam funguje píla na spracovanie dreva. V osade sa nachádza chatová oblasť.

Obyvateľstvo
------------

Koňhora má asi 200 obyvateľov slovenskej národnosti.

Referencie
----------

1. ↑  Koňhora. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Zdroj
-----

* Oficiálna stránka obce Varín
Prof. Ing. **Dušan Zachar**, DrSc. (\* 6. máj 1926, Brezno – † 2014) bol slovenský lesnícky odborník, člen korešpondent ČSAV a SAV.

Životopis
---------

V roku 1946-1950 študoval na Lesníckej fakulte Vysokej školy zemědělskej v Prahe. Tu potom pôsobil ako vedecký ašpirant a asistent v rokoch 1951-1955. V rokoch 1955-1959 pracoval v Lesníckom laboratóriu SAV vo Zvolene. V rokoch 1960-1991 pracoval vo Výskumnom ústave lesného hospodárstva v Banskej Štiavnici (do roku 1964), od roku 1964 vo Zvolene, ktorého riaditeľom bol v rokoch 1960-1977. 

Zaoberal sa hlavne ekológiou zalesňovania, lesnými melioráciami, eróziou pôdy a jej protieróznou ochranou, tvorbou a ochranou krajiny. 

Je držiteľom Pfeilovej ceny za rok 1986 za zásluhy o pokrok lesného hospodárstva. V roku 1971 bol vyznamenaný Zlatou medailou IUFRO (Medzinárodný zväz lesníckych výskumných organizácií) za zásluhy o rozvoj lesníckeho výskumu. Je držiteľom striebornej a zlatej medaily G. J. Mendela. Dostal zlatú plaketu SAV za zásluhy v biologických vedách, zlatú plaketu ČSAZ za zásluhy o rozvoj vedy a výskumu a ďalšie vyznamenania.

Po prekonaní osteoporózy, z ktorej sa sám vyliečil, sa začal venovať trofológii (vede o výžive človeka). V marci 2007 založil spoločnosť *Academia Vitae*, ktorej úlohou je zaoberať sa výživou človeka.

Dielo
-----

* *Erózia pôdy* (1960, 1970)
* *Zalesňovanie nelesných pôd* (1965)
* *Lesnícko-technické meliorácie* (1973, preložené do angl. 1982), spoluautor
* *Pôdny fond ČSSR* (1975)
* *Soil Erosion* (1982)
* *Ochrana krajiny ČSSR* (1982)
* *Tvorba krajiny ČSSR* (1982)
* *Lesnícke meliorácie* (1982)
* *Forest Amelioration* (1984)
* *Využívanie a ochrana vôd ČSSR* (1986)
* *Humánna výživa I. Všeobecná časť* (2003)
* *Humánna výživa II. Živiny* (2004)
* *Výživa človeka* (2006)

Literatúra
----------

* Československý biografický slovník

Referencie
----------

1. ↑  Výživu človeka sme zastrešili Akadémiou života

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Biografický profil na stránke Lesníckeho výskumného ústavu vo Zvolene

Autoritné údaje: * GND: 1212134060
* ISNI: 0000 0003 5519 5098
* LCCN: no2007116120
* NK ČR: jk01151981
* SNK: 149819
* VIAF: 85702490
* WorldCat: lccn-no2007116120
**Imre Lakatos** (\* 9. november 1922, Debrecín, Maďarsko – † 2. február 1974, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol maďarský filozof, historik vedy, predstaviteľ postpozitivizmu a historickej školy metodológie a filozofie vedy.

Lakatos sa usiloval logicko-normatívnu rekonštrukciu procesov zmeny poznania a snažil sa vypracovať logiku vývinu vedeckých teórií na základe podrobného výskumu reálnych empirických dejín vedy.

Životopis
---------

Narodil sa ako *Imre Lipschitz*. Štúdium v odboroch matematika, fyzika a filozofia ukončil na univerzite v Debrecíne v roku 1944. Počas II. svetovej vojny väčšina jeho rodiny zahynula v koncentračnom tábore v Osvienčime, on sám bol aktívnym členom komunistickej strany a aby sa vyhol prenasledovaniu zo strany nacistov, zmenil si meno na *Imre Molnár*. 

Po vojne pokračoval v štúdiu v Budapešti a pracoval ako vyšší úradník na ministerstve školstva; zmenil si tiež priezvisko na *Lakatos*. V roku 1947 obhájil na univerzite v Debrecíne dizertačnú prácu, ktorá sa ale za neznámych okolností stratila. Jej obsah je možno zhruba vyvodiť na základe v tom čase publikovaných článkov, napríklad článok *Kritika fyzického idealizmu*.

V roku 1950 v dôsledku vnútorných bojov o vládu v maďarskej komunistickej strane bol uväznený a obžalovaný z revizionizmu – roky 1950–1953 strávil vo väzení.

Po opustení väzenia vedecky pracoval ako matematik, preložil tiež klasickú knihu George Polyu *Ako to vyriešiť* do maďarčiny. Formálne bol naďalej komunista, ale jeho názory sa menili – je známe, že v období pred revolúciou roku 1956 bol členom skupiny disidentov.

Po sovietskej invázii do Maďarska v roku 1956 utiekol do Viedne, a odtiaľ do Veľkej Británie. V roku 1958 začal písať doktorskú prácu z filozofie matematiky *Essays in the Logic of Mathematical Discovery* na univerzite v Cambridge. Jeho promotorom bol Karl Popper. Doktorát získal v roku 1961. 

V roku 1960 sa stal prednášajúcim v London School of Economics, kde viedol prednášky z filozofie a matematiky vedľa takých známych osobností ako jeho učiteľ Karl Popper a John Watkins. Pracoval tam až do smrti.

Externé odkazy
--------------

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 130917985
* GND: 118568817
* ISNI: 0000 0001 2146 9658
* LCCN: n50039434
* NK ČR: mzk2005300504
* PIM: PIM62709
* ULAN: 500023389
* VIAF: 108401548
* WorldCat: lccn-n50039434
**Bazanit** je vyvretá extruzívna hornina zložená hlave z klinopyroxénu, plagioklasu, foidov a olivínu. Hornina najčastejšie s afanatickou až porfyrickou textúrou. Od zložením blízkeho bazaltu sa odlišuje zvýšeným obsahom foidov, ktorých objem dosahuje viac než 5% horniny.

V diagrame QAPF sa nachádza v poli 14. V TAS diagrame v poli U1.

Pôvodný termín bazanit zrejme zaviedol okolo roku 320 pred Kr. Theofrastos z Eresu. Súčasné ponímanie horniny zaviedli Fritsch a Riess v roku 1878, neskôr upravené Rosenbuschom.

Bazanit je typický obsahom foidov, obyčajne nefelínu alebo leucitu. Okrem toho ho tvoria Ca-plagioklasy a augit (klinopyroxén), olivín. Akcesórie predstavujú Fe-Ti oxidy ako ilmenit, magnetit-ulvospinel. V malej miere môžu byť prítomné aj alkalické živce (ortoklasy).

Klinopyroxény (augit) a olivín tvoria najčastejšie fenokrysty v základnej sklovitej hmote. Augit pri tom obsahuje podstatne viac Ti, Al a Na ako typické toleitické bazalty. Kremeň rovnako ako ortopyroxén nie je nikdy prítomný. Bazanity tiež neobsahujú klinopyroxén pigeonit. Z geochemického hľadiska majú bazanity nízky obsah kremíka (42 až 45% SiO2) a vysoký obsah alkálií (3 až 5,5% Na2O a K2O) v porovnaní s bazaltom, ktorý obyčajne obsahuje viac SiO2. Nefelinit je však ešte bohatší na alkálie Na2O a K2O v porovnaní s obsahom SiO2.

Bazanity sa vyskytujú na kontinentoch aj na oceánskych ostrovoch. Najčastejšie tvoria lávové prúdy alebo troskové kužele. Spolu s bazaltami sú častým produktom vulkanizmu horúcich škvŕn. Vystupujú napríklad na Havaji alebo Komorských ostrovoch. Na Slovensku sú známe napríklad z kvartérnych vulkanitov na Putikovom vŕšku.

Referencie
----------

1. 1 2  Best, M. G. 2003, *Igneous and metamorphic petrology.* Blackwell Publishing, Malden, 729 s.
2. ↑  Le Maitre, R.W. (Editor) 2002: Igneous rocks: a classification and glossary of terms. Cambridge University Press, Cambridge, 256 s.
3. ↑  Levinson-Lessing, F. J. Struve, E. A. 1963, Petrografičeskij slovar. Gosgeoltechizdat, Moskva, s. 37

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bazanit**
Sídlo na Špitálskej ulici v Bratislave
Súradnice: 48°08′49″S 17°06′59″V﻿ / ﻿48,146953°S 17,116306°V﻿ / 48.146953; 17.116306

**Implementačná agentúra Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR**, predtým **Fond sociálneho rozvoja** je organizácia zriadená v roku 2004 Ministerstvom práce, sociálnych vecí a rodiny SR. Fond sociálneho rozvoja bol zriadený v roku 2004 ako príspevková organizácia, v roku 2007 sa transformoval do štántej rozpočtovej organizácie.

Činnosť Fondu sociálneho rozvoja je financovaná z Európskeho sociálneho fondu a zo štátneho rozpočtu. Finančne podporuje projekty zamerané na zvýšenie zamestnanosti a začlenenie slabých a sociálne vylúčených skupín do spoločnosti. Medzi hlavné oblasti podpory patrí terénna sociálna práca (TSP) v marginalizovaných rómskych komunitách a partnerstiev sociálnej inklúzie (PSI).

Generálnym riaditeľom Fondu sociálneho rozvoja je od roku 2010 Mgr. Marek Hojsík.

Externé odkazy
--------------

* Fond sociálneho rozvoja – oficialná stránka Fondu sociálneho rozvoja
* Fórum TSP - fórum terénnej sociálnej práce na Slovensku (stránka prevádzkovaná Fondom sociálneho rozvoja)
**Kapys** (starogr. Κάπυς – Kapys, lat. *Capys*) je v gréckej mytológii syn dardanského kráľa Assaraka a jeho manželky Hieromnémy, bol dardanský kráľ.

Jeho otec Assarakos pochádzal z Dardanie, ktorého zakladateľom bol Dardanos, syn najvyššieho boha Dia a Plejády Élektry. Ich kráľovstvo Dardania bolo súčasťou Malej Ázie, ktoré sa práve v čase, keď Assarakos zdedil kráľovský trón, rozdelilo na Dardaniu a Tróju.

Assarakos sa oženil s Hieromnémou a splodili dcéru Simoeis a syna Kapya, ktorý prevzal vládu v Dardanii. Kapys sa oženil s Themistou s ktorou mali dcéru Ilus a syna Anchisea. Anchisovým synom bol Aineias. Celá vetva Dardanovcov bola v úzkom spojení s Trójou a najmä Aineias, priamy účastník trójskej vojny, bol najvýznamnejším spojencom Tróje vo vojne proti Achájcom.

Referencie
----------

1. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 3,12,1.
2. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 3,12,2.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. 4. vyd. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8.
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kapys na českej Wikipédii.*
**Vláknica Patouillardova** (*Inocybe erubescens*) je prudko jedovatá huba z čeľade *Crepidotaceae*.

Opis
----

Klobúk je 5 – 9 cm široký, za mladi vajcovitý, potom kužeľovito zvonkovitý, napokon plochý, v strede so zreteľným hrboľom, za mladi biely, na otlačených miestach červenajúci, neskôr krémový až okrovočervenkastý, miestami olivový, v dospelosti takmer celý červenohnedastý, hodvábne vláknitý a lúčovito rozpukaný. Lupene sú až 8 mm široké, husté, pri hlúbiku zúbkom vykrojené, najprv biele, neskôr olivovo hnedasté a napokon hnedočervené. Hlúbik je valcovitý, až 12 cm dlhý a 1 – 1,5 cm hrubý, dolu zhrubnutý, plný, najprv celý biely, neskôr červenoškvrnitý, napokon celý červenohnedastý. Na lome sa vláknito strapká. Dužina je biela, na reze miestami červenie, má nevýraznú chuť a sladkú vôňu po ovocí. Výtrusy sú vajcovito elipsoidné, hladké, bledookrové, 9 – 14 × 5 – 8 μm veľké. Výtrusný prach je hnedý.

Výskyt
------

Rastie niekedy už koncom jari, ale najmä v lete od (mája do septembra) v listnatých lesoch a zmiešaných lesoch, pri cestách, niekedy aj v parkoch, najmä pod bukmi, dubmi a lipami. U nás je menej rozšírená, iba v niektorých rokoch sa vyskytuje častejšie. Hojnejšia je v teplejších oblastiach.

Praktický význam
----------------

Vláknica Patouillardova je prudko jedovatá huba. Ako smrteľná dávka sa uvádza 4 – 5 dkg húb (vážené v čerstvom stave). Otrava sa prejaví už o štvrť alebo o pol hodiny nevoľnosťou, studeným potom a vylučovaním veľkého množstva slín, zimnicou, potom zvracaním, bolestivými hnačkami a kŕčmi. Medzi ďalšie príznaky patrí porucha srdcovej činnosti, dýchavičnosť, celková slabosť, neistá chôdza až závraty a poruchy zraku, pritom tieto nepríjemné pocity prebiehajú pri plnom vedomí. Pri ťažkej otrave môže nastať smrť už o niekoľko minút buď zastavením srdcovej činnosti, alebo zadusením v kŕčoch. Miernejšie otravy trvajú asi 12 hodín a rovnako dlho aj zotavenie. Niekoľko dní sa ešte aj potom u pacienta prejavuje nechutenstvo, strata slín, slabosť, bolesti hlavy a bolestivé pocity na koži.

Možnosť zámeny
--------------

Najčastejšie sa zamieňa s jedlou a chutnou čírovnicou májovou, od ktorej sa odlišuje okrem farby klobúka najmä lupeňmi, ktoré sú najprv belavé, neskôr olivovohnedasté a napokon hnedočervené.

Galéria
-------

* klobúk staršej plodnice a mladé plodniceklobúk staršej plodnice a mladé plodnice
* mladšie a staršie plodnicemladšie a staršie plodnice
* lupene a hlúbik staršej plodnicelupene a hlúbik staršej plodnice
* typické znaky plodnicetypické znaky plodnice

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  Aurel Dermek. *Huby lesov, polí a lúk*. Martin : Osveta, 1985. 70-003-85. S. 206.
2. 1 2 3  Antonín Příhoda. *Hubárov rok*. Bratislava : Príroda, 1973. 64-127-73. S. 201-202.
3. 1 2  Mirko Svrček, Bohumil Vančura. *Huby*. Bratislava : Príroda, 1987. 64-021-87. S. 244.
4. ↑  Aurel Dermek. *Atlas našich húb*. Bratislava : Obzor, 1983. 65-001-83. S. 53.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vláknica Patouillardova**
***Budujme stát pro 40 000 000 lidí*** je vizionárska kniha Jana Antonína Baťu prvýkrát vydaná v roku 1937 v Zlíne v rozsahu 158 strán (v roku 1938 vyšlo II. rozšírené a revidované vydanie so 184 (6) stranami a rozmermi 20,5 x 27,8 cm).

Kniha opisuje, ako by mohlo celé Česko-Slovensko dosiahnuť ešte vyššiu úroveň, a to v ekonomickej, technickej i dopravnej oblasti. Baťa v nej uviedol, že pomocou lepších metód v ťažbe nerastných surovín a poľnohospodárstve, vybudovaním dopravnej infraštruktúry a nadväzujúcim rozšírením remesiel a obchodu celá krajina uživí 40 miliónov ľudí.

Doprava
-------

Ekonomicky Česko-Slovensko rozdelil na západnú časť (krajina Česká a Moravskoslezská), ktorá by bola priemyselnou základňou, a východnej (Slovensko a Podkarpatská Rus), kde by bola základňa surovinová. Dopravne potom plánoval prepojiť celú krajinu predovšetkým cestnou magistrálou, ktorá by bola základom dopravnej siete, vedenú zhruba v trase Cheb - Plzeň - Havlíčkův Brod - Brno - Žilina - Užhorod - Chust. Mala byť vybudovaná v priebehu troch rokov a skrátila by cestovný čas pre najdôležitejší západo-východný smer.

Podobne mali vzniknúť vodné spoje, predovšetkým veľké prieplavy Dunaj-Odra-Labe a Bratislava-Solotvyno. Mali byť budované ale aj malé vodné kanály, podľa vzoru už vybudovaného Baťovho kanála z Otrokovíc do Rohatca, a stavané veľké priehrady a hydroelektrárne.

Baťa tiež plánoval vybudovať železničnú magistrálu z Chebu do zakarpatskej obce Dilove a zblížiť jednotlivé tarify v železničnej doprave. Ministerstvo železníc chcel však premeniť na ministerstvo dopravy, pretože podporoval všetky druhy dopravy, hoci s preferenciou autodopravy. Okrem toho chcel značne rozšíriť sieť obchodných letísk a telefónnej siete.

Administratíva
--------------

Okrem tohto sa dielo zaoberá aj ďalšími makroekonomickými vzťahmi a tiež štátnou správou. Baťa chce znížiť dane, zjednodušiť daňové predpisy a systém podpôr, odstrániť byrokratickú legislatívu a daňové zvýhodnenia a prenechať niektoré služby, kde fungujú stratové štátne podniky súkromnému podnikaniu. Podporuje väčšiu priepustnosť medzi jednotlivými živnosťami, výskum a učňovské a obchodné školstvo. 

Baťa v knihe propaguje právnu istotu, chce menej zákonov, zato trvalejších, zrozumiteľných a bez retroaktivity a odmieta mimoriadne vládne opatrenia. Žiada, aby bol vydaný zákon o zodpovednosti štátu, za škodu spôsobenú nezákonným rozhodnutím a chcel by dokončiť zjednotenie zákonov platných v českých krajinách a na Slovensku. Chce dobre fungujúce súdnictvo, rozšíriť Najvyšší správny súd a uviesť do života ústavný súd.

Externé odkazy
--------------

* Miroslav Uhlíř, Štát pre štyridsať miliónov

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Budujme stát pro 40 000 000 lidí na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°34′37″S 22°06′04″V﻿ / ﻿48,577°S 22,101°V﻿ / 48.577; 22.101

**Kapušianske pláňavy** je geomorfologický podcelok Východoslovenskej roviny. Tvorí ju územie v širšom okolí rieky Uh, najmä južným smerom.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá rovinaté územie vo východnej časti Východoslovenskej roviny. Východný okraj vymedzuje štátna hranica s Ukrajinou, severným smerom ležia Sobranecká rovina a Senianska mokraď. Západne sa rozkladá Laborecká rovina a južným smerom pokračuje Latorická rovina. Všetko sú to podcelky Východoslovenskej roviny.

Chránené územia
---------------

Južný okraj územia zasahuje do Chránenej krajinnej oblasti Latorica, z maloplošných chránených území sa tu nachádza chránený areál Stretavka a Bešiansky polder, prírodná rezervácia Ortov a prírodná rezervácia Raškovský luh.

Osídlenie
---------

Rozsiahle územie Kapušianskych pláňav je stredne husto osídlenou časťou Východoslovenskej roviny. Obce sú rozložené pomerne rovnomerne a v strednej časti leží mesto Veľké Kapušany, ktoré dalo okolitému kraju pomenovanie.

Doprava
-------

Vo Veľkých Kapušanoch sa križujú dva významné cestné ťahy; zo severu na juh vedúca cesta II/555 a zo západu na východ smerujúca cesta II/552. Rovinatým územím vedie tiež železničná trať Bánovce nad Ondavou – Veľké Kapušany i širokorozchodná trať Užhorod – Haniska.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-09-02]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-09-24]. Dostupné online.
Maľba v Liverpoole zobrazujúca Alana Kennedyho s trofejou pre víťaza Európskeho pohára.
**Alan Kennedy** (\* 31. august 1954, Penshaw, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je bývalý anglický profesionálny futbalista, ktorý väčšinu svojej kariéry odohral ako ľavý obranca za Newcastle United a Liverpool. Jeho kariéra trvala 22 rokov a počas tohto obdobia nastúpil na vyše 500 zápasov. Kennedy taktiež reprezentoval Anglicko na seniorskej úrovni.

Je strýkom bývalého profesionálneho futbalistu Toma Kennedyho.

Klubová kariéra
---------------

Kennedy sa narodil v Sunderlande a svoju profesionálnu kariéru začal vo veku 18 rokov za Newcastle United. Po tom, čo si upevnil svoje miesto v tíme hral v tomto klube 5 rokov. V roku 1974 prehral finále FA Cupu nad Liverpoolom. V roku 1978 prestúpil do Liverpoolu za 330 000 libier, čo bola v tom čase britská rekordná prestupová suma za krajného obrancu.

Vo finále Európskeho pohára v roku 1981 proti Realu Madrid strelil Kennedy jediný gól zápasu pred koncom druhého polčasu.

Finále Európskeho pohára v roku 1984 medzi Liverpoolom a Rímom bolo po predĺžení nerozhodné 1:1, takže víťaza určili pokutové kopy. Kennedy strelil rozhodujúcu penaltu, ktorá zabezpečila víťazstvo Liverpoolu.

Kennedy pravidelne nastupoval za Liverpool a s klubom vyhral päť ligových titulov v sezónach 1978/79, 1979/80, 1981/82, 1982/83 a 1983/84.

Reprezentačná kariéra
---------------------

V roku 1984 nastúpil na dva zápasy za anglický národný tím.

Úspechy
-------

Newcastle United
* FA Cup: 2. miesto - 1974
* Texaco Cup: 1974/75
* EFL Cup: 2. miesto 1976

Liverpool
* Football League First Division (5): 1978/79, 1979/80, 1981/82, 1982/83, 1983/84

* EFL Cup (4): 1981, 1982, 1983, 1984
* Charity Shield (3): 1979, 1980, 1982
* Európsky pohár (2): 1981, 1984

Referencie
----------

1. ↑   *Alan Kennedy nephew Tom Kennedy backed to be big hit* [online]. This Is Leicestershire, 15 June 2010. Dostupné online. Archivované 2013-05-05 z originálu.
2. ↑   *Liverpool-Real Madrid: UEFA Champions League 1980/81 Final* [online]. UEFA.com, [cit. 2023-07-31]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *1983/84: Kennedy spot on for Liverpool | UEFA Champions League* [online]. UEFA.com, 1984-05-30, [cit. 2023-07-31]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑  National Football Teams.com

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alan Kennedy na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5461 6493
* LCCN: nr2005005650
* VIAF: 19633567
* WorldCat: lccn-nr2005005650
**Absorpčný koeficient** (iné názvy: **absorpčný súčiniteľ**, **koeficient absorpcie**, **súčiniteľ absorpcie**, **absorpčná konštanta**, **konštanta absorpcie**, **koeficient pohlcovania**, **súčiniteľ pohlcovania**) je koeficient vyjadrujúci pokles hustoty toku elektromagnetického alebo časticového žiarenia ф v závislosti od hĺbky jeho prieniku do prostredia (absorpcia žiarenia).

Koeficient zoslabenia
---------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: koeficient zoslabenia*
Absorpčnému koeficientu podobný (ale odlišný) je pojem koeficient zoslabenia (iné názvy: súčiniteľ zoslabenia; staršie: koeficient extinkcie, extinkčný koeficient, absorptivita; angl. *attenuation coefficient*, staršie: *extinction coefficient*, *absorptivity*).

Lineárny absorpčný koeficient
-----------------------------

Lineárny absorpčný koeficient *µ* sa používa najčastejšie. Predstavuje prevrátenú hodnotu vzdialenosti, na ktorej sa hustota toku žiarenia oslabí e-krát. Závisí od vlnovej dĺžky žiarenia, hustoty a zloženia prostredia. Platí

*фx = ф0 e-µx*
kde фx je hustota toku žiarenia v hĺbke x od vstupu do prostredia, ф0 je hustota toku žiarenia pred vstupom do prostredia (vo vzdialenosti 0 do vstupu), e je Eulerovo číslo

Hrúbku materiálu pri ktorej príde k 1/2 oslabeniu žiarenia nazývame polohrúbka materiálu.

Hmotnostný absorpčný koeficient
-------------------------------

Hmotnostný absorpčný koeficient je definovaný ako 

*µm = µ/ρ*
kde ρ (ró) je hustota prostredia.

Molárny absorpčný koeficient
----------------------------

Molárny absorpčný koeficient je definovaný ako

*µc = µ/c*
kde c je koncentrácia látky v roztoku.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  absorpčný koeficient. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 32.
2. 1 2  Jadrová technika: anglicko-nemecko-francúzsko-rusko-slovenský slovník, Bratislava: Alfam 1987, S. 1205
3. ↑  koeficient absorpce, koeficient pohlcování. In:  *Elektronický meteorologický slovník* [online]. slovnik.cmes.cz, [cit. 2020-05-24]. Dostupné online.
4. ↑   *Nemecko-slovenský technický slovník. 1. diel A-L*. 1. vyd. Bratislava : Alfa, 1993. 565 s. ISBN 80-05-01193-8. S. 24, 25.
5. ↑   *Anglicko-slovenský technický slovník. 1. diel A-J*. 3. vyd. Bratislava : Alfa, 1993. 728 s. ISBN 80-05-00845-7. S. 15.
6. ↑   *IUPAC - attenuation coefficient (A00516)* [online]. goldbook.iupac.org, [cit. 2020-05-24]. Dostupné online.
7. ↑   *D37* [online]. xray.cz, [cit. 2020-05-24]. Dostupné online.  (Poznámka: Kliknúť aj na podčiarknuté kódy)
8. ↑  koeficient extinkce. In:  *Elektronický meteorologický slovník* [online]. slovnik.cmes.cz, [cit. 2020-05-24]. Dostupné online.
9. ↑   *Chemické listy*. [s.l.] : Československá akademie věd. 1969. 718 s. Dostupné online. S. 1093.
10. ↑  anglicky - hmotnostné absorpčné koeficienty

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

* absorptancia
* extinkcia
* Lambertov-Beerov zákon
Ulica Kaptol
Námestie na Kaptole a záhrebská katedrála
**Kaptol** (chorv. *Kaptol zagrebački*) je časť Horného mesta v Záhrebe a sídlo Záhrebskej arcidiecézy. Spolu s Gričom (Gradecom) tvorí záhrebské Horné mesto (*Gornji grad*).

Dejiny
------

Existencia Kaptolu, osady na východnom svahu, je doložená od roku 1094, kedy uhorský kráľ Ladislav I. založil Záhrebskú diecézu. Biskupstvo, biskupova rezidencia a katedrála sa nachádzali v juhovýchodnej časti kaptolského kopca. V blízkosti katedrály sa nachádzala Vlaška ves. Tá bola pod správou biskupa a prvá zmienka o nej pochádza z roku 1198. Ulica Kaptol sa tiahla z juhu na sever cez kaptolský kopec a pozdĺž nej stáli v radoch domy kanonikov. Názov *Kaptol* pochádza z latinského *capitulum* (slov. *kapitula*), čo znamená "zbor kanonikov pri biskupskom chráme".

Katedrála bola vysvätená v roku 1217, ale v roku 1242 bola silne poškodená po mongolskom vpáde. Po roku 1263 bola zreštaurovaná a zrekonštruovaná. Osada Kaptol mala tvar nepravidelného štvoruholníka s južným vstupom na ulici Bakačeva a s koncom na severe pri dnešnej základnej škole Miroslava Krležu. 

V stredoveku nemal Kaptol vlastné hradby. Bol len obkolesený drevenými plotmi a palisádami, ktoré boli opakovane ničené a opravované. Hradby a obranné veže okolo Kaptola boli postavené v rokoch 1469-1473. Veža Prislin blízko dnešnej základnej školy je jedna z najlepšie zachovaných z toho obdobia. V roku 1493 Turci dorazili k Sisku a začali ho obliehať, ale boli porazení. Zo strachu pred tureckou inváziou dal záhrebský biskup postaviť hradby okolo katedrály a svojej rezidencie. Obranné hradby a veže postavené v rokoch 1512-1520 sa zachovali dodnes, s výnimkou opevnenia z prednej strany katedrály, na Kaptolskom námestí. Táto časť hradieb bola zbúraná v roku 1907.

V 13. storočí boli postavené dva gotické kostoly - kostol sv. Františka s františkánskym kláštorom a kostol sv. Márie, rekonštruovaný v 17. a 18. storočí. Na Opatovine dodnes možno vidieť malé domy bývalých obyvateľov Kaptolu, ale niektoré uličky v dolnej časti Kaptola boli v roku 1926 zničené pri výstavbe súčasnej tržnice Dolac. V roku 1334 kaptolskí kanonici založili osadu pre služobníctvo blízko svojich rezidencií, na sever od Kaptola. Tak vznikla nová osada - *Nova ves*, dnešná ulica *Nova ves*.

Administratíva
--------------

Kaptol dnes patrí do štvrti *Gornji grad - Medveščak* spolu s Gričom (Gradecom). Kaptol zahŕňa predovšetkým ulicu Kaptol, ktorá sa tiahne ponad parkom Ribnjak na východe. Nákupné centrum Kaptol Centar sa nachádza na Novej vsi. 

Väčšina Kaptola patrí do záhrebského 1. volebného okrsku *August Cesarec* s počtom obyvateľov 1 523 (2011).

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Zagreb.hr - 1. Mjesni odbor "August Cesarec"* [online].. Dostupné online.

Súradnice: 45°48′53″S 15°58′44″V﻿ / ﻿45,81472°S 15,97889°V﻿ / 45.81472; 15.97889
Pohľad na Lower Manhattan z Brooklynu.
**Lower Manhattan**, známy tiež ako **Downtown Manhattan**, je najjužnejšia časť ostrova Manhattan, hlavného ostrova a obchodného a vládneho centra mesta New York. Obyčajne je definovaná ako oblasť oddelená na severe ulicou Chambers Street, na západe riekou North River (Hudson River), na východe riekou East River a na juhu parkom Battery Park a prístavom New York Harbor (známym aj ako Upper New York Bay).

Výhľad na Lower Manhattan z Empire State Building (december 2011).
Nachádza sa tu Wall Street, mestská radnica, miestny úrad, finančná štvrť a miesto, kde sa nachádzalo Svetové obchodné centrum. Je to štvrtá najväčšia centrálna obchodná štvrť v Spojených štátoch, po Midtown Manhattan, Chicago's Loop, a Washington D.C. Táto časť bola kedysi treťou najvýznamnejšou obchodnou štvrťou, pričom pád na štvrté miesto mohol byť spôsobený stratou Svetového obchodného centra, ktoré disponovalo 16 miliónmi štvorcových stôp kancelárskych priestorov. Strata kancelárskych priestorov 11. septembra 2001 je ekvivalentná kancelárskej ploche v celom meste Cincinnati v roku 2001. Predpokladá sa, že Lower Manhattan získa späť svoje tretie miesto po rekonštrukcii Svetového obchodného centra, pričom sa očakáva rovnaká plocha priestorov a tiež sa počíta s výstavbou nového sídla finančnej firmy Goldman Sachs.

| * z
* d
* u
Časti Manhattanu |
| --- |
| 
* Alphabet City
* Ansonia
* Battery Park City
* Bowery
* Carnegie Hill
* Chelsea
* Chinatown
* Civic Center
* Columbus Circle
* Cooperative Village
* Diamond District
* East Village
* Ellis Island
* Financial District
* Five Points
* Flatiron District
* Garment District
* Governors Island
* Gramercy
* Gramercy Park
* Greenwich Village
* Hamilton Heights
* Harlem
* Hell’s Kitchen
* Herald Square
* Hudson Heights
* Hudson Yards
* Inwood
* Kips Bay
* Koreatown
* Lenox Hill
* Liberty Island
* Lincoln Square
* Little Germany
* Little Italy
* Loisaida
* Lower East Side
* Lower Manhattan
* Madison Square
* Manhattan Valley
* Manhattanville
* Marble Hill
* Meatpacking District
* Midtown Manhattan
* Morningside Heights
* Murray Hill
* NoHo
* Nolita
* Peter Cooper Village
* Polo Grounds
* Radio Row
* Randall's Island
* Roosevelt Island
* Rose Hill
* San Juan Hill
* SoHo
* South Street Seaport
* Spanish Harlem
* Stuyvesant Town
* Sugar Hill
* Sutton Place
* Tenderloin
* Theatre District
* Times Square
* TriBeCa
* Tudor City
* Turtle Bay
* Two Bridges
* Union Square
* Upper East Side
* Upper Manhattan
* Upper West Side
* Ward’s Island
* Washington Heights
* West Village
* Yorkville

 |  |
| 
* **Komunitné rady**: 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* 10
* 11
* 12

 |