Ilustrácia Vitruvia z roku 1684 (vpravo) ako prezentuje svoje dielo *De Architectura* Augustovi.
**Marcus Vitruvius Pollio** (\* 80/70 pred Kr. – † po 15 pred Kr.) bol starorímsky technik, architekt a autor diela *De architectura* (O architektúre), v ktorom sa dochovali cenné vedomosti o rímskom staviteľstve a technických objavoch. 

Vitruvius pôsobil v Caesarovom vojsku ako veliteľ stavebných inžinierov (*praefectus fabrum*) a v mierovom období ako civilný architekt. Za vlády Augusta ho práve jeho rozsiahle skúsenosti v oblasti staviteľstva viedli k tomu, aby svoje poznatky spísal v desiatich knihách, ku ktorým boli priložené aj nákresy.

Vitruviov praenomen Marcus nie je doložený a ide iba o predpokladané meno. Tak isto ani jeho cognomen Pollio nie je istý. Objavuje sa síce pod týmto menom vo výťahu Cetia Faventina (*Vitruvius Polio aliique auctores*), ale tento úsek sa dá čítať dvojako: ako "Vitruvius Pollio a iní" alebo "Vitruvius, (Asinius) Pollio a iní".

Život
-----

Podľa vlastných slov sa Vitruvius narodil ako slobodný občan a slúžil vo vojsku Julia Caesara v Hispánii, Galii, Akvitánii a Ponte. V Caesarovom vojsku zastával presnú pozíciu veliteľa technickej jednotky zodpovednej za konštrukciu a údržbu obliehacích strojov – balíst, škorpiónov a ďalších metacích zariadení. Je pravdepodobné, že sa Pollio zúčastnil tak dôležitých vojenských operácii ako obliehania Massilie (49 pred Kr.), bitky pri Alesii a Gregovii a obliehania Avarica v Galii (52 pred Kr.). 

O Vitruviovej civilnej kariére je len niekoľko málo zmienok pochádzajúcich z jeho pera. Hoci sa podieľal veľmi pravdepodobne na navrhovaní a konštrukcii viacerých stavieb, sám spomína iba jednu – verejnú budovu (*basilica*) v meste Fanum (dnes Fano) dokončenú roku 19 pred Kr. Po tejto stavbe dnes nezostáva ani stopa, aj keď je možné, že, v súlade s kresťanským zvykom, bola premenená na cirkevnú budovu a teraz tvorí súčasť katedrály v tomto meste.

V starobe si za svoje životné zásluhy a za napísanie *De architectura* vyslúžil Vitruvius Pollio priazeň cisára Augusta, ktorý ho štedro podporoval. Jeho presný dátum smrti nie je známy, predpokladá sa ale, že k nej došlo až po roku 15 pred Kr.

*De architectura*
-----------------

Exemplár talianskeho prekladu knihy *De architectura* z roku 1521.
 *vitruviánsky muž* od Leonarda da Vinci, je kresba ľudského tela uprostred kružnice a štvorca odvodená z časti Vitruviusových písomností, ktoré sa zaoberajú geometriou a ľudskou proporciou.
*De architectura* je jediné dochované klasické dielo, z ktorého si dnes môžeme urobiť predstavu o rímskom staviteľstve a jeho možnostiach. Dielo bolo napísané približne v roku 20 pred Kr.. Skladá sa z 10 kníh, jednotlivé knihy diela sú venované:

1. základy urbanistiky a plánovania miest, krajinná architektúra, potrebná kvalifikácia architekta, alebo presnejšie stavebného inžiniera
2. stavebné materiály
3. chrámy a stĺpový rád
4. *pokračovanie 3. knihy*
5. verejné budovy, divadlá, kúpele, zápasiská, fórum
6. súkromné budovy, grécky dom
7. vnútorné dekoratívne omietky, vnútorné zariadenia, farby
8. vodné zdoje, akvadukty, studne a cisterny hydraulika
9. meranie, geometria, astronómia (obsahuje popis slnečných hodín)
10. stavebné a vojenské stroje (obliehacie stroje, mlyn, zdviháky,...)

*De architectura* je dielo významné nielen ako súbor staviteľských poznatkov, ale i ako práca, ktorá o architektúre a staviteľstve pojednáva z filozofického a estetického hľadiska. Podobne ako Cicero v spise *De oratore* (O rečníkovi) požaduje od rečníka dokonalé a všestranné vzdelania, i Vitruvius žiada, aby staviteľ mal znalosti plynúce zo všetkých oborov (Cicero bol pre Vitruvia literárnou predlohou). *De architectura* sa pridržiava aristotelovského teleologického pohľadu na podstatu staviteľstva. Všetky stavby by mali vychádzať z prírody a jej bezmedznej účelovosti. Tri vývojové stupne gréckej architektúry – známe ako dórsky, iónsky a korintský sloh – sa podľa Vitruvia pridržiavajú Aristotelovho modelu.

Vrcholom staviteľského umenia prírody, ktoré sa pokúša architekt pochopiť, je konštrukcia samotného ľudského tela. Vitruvius je tvorcom konceptu označovaného ako *homo vitruvius* (vitruviánsky muž), teda človeka, ktorého proporcie sú vpísané do kružnice a štvorca, dvoch základných geometrických tvarov. Podobu takéhoto ideálneho človeka nakreslil humanista Leonardo da Vinci.

Vitruvius stanovuje v *De architectura* tri kritéria, ktoré má akákoľvek stavba spĺňať – *firmitas, utilitas, venustas* (trvácnosť, užitočnosť, krása).

### Znovuobjavenie

Tak ako ostatné diela o rímskej architektúre, o existencii ktorých máme doklady, až do renesancie bola aj Vitruviova *De architectura* považovaná za stratenú. Roku 1414 ju objavil florentský humanista Poggio Bracciolini. Práca antického architekta poslúžila Leonovi Battistovi Albertimu ako hlavný zdroj pre jeho spis *De re aedificatoria* (1450). Prvé kritické vydanie Vitruvia sa objavilo roku 1486 a bolo dielom Fra Giovanniho Sulpitia. Skoro nato nasledoval preklad do taliančiny (1521), francúzštiny (1547), angličtiny, nemčiny (1543) a španielčiny. Roku 1511 vytvoril pravdepodobne Fra Giovanni Giocondo drevoryty, ktoré nahradili stratené pôvodné ilustrácie.

Objav Vitruviovho spisu poskytol humanistickým staviteľom možnosť pochopiť a následne aplikovať princípy starovekej architektúry. Výsledky ich snaženia sa ukazujú v staviteľstve renesancie, baroka aj neoklasicizmu.

Referencie
----------

1. ↑  Vitr. De arch. praef. 2
2. 1 2  Langmead, Garnaut: Encyclopedia of Architectural and engineering feats. 2001 ISBN 1-57607-112-X

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Marcus Vitruvius Pollio**

Externé odkazy
--------------

* www.vitruvius.be Archivované 2009-06-28 na Wayback Machine úryvky z diela De architectura (po anglicky)

Autoritné údaje: * abART: 84713
* BnF: 11928567v
* GND: 118627252
* ISNI: 0000 0001 2130 962X
* LCCN: n79043913
* NK ČR: jn19981002335
* ULAN: 500014983
* VIAF: 77586244
* WorldCat: lccn-n79043913