JUDr. **Svetozár Hurban-Vajanský**, vlastným menom *Svetozár Miloslav Hurban* (\* 16. január 1847, Hlboké – † 17. august 1916, Martin) bol slovenský spisovateľ, publicista, literárny kritik a politik. Pseudonymy: Belko Igor, Hlbocký, Igor, Igor Inovský, Igor Valach, Ján Krčazný, Ján Závora, Jaroš Dolský, Kvetuš Miloslav, Napreják. Zvaný aj "Patriarcha Slovákov".

Životopis
---------

Narodil sa ako najstarší syn Jozefa Miloslava Hurbana a jeho manželky Anny Jurkovičovej. Vzdelanie získal v Hlbokom, Modre, Tešíne (1858), v hornorakúskom Oberschutzene, ako štipendista v pruskom Stendale (1863 – 1866), zmaturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1867). V štúdiu pokračoval na právnickej akadémii v Bratislave (1867 – 1870), štúdium dokončil v Budapešti (1871).

Pracoval ako koncipient v Trnave, Budapešti, Bratislave i Viedni, až si napokon otvoril vlastnú prax v Skalici. V roku 1875 sa oženil s Bratislavčankou Idou Dobrovitsovou, a vďaka právnym neúspechom sa snažil uchytiť vo viacerých mestách (Viedeň, Námestovo, Liptovský Mikuláš). Po roku 1878 sa pokúšal pracovať ako profesor v Rusku, Bulharsku či ako redaktor v Martine, no ani tu sa nestretol s väčším úspechom.

V roku 1878 bol povolaný do armády, stal sa redaktorom v Martine (*Národnie noviny*) a neskôr aj ich šéfredaktorom (od 1906). Pôsobil tiež ako interný spolupracovník časopisu *Orol*, neskôr od roku 1881 obnovil vydávanie časopisu *Slovenské pohľady*, okolo ktorého sústredil literárny a kultúrny slovenský život. Od roku 1894 bol až do smrti tiež tajomníkom ženského spolku *Živena*.

Viackrát bol uväznený za svoju novinársku a publicistickú činnosť (v Banskej Bystrici, vo Vacove), veľa cestoval (Rusko, Praha, Budapešť, Viedeň, Mníchov). Začiatkom 80-tych rokov 19. storočia sa stal vedúcim zjavom mladej generácie. Prispelo k tomu aj to, že bol najstarším synom predstaviteľa štúrovskej generácie Jozefa Miloslava Hurbana. Bol tiež členom študentského spolku Naprej, popredným činiteľom SNS a odporcom hlasistov. Pochovaný je na Národnom cintoríne v Martine.

Jeho syn, Vladimír Ladislav Hurban, bol slovenským diplomatom v zahraničných službách Československa.

Tvorba
------

Hrob na Národnom cintoríne v Martine
Svojou literárnou tvorbou pobúril všetkých politikov z obdobia slovenského realizmu. Veľký vplyv na jeho umelecký vývoj malo prostredie, v ktorom vyrastal, kde sa okrem štúrovskej ideológie stretával i so zahraničnou literatúrou. Dôverne poznal antickú literatúru, no i literatúru nemeckú, anglickú, ruskú či českú. Začiatky jeho literárnej činnosti sa prejavovali už v jeho detstve, keď ako desaťročný začal prispievať do doma písaného časopisu Zrnká. Väčšinu diel napísal v slovenčine, no písal tiež nemecky. Jeho manželka tiež neskôr prekladala jeho práce do nemčiny. Vo svojich dielach reagoval na súdobé spoločenské problémy, venoval sa i problematickým vzťahom jednotlivca a národa či boja za zachovanie národa. Spočiatku sa venoval najmä písaniu poézie, neskôr sa venoval i próze a prekladom.

### Literárnokritická a publicistická činnosť

S inonárodnými literatúrami sa Vajanský vyrovnával ako literárny kritik a aktívny umelec – tvorca. Poznal originály diela českých, juhoslovanských, poľských, maďarských i nemeckých autorov. V maďarskej literatúre mal kritické až odmietavé stanovisko. Veľmi si vážil českú literatúru, aj keď mal proti niektorým autorom výhrady (napr. J. Vrchlický). Ostro odsudzoval naturalistickú tvorbu Émile Zolu i negatívne prvky v moderných tendenciách západoeurópskych literatúr. Preto hlavnú pozornosť obracal radšej „k zdravému" východu, v ruskej realistickej literatúre, ktorú považoval za už jestvujúci vrchol súčasného európskeho umeleckého vývoja.

Vyjadroval sa ako kritik-publicista skoro systematicky k dielam svojich súčasníkov P. O. Hviezdoslava, M. Kukučína, T. Vansovej a ďalším. V jeho prenikavých kritických úvahách sa prejavujú aj protirečivosti, ktoré súviseli s eklektickým charakterom jeho estetických i literárnokritických názorov. Jeho kritická činnosť (výber z nej vyšiel v dvoch zväzkoch: State o slovenskej literatúre, 1956 a State o svetovej literatúre, 1957) hlboko zasahovala do rozvoja slovenskej realistickej spisby.

Neobyčajne rozsiahla bola publicistická aktivita S. H. Vajanského. V Národných novinách pracoval ako redaktor takmer 40 rokov. Bol jedným z ideológov martinského centra a Národnej strany. Ideovú koncepciu národného života rozvádzal najjednoznačnejšie vo svojich publicistických článkoch.
„Cárskofilská orientácia v politike, filozofický idealizmus v názore, buržoázna predstava národa v spoločenskej koncepcii, etický konzervativizmus v nazeraní na ľudské vzťahy" – to boli krajné polohy jeho ideologickej platformy.

Napriek tomu všetkému Vajanského úsilie o oslobodenie podrobeného národa svojou podstatou malo aj svoju pozitívnu stránku. Práve tento aspekt v jeho publicistickej činnosti mu umožňoval s kritickým zanietením odhaľovať metódy i praktiky vládnucich strán i byrokratického štátneho aparátu. Svoju politickú koncepciu sformuloval v úvahe Nálady a výhľady, ktorá vyšla v osobitnom knižnom výtlačku v roku 1897. Vajanského činnosť bola bohatá a mnohostranná. Ani o jednom spisovateľovi sa nevyslovilo toľko protirečivých názorov ako o S. Hurbanovi. Bol spolutvorcom modernej slovenskej poézie i prózy, podnecoval ako umelec i kritik realistickú orientáciu slovesnej tvorby na Slovensku v poslednej štvrtine 19. storočia.

### Národné noviny

Šéfredaktorom Národných novín bol už spomínaný S. H. Vajanský. Boli to slovenské politické noviny, ktoré vychádzali v rokoch 1870 – 1947 v Martine a v roku 1948 v Bratislave 3 až 6-krát týždenne. Boli pokračovateľom Pešťbudínskych vedomostí.
„ V nich sa začínajú objavovať jeho publicistické príspevky, napr. Listy z Požúňa pod pseudonymom Miloslav, Napreják a Starý Napreják." 
Prvý list vyšiel v čísle 46 z 9. júna 1868. Píše sa v ňom o výlete slovenskej mládeže na hrad Devín.
Národné noviny plnili funkciu reprezentanta a neoficiálneho tlačového orgánu Slovenskej národnej strany. Boli to najdlhšie vychádzajúce politické noviny. Veľa miesta z nich zaberali zoznamy prispievateľov na Dom Matice slovenskej a iné národné podujatia. Neskôr sa ich obsah rozšíril nielen o fejtóny a reportáže, ale aj o verše, povesti, literárne kritiky, životopisy významných osobností a pod.

S. H. Vajanský zintenzívňuje svoju publikačnú činnosť v časopisoch Orol, kde tiež pôsobí ako redaktor a aj v Národných novinách. Sem uverejňuje svoje úvodníky, komentáre, glosy, eseje, besednice, fejtóny, pripravuje prehľady z domáceho i zahraničného politického spravodajstva. Kriticky hodnotí diela európskej i domácej literárnej produkcie, informuje o kultúrnom dianí doma i vo svete. Vo svojich príspevkoch zapája aj dianie na Slovensku, resp. v Rakúsko-Uhorsku do širšieho európskeho až svetového kontextu.
Národné noviny priniesli oznam o pripravovanom vydaní Vajanského zbierky Tatry a more. Táto zbierka je umeleckým vyjadrením autorovho nedobrovoľného pobytu u južných Slovanov. Venoval ju českému básnikovi Adolfovi Heydukovi za jeho osobitný záujem o Slovensko v knihe Cimbál a housle.
Okrem toho tu publikoval i veľké množstvo básní, medzi ktoré patria napr. Kykymola, Matúšova mohyla, Pozdravenie hosťom Pauliny-Tótha, Epilog a mnoho ďalších. V tom istom ročníku sa objavila aj jeho literárnokritická esej Shakespeare. 1. júla 1873 tu vychádza úvodník Škola a život, ktorý vtedajší redaktor časopisu Viliam Pauliny-Tóth podpísal pseudonymom Vajanský a ten si Svetozár Hurban osvojil ako definitívny.

### Slovenské pohľady

Za veľmi významné v slovenskej žurnalistike, priamo až za prevratné sa považujú Hurbanove vystúpenia so Slovenskými pohľadmi na vedi umeňja a literatúru v roku 1846- v dobe vyvrcholenia predrevolučnej činnosti štúrovskej generácie. Vtedy sa kládli prvotné základy kultúry a literatúry v novej spisovnej slovenčine, ktorú aj sám rozvíjal. Zo Slovenských pohľadov chcel vytvoriť taký časopis, v ktorom by sa „vedeňja a videňja" rozvíjalo. Chcel z neho spraviť adekvátneho partnera štúrovských politických novín a ich literárnej prílohy. Hurban sa takto stáva jedným z tvorcov modernej slovenskej žurnalistiky v novej spisovnej reči. Svoju samostatnú novinársku činnosť začínal, keď nemal ešte ani tridsať rokov, teda vo veku, v ktorom sa týmto smerom uberali napr. Karol Kuzmány a Ľudovít Štúr.

Hurbanove Slovenské pohľady boli označované aj ako prvý vedecký časopis v novej slovenčine. Nešlo mu tu v pravom slova zmysle o vedu, ale len o jej popularizáciu. Hurbanov súčasník Ctiboh Zoch označoval štúdie J. H. Vajanského za subjektívne náhľady na objektívnosť. Publikoval tu veľké množstvo básní, recenzií, cestopisných čŕt a štúdií. Medzi básne patria napr. Noc, v Černokňažníku básne Božie hody, Tri sloky, Krvavý Khagal. Okrem toho tu uverejnil preklad Turgenevovej novely Mumu, nekrológy za Samom Chalupkom, Alexandrom Sergejevičom Puškinom a kritické štúdie o Heydukovej zbierke V zátiší. Z cestopisných čŕt to boli napr. Výlety tatranské a Púť do Čiech.

Slovenské pohľady kvôli novému tlačovému zákonu z roku 1852 zanikajú. Tlačový zákon ani vydávanie štvrťročníka nepripúšťal, ak redaktor nebýval v mieste jeho vychádzania. Hurban bol teda prinútený 31. augusta 1852 vydať posledné číslo Slovenských pohľadov a aj po jeho veľkom boji Slovenské pohľady prestávajú vychádzať. Slovensko tak stratilo významný časopis, ktorý práve v tej dobe potrebovalo. Slovenskými pohľadmi vrcholí Hurbanova publicistika.
„Veď v dobe ich vychádzania, ako napísal Andrej Mráz, bol Hurban v zenite svojich mladistvých rokov, keď prekypoval veľkými schopnosťami a keď veľkými ideálmi chcel rozplameňovať deptaný slovenský život, vystavený ťažkým otrasom."

Dielo
-----

### Poézia

* 1878 – *Jaderské listy*, cyklus básní (vyšlo v časopise Národnie noviny)
* 1878 – *Vít*, fragment románu s pôvodným názvom Dušinský (vyšlo v časopise Orol)
* 1879 – *Tatry a more*, zbierka básní, delená na 7 dielov (vročenie má 1880, no vyšla už koncom predošlého roku):
	+ *Zvuky*
	+ *Maják*
	+ *Jaderské listy*
	+ *Sny a báje*
	+ *Ratmír*
	+ *Herodes*, veršovaná poviedka
	+ *Dozvuky*
* 1884 – *Spod jarma*, zbierka básní
* 1885 – *Vilín*, poéma (vyšlo v časopise Živena a Národný almanach)
* 1890 – *Verše*, zbierka básní

### Próza

* 1873 – *Siroty*, povesť (prepracovaná vyšla v roku 1900 pod názvom Zločin a pokánie)
* 1874 – *Duchovia sudov. Obrázok z novejších časov*, prozaická burleska
* *Obrázky z ľudu*, cyklus 7 besedníc:
	+ *Hudba pod lipou*
	+ *Rubačova žienka*
	+ *Koniari* (neskôr nazvaná *Na obnôcke*)
	+ *Čierny idealista*
	+ *Na Bašnárovom kopci*
	+ *Ostriež*
	+ 1880 – *Cigáň* (vyšlo v časopise Národnie noviny)
* 1880 – *Ľalie*, románovo koncipovaná novela (vyšlo v časopise Orol)
* 1881 – *V jasku*, novela
* 1881 – *Kandidát*, novela
* 1881 – *Podrost*, novela
* 1881 – *Mier duše*, novela
* 1882 – *Dve sestry*, novela
* 1882 – *Babie leto*, novela
* 1882 – *Búrka v zátiší*, novela
* 1882 – *V malom meste*, novela
* 1883 – *Letiace tiene*, románovo koncipovaná novela (Besedy a dumy, 1. diel.)
* 1884 – *Suchá ratolesť*, román (Besedy a dumy, 2. diel.)
* 1889 – *Na rozhraní*, román (dielo sa začalo tlačiť, no napokon vďaka Vajanského rozhodnutiu nevyšlo)
* 1893 – *Rozpomienky z väzenia*
* 1890 – *Podivíni*, novela (vyšlo v časopise Slovenské pohľady)
* 1891 – *Jarný mráz*, novela (vyšlo v časopise Slovenské pohľady)
* 1893 – *Pustokvet*, román (vyšlo v časopise Slovenské pohľady, knižne v roku 1907)
* 1893 – *Babie leto*
* 1895 / 1896 – *Koreň a výhonky*, román (vyšlo v časopise Slovenské pohľady)
* 1901 – *Kotlín*, románový pamflet
* 1904 a 1913 – *Blíženci*, novela (v Amerike vyšlo v roku 1910 pod názvom *Daniel Chlebík*)
* 1905 – *Husľa*, novela

### Cestopisy

* 1901 – *Dubrovník – Cetinje*
* 1905 – *Volosko – Venecia*
* 1910 – *Sofia – Pleven*

### Literárna kritika

* 1880 – *Kritické listy s J. Škultétym* (vyšlo v časopise Orol)
* 1956 – *State o slovenskej literatúre*
* 1957 – *State o svetovej literatúre*

### Ostatné

* 1868 – *Dopisy z Požúňa*
* 1873 – *Škola a život*, úvodník časopisu Národnie noviny z 1. júla 1873, ktorý Viliam Pauliny-Tóth podpísal nie menom autora, ale pseudonymom Vajanský
* 1886 – *Umenie a národnosť*
* 1897 – *Storočná pamiatka narodenia Štefana Moysesa 1797 – 1897*
* 1897 – *Nálady a výhľady*
* 1900 – *Politický proces 28 Slovákov a Sloveniek pre búrenie, jehož záverečné pojednávanie bolo pred kráľ. súdnou stolicou v Banskej Bystrici dňa 4. januára a 5. januára 1900*
* 1902 – *Tretí kongres slovanských novinárov a čo bolo okolo neho*
* 1903 – *Väzeňské rozpomienky zo svojho jednoročného segedínskeho a trimesačného baňskobystrického väzenia*
* 1904 – *Otcova a deti a beletria*, doslov k prekladu diela od Turgeneva *Otcovia a deti*
* 1908 – *Listy z Uhorska* (vydala Matica slovenská, Martin 1977)
* 1912 – *Umenie v živote národov*, štúdia

### Korešpondencia

* 1860 / 1890 – *Korešpondencia Svetozára Hurbana Vajanského*, Zväzok 1
* 1890 / 1916 – *Korešpondencia Svetozára Hurbana Vajanského*, Zväzok 2
* 1860 / 1916 – *Korešpondencia Svetozára Hurbana Vajanského*, Zväzok 3
* 1962 – *Korešpondencia P. O. Hviezdoslava so Svetozárom Hurbanom Vajanským a Jozefom Škultétym*

### Výbery

* 1907 / 1913 – *Zobrané diela Sv. Hurbana Vajanského*. Zv. 1 – 12 (vyšlo v Martine)
* 1924 / 1932 – *Zobrané diela Sv. Hurbana Vajanského*. Zv. 1 – 12 (vyšlo v Trnave)
* 1926 – *Výber z diel Svetozára Hurbana Vajanského*
* 1926 – *Mládeži*
* 1934 / 1939 – *Zobrané diela Sv. Hurbana Vajanského*. Zv. 1 – 18 (vyšlo v Martine)
* 1937 – *Výber z díla Sv. Hurbana Vajanského*
* 1947 – *Výber z diela*
* 1956 – *Výber z poézie*
* 1957 – *Babie leto*
* 1967 – *Kandidát*
* 1971 – *Čo ľud môj cíti*
* 1972 – *Svadobné šaty*

Ocenenie
--------

* Roku 1911 vyznamenaný srb. Radom sv. Sávu III.st.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník
* Emil Benčík: *Králi ducha- Uväznený vietor*, Eben-Libellus, Bratislava, 2010

Iné projekty
------------

WikizdrojeWikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Svetozár Hurban-Vajanský**
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Svetozár Hurban-Vajanský**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Svetozár Hurban-Vajanský**

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru v Hlbokom; záznam číslo 2; pokrstený ako Svetozár Miloslav Hurban
* Plné texty diel Svetozára Hurbana Vajanského
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 154522
* BnF: 120237355
* GND: 118775340
* ISNI: 0000000108701459
* LCCN: n85002492
* NK ČR: jn19981002289
* SNK: 158908
* VIAF: 12321448
* WorldCat: lccn-n85002492