**Čierny pluk** (iné názvy: **čierne vojsko**, **čierna légia**, **Čierny pluk**:261; lat. legio nigra, exercitus nigrorum, banda nera, maď. fekete sereg) bolo stále žoldnierske vojsko (resp. jeho jadro) uhorského kráľa Mateja I.

Čierny pluk vznikol v roku 1462, keď Matej I. prijal jednotky Jána Jiskru a Petra Komorovského do svojho žoldnierskeho vojska. Po bitke pri Veľkých Kostoľanoch vstúpili do čierneho pluku aj bratrícki vojaci Jána Švehlu. Istý čas tam pôsobili aj vojaci iného husitského veliteľa – Jána Talafúsa z Ostrova.

Skladal sa z 6 000 – 8 000 mužov (neskôr 10 000 – 12 000), z ktorých 1000 tvorilo ťažkú jazdu a zvyšok bola pechota, ktorá bola vyzbrojená panciermi, štítmi, kopijami a mušketami. Istý podiel mala aj ľahká jazda (husári). Výdaje na čierny pluk vyžadovali značnú časť kráľovskú rozpočtu, mesačný žold pešiaka bol 3 a pre jazdca 5 zlatých, iný zdroj uvádza: pešiak 2, ľahká jazda 2,5 a ťažká jazda 3 zlaté mesačne.

Čierny pluk patril medzi najbojaschopnejšie armády vtedajšej Európy, šlo o prvú pravidelnú a stálu uhorskú armádu. Jeho vycvičení a spoľahliví vojaci tvorili oporu pre výboje Mateja I.

Hlavný veliteľ čierneho pluku bol Matej I. významnými veliteľmi bol napr. František z Hája, Ján Tetauer, Ján Podmanický, Ján Haugwitz.

Po smrti Mateja I. v apríli 1490 bol čierny pluk zdecimovaný uhorskými feudálmi. Časť prešla do služieb Vladislava II. ktorý však nedokázal zabezpečiť pravidelný žold a tak vojaci rabovali. Vo februári 1492 ich v bitke pri Sáve porazil Pavol Kiniži na čele bandérií a insurekčného vojska. Formálne zanikol nariadením kráľa Vladislava II. zo 6. januára 1493. Zostávajúci vojaci sa pripojili k žoldnierom Francúzska (bandes noires).

Poznámky
--------

1. ↑  Poznámka k názvu: vznikol až po smrti Mateja I. a dodnes nie je uspokojivo vysvetlený. Mohlo ísť o pomenovanie podľa čiernej farby oblečenia a výzbroje alebo podľa čiernych stúh, ktoré vojaci nosili po smrti Mateja. V súdobých prameňoch sa vyskytuje označenie český pluk.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  čierny pluk. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2003. 702 s. ISBN 80-224-0761-5. Zväzok 3. (Č – Eg), s. 109.
2. 1 2 3 4 5  ČIERNE VOJSKO. In: ŠKVARNA, Dušan, et al. *Lexikón slovenských dejín*. 3. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, 2006. 381 s. ISBN 80-10-00872-9. S. 219.
3. 1 2 3  KÓNYA, Peter, a kol. *Dejiny Uhorska : (1000 – 1918)*. [2. vyd.] [Bratislava] : Citadella, 2014. 787 s. ISBN 978-80-89628-59-9. S. 151 – 152.
4. 1 2 3 4  čierny pluk. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 2. nezm. vyd. Zväzok I. A – D. Bratislava : Veda, 1985. 624 s. S. 473.
5. ↑  MATEJ KORVÍN. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok VI M – N. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2017. 795 s. ISBN 978-80-8149-079-8. S. 260 – 262.
6. 1 2 3 4  KLEIN, Bohuš; RUTTKAY, Alexander; MARSINA, Richard. *Vojenské dejiny Slovenska*. Zväzok I : Stručný náčrt do roku 1526. Bratislava : Ministerstvo obrany SR, [1994]. 177 s. ISBN 80-967113-1-8. S. 157 – 158.
7. ↑  MRVA, Ivan; SEGEŠ, Vladimír. *Dejiny Uhorska a Slováci*. 1. vyd. Bratislava : Perfekt, 2012. 397 s. ISBN 978-80-8046-586-5. S. 120.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čierny pluk**