recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Patrick Stephan Kluivert** (\* 1. júl 1976, Amsterdam) je bývalý holandský futbalový reprezentant, ktorý hrával na pozícií útočníka. Počas svojej kariéry hrával za kluby Ajax Amsterdam, AC Miláno, FC Barcelona, Newcastle United, Valencia CF, PSV Eindhoven a Lille OSC. Predovšetkým v drese Ajaxu a Barcelony sa prejavil jeho futbalový talent. Úspešné bolo jeho pôsobenie aj v holandskej reprezentácii, kde drží rekord v počte strelených gólov.

Životopis
---------

Narodil sa v Amsterdame v rodine, ktorá má predkov zo Surinamu a Curaçaa. Po roku v drese Schellingwoude sa stal členom mládežníckej akadémie Ajaxu. Už v mládežníckom veku reprezentoval svoju krajinu v jednotlivých vekových kategóriach. V roku 1994 sa stal členom prvého mužstva Ajaxu. Bol súčasťou tzv. zlatej generácie futbalistov Ajaxu zo začiatku 90. rokov. K ostatným hráčom tímu patrili tiež odchovanci klubu - Edgar Davids, Clarence Seedorf a Edwin van der Sar. Spolu získali titul v Lige majstrov v roku 1995. O dva roky neskôr v dôsledku Bosmanovho pravidla prestúpil do AC Miláno. Tu odohral len jednu sezónu, než sa presunul do katalánskeho klubu FC Barcelona.

V drese Barcy ho opäť viedol tréner Louis van Gaal, jeho učiteľ ešte z pôsobenia v Ajaxe. Kluivert utvoril úspešné útočné duo s Rivaldom a pomohol klubu získať titul v La Lige v roku 1999.

V roku 2004 odišiel do klubu anglickej Premier League Newcastle United. Tu hrával v útoku s Alanom Shearer a napriek ich streleckej potencii sa klub rozhodol Kluivertovi nepredĺžiť kontrakt. Neskôr nasledoval návrat do Španielska, kde hrával za Valenciu. Väčšinu jeho pôsobenia v tomto klube však bol zranený. Napriek úvahám o návrate do Ajaxu sa jeho novým klubom stal konkurenčný PSV Eindhoven, s ktorým podpísal ročnú zmluvu. Jeho posledným klubom bol francúzsky Lille OSC.

Úspechy
-------

* Holandsko **Ajax**
	+ Holandský superpohár 1994, 1995
	+ Eredivisie 1995, 1996
	+ Liga majstrov UEFA 1995
	+ Superpohár UEFA 1995
	+ Interkontinentálny pohár 1995
* Španielsko **Barcelona**
	+ La Liga 1999
* Holandsko **PSV**
	+ Eredivisie 2007

Externé odkazy
--------------

* Patrick Kluivert.com Archivované 2019-10-22 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Patrick Kluivert na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Holandské mužstvo – MS 1998 (4. miesto) |
| --- |
| 
* 1 van der Sar
* 2 Reiziger
* 3 Stam
* 4 F. de Boer
* 5 Numan
* 6 Jonk
* 7 R. de Boer
* 8 Bergkamp
* 9 Kluivert
* 10 Seedorf
* 11 Cocu
* 12 Zenden
* 13 Ooijer
* 14 Overmars
* 15 Bogarde
* 16 Davids
* 17 van Hooijdonk
* 18 de Goey
* 19 van Bronckhorst
* 20 Winter
* 21 Hasselbaink
* 22 Hesp
* Tréner: Hiddink

 | Holandsko |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0003 9504 1392
* VIAF: 289701502
IBM PowerPC 601
**PowerPC** je inštrukčná sada (architektúra) mikroprocesorov založená na architektúre RISC vytvorená v roku 1991 konzorciom spoločností Apple, IBM a Motorola. Pôvodným zámerom konzorcia bolo využitie procesorov PowerPC v osobných počítačoch, využité však boli i v tzv. vnorených systémoch a vysokovýkonných superpočítačoch. Najvýznamnejším a najznámejším je však ich využitie v počítačoch Apple v rokoch 1994 až 2006 (známe pod označením PowerPC G3, G4 a G5).

V súčasnosti sa procesory založené na PowerPC využívajú aj v hracích konzolách, napr. v Sony Playstation 3 alebo v XBOX 360 spoločnosti Microsoft.

Externé odkazy
--------------

* Procesory PowerPC - seriál o procesorech PowerPC (Czech Pegasos User Group)[nefunkčný odkaz]
* PowerPC overview (po anglicky)
* IBM, Apple, RISC, and the Roots of the Power Mac (po anglicky)
* Recenze systému OS/2 Warp, PowerPC Edition Archivované 2010-08-12 na Wayback Machine (po anglicky)
* A developer's guide to the POWER architecture (po anglicky)
* POWER to the people (po anglicky)
* Freescale.com - Power Architecture Processors (po anglicky)
**Robert Vano** (\* 5. máj 1948, Nové Zámky) je slovenský fotograf žijúci v Prahe.

Život a tvorba
--------------

Narodil sa v Nových Zámkoch na Slovensku maďarským rodičom. Po maturite v roku 1967 namiesto nástupu na vojnu emigroval cez Juhosláviu a Taliansko do Spojených štátov, kde sa uchytil ako kaderník a vizážista. Bol asistentom módnych fotografov, ako sú napríklad Horst P. Horst, Marco Glaviano alebo Leo Castelli. Od roku 1984 je samostatným fotografom. Pôsobil v New Yorku, Paríži a Miláne a v Prahe, kde fotografoval pre módne časopisy (napr. *Cosmopolitan*, *Harper's Bazaar*, *Vogue*).

Od roku 1995 žije v Prahe, kde v období 1996–2003 pracoval ako umelecký riaditeľ v českom vydaní časopisu *Elle* a potom do roku 2009 ako kreatívny riaditeľ v agentúre *Czechoslovak models*. Od tej doby pracuje ako fotograf na voľnej nohe.

Robert Vano je predovšetkým módny a reklamný fotograf. Fotografuje čiernobiele portréty a akty na klasický film a používa už málo používanú techniku platinotypie. Spolupracuje so svetovými značkami, vedie workshopy „Daylight nude". Najradšej fotografuje pri dennom svetle.

Magazín *Colour Planet* ho v roku 2009 označil za „medzinárodne presláveného fotografa" a umiestnil Vana na 11. miesto v rebríčku pätnástich najvplyvnejších českých gayov. V roku 2010 mu bola udelená Európska cena Trebbia za tvorivú činnosť. Preslávili ho okrem iného mužské akty. Jedným z jeho hlavných umeleckých vzorov je napr. i americký fotograf Bruce Weber.

V roku 2009 sa uskutočnila v pražskom Mánesu Vanova dosiaľ najväčšia výstava, ktorej názov *The Platinum Collection* odkazuje na jeho techniku.

Publikácie (výber)
------------------

* VANO, Robert. Love You from Prague. Praha: Radost, 1991. ISBN 80-85189-09-7.
* VANO, Robert. Boys and roses. Praha: Scarabeus, 1992. ISBN 80-85901-13-7.
* VANO, Robert. Platinová kolekce. České Budějovice: Karmášek, 2009. ISBN 978-80-87101-13-1.
* VANO, Robert. Kuchařka pro kluky. Brno: Computer Press, 2010. ISBN 978-80251-3131-2.
* VANO, Robert. Robert VANO. Praha: Artfoto 2010. ISBN 978-80-86085-93-7.
* VANO, Robert. Fotka nemusí být ostrá. Praha: Slovart, 2015. ISBN 978-80-7529-107-3.
* VANO, Robert. Memories. Praha: Slovart, 2016. ISBN 978-80-7529-265-0.
* HRBEK, David; VANO, Robert. Někdy ráj. Praha: XYZ, 2008. 317 s. ISBN 978-80-87021-45-3.

Referencie
----------

1. ↑   worldcat.org, [cit. 2022-09-01]. Dostupné online.
2. ↑   *Leica Gallery Praha - Robert Vano The Platinum Collection* [online]. web.archive.org, 2010-04-26, [cit. 2022-09-01]. Dostupné online. Archivované 2010-04-26 z originálu.
3. ↑   *ROBERT VANO* [online]. web.archive.org, 2009-03-31, [cit. 2022-09-01]. Dostupné online. Archivované 2009-03-31 z originálu.
4. ↑   *Robert Vano: Kdo řekl, že fotografie musí být ostrá?* [online]. DIGIarena.zive.cz, [cit. 2022-09-01]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Robert Vano**

  

Autoritné údaje: * abART: 14041
* GND: 119223856
* ISNI: 0000 0000 7861 314X
* LCCN: no2010066322
* NK ČR: jn20000728780
* VIAF: 84048598
* Web umenia: 11210
* WorldCat: lccn-no2010066322
Chrám Jorakuji
Mapa chrámov na Šikoku
Pútnik
Púť po 88 chrámoch na japonskom ostrove Šikoku každoročne zdoláva vyše 100 000 pútnikov. Vydávajú sa po ceste, ktorú prešiel mních Kúkai v 9. storočí. Absolvujú ju vyznávači budhizmu sekty Šingon, ktorú tento mních založil. Číslo 88 znázorňuje počet hriechov, ktorých sa môžeme dopustiť. Niektorí pútnici začínajú a končia púť na hore Kója, čo je centrum budhistickej sekty Šingon.

Zaujímavosti niektorých chrámov
-------------------------------

* Chrám Rjózendži - je prvý chrám, ktorý pútnici na Šikoku navštívia
* Chrám Iwamotodži - je zaujímavý pre svoje stropné maľby
* Chrám Išitedži - je spojený s legendou, v ktorej vraj muž rozbil mníchovi Kúkai jeho žobraciu misku
* Chrám Zencudži - na mieste kde leží chrám sa údajne narodil mních Kúkai

Odevy pútnikov
--------------

Pútnici zvyčajne nosia slamené klobúky, biele bavlnené rúcha a pomáhajú si palicami.

Informácie o púti
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
| **Dĺžka trasy** | cca 1100 km |
| **Doba putovania** | cca 7 týždňov |
| **Ubytovanie** | Pútnici spia pod holým nebom, v oddychových altánkoch, rjókanoch alebo priamo v chrámoch |
| **Pečiatky** | Pútnici v každom chráme dostanú do hodvábnej knihy pečiatku príslušného chrámu |

Externé odkazy
--------------

* O putovaní po Šikoku
**Pavlovské vrchy** (hovorovo **Pálava**, oba názvy sú odvodené od názvu obce Pavlov, nem. Pöllauer Berge) sú vápencové pohorie, ktoré sa tiahne na samom juhu Moravy, od ohybu Dyje dvadsať kilometrov na juh okolo Mikulova, až k štátnej hranici s Rakúskom. Hoci nedosahujú veľkú absolútnu výšku (Devín má 551 m n. m.), vystupujú monumentálne nad okolitú nížinu a tvoria prírodnú dominantu juhu Moravy.

Vápenec, z ktorého sa hrebeň skladá, vznikol v druhohornom mori a bol vyzdvihnutý alpínskym vrásnením. Vďaka zachovalosti pôvodnej krajiny sa v oblasti vyskytuje množstvo veľmi vzácnych živočíchov a rastlín. Preto sú vrchy súčasťou CHKO Pálava, ktorá je severozápadnou časťou Biosférickej rezervácie Dolní Morava UNESCO.

Oblasť je nepretržite obývaná po desiatky tisíc rokov, o čom svedčí mnoho archeologických nálezov (lovci mamutov; hradisko, predovšetkým v Dolných Vestoniciach). Na území Pavlovských vrchov sa nachádza niekoľko prírodných rezervácií ochraňujúcich tunajšie veľmi cenné územie. Na dvoch výšinách sa týčia stredoveké hradné zrúcaniny (Děvičky a Sirotčí hrádek), na južnom úbočí sa rozkladá malebné historické mesto Mikulov.

Geomorfológia
-------------

Pavlovské vrchy ležia v najzápadnejšej časti Karpát a skladajú sa z týchto častí (zoradené od severu na juh):

* Masív **Devín**, na ktorého vrchole sa nachádza vysielač, na jeho nižším vrchole potom hrad Děvičky;
* **Tiesňava**, ktorá oddeľuje Devín od Kotla;
* Masív **Kotol**, ktorý zahŕňa vrcholy Obora sa zrúcaninou Nového hradu a Pálava;
* **Stolová hora**, na ktorej nižšom vrchole sa nachádza Sirotčí hrádek
* **Kočičí skála** a Kočičí kámen
* **Turold** - vrch na severnom predmestí Mikulova, pod horým sa nachádza jediná verejnosti prístupná jaskyňa v tejto oblasti - Na Turoldu;
* **Svatý kopeček** východne nad Mikulovom, pútnické miesto;
* **Šibeničník**

* Masív Děvína a KotlaMasív Děvína a Kotla
* DěvičkyDěvičky
* Masiv Devína, v pozadí DěvičkyMasiv Devína, v pozadí Děvičky
* Skaliska Děvína v SoutěsceSkaliska Děvína v Soutěsce
* Skalný útvar Martinka v úbočí masívu KotelSkalný útvar Martinka v úbočí masívu Kotel
* Sirotčí hrádekSirotčí hrádek
* Kočičí skálaKočičí skála
* Svatý kopeček u MikulovaSvatý kopeček u Mikulova

Pozri aj
--------

* Chránená krajinná oblasť Pálava
* Věstonická venuša
* Vodná nádrž Nové Mlýny

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pavlovské vrchy**

Externé odkazy
--------------

* CHKO Pálava
* Biosférická rezervácia Dolní Morava

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pavlovské vrchy na českej Wikipédii.*
Mgr. **Pavol Hudák** (\* 7. október 1959, Vranov nad Topľou – † 18. január 2011, Poprad) bol slovenský básnik, novinár a publicista.

Životopis
---------

Narodil sa 7. októbra 1959 v obci Vyšný Žipov (okres Vranov nad Topľou). Po ukončení Základnej školy vo Vyšnom Žipove a Gymnázia vo Vranove nad Topľou (1975 – 1979). V rokoch 1979 – 1983 študoval na Pedagogickej fakulte UPJŠ v Prešove (dnes časťou Prešovskej univerzity). Počas vysokoškolského štúdia získaval každý rok ocenenia na Akademickom Prešove, Wolkrovej Polianke a iných súťažiach. Prvé básne publikoval v časopisoch *Nové slovo mladých, Dotyky, Kultúrny život* a iné. V rokoch 1983 – 1992 pôsobil ako učiteľ na Základnej škole na Dostojevského ulici v Poprade. V období 1992 – 1995 bol redaktorom miestnych novín, od roku 1995 *Nového času* a neskôr pracoval v denníku *Pravda*, *Korzár*, týždenníku *Žurnál* i *Farmár*. Býval a pracoval v Poprade.

Skonal 18. januára 2011 na následky náhlej srdcovej príhody vo veku 51 rokov.

Tvorba
------

Pavol Hudák patrí medzi etablovaných autorov. Básnik neobyčajnej senzitívnosti, pravdivej výpovede. Autor scenárov rozhlasových pásiem, odvysielaných Slovenským rozhlasom a tiež autor zhudobnených textov. Laureát viacerých literárnych cien.

V roku 1992 debutoval básnickou zbierkou *Broskyňový súmrak* v ktorej sa venuje témam rodného Zemplína, individuálnej a kolektívnej minulosti, využíva motívy smrti a prináša vlastnú víziu budúcnosti. Za túto knihu, ktorá vyšla v levočskom vydavateľstve Modrý Peter, mu bola časopisom *Dotyky* udelená Cena Janka Kráľa a Slovenským literárnym fondom Cena Ivana Kraska, za najlepší debut roka. Za svoju druhú zbierku, nazvanú *Silvester 1999*, dostal v roku 1994 Cenu VÚB za najlepšiu zbierku poézie pre dospelých. V roku 1999 vydal svoju tretiu zbierku, *Zatmenie slnka*. Na základe jeho predchádzajúcej tvorby mu vyšiel výberový básnický opus *Povraz v dome obesenca a iné básne* (2003), doplnená kresbami akademického maliara Petra Kocáka z Prešova.

Jeho básne boli preložené do maďarčiny, poľštiny a francúzštiny. Od roku 1992 sa venoval publicistike. V zbierkach reflexívnej lyriky *Broskyňový súmrak* (1992), *Silvester 1999* (1994), *Zatmenie Slnka* (1998) vyjadril hlboký vzťah k rodnému kraju a senzitívne vnímanie problémov súčasného sveta. V Poľsku prednášal študentom Varšavskej univerzity. Báseň *Kristus vchádza do Sarajeva* zhudobnil známy skladateľ Ivan Hrušovský v diele *Requiem na konci tisícročia*. Skladba zaznela na Bratislavských hudobných slávnostiach v roku 1999.

Dielo
-----

* 1992 – *Broskyňový súmrak*
* 1994 – *Silvester 1999*
* 1999 – *Zatmenie slnka*
* 2003 – *Povraz v dome obesenca*

Externé odkazy
--------------

* Pavol Hudák a jeho básne
* Pavol Hudák - básnik
* Pavol Hudák navždy odišiel do básnického neba
* Bibliografia

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 7855 0345
* LCCN: n95095024
* NK ČR: ola2002150656
* SNK: 160851
* VIAF: 2885239
* WorldCat: lccn-n95095024
**Pavol Kalinaj** (\* 14. júl 1915, Bijacovce – † 17. február 1951, Bratislava) bol pracovník Miestneho veliteľstva Zboru národnej bezpečnosti v Bratislave a obeť komunizmu popravený za vyzvedačstvo a ohrozenie obrany republiky.

Životopis
---------

Narodil sa v Bijacovciach, okres Levoča. V roku 1937 narukoval na vojenskú prezenčnú službu do Opavy. Dvakrát bol ranený v bojoch a v roku 1940 sa zamestnal ako čatár na Hlavnom veliteľstve polície v Bratislave. Odtiaľ ho prepustili ako nespoľahlivého v roku 1942 kvôli odôvodnenému podozreniu z ukrývania židovského obyvateľstva.

Neskôr pracoval v kancelárii Miestneho veliteľstva Zboru národnej bezpečnosti v Bratislave, kde sa stretol s Bernardom Jaškom a pomáhal získavať informácie o perzekúcii Cirkvi.

17. februára 1951 o 4:55 ráno Bernarda Jaška a Pavla Kalinaja popravili na nádvorí súdneho väzenia v Bratislave.

Dňa 30. novembra 1990 boli rehabilitovaní rozsudkom Vyššieho vojenského súdu v Trenčíne a 16. júna 2004 im prezident republiky udelil Rad Ľudovíta Štúra III. triedy in memoriam.

V roku 2012 vznikol o Pavlovi Kalinajovi a o jeho kolegovi Bernardovi Jaškovi dokumentárny film 22 hláv Archivované 2020-07-13 na Wayback Machine.

Referencie
----------

1. ↑   *Pavol Kalinaj (1915–1951)* [online]. Brno: Ústav pro studium totalitných režimů, [cit. 2012-04-23]. Dostupné online. (čeština)

Externé odkazy
--------------

* Ústav pro studium totalitních režimu
Pozostatok Keplerovej supernovy, SN 1604.
Pozostatok supernovy 1987A 
**Pozostatok supernovy** alebo **zvyšok supernovy** je materiál, ktorý za sebou zanechal gigantický výbuch hviezdy nazvaný supernova. Sú známe dve možné cesty k takémuto koncu: buď sa stane, že hmotná hviezda zastaví produkciu energie syntézou jadier vo svojom jadre a kolabuje dovnútra vďaka vlastnej gravitácii, alebo hviezda typu biely trpaslík môže naakumulovať hviezdny materiál zo svojej ďalšej hviezdnej spoločnice až dosiahne kritickú hmotnosť a exploduje v termonukleárnom výbuchu. V oboch prípadoch vymrští výsledná explózia supernovy veľa alebo dokonca všetok hviezdny materiál s obrovskou silou.

V prípade výbuchu hmotnej hviezdy sa môže jadro hviezdy zrútiť tak rýchlo, že vytvorí formy mimoriadne stlačenej (degenerovanej) hmoty. Tento kompaktný objekt, ktorým môže byť neutrónová hviezda alebo čierna diera, sa označuje ako kompaktný pozostatok supernovy. Pre oboch, hmotného aj bielotrpaslíčieho, hviezdnych predchodcov supernovy najkrajnejšie vrstvy hviezdy sa odtrhnú silou explózie do zväčšujúceho sa oblaku prachu a plynov. Šoková vlna a vyvrhnutý materiál rozpínajúci sa z explózie, spolu s medzihviezdnym materiálom, ktorý je pohltený cestou, sa nazývajú difúzny pozostatok supernovy.

Známy a dobre pozorovaný pozostatok supernovy je SN 1987A, novovytváraný pozostatok supernovy vo Veľkom Magellanovom mraku. Ďalšie známe pozostatky supernov sú Krabia hmlovina, pozostatok relatívne nedávneho výbuchu (v roku 1054); Tycho, pozostatok pomenovaný po Tychovi Brahe, ktorý zaznamenal jasnosť jeho pôvodnej explózie (v roku 1572); a Keplerov pozostatok supernovy (SN 1604), pomenovaný po Johannesovi Keplerovi.

Pozri aj
--------

* Pozostatok novy
* Planetárna hmlovina

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pozostatok supernovy**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |

* SNR Catalogue (v angličtine, D. A. Green Cambridge University)
* NASA: Introduction to Supernova Remnants. (v angličtine)
* Supernova Remnant (v angličtine, UOttawa)
**Pavol Láni** (Lányi, Lány) (\* okolo 1670 – † 1733) bol uhorský právnik, krajinský úradník a podnikateľ.

Životopis
---------

Pochádzal zo starej uhorskej rodiny pôvodom Jacobi-Lányi. Bol synom mäsiara. Po ukončení štúdia sa stal stoličným gemerským úradníkom. V roku 1696 bol s bratom Jánom aj rodinou povýšený do šľachtického stavu na večné časy.

Bol prívržencom kniežaťa Františka II. Rákociho. Od roku 1704 bol vojenským komisárom a o dva roky neskôr aj krajinským železiarskym inšpektorom. Politické postavenie používal na podnikanie vo vlastnej réžii. Významnú úlohu zohrával v Dobšinej, kde dal v rokoch 1706 až 1716 vybudovať vlastné huty a podarilo sa mu tam vybudovať rozsiahly železiarsky komplex - dnes chatová osada Lányiho huta. Počas povstania Františka II. Rákociho sa pridal ako evanjelický protestant ku kuruckému povstaniu a významnou mierou mu pomáhal. Dodával pre kurucké vojská kvalitnú oceľ a zriadil zbrojárske dielne, kde sa kovali meče a odlievali delové gule i hlavne pušiek. Po uzavretí Satmárskeho mieru v roku 1711 prijal podmienky kapitulácie a v stanovenom časovom limite sa vrátil z emigrácie z Poľska, kde sa uchýlil spolu s Františkom II.Rákoczim. Boli mu navrátené majetky a stal sa malohontským podžupanom v Rimavskej Sobote v rokoch 1711-1714, tabulárnym sudcom a r. 1712 poslancom krajinského snemu. Pričinil sa o prepustenie Jánošíka a Uhorčíka z väzenia v Hrachovskom kaštieli po ich prvom zatknutí. Na súdnom procese s Jurajom Jánošíkom v L. Mikuláši svedčil v jeho prospech.  V rokoch 1720-1722 dal postaviť saskými odborníkmi vysokú pec podľa holandského vzoru na Hnilci v dnešnej Dobšinskej Maši. Počas povstania Františka II. Rákociho si dal tlačiť vlastné papierové peniaze, prvé v Uhorsku.
Spolupracoval s  Matejom Belom  z Očovej - slovenským polyhistorom, hlavne v oblasti geografie.
Roku 1725 podnikol s vedcom Georgom Buchholtzom mladším cestu na Gemer, kde preskúmali jaskyňu pri Aggtelek

Referencie
----------

1. ↑  Kočiš J.Neznámy Jánošík Osveta Martin 1986

Externé odkazy
--------------

* Lániho životopis *po česky*
**Pawn** (pôvodne vyvýjaný pod názvom **Small**) (chybne nazývaný Pawno) je skriptovací jazyk, ktorý nachádza využitie najmä v programovaní (*skriptovaní*) serverov do hry Grand Theft Auto: San Andreas či do hry Counter strike.

Pawn je dynamický jazyk, so syntaxou vychádzajúcou z jazyka C, no voľnejšou. Pôvodne bol vyvýjaný s cieľom vytvoriť jednoduchý, rýchly, moderný a prenosný jazyk. Na jeho použitie je potrebné "prostredie" - AMX, v ktorom je daný program spustený. Prostredie AMX je dostupné na viaceré operačné systémy, aj na 8-bitové prístroje.

História
--------

Pôvodný názov Small-C bol čoskoro zmenený na Small, pretože autori považovali jazyk za niečo viac než len kópiu jazyka C. Došlo k fundamentálnym zmenám oproti jazyku C, napríklad odstránenie typov premenných, či nahradenie a prerobenie systému ukazovateľov (*pointerov*). Neskôr, keď jazyk nadobudol vyššiu komplexnosť, bol premenovaný ešte raz, na Pawn. Tento názov nesie už niekoľko rokov.

Technológia a AMX
-----------------

Ako skriptovací jazyk potrebuje virtuálne prostredie - virtuálny stroj, na fungovanie. Toto prostredie autori nazvali AMX, zo skratky Abstract Machine eXecutor. AMX vo veľkej miere udáva vlastnosti jazyka.

Jazyk je beztypový, všetky údaje sa ukladajú do rovnako veľkých premenných, zväčša o veľkosti 4 Bajtov. Počas programovania je možné používať tzv. Tagy, ktoré umožňujú typovú kontrolu. Táto kontrola však neexistuje v reálnom čase, iba počas kompilácie je možné vytvárať vlastné typy, bežne dostupné sú Boolean či Float. U znakov a textových reťazcov sa tagy nepoužívajú.

AMX používa technológiu "stack-based", čiže vo virtuálnom stroji sú všetky údaje uložené v zásobníku (*Stack*). Toto vo veľkej miere negatívne ovplyvňuje rýchlosť jazyka Pawn. Kompilácia má tak ako v podobných jazykoch dva kroky - prvotná kompilácia, ktorá pozostáva z prekladu zdrojového kódu do byte-kódu. Byte-kód ešte nie je spustiteľný na danom stroji. Musí teda prejsť cez AMX, kde je v reálnom čase prekladaný na binárny kód spustiteľný na danom stroji.

Ukážka kódu
-----------

```
#include <float>
#include <core>

const new text[64] = "Addition";

main() {
    new cislo = 5;
    new Float:realneCislo = 7.43;
    
    printf("%s: %i + %f = %f", text, cislo, realneCislo, realneCislo + cislo);
    
    printf("Faktorial: %i! = %i", cislo, faktorial(cislo));
    printf("Faktorial2: %i! = %i", cislo, faktorial2(cislo));
}

stock faktorial(n) {
    return n > 0 ? (n\*faktorial(n-1)) : 1;
}

stock faktorial2(n) {
    new ret = 1;
    while(n > 1) {
        ret \*= n--;
    }
    return ret;
}

```

Referencie
----------

1. ↑   Archivované 2010-12-26 na Wayback Machine, 1. strana
2. ↑   Archivované 2012-09-07 na Wayback Machine, 1. strana
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2015-12-03]. Dostupné online. Archivované 2010-12-26 z originálu.
4. ↑   Archivované 2012-09-07 na Wayback Machine, 6. strana
5. ↑   Archivované 2010-12-26 na Wayback Machine, 92. strana
6. ↑   Archivované 2010-12-26 na Wayback Machine, 2. strana
**pcap** je programátorské rozhranie API pre odchytávanie sieťovej komunikácie (packet capturing). Implementácia systému pcap pre Unix-ové systémy sa nazýva libpcap; port pre Windows je WinPcap.

Aplikačné programy môžu používať libpcap a WinPcap na odchytávanie sieťovej komunikácie (paketov) prechádzajúcich cez (resp. prichádzajúcich na) dané zariadenie prostredníctvom počítačovej siete. Novšie verzie dokážu ajna vysielať vytvorené, resp. odchytené pakety do počítačovej siete. Tiež dokážu vypísať zoznam sieťových rozhraní použiteľných na spomenuté účely. Dokáže zo segmentu siete aj odchytávať pakety, ktoré nie sú adresované danému zariadeniu, sieťová karta však musí byť v promiskuitnom režime.

libpcap aj WinPcap používajú mnohé otvorené aj komerčné sieťové aplikácie, najmä o analyzátory sieťových protokolov (protocol analyzers), monitory siete (network monitors), systémy na detekciu prieniku do siete (NIDS), odchytávače paketov (packet sniffers), generátory sieťovej prevádzky (traffic generators) a testery siete (network testers).

Tieto systémy dokážu pracovať s formátom súborov pcap. V tomto formáte ukladá sieťovú komunikáciu od úrovne spojovej vrstvy (vrátane) ISO/OSI vyššie. Programy založené na spomínaných knižniciach dokážu vytvárať aj čítať spomenuté súbory. Dokážu teda verne zachytávať a ukladať sledovanú sieťovú komunikáciu a neskôr sa k nej vrátiť za účelom jej ďalšej analýzy, prípadne opätovnej simulácie diania v sieti.

API je použiteľné v jazykoch ako C a C++, iné jazyky používajú wrappery.

Pozri aj
--------

* známe aplikácie využívajúce pcap:
	+ Wireshark
	+ tcpdump
	+ snort
	+ nmap

Obálky pre použitie libpcap/WinPcap v iných jazykoch ako C a C++
----------------------------------------------------------------

* Pcap.Net Archivované 2010-04-03 na Wayback Machine
Logo *quattro* na prednej maske automobilu Audi
**quattro** je obchodná značka automobilky Audi AG a označuje technológie a systémy pohonu 4 × 4 používané v konkrétnych modeloch automobilov Audi.

Slovo "quattro" je registrovaná obchodná značka Audi AG, dcérskej spoločnosti koncernu Volkswagen Group.

Quattro bol prvýkrát predstavený v roku 1980 v modeli Audi Quattro so stálym pohonom 4 × 4 (často označovanom ako *Ur-Quattro*). Termín **quattro** je odvtedy aplikovaný na každý 4WD model. Vzhľadom na nomenklatúru práv, ktoré vychádzajú z ochrannej značky, slovo **quattro** je vždy písané s malým "**q**" na počesť svojho bývalého menovca.

Ostatné automobilky v rámci koncernu Volkswagen Group používajú rôzne ochranné značky pre svoje 4WD automobily. Zatiaľ čo Audi vždy používalo názov "quattro", automobily značky Volkswagen používali spočiatku názov "syncro", ale odnedávna používa názov "4Motion". Škoda používa jednoduchý názov "4 × 4" za názvom modelu, pričom Seat používa len "4".

Pozri aj
--------

* 4Motion
* 4Matic
* S-AWC
* ATTESA
* BMW xDrive

Referencie
----------

1. 1 2  Audi.com - Glossary quattro

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Quattro (systém pohonu 4x4)**
**Pearsonov symbol** je trojica symbolov, ktorá slúži ako druh označovania typov kryštalografických štruktúr (a v podstate aj kategorizácie - pretože rovnaký Pearsonov symbol môže mať viac minerálov). 

Pearsonov symbol nešpecifikuje konkrétnu štruktúru, ale celý rad štruktúr, ktoré majú rovnakú symetriu a rovnaký počet atómov na elementárnu bunku. Napríklad Pearsonov symbol cP8 zahŕňa štruktúru typu B20 ako aj typu B21. 
(B20 a B21 sú symboly značenia v spôsobe označovanie štruktúr nazývanom *„Strukturbericht"*, pričom nemecký pojem Strukturbericht sa bez prekladu používa aj v angličtine). Kryštalografickú štruktúru B20 má napr. FeSi a štruktúru B21 ma kryštál CO.

Význam symbolov
---------------

Pearsonov symbol sa skladá z troch znakov.

Prvým je malé písmeno charakterizuje kryštalografickú sústavu:

|  |  |
| --- | --- |
| *a*    | triklinická |
| *c* | kubická |
| *h* | hexagonálna |
| *m* | monoklinická |
| *o* | ortorombická |
| *t* | tetragonálna |

Za týmto malým písmenom nasleduje veľké písmeno charakterizujúce centráciu mriežky:

|  |  |
| --- | --- |
| *P*    | primitívna - necentrovaná |
| *S* | bazálne centrovaná |
| *I* | priestorovo centrovaná |
| *F* | plošne centrovaná |

Posledným znakom je číslo charakterizujúce počet atómov v jednej elementárnej priestorovej bunke.

Napríklad mriežka typu CsCl sa značí ako cP2, mriežka typu NaCl sa označuje cF8. Kubická plošne centrovaná mriežka typu austenit sa v tomto systéme označuje cF4.

Hexagonálna mriežka
-------------------

Hexagonálna základna mriežka
V Hexagonálnej mriežke sa za základnú jednotku berie kosoštvorcový hranol (na obrázku modro vyznačený), preto jednoduchá hexagonálna mriežka má Pearsonov symbol hP1 a nie hS3, podobne hexagonálna tesne usporiadaná HCP (Hexagonal close packed) má Pearsonov symbol hP2. 

Pozn. *Existuje nejednoznačnosť aj v samotnom označení základnej (Bravaisovej) hexagonálnej mriežky, niekedy sa označuje za bazálne centrovanú (ako sa javí) niekedy za primitívnu (častejšie), v každom prípade v hexagonálnej sústave existuje iba jedna základná (Bravaisová) mriežka a nie dve*

Externé odkazy
--------------

* Pearsonov system označovania kryštalografických štruktúr Archivované 2011-12-21 na Wayback Machine


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
Sprievod smerujúci z Národnej triedy smerom na most Legií, prvý ročník festivalu v roku 2011
**Prague Pride** je festival LGBTQ hrdosti, poriadaný v Prahe od roku 2011; každoročne vždy v polovici augusta, po dobu asi jedného týždňa. Okrem tradičného sobotného sprievodu Prahou, ktorý je vrcholom celého festivalu pravidelne predstavuje množstvo verejných diskusií, debát, workshopov, špotových a kultúrnych akcií a duchovných stretnutí.

Program a organizace
--------------------

V rámci festivalu sa konajú desiatky kultúrnych, športových a spoločenských akcií; tak ako v symbolickej Pride Village na Střeleckom ostrove, tak na viacerých iných miestach po Prahe.

Vyvrcholením celého festivalu je „průvod hrdosti", ktorého tradícia sa datuje až do roku 1970 kedy prvý takýto sprievod prešiel ulicami New Yorku ako priama reakcia na homofóbnu a transfóbnu šikanu zo strany polície, snahu o všeobecnú gay liberalizáciu a vznik hnutí za práva sexuálnych menšín. Sprievodu sa tradične zúčastňujú desiatky tisíc ľudí, často nesúcich dúhové vlajky a transparenty oslavujúce queer kultúru, a okolo desiatky alegorických vozov vypravovaných najrôznejšími LGBTQ organizáciami, korporáciami, politickými stranami alebo gay klubmi. Od roku 2018 tiež v čele sprievodu stoja takzvaní „maršalovia", teda osobnosti, ktoré sa výrazným spôsobom zaslúžili o rozvoj LGBTQ práv v Česku a vo svete.

Galéria
-------

* Sprievod na Národnej triede smerom na most Legií, 2011Sprievod na Národnej triede smerom na most Legií, 2011
* Jeden z alegorických vozov, 2012Jeden z alegorických vozov, 2012
* Transparent „Teplé léto si mohou užívat i heteráci", 2012Transparent „Teplé léto si mohou užívat i heteráci", 2012
* Seminár In Iustitia „Jak bojovat s homofobií" v Patrech, 2019Seminár In Iustitia „Jak bojovat s homofobií" v Patrech, 2019
* Travesti drag show na Streleckom ostrove, 2019Travesti drag show na Streleckom ostrove, 2019

Referencie
----------

1. ↑  VRÁNOVÁ, Andrea. Festival Prague Pride nabídne přes sto akcí na několika místech Prahy. *iDNES.cz* (Praha: MAFRA), 2018-08-01. Dostupné online.
2. ↑   *O festivalu* [online]. Prague Pride. Dostupné online. Archivované 2019-07-29 z originálu.
3. ↑  BALLOU, Elizabeth. *What The History Of Pride Month Means For Celebrations Today* [online]. bustle.com. Dostupné online.
4. ↑   *Přesně před 50 lety začaly stonewallské nepokoje, radikální předchůdce dnešních Prides* [online]. a2larm.cz. Dostupné online.
5. ↑  MAGDOŇOVÁ, Jana. *Lidé v maskách, 15 alegorických vozů, 3 maršálci. Centrem Prahy prošel průvod hrdosti Prague Pride* [online]. Praha: Český rozhlas, 2018-08-11, [cit. 2021-11-25]. Dostupné online.
6. ↑   *Maršálové v čele průvodu. Ocenili jsme LGBT aktivistky a aktivisty* [online]. Prague Pride, [cit. 2019-07-29]. Archivované: 2019-07-29 na. Dostupné online. Archivované 2019-07-29 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prague Pride**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Prague Pride na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Český portál |
Súradnice: 0°51′00″J 78°54′00″Z﻿ / ﻿0,85000°J 78,90000°Z﻿ / -0.85000; -78.90000

**Quilota** je názov pozostatku dacitového dómu a kaldery, ako výsledku prejavu sopečnej činnosti v najzápadnejšej časti ekvádorských Ánd. Nachádza sa asi 35 km severozápadne od mesta Latacunga.

Kaldera má priemer 3 km a strmé steny, vystupujúce 400 m nad hladinu 250 m hlbokého jazera. Pod vodou sa nachádzajú aj zvyšky dómu a horúce pramene. Sopka naposledy eruptovala približne okolo roku 1280. Táto erupcia vyprodukovala približne 10 mld. m3 sopečného popola a prachu a množstov pyroklastických prúdov a lahárov - bola to, čo sa týka objemu vyvrhnutého materiálu, najväčšia erupcia v severných Andách. Následným kolapsom dómu sa vtvorila kaldera. Neskoršie erupcie nie sú potvrdené.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **kaldera Quilotoa**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2007-03-23 na Wayback Machine - kaldera Quilotoa na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Porfyroid** je premenená hornina, ktorá vzniká metamorfózou z kyslých vulkanitov a ich pyroklastík.

Termín zaviedol J. C. Delamétherie v roku 1795.

Zloženie a vlastnosti
---------------------

Porfyroidy vznikli premenou kyslých vyliatych hornín ryolitov (kremenných porfýrov), ryodacitov, a ich tufov alebo aj zo žulových porfýrov. Makroskopicky sa porfýroidy vyznačujú zreteľnou jemnou bridličnatosťou. Najčastejšie sú svetlo sfarbené - biele, svetložlté, sivobiele a žltkasté. Majú reliktnú porfyrickú štruktúru. Základná hmota je obyčajne zložená zo sericitu, kremeňa a živcov. Výrastlice (porfyroblasty) tvoria najčastejšie kremeň a živce. V niektorých typoch porfyroblasty kremeňa majú pretiahly tvar.

Výskyt
------

Porfyroidy sú bežné v oblasti veporika (okolie Ľubietovej), Slovenské rudohorie. Najvýznamnejšie výskyty porfýroidov sú vo Volovských vrchoch, najmä v strednej časti gemeridného kryštalinika, hlavne jeho najstaršiu kambricko-spodnodevónsku gelnickú skupinu (Gelnica, Rožňava, Dobšiná), ktorá bola v minulosti nazývaná aj porfyroidová séria.

Použitie
--------

Zvršky, ako kamenivo, do betónov.

Referencie
----------

1. ↑   *Přehled názvů hornin* [online]. geologie.estranky.cz, [cit. 2009-12-25]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Minerály a horniny Slovenska - porfýroid* [online]. mineraly.sk, [cit. 2009-12-25]. Dostupné online. Archivované 2017-05-13 z originálu.

### Zdroj

Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
Súradnice: 44°36′35″S 34°14′31″V﻿ / ﻿44,60972°S 34,24194°V﻿ / 44.60972; 34.24194

**Roman-Koš** (po ukrajinsky *Роман-Кош*, po krymskotatársky *Roman Qoş*) je vrch na Ukrajine, nachádzajúci sa na Krymskom polostrove. Je najvyšším vrchom Krymských vrchov a zároveň najvyšším ukrajinským vrchom mimo Karpát na západe. 

S relatívnou výškou 1 541 m je *Roman-Koš* najprominentnejší vrch Ukrajiny. Najvyššou horou Ukrajiny v absolútnom ponímaní je Hoverla v Zakarpatskej oblasti (2 061 m n. m.).

Prístup
-------

Vrch *Roman-Koš* leží na území Národného parku Krym a prístup naň je obmedzený len na malé skupinky turistov. Najobvyklejšia cesta na vrchol vedie z kúpeľného mesta Alušta, odkiaľ je to na vrchol 14 km vzdušnou čiarou severovýchodne. Mesto Jalta je vzdialené približne rovnako smerom na juhozápad.

Externé odkazy
--------------

* Online mapa Krymu – sektor 16
* Krymské chodníčky
* Fotogaléria Roman-Koš

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Roman-Koš na českej Wikipédii.*
Prašná brána v roku 2005
**Prašná brána** je neskorogotická stavba na rozhraní ulice Na Příkopě a námestia Republiky vedľa Obecného domu naproti domu U Hybernů. Ide o jeden zo symbolov Prahy.

Dejiny
------

Pôvodne stála na jej mieste jedna z brán staromestského opevnenia, označovaná *U sv. Ambroža*, ktorú neskôr vystriedala brána *Horská*. Jej názov nemal nič spoločné s horami – nazývala sa tak podľa toho, že z nej vychádzala dôležitá cesta na Kutnú Horu. Potom, čo staromestské hradby stratili založením Nového Města svoj význam a prestali byť udržiavané, spustla Horská brána natoľko, že sa jej začalo hovoriť *Odraná*. Staromestskí konšeli si uvedomovali, že polorozpadnutá stavba robí mestu hanbu o to viac, že v jej blízkosti stál Kráľov dvor, sídlo mladého Vladislava Jagelovského. Rozhodli sa ju zbúrať a na jej mieste postaviť novú, ktorá by viac než zárukou bezpečnosti bola dôstojnou vizitkou Starého Mesta tak ako na opačnom konci Staromestská mostná veža.

Jej výstavba začala v roku 1475 pod vedením murárskeho majstra Václava. Ten však na takto náročnú úlohu podľa mienky konšelov nestačil, a tak ho čoskoro nahradil Matěj Rejsek z Prostějova. Brána, pôvodne nazývaná Nová, bola založená takmer deväť metrov pod úrovňou dnešného terénu a bola vysoká 42 metrov. Stavba však zostala nedokončená, pretože po presťahovaní kráľa Vladislava na Pražský hrad v roku 1483 stratili Staromešťania o jej dostavbu záujem. Preto bola asi len provizórne zastrešená. Postupne stratila akúkoľvek funkciu a dokonca sa uvažovalo o jej zbúraní. Asi od polovice 18. storočia slúžila ako sklad strelného prachu; preto sa jej začalo hovoriť *Prašná*. Pri pruskom obliehaní Prahy v roku 1757 značne utrpela a v roku 1799 bola zbavená svojej poškodenej výzdoby. 

Dnešný výzor získala až za pseudogotickej puristickej úpravy v rokoch 1878–1886 pod vedením architekta Josefa Mockera. Ako predloha slúžila podoba Staromestskej mostnej veže. Mocker dal zhotoviť novú dlátkovú strechu s rožnými vežicami a ochodzou a odstrániť hodiny zo začiatku 19. storočia. Dielom jeho prestavby je i sieťová klenba v prejazde, rovnako ako plastická výzdoba brány, ktorá doplnila zvyšky pôvodnej Rejskovej výzdoby.

Súčasnosť
---------

Dnes je Prašná brána vysoká 65 metrov, vyhliadkový priestor je vo výške 44 metrov a vedie naň 186 schodov. Brána je prístupná verejnosti a jej majiteľom je Hlavné mesto Praha. Vo vnútorných priestoroch je od roku 2007 umiestnená výstava *Kráľov dvor - život v stredovekej Prahe*. Usporadúvajú sa tu aj výstavy fotografií.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prašná brána**

Externé odkazy
--------------

* Informácie na stránkách PIS, správcu Prašnej brány
* Panoramatické fotografie z Prašnej brány Archivované 2007-09-27 na Wayback Machine

Súradnice: 50°05′14″S 14°25′40″V﻿ / ﻿50,08725°S 14,42776°V﻿ / 50.08725; 14.42776

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Prašná brána na českej Wikipédii.*
**Roman Mega** (\* 27. október 1970, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový brankár a tréner.

Klubový hokej
-------------

Známy je najmä z pôsobenia v Slovane Bratislava. Okrem toho chytal za MHk 32 Liptovský Mikuláš, v poľských kluboch Podhale Nowy Targ, Stoczniowiec Gdansk, maďarskom Alba Volán Székesféhervár, v srbskom mužstve Vojvodina Novi Sad a slovinskom Olimpija Hertz Ľubľana, odkiaľ sa vrátil na Slovensko do HK Trnava v 1. hokejovej lige. Klubu pomohol k historickému štvrtému miestu v sezóne 2004/05. Aktívnu hráčskú kariéru ukončil v sezóne 2005/06 v drese HK Trnava. V zahraničných mužstvách patril medzi najlepších brankárov v danej lige.

Reprezentácia
-------------

V slovenskej reprezentácii odchytal 4 zápasy. Preslávil sa najmä zápasom proti Kanadskému národnému hokejovému mužstvu na Svetovom pohári v roku 1996, kde predviedol životný výkon (napriek tomu favorit napokon zvíťazil 3:2). O jeho „megavýkone" svedčí fakt, že po zápase od Kanaďanov dostal ocenenie ako tretia hviezda zápasu hneď za spasiteľmi Kanady Theom Fluerym a Steveom Yzermanom.

V sezóne 2012/13 pôsobil ako asistent trénera v slovenskej reprezentácii do 18 rokov, kde sa venoval hlavne práci s brankármi.

Hráčske štatistiky
------------------

* 1990-1997 HC Slovan Bratislava
* 1997-1998 MHk 32 Liptovský Mikuláš
* 1998-1999 Podhale Nowy Targ
* 1999-00 Stoczniowiec Gdansk
* 2000-2002 Székesfehérvár IEL
* 2002-03 Vojvodina Novi Sad IEL
* 2003-2004 Olimpija Ľubľana IEL
* 2004-2006 HK Trnava

Trénerské štatistiky
--------------------

* 2012-2013 Slovakia U18 WJC-18 Asst. Coach
* 2013-2014 HK Považská Bystrica Goalie Coach
* 2014-2015 HOBA Bratislava U18 Goalie Coach

Zdroje
------

* 
* 
* 
* Archivované 2016-03-06 na Wayback Machine
* 
*
**Peristaltická pumpa** alebo tiež **peristaltické čerpadlo** je objemové čerpadlo typicky určené pre čerpanie kvapalín.

Princíp
-------

Pracuje na princípe pamäti materiálu, z ktorej je vyrobená striedavo stláčaná a uvoľňovaná flexibilná trubica čerpadla. Počas pomalého otáčania rotora dochádza k postupnej deformácii hadice, pričom sa v nej uzavrie malý objem kvapaliny, ktorý je potom pred lopatkou (býva 2 až 6 lopatiek) vytláčaný z hadice v smere jej rotácie. Za lopatkou vzniká podtlak, ktorý má za následok opätovné nasatie čerpanej kvapaliny. Sanie alebo prefukovanie je riadené smerom, ktorým sa otáča čerpadlo.

Využitie
--------

Tento typ čerpadla sa používa v zdravotníctve, napríklad pri dialýze. Peristaltické čerpadlá sú často využívané tam, kde je potrebné veľmi presné dávkovanie, pretože veľkosť odobratej vzorky je daná počtom otáčok čerpadla s nasatou kvapalinou, ktorú deteguje senzor v nasávacom potrubí.

Výhodou oproti ostatným typom čerpadiel je styk čerpanej látky iba s trubicou, ľahké čistenie, voliteľná odberová rýchlosť a relatívna jednoduchosť konštrukcie.

Ideálna peristaltická pumpa by mala mať tieto vlastnosti: nekonečný priemer hlavy, prítlačné koleso veľkého priemeru s reguláciou prítlačnej sily podľa steny hadičky.

Takáto peristaltická pumpa by mala neobmedzenú životnosť hadičky, prietok kvapaliny by bol úplne konštantný a bez akejkoľvek pulzácie.

Je však zrejmé, že takáto pumpa by bola kvôli svojim rozmerom nepraktická. K ideálnym podmienkam sa možno priblížiť vhodnou konštrukciou hlavy a prítlačných roľníci.

Hlavnou nevýhodou sú straty u plynov a prchavých súčastí čerpanej látky.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2013-08-21]. Dostupné online. Archivované 2013-11-27 z originálu.

Pozri aj
--------

* Peristaltika

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peristaltické čerpadlo na českej Wikipédii.*
Logo RT
**RT** (dlhý názov **Russia Today**) je viacjazyčná spravodajská televízna sieť so sídlom v Rusku prevádzkovaná, riadená a financovaná štátom vlastnenou spravodajskou agentúrou RIA Novosti. Bola spustená 10. októbra 2005.

Vysiela 24 hodín denne v angličtine, arabčine, ruštine, a španielčine a používa káblový, satelitný aj internetový prenos. V Spojených štátoch amerických je druhou najsledovanejšou zahraničnou spravodajskou stanicou po BBC News. Jej videá na YouTube videlo 2,9 miliárd ľudí (údaj k novembru 2019). Má sídlo v Moskve, štúdio vo Washingtone a pobočky v Los Angeles, Miami, Londýne, Paríži, indickom Dillí, argentínskom Buenos Aires, gruzínskom Cchinvali a izraelskom Tel Avive. Celosvetovo má okolo 2 000 zamestnancov.

Televízia RT, ktorej prevádzka je subvencovaná štátom. Niektoré jazykové verzie vysielajú na satelite v HD rozlíšení a v DD zvuku.

Rastúci rozpočet stanice je zdôvodnený vysielaním v nemeckom a francúzskom jazyku od roku 2015. V roku 2022 v nemeckom jazyku nemá RT legitímne vysielacie práva, pretože jej chýbajú potrebné povolenia pre vysielanie, ktorých vydanie nepožiadala. Ruská strana sa voči tomu ohradila a rozhodnutie chce napadnúť na súde. 

2. marca 2022 bola RT zablokovaná v Európskej únii z dôvodu vysielania systematických dezinformácií o ruskej invázii na Ukrajinu.

Taktiež čelila kybernetickým útokom na ich web hackerskou skupinou "Anonymous" kvôli ruským útokom na Ukrajinu, pretože šíri dezinformačné manipulatívne správy z prostredia aktuálne prebiehajúceho vojenského aktu na Ukrajine.

Kanály RT
---------

* *RT International* – udalosti zo sveta, s určitým dôrazom na Rusko (po anglicky)
* *RT America* – zameriava sa na americký kontinent, najmä USA, príp. rusko-americké medzinárodné vzťahy (po anglicky)
* *Rusiya al Yaum* – udalosti (s celosvetovým zameraním) (po arabsky)
* *RT en Español* – udalosti (s celosvetovým zameraním) (po španielsky)
* *RT Documentary* – pôvodná produkcia dokumentárnych filmov, väčšinou zameraných na Rusko (po anglicky)

Referencie
----------

1. ↑  Foreign News Channels Drawing US Viewers - IPS
2. ↑  Webnoviny
3. ↑  Foo Yun Chee. *EU bans RT, Sputnik over Ukraine disinformation* [online]. reuters.com, [cit. 2022-03-05]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **RT**

Externé odkazy
--------------

* Webová stránka projektu

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku RT (televize) na českej Wikipédii.*
**PostFinance-Arena** (pôvodne: **Eisstadion Allmend** a **Bern Arena**) je hokejová aréna v Berne, Švajčiarsko. Primárne sa využíva na ľadový hokej a svoje domáce zápasy tu odohráva tím SC Bern. Aréna bola postavená v roku 1967 a pojme 16 879 ľudí. Charakteristickou črtou arény je najväčší sektor na státie v aréne na svete s kapacitou 11 862 divákov.

PostFinance Arena je hlavnou halou Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2009.

1. októbra 2009 sa tu uskutočnil prvý ročník Victoria Cupu.

Pôvodne sa tu mala uskutočniť i kvalifikácia hokejovej ligy majstrov, ale kvôli rekonštrukcii štadióna sa tak nestalo.

Rekonštrukcia
-------------

Kvôli svojmu veku nemohla PostFinance Arena byť dejiskom Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2009. Preto musela byť rekonštruovaná, čo v konečnom hľadisku aj rozhodlo o výbere Bernu, Švajčiarskou hokejovou federáciou ako centrálnym dejiskom MS 2009.
Po rekonštrukcii počas Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2009 sa na celom sektore na státie namontujú sedadlá, čím sa kapacita zníži na 13 000 miest. Po majstrovstvách sa opäť obnoví sektor na státie, ale bude menší ako predtým (10 272 miest), ale zvýši sa celková kapacita na 17 000 miest, čo je viacej ako mala pred rekonštrukciou.

Diváci
------

Posledné roky býva v PostFinance Arene najväčší počet fanúšikov z európskych líg. V sezóne 2006/2007 bola priemerná návštevnosť arény 15 993 divákov a o sezónu neskôr 15 939.

Referencie
----------

1. ↑   scb.ch - POSTFINANCE-ARENA (po nemecky)
2. 1 2   Bern centrálnym dejiskom MS 2009 vo Švajčiarsku

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **PostFinance-Arena**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
Rad práce
**Rad práce** je česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951,
ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".

Rad Práce sa udeľoval  za významné pracovné výsledky na poli hospodárskom, v štátnej alebo inej verejnej službe, za osobitné úspechy vo vedeckej, výskumnej alebo inej kultúrnej činnosti alebo za technické zlepšenia a vynálezy hospodárskeho významu alebo za zásluhy o zvýšenie obrannej schopnosti armády. Udeľoval ho na návrh vlády prezident republiky a zároveň s radom dostal vyznamenaný diplom a radovú knižku ako doklad na nosenie radu.

Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.

Opis radu
---------

Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Radu práce: „*Rad Práce je päťcípa tmavočerveno smaltovaná hviezda priemeru 48 mm, položená na ozubenom kolese priemeru 40 mm. Uprostred hviezdy je nesmaltovaný terč priemeru 18 mm a na ňom nápis „Česť práci", dve lipové ratolesti a za nimi vychádzajúce slnce. Na obvode ozubeného kolesa je plasticky znázornený veniec z klasov. Na rube radu sú uprostred hviezdy na terči, lemovanom vavrínovými ratolesťami, kosák a kladivo, písmená ČSR a matričné číslo. Rad je razený zo striebra. Strieborným závesným krúžkom je zavesený na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je modrá (farby pracovného obleku) s 15 mm širokým svetlomodrým pruhom uprostred. Vyobrazenie je pripojené.*"

Autorom výtvarného návrhu je akademický sochár Ladislav Snopek, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.

Poznámky
--------

1. ↑  v slovenskej Zbierke zákonov je použitý výraz *udeľuje*, česká *Sbírka zákonů* používa výraz *propůjčuje*

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Vládne nariadenie č. 30/1951 Zb. ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".* [online]. Bratislava: Ministerstvo spravodlivosti SR, 1951-04-03, [cit. 2018-03-28]. Dostupné online.
2. ↑   *Vládní nařízení č. 30/1951 Sb. kterým se zakládají řády a vyznamenání a upravuje udělování čestného titulu „Hrdina práce".* [PDF online]. Praha: Ministerstvo vnitra ČR, 1951-04-03, [cit. 2018-03-29]. Dostupné online.
3. ↑   *Zákon č. 404/1990 Zb. o štátnych vyznamenaniach Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky* [online]. Bratislava: Ministerstvo spravodlivosti SR, 1990-10-02, [cit. 2018-03-28]. Dostupné online. Archivované 2019-05-17 z originálu.
4. ↑  PULEC, Vladivoj. *Československá státní vyznamenání, státní čestná uznání a ceny*. 1. vyd. Praha : SNTL – Nakladatelství technické literatury, 1980. 183 s. S. 25. (po česky)

Externé odkazy
--------------

* Rad Práce: zoznam nositeľov