recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mária Adelsheimová-Popovičová**, pôvodne **Pecková** (srb. Марија Аделсхајм-Поповић – *Marija Adelschajm-Popovič*; \* 13. jún 1822, Košice – † 13. február 1875, Belehrad) bola uhorská herečka a divadelná pedagogička.

Životopis
---------

Herecky debutovala v roku 1846 v nemeckom divadle v Bratislave. Pôsobila vo Viedni a napokon na pozvanie chorvátskeho dramatika a divadelného organizátora Dimitrija Demetra odišla do Záhrebu, kde sa predstavila napr. v úlohe *Debory* v rovnomennej populárnej hre Salomona Hermanna Mosenthala, ďalej ako *Alžbeta* v Laubeho tragédii *Gróf Essex*, ako *Leposava* v Subotićovom *Zvonimirovi* či ako *Maca* v Freudenreichovych *Graničaroch*.

V roku 1867 odišla do Nového Sadu, kde od roku 1868 pôsobila ako členka tamojšieho divadla. V roku 1869 už herecky pôsobila v Belehrade a v rokoch 1869 – 1874 cestovala so súborom svojho manžela Laza Popoviča. Na belehradskej scéne vystúpila napr. v úlohe anglickej kráľovnej Alžbety v Schillerovej dráme *Mária Stuartová*, v roli vojvodkyne v Scribeho komédii *Pohár vody* či ako *Fadeta* v hre *Svrček*, Birch-Pfeifferovej divadelnej adaptácii románu *Die Grille* od francúzskej spisovateľky George Sand. Popri herectve bolo významné jej pôsobenie ako divadelnej pedagogičky.

Referencie
----------

1. 1 2  *Enciklopedija Jugoslavije*. Tom 1, A-Bosk. 1. izd. Zagreb : Leksikografski zavod Miroslav Krleža, 1955, str. 8.
2. 1 2  *Enycklopédia Slovenska*. Zväzok I, A-D. 1. vyd. Bratislava : VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 1977, s. 24.
3. 1 2  ADELSHEIMOVÁ-POPOVIČOVÁ, Mária. In  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok I, A – D. Martin : Matica slovenská, 1986. 539 s. S. 33.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portálDivadelný portál |

Autoritné údaje: * SNK: 167218
* VIAF: 5832156858570249780005
Súradnice: 49°51′19″S 18°31′17″V﻿ / ﻿49,85528°S 18,52139°V﻿ / 49.85528; 18.52139

**Staré Mesto** (k. ú. **Staré Mesto u Karviné** nem. *Altstadt* poľ. *Stare Miasto*) je časť mesta Karviná.

História
--------

Ide o bývalú samostatnú historickú obec; pôvodne tu na pravom brehu rieky Olše stával starý Fryštát, ku ktorému sa viaže povesť o Fryštátskom zvone. Časté záplavy dali v 14. storočí podnet k premiestneniu Fryštátu do miest, kde stojí dodnes. Zo Starého Mesta pochádzal sedliak Ondra Foltýn, ktorý vyvolal sedliacke nepokoje (1776), vďaka ktorým boli zrušené robotné patenty. Neďaleko karvinskej novej hlavnej stanice stojí časť jeho stodoly, ktorá bola zapísaná do zoznamu kultúrnych pamiatok. V miestnej časti Olšiny je sústava fryštátskych chovných rybníkov, ktoré majú svoj pôvod v 16. storočí. Dnes sa tu nachádza významná vtáčia rezervácia na brehoch rybníkov Lipový, Dubový a Ošový s výskytom starých listnatých drevín. V tejto časti Starého Mesta sa tiež nachádza hospodársky dvor Olšiny írskeho grófa Taafa z 18. storočia. Gróf Taaf mal Fryštát s okolitými obcami vrátane Starého Mesta v držaní. Dodnes dvor Olšiny slúži svojmu účelu, je v súkromných rukách a je v ňom prevádzkovaný hotel a výletná reštaurácia. Celý grófsky statok je pekne zrekonštruovaný.

Až do konca 40. rokov 20. storočia bolo Staré Mesto samostatnou obcou, následne bolo pričlenené k rozrastajúcej sa Karvinej. Na prelome 80. a 90. rokov 20. storočia sa tu mala zakladať nová uhoľná baňa. Preto bola časť Starého Mesta zbúraná. Po roku 1989 však z týchto plánov zišlo a na mieste po roku 2000 vznikla priemyselná zóna Nové Pole. Sídli tu množstvo firiem, najmä Shimano, Sejong, Gates, Mölnlycke Health a ďalšie. Je tu zamestnaných vyše 1 500 ľudí. V roku 2011 boli opäť oživené zámery ťažiť pod touto lokalitou v horizonte piatich až šiestich rokov. Budúcnosť Starého Mesta je tak opäť ohrozená.

Referencie
----------

1. ↑  Český štatistický úrad. *Historický lexikon obcí ČR 1869 - 2005 - 1. díl* [online]. 2007-03-03, [cit. 2015-01-06]. S. 718, 719, záznam 10-9. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Staré Město (Karviná)**

Externé odkazy
--------------

* Územno identifikačný register SR
* Aplikácie adresy na MVČR
* Databáza štatistických obvodov

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Staré Město (Karviná) na českej Wikipédii.*

| Mesto Karviná - časti |
| --- |
| Doly • Fryštát • Hranice • Lázně Darkov • Louky • Mizerov • Nové Město • Ráj • Staré Město |
**Vírusová imunodeficiencia mačiek** (aj *Syndróm získanej straty imunity*, hovorovo *Mačací AIDS*, zaužívaná skratka **FIV**, po anglicky Feline *Acquired Immune Deficiency Syndrome – FAIDS*) je infekčná choroba postihujúca mačky.

Vírus
-----

Vírus FIV je retrovírus vyvolávajúci rozvrátenie obranyschopnosti mačiek. Patrí do skupiny lentovírov podobne ako vírus HIV, ktorý vyvoláva AIDS u človeka. Preto sa zvykne označovať aj ako mačací AIDS.

Vírus FIV sa nachádza v krvi, slinách, mledzive a mlieku. Vo vonkajšom prostredí nie je stabilný. Prenos infekcie sa uskutočňuje preto priamym stykom medzi mačkami. Pohlavný prenos vírusu nebol dosiaľ preukázaný. Mačiatka sa môžu infikovať už v maternici, počas pôrodu, slinami, mledzivom alebo mliekom. Relatívne častejšie dochádza k nákaze u kocúrov pri bitkách o teritórium.

Symptómy
--------

Vírus spôsobuje zníženú obranyschopnosť mačky, následkom čoho môžu organizmus napadnúť bežné bakteriálne alebo plesňové infekcie. U mačiek sa prejavujú zväčšené lymfatické uzliny, zápalové ochorenia ďasien, očných spojiviek a kože, nádcha, chronické hnačky, teploty, chátranie, pri dlhšom priebehu glaukóm a rôzne druhy nádorov. U niektorých jedincov sa prejavujú rôzne neurologické abnormality vedúce k nutkavým pohybom, prejavom strachu alebo nezvládnuteľnej agresivite.

Fázy ochorenia
--------------

1. Niekoľko týždňov po nákaze sa u mačky prejavujú horúčky, nechutenstvo, zväčšené lymfatické uzliny, ktoré časom ustúpia.
2. Mačka je klinicky zdravá, je však prenášačom vírusu.
3. Postupne sa rozvíjajú príznaky – nechutenstvo, nádcha, dýchacie problémy, chronické kožné problémy a pod.
4. Častejší výskyt chorôb a ich ťažší priebeh, nereagovanie na bežný spôsob liečby a následné uspanie zvieraťa.

Terapia
-------

Zatiaľ neexistuje spoľahlivá liečebná metóda vedúca k vyliečeniu mačacieho AIDS, choré mačky však pri dobrej starostlivosti môžu prežiť niekoľko plnohodnotných rokov. Postihnuté zvieratá treba izolovať od ostatných kvôli riziku prenosu choroby. Nie je potrebné mačku usmrtiť hneď po diagnostikovaní choroby, mačka dokáže pri vhodnej starostlivosti prežiť s vírusom aj niekoľko rokov. Hneď ako sa začnú prejavovať dlhotrvajúce sekundárne infekcie a zviera trpí, potom treba zvážiť eutanáziu. Terapia spočíva najmä v :

* priebežnom liečení sekundárnych infekcií,
* chovaní zvieraťa v podľa možnosti čistom a nestresujúcom prostredí,
* pravidelnej kontrole krvných výsledkov a prípadná chemoterapia.

Profylaxia
----------

V Európe neexistuje očkovacia látka proti FIV. V Spojených štátoch bol však v roku 2002 schválený očkovací preparát.
**James Philip Bagian** (22. február 1952, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americký lekár a astronaut, ktorý absolvoval v raketopláne dva lety do vesmíru. V NASA bol od 7. júla 1980 do augusta 1995 a stal sa 214. človekom letiacim do vesmíru. Vo vesmíre strávil niečo viac ako 14 dní.

Životopis
---------

Vysokoškolské vzdelanie získal na univerzitách Drexel a Thomas Jefferson a v roku 1977 tak získal titul doktora medicíny. V roku 1976 nastúpil do služieb armády Spojených štátov, kde absolvoval leteckú školu USAF Flight Surgeons School v San Antoniu. Oženil sa. V roku 1978 nastúpil do NASA v Houstone, potom bol 2 roky na univerzite v Pensylvánii. V roku 1980 sa do Houstonu k NASA vrátil a absolvoval tu výcvik astronautov. V rokoch 1981 až 1995 bol vedený v NASA ako astronaut.

Lety do kozmu
-------------

V roku 1989 absolvoval päťdňový let STS-29 (registrovaný v COSPAR ako 1989-021A). Letel ako letový špecialista spolu s ďalšími štyrmi astronautmi v raketopláne Discovery, ich misia začala štartom na Myse Canaveral (USA, štát Florida) a skončila úspešne pristátím na základni Edwards v Kalifornii, ležiacej v Mohavskej púšti).

O dva roky neskôr absolvoval deväťdňový let STS-40 (1991-040A). Posádka bola sedemčlenná, leteli v raketopláne Columbia, štart aj pristátie boli na rovnakých základniach, ako predchádzajúci let.

Po letoch
---------

V období rokov 1994 - 1995 bol lekárom - výskumníkom vo William Beaumont Hospital, Royal Oak. Potom nastúpil do Environmental Protection Agency, National Vehicle and Fuel Emissions Lab. v Ann Arbor.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku James Bagian na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Bagian na Space
* Bagian v MEK
**Durmstrangský inštitút** je stredná škola ďaleko na severe, kde sa vyučuje aj čierna mágia. Bývalým riaditeľom bol prof. Igor Karkarov. Škola sa nachádza na hrade, ktorý má len štyri poschodia. Oheň sa zapaľuje len na magické účely. Školský areál je obrovský,  v zime je tu málo denného svetla. Prvá zmienka o tejto škole sa nachádza v 4. knihe série o Harrym Potterovi.Durmstrang má najtemnejšiu povesť zo všetkých jedenástich čarodejníckych škôl, hoci to nikdy nebolo úplne zaslúžené. Je pravda, že Durmstrang, ktorý ukázal veľa skutočne veľkých čarodejníc a čarodejníkov, vo svojej histórii dvakrát spadol pod dohľad čarodejníkov s pochybnou vernosťou alebo hanebným úmyslom a že má jedného neslávneho bývalého žiaka.

Prvý z týchto nešťastných mužov, Harfang Munter, prevzal školu krátko po záhadnej smrti jej zakladateľa, veľkej bulharskej čarodejnice Neridy Vulchanovej. Munter si vybudoval povesť Durmstrangu o duelingu a všetkých formách bojových mágií, ktoré dnes zostávajú pôsobivou súčasťou jeho učebných osnov. Druhé temné obdobie v histórii Durmstrangu prišlo s riaditeľom Igora Karkarova, bývalého Smrťožrúta, ktorý utiekol z funkcie po návrate z exilu Lorda Voldemorta, obávajúc sa jeho odplaty. Karkaroff bol neriadený a egotistický muž, ktorý medzi študentmi povzbudzoval kultúru strachu a zastrašovania a mnohí rodičia stiahli svoje deti z Durmstrangu, keď mal na starosti.

Bývalým žiakom, ktorý spôsobil škodu na povesti Durmstrangu viac ako ktorýkoľvek iný, je Gellert Grindelwald, jeden z najnebezpečnejších čarodejníkov dvadsiateho storočia. V posledných rokoch však Durmstrang prešiel niečím renesančným a vytvoril také medzinárodné svetelné zdroje, ako je medzinárodná hviezda metlobalu Viktor Krum.

Aj keď sa predpokladá, že sa nachádza na ďalekom severe Európy, Durmstrang je jednou z najviac tajných škôl o svojom mieste pobytu, takže si nikto nemôže byť celkom istý. Návštevníci, ktorí musia dodržiavať pamäťové kúzla, aby vymazali svoje vedomosti o tom, ako sa tam dostali, hovoria o rozľahlých rozľahlých pozemkoch s mnohými ohromujúcimi výhľadmi, v neposlednom rade o veľkej, temnej, spektrálnej lodi, ktorá je ukotvená na horskom jazere za školou, z ktorého sa študenti v lete potápajú.

Na Durmstrang mal ísť aj Draco Malfoy.

Rovnošata
---------

Kabáty z huňatej kožušiny, baranica a tmavočervený habit.

Známi študenti
--------------

* Grindelwald, Gellert - mocný čarodejník, niekdajší priateľ Dumbledora
* Karkarov, Igor - smrťožrút, riaditeľ školy
* Krum, Viktor - šampión Trojčarodejníckeho turnaja, stíhač bulharského národného metlobalového mužstva
* Poliakov
**Jarabina vtáčia** alebo **jarabina** (lat. Sorbus aucuparia) je strom alebo ker z čeľade ružovité (*Rosaceae*).

Opis
----

Ako strom dorastá do výšky 20 m, má štíhly valcovitý kmeň a okrúhlu až valcovitú voľnú korunu. Dožíva sa asi 80 rokov a kmeň môže byť až 40 cm hrubý. Kôra je dlho hladká, sivá, vo vyššom veku nahradzovaná však černastou, ryhovanou borkou. Listy sú striedavé, nepárne perovito zložené. Kvitne od mája do júna. Kvety sú bledožlté, v chocholíkovej metline a nepríjemne páchnu. Plody sú malvice jasnočervenej farby.

Využitie
--------

V lesníctve je to priekopníckou, pionierskou drevinou, ktorá okamžite zarastie rúbaniská a vývratiská. Plodmi sa živia vtáky, vyrába sa z nich alkoholický nápoj „jarabinka" a používajú sa v ľudovom liečiteľstve. Je to jeden z najbohatších tuzemských zdrojov vitamínu C, niekedy sa preto jarabine hovorí „pomaranče severu", no za surova sú pre obsah kyanovodíka nejedlé [zdroj?]. Poskytuje výborné kolárske drevo.

Galéria
-------

* Jarabina vtáčia (Sorbus aucuparia)Jarabina vtáčia (*Sorbus aucuparia*)
* Kvety jarabiny vtáčejKvety jarabiny vtáčej
* Listy a plody jarabiny vtáčejListy a plody jarabiny vtáčej

Referencie
----------

1. ↑  ČERVENKA, Martin. *Naše stromy a kry*. prvé. vyd. Bratislava : Mladé letá, 1976. 66-131-77.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jarabina vtáčia**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Jarabina vtáčia**

Zdroj
-----

* VOLÁK, Jan; STODOLA, Jiří; SEVERA, František. *Veľká kniha liečivých rastlín*. 1987. vyd. Bratislava : Príroda.
**Bitka pri Pan čchüan č' čan** (čínsky: zjednodušene - 阪泉之戰, tradične - 阪泉之战; pchin-jin: *Ban Quan Zhi Zhan*) je prvou písomne zaznamenanou bitkou čínskej histórie. Zmieňuje sa o nej S’-ma Čchien vo svojich *Zápiskoch historika* (čín. 史記 Š’-ťi, pchin-jin: *Shǐjì*), napísaných okolo prvého storočia pred Kr. Bojovali v nej legendárny Žltý cisár Chuang Ti a Ohnivý cisár Jen Ti. Bitka pri Pan čchüan č' čan bola vlastne poslednou zo série troch bitiek. Chuang Ti krátko potom bojoval s Čch' Jou v bitke pri Čuo-lu. Obe bitky sa konali pomerne blízko seba a do oboch bol zapojený Žltý cisár. Bitke pri Pan čchüan č' čan je pripisované vytvorenie kmeňa Chua sia, zárodku čínskej civilizácie Chan cu.

O samotnej bitke sa toho veľa nevie, podobne ako iné udalosti tohto obdobia je skutočnosť prekrytá mytológiou. Preto je aj jej historická vernosť sporná. Čínska historiografia ju datuje do obdobia 26. storočia pred Kr.

Kmeň Šen-nung bol pôvodne odnožou nomádov zo západu, ktorí vstúpili na Severočínsku nížinu. O generácie neskôr sa kmeň dostal do konfliktu s ostatnými expandujúcimi skupinami, ako napr. Hmongovia vedení Čch' Jou a kmeň Jou-siung, vedený Žltým cisárom. Keď cisár Jen Ti začal plánovať inváziu na územia okolitých kmeňov, tie sa obrátili na Žltého cisára, ktorý proti nemu postavil svoju armádu.

Armády Jou-siung, pod totemami medveďa (熊), the medveďa hnedého (羆), líšky, tigra (虎) a ďalších; a armády Šen-nungov sa stretli pri Pan čchüan č' čan v prvej rozsiahlej bitke čínskej histórie. Po troch veľkých zrážkach Šen-nungovia bitku prehrali a vytvorili spojenectvo s Žltým cisárom. Tieto dva veľké kmene následne vytvorili kmeň Chua sia, ktorý pohltil i menšie kmene v okolí.

Ďalej sa územne rozširujúci Chua sia čoskoro vzbudili závisť Čch' Jou, ktorý zaútočil na územie Šen-nungov. Chua sia na to reagoval stretom s Čch' Jou v bitke pri Čuo-lu, kde zvíťazil. Kmeň Chua sia sa následne ďalej už bez väčších problémov rozširoval a čoskoro sformoval útvar, dnes známy ako čínska civilizácia Chan cu. Do dnešného dňa sa Číňania označujú ako „potomkovia Jen a Huang".

Miesto bitky
------------

Skutočná poloha Pan čchüan č' čan, kde sa táto bitka odohrala, je predmetom sporov. Existujú tri pravdepodobné lokality:

1. juhovýchodne od mesta Čuo-lu, provincia Che-pej
2. dedina Jen-sing, Peking
3. oblasť Sie-čou, mestská prefektúra Jün-čcheng, provincia Šan-si

Z nich je najpravdepodobnejšou lokalitou tretia, pretože ostatné dne by vyžadovali, aby obe armádi putovali k miestu stretu na sever, čo by bolo nepraktické. Je však možnoť aj to, že správne sú všetky tri, pretože ako Konfucius, tak aj S’-ma Čchien hovoria o konflikte ako o sérii troch bitiek.

Referencie
----------

* S’-ma Čchien, "Wǔdì Běnjì", *Zápisky historika*.
* Wu, K. C. (1982). *The Chinese Heritage*. New York: Crown Publishers. ISBN 0-517-54475-X.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Battle of Banquan na anglickej Wikipédii.*
**Kalamis** (starogr. *Κάλαμις*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.

Kalamis pochádzal zrejme z Atén. O jeho dielach nemáme správy, jedine grécky cestovateľ Pausanias uvádza, že počas návštevy Delf, antického mesta na upätí hory Parnas, videl sochárske diela jeho žiaka Praxia: „*Na chrámovom štíte sa nachádzajú Artemis, Léto, Apolón a Múzy, ďalej zapadajúci Hélios, Dionýzos a Thyijské ženy. Prvé sochy zhotovil Aténčan Praxias, Kalamidov žiak...*"

Keďže Praxias žil v 4. storočí pred Kr. nemohol byť jeho učiteľ totožný so slávnym Kalamidom z 1. polovice 5. storočia pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 416 vysvětlivky.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 302.
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II³ 496*
4. ↑  Michael Scott, *Delphi and Olympia*, str. 137
5. ↑  Karl Julius Sillig, Pliny (the Elder.), *Dictionary of the Artists of Antiquity*, str. 34
**Roman Bomboš** (\* 19. január 1971, Bratislava  ) je slovenský moderátor a scenárista.

Zo života
---------

Pôvodne pracoval ako učiteľ slovenčiny a dejepisu. V Slovenskom rozhlase začal pracovať 15. mája 1995. Je päťnásobným držiteľom ocenenia Hudobný redaktor roka a laureátom ďalších novinárskych cien. Počas svojej takmer tridsaťročnej kariéry pripravil a odmoderoval tisícky programov a podujatí. Je scenáristom vedomostnej šou Čo ja viem, galavečera Slovenka roka, či podujatia Slovenský deň kroja. Ako moderátor sa uplatňuje najmä pri prenosoch koncertov či spoločenských podujatí, niekoľko rokov komentoval Eurovision Song Contest, pripravoval a moderoval veľké podujatia typu 90. výročie Slovenského rozhlasu, Lýra 50, či koncerty pri príležitosti životného jubilea Kamila Peteraja, Janka Lehotského, či Jána Baláža. Počas svojej kariéry absolvoval množstvo profesionálnych spoluprác, stretnutí, či rozhlasových a televíznych rozhovorov s najväčšími hviezdami svetovej populárnej hudby, medzi ktoré patria Jean Michel Jarre, Enya, Paul Young, Suzanne Vega, LP, James Blunt, či kapely Simply Red, Depeche Mode, Duran Duran, A-ha, a ďalší. Roman Bomboš je od mája 1995 moderátorom Slovenského rozhlasu. Od roku 1996 spolupracuje aj s televíziou v mestkej časti Bratislava, v Ružinove, s Televíziou Ružinov (TVR) . V epizódnej role sa po boku Georga Clooneyho a Nicole Kidmanovej objavil aj v svetovom blockbusteri Peacemaker  Od januára 2023 sa stal šéfom Rádia Slovensko.

Scenár
------

* *Čo ja viem*, vedomostná súťaž, RTVS, od roku 2014 - súčasnosť

Referencie
----------

1. ↑   *Osobnosti Bratislavy – Roman Bomboš* [online]. Časopis Metropola. Dostupné online.
2. ↑   *Teraz som ráno v tej skrinke ja* [online]. MČ Ružinov, Ružinovské Echo, Vydanie: Máj 2014. Dostupné online.
3. ↑  Eva Sládková. *Zahral si vo filme s Nicole Kidman: Známy moderátor je teraz Osobnosťou Bratislavy* [online]. Dnes 24 Bratislava, 2020-11-29. Dostupné online.
4. ↑   *ČSFD.sk* [online]. csfd.sk, [cit. 2022-07-10]. Dostupné online.
5. ↑   *Rozhlas a televízia Slovenska* [online]. www.rtvs.sk, [cit. 2022-07-10]. Dostupné online.
6. ↑   *Rozhlasák Roman Bomboš prezradil, ako vzniká šou Čo ja viem* [online]. RTVS, 2022-03-03. Dostupné online.
**XPRESS-MP** je programová zostava na matematické modelovanie a riešenie optimalizačných úloh, poskytujúca nástroje na formuláciu, riešenie a analyzovanie problémov lineárneho a celočíselneho programovania. Je výrobkom spoločnosti Dash Optimization Ltd. Je založená na dvoch komponentoch, Xpress-Mosel a Xpress-Optimizer. Zostava ďalej zahŕňa súbor rozhraní adresovaný na rôzne užívateľské požiadavky.

Xpress-Mosel
------------

Xpress-Mosel je prostredie na modelovanie a riešenie problémov, vzatý ako modelovací program, opisujúci problém lineárneho a zmiešaného celočíselného programovania, napísaný v modelovacom jazyku Mosel. Základný predpoklad Mosel-u je ten, že v ňom nie je žiadne rozlišovanie medzi stavom modelovania a procedúry, ktorá skutočne rieši problém.

Xpress-Optimizer
----------------

Xpress-Optimizer na druhú stranu obsahuje modul knižnice, ktorý poskytuje vytvorenie zložitých modelov, ich vyriešenie priamo v Mosel-i a ich vrátenie vo vopred stanovenom spôsobe užívateľom.

Xpress-IVE
----------

Xpress-IVE je grafické rozhranie pre Mosel a Optimizer pre užívateľov Microsoft Windows, poskytujúce jednoduché vývojové prostredie, v ktorom je možnosť naučiť sa pracovať s nástrojmi Xpress-MP.

Ďalšie systémy
--------------

* MS Excel 2000
* LINDO
* LINGO
* AIMMS

Externé odkazy
--------------

* Dash optimization
Olmécka veľká hlava z La Venty (výška 2,5 m), dnes vo Villahermosa
**La Venta** bolo významné kultové stredisko Olmékov v dnešnom Mexiku pri Mexickom zálive na nízkom ostrove obklopenom močiarmi s rozlohou asi 5 km². Žilo tu maximálne 150 osôb, ktoré vyživovalo obyvateľstvo z okolia.

Sídlo sa datuje do obdobia 1200 pred Kr. až 400 pred Kr. s vrcholom po roku 900 pred Kr. keď (800 - 400 pred Kr.) bolo sídlo štyrikrát prestavané. Po roku 400 pred Kr. kedy boli všetky významné pamiatky zničené, sa sídlo využívalo už len ojedinele na kultové účely.
V strede La Venty je komplex pravidelne usporiadaných stavieb. V jeho južnej časti sa týči 30m vysoká pyramída (základňa 125 x 70 m). V jeho strede je obdĺžnikové nádvorie ohraničené dvoma mohylami.

Našli sa tu aj početné nálezy výtvarného umenia. Všetky prenosné pamätníky z La Venty boli v modernej dobe prenesené do archeologického parku vo Villahermosa.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **La Venta**
Súradnice: 47°53′20″S 17°28′25″V﻿ / ﻿47,8888889°S 17,4736111°V﻿ / 47.8888889; 17.4736111

**Foráš** je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.

Nachádza sa v katastrálním území obce Bodíky v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 2008 na rozlohe 115,5200 ha a zaradené do 5. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo určené.

Predmetom ochrany je: *Účelom vyhlásenia prírodnej rezervácie je zabezpečenie ochrany chránených druhov rastlín a živočíchov, biotopov európskeho a národného významu v inundačnom území Dunaja a prírodných procesov prebiehajúcich v prirodzených spoločenstvách lužných lesov a mokradí.*

Referencie
----------

1. ↑  Foráš. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Foráš v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Foráš na českej Wikipédii.*
Ringelspiel „Raupe"
**Böhmischer Prater** (doslova *Český Prater*) je malý zábavný park na okraji Viedne, susediaci s rekreačnou oblasťou Laaer Berg - obľúbeného cieľa rodinných výletov.

Pohostinské zariadenia a kolotoče (niektoré aj 100 rokov staré) sa približne v pomere 1:1 nachádajú pozdĺž pešej zóny. Názov je odvodený od známeho a podstatne väčšieho viedenského Pratru. Český Prater sa nachádza na okraji lesa Laaer vo viedenskej mestskej časti Favoriten.

História
--------

Zábavný park vznikol v 2. polovici 19. storočia. V tom čase zo závodnej reštaurácie pre stavebných robotníkov vzniká výletný hostinec. Postupne vznikali ďaľsie pohostinské zariadenia ktorých majitelia, rovnako ako stavební robotníci, boli prevažne Česi. Rastúci počet reštaurácii začal priťahovať aj ďalšie atrakcie a návštevníkov, najmä z menej majetných vrstiev (v tom čase bol viedenský Prater (Volksprater) stále luxusným miestom pre vyššie vrstvy).

Park bol 11. decembra 1944 prakticky úplne zničený pri bombardovaní Viedne. Svoju dnešnú podobu získal rekonštrukciou po 2. svetovej vojne.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Böhmischer Prater**

Externé odkazy
--------------

* Böhmischer Prater - Familienausflugsziel mit Geschichte (de)
**Foróneus** (starogr. Φορωνεύς – Foróneus, lat. *Phoroneus*) je v gréckej mytológii syn riečneho boha Inacha a jeho manželky Melie (podľa iných verzií Kinny alebo Argeie ), jeho súrodencami boli Aigialeus a Ió. Bol kráľ Argu.

Podľa starovekých argejských povestí nedal Titan Prometeus prvý ľuďom oheň, ale bol ním Foréneus, ktorý objavil používanie ohňa. Navyše usadil ľudí v spoločných osadách a naučil ich prvým prácam.

Foróneus získal kontrolu nad celým Peloponézom a založil kráľovstvo *Foroneia* a aj mesto *Foroneus*, prvé mesto na Peloponéze, kde usadil ľudí rozptýlených v okolitej krajine. Foróneus mal dve manželky, prvou bola nymfa Telediké. S ňou mal dve deti, Niobu a Apida. S nymfou Kerdou splodil syna Kara, prvého kráľa Megary. Jeho ďalším, ale nelegitímnym synom bol Europs. Po smrti bol Foróneus pochovaný v Argu, kde jeho údajný hrob videl ešte v druhom storočí Pausanias, keď navštívil Argos. Jeho syn Apis sa stal jeho následníkom.

Pausanias píše, že podľa argijskej tradície bol Foréneus prvým človekom na svete, jeho otec nebol ľudskou bytosťou, ale riečnym bohom. Podobne ako bol podľa mezopotámskych tradícii prvým človekom Adapa a podľa židovských Adam..

Referencie
----------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 2,1,1.
2. ↑  Hyginus, *Fabulae* 145.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 143
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,18,13.
5. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,19,5.
6. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,15,5.
7. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,21,1.
8. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,34,4.
9. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,20,3.
10. ↑  Genezis 1,1-3,24

Literatúra
----------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)

Pozri aj
--------

* Zoznam kráľov Argu
**Fosfátovanie** (iné názvy **parkerizácia, parkerizovanie, bonderizácia, bonderizovanie**) je chemická úprava povrchu ocele za účelom zvýšenia korozivzdornosti a zlepšenia priľnavosti pre ďalšie povrchové úpravy. Je jedným z najrozšírenejších spôsobov chemickej úpravy povrchu ocele, pri ktorom sa na povrchu vytvárajú vo vode nerozpustné kryštalické terciárne fosforečnany zinku, železa a mangánu. Fosfátová vrstva neposkytuje sama o sebe oceľovým výrobkom dostatočnú ochranu proti korózii, a preto sa vždy dodatočne upravuje konzervačnými prostriedkami, nátermi, voskami, impregnovaním zriedeným lakom a pod. Dôležitou vlastnosťou fosfátových povlakov je ich schopnosť viazať na seba organické látky - napríklad plastické mazivá alebo impregnačné oleje, ktoré významne chránia proti korózii.
Fosfátovanie vytvorí ochrannú vrstvy o hrúbke ca 2 µm. Uskutočňuje sa ponorením do kúpeľa s následným oplachom, pasiváciou a oplachmi. Odmasťovanie sa uskutočňuje pri teplotách od 30 do 60 °C.

Druhy fosfátovania
------------------

* *Mangánaté fosfátovanie* (v kúpeli MnPh) - slúži ako pomocná klzná vrstva pri zábehu otáčavých súčastí prevodoviek, motorov, a pod.
* *Železnaté fosfátovanie* (v kúpeli FePh) - nízkoteplotné
* *Zinkové fosfátovanie* (v kúpeli ZnPh) - môže byť aplikované na železné, oceľové, hliníkové i pozinkované povrchy
Cornelius Nepos
**Cornelius Nepos** (asi 100- medzi 27 a 24 pred Kr.) bol rímsky životopisec. Pochádzal z Predalpskej Galie (Gallia Cisalpina), kde sa narodil možno v dedine Hostilia alebo v Pávii. Nepos sa v Ríme pridal k okruhu vzdelanej vyššej vrstvy, ktorá sa nezaujímala o politickú činnosť a namiesto nej sa venovala literatúre. K jeho priateľom patril básnik Catullus, ktorý mu venoval svoju zbierku veršov, Titus Pomponius Atticus aj Marcus Tullius Cicero. V staroveku boli známe dve zbierky listov adresovaných Ciceronom práve Nepotovi. Vrchol jeho literárnej kariéry datuje Hieronymus v svojom *Chronicon* (Kronika) do roku 40 pred Kr. už pred týmto dátumom však Nepos musel byť pomerne známy, keďže mu Catullus venoval svoje básnické dielo ešte pred rokom 54 pred Kr. Okolo roku 32 pred Kr. uverejnil Nepos svoje najvýznamnejšie dielo – *De viris illustribus* (O vynikajúcich mužoch). Dátum Nepotovej smrti nie je presne známy. Podľa Plínia Staršieho spadal do obdobia Augustovho principátu], t. j. k nemu došlo po roku 31 pred Kr.

Dielo
-----

### *De viris illustribus*

S početných literárnych diel Cornelia Nepota sa do dnešnej doby zachovali len časti *De viris illustribus* (O vynikajúcich mužoch). Pôvodne musela mať táto zbierka životopisov aspoň 16 kníh rozdelených tematicky, pričom jednej profesnej kategórii boli venované vždy knihy, jedna pojednávajúca o velikánoch rímskych a jedna o cudzích, prevažne gréckych významných osobnostiach. Rozdelenie do dvojíc umožňovalo účelne porovnávať rímske a nerímske osobnosti, čo bolo Nepotovo novátorstvo oproti staršej, gréckej životopisnej tradícii.

Z diela sa zachoval sa celý oddiel *De excellentibus ducibus exterarum gentium* (O vynikajúcich veliteľoch cudzích národov) a životopisy Marca Porcia Catona a Tita Pomponia Attica, ktoré patrili do oddielu venovaného rímskym historikom.

U Cornelia Nepota sa objavuje akýsi kultúrny relativizmus. Na rozdiel od mnohých iných rímskych autorov, nepokúša sa ukázať, že významné postavy rímskych dejín majú morálnu prevahu nad osobnosťami nerímskymi. Naopak, v predhovore k oddielu o cudzích vojvodcoch prichádza s pojmom národná tradícia (*maiorum instituta*), ktorým vysvetľuje rozličné hodnoty rôznych národov.

### Nedochované diela

* *Chronica* (Kronika, 3 knihy), Nepotovo novátorstvo spočíva v synchronizácii dejín Ríma, Grécka a Orientu
* *Exempla* (Príklady, najmenej 5 kníh)
* *De vita Ciceronis* (Ciceronov životopis)
* *De vita Catonis* (Catonov životopis)

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Cornelius Nepos**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cornelius Nepos**

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Autoritné údaje: * BnF: 11985468f
* GND: 118747681
* ISNI: 0000 0001 2145 2020
* LCCN: n50004515
* NK ČR: jn19981001886
* VIAF: 100219060
* WorldCat: lccn-n50004515
Umiestnenie chromatínu v bunkovom jadre
**Chromatín** (*chromatinum*) je vláknitá substancia vyskytujúca sa v bunkovom jadre, zložená z DNA, histónov, RNA a nehistónových bielkovín. Predstavuje hlavnú zložku chromozómov.

Chromatín má niekoľko stupňov zloženia. Dvojitý helix (dvojitá skrutkovica) DNA spolu s bielkovinami tvorí nukleozómy.
Nukleozóm obsahuje reťazec DNA dlhý približne 150 bázových párov (u človeka 146 bp) navinutý na jadro tvorené zo 4 druhov histónových bielkovín, nazývané taktiež histónový oktamér. Medzi nukleozómami sa nachádza spojovacia DNA o dĺžke okolo 50 bp. Nukleozómy a spojovacie DNA sa ukladajú špecifickým, cikcakovitým spôsobom, tvoriac solenoid, ktorý má priemer 30 nm a preto je niekedy označovaný menom vlákno 30 nm. Solenoid sa ukladá do kľučiek, z ktorých sa skladajú chromatídy.

Chromatín sa môže zakrúcať a odkrúcať, spôsobujúc zmenu zloženia štruktúry chromozómov. Z pohľadu na špiralizáciu (kondenzáciu) rozlišujeme: menej skondenzovaný, geneticky aktívny chromatín – euchromatín a zvyčajne geneticky neaktívny skondenzovaný chromatín – heterochromatín – so silne skrútenými, skondenzovanými vláknami. Stupeň kondenzácie chromatínu odohráva rolu v kontrole expresie génov. Tvorba heterochromatínu je zviazaná s nízkym stupňom acetylácie histónov a vysokým stupňom metylácie DNA a taktiež metyláciou lyzínu 9 v históne H3. Bielkovinou, ktorá ma veľký význam v procese heterochromatizácie je HP1. Tá vlastní chromodoménu, ktorá má schopnosť viazať sa so zmetylovanými histónami.

Medzi významnejšie bielkoviny spojených s heterochromatínom patria: HP1 a Sir3. Naopak bežné bielkoviny pôsobiace s euchromatínom sú: HMGB1, HMGB2, HMGN1, HMGN2.

Chromatín (najmä v povrchových vrstvách bunky) sa ľahko farbí zásaditými farbivami – bazofilne.

Po prvý raz názov *chromatín* použil Walter Fleming v roku 1882.

Bibliografia
------------

* Piotr Węgleński (red) *Genetyka molekularna, wydanie 2 poprawione* Wyd. PWN Varšava 2006

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Chromatyna na poľskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Životný svet** je svet, do ktorého sa človek rodí, a v ktorom už je, keď si začína osvojovať vedecké poznatky a ďalšie prvky tradície, alebo keď začína tvoriť alebo ďalej rozvíjať vedy,
filozofiu a podobne. Životný svet je základ vedeckého poznania.

Edmund Husserl
--------------

Podľa Edmunda Husserla je životný svet svetová súvislosť, ktorá predchádza všetkej objektívne-logickej vede, intersubjektívne je zakúšaná v pôvodnej evidencii a overuje sa v praxi.

Životný svet má prednosť pred vedami a ich pojmom sveta preto, lebo i keď je životnosvetská pravda voči objektívnej platnosti, ktorú si nárokujú pre svoju pravdivosť vedy, iba subjektívno-relativna a situačne viazaná, vedecké teórie koniec koncov stoja na priamom bezprostrednom pozorovaní. Ba veda neexistuje dokonca ani v každom životnom svete: veda ako špecifické konanie patrí k európskemu životnému svetu a ako *teoretická prax* je tam sama životnosvetským javom. Vzhľadom na subjektívno-relatívny charakter životného sveta existuje množstvo rozličných životných svetov, čo navodzuje úlohu (pred duchovnými vedami) odhalenia cudzích životných svetov. Filozofický problém životného sveta je univerzálny filozofický problém, pretože v životnom svete korenia všetky ostatné danosti. Domýšľanie filozofického problému životného sveta vedie napokon k transcendentálno-fenomenologickej redukcii.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Luneta v Sixtínskej kaplnke Sála s lunetami pod klenbou (Brémy)
**Luneta** (z franc. *lunette*, zdrobnenina z lat. *Luna*, Mesiac) je polkruhová plocha steny (tvar Mesiaca v štvrti ), najčastejšie pod valenou klenbou nad oknami a dverami, prípadne maľba na takejto ploche. Niekedy sa ako luneta označuje aj akýkoľvek polkruhový dekoratívne útvar nad dverami, napríklad tympanón.

Príklady
--------

Maľbu v lunetách preslávila Michelangelova výzdoba Sixtínskej kaplnky vo Vatikáne z rokov 1508-1512. Jeho maľované lunety a trojuholník nad nimi spájajú steny a strop, takže vnútro kaplnky pôsobí ako jediný celok. Výzdoba lunetami je potom charakteristická pre renesančnú, barokovú a novorenesančnú architektúru.

Literatúra
----------

* Lunetta. In:  *Ottův slovník naučný : illustrovaná encyklopaedie obecných vědomostí*. Zväzok 16 Líh – Media. V Praze : J. Otto, 1900. 1058 s. Dostupné online. S. 463.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Luneta (maľba)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Luneta na českej Wikipédii.*
Pamätník životickej tragédie v Životiciach (2011)
**Životická tragédia** je označenie odvetnej akcie nacistických bezpečnostných zložiek v roku 1944 proti obyvateľom obce Životice (dnes súčasť Havířova).

Príčina tragédie
----------------

Príčinou tragédie bola prestrelka medzi partizánmi a gestapom 4. augusta 1944 v životickom hostinci Isidora Mokrosza (partizáni napadli príslušníkov gestapa, ktorí tu práve boli). Pri tejto prestrelke boli zabití traja príslušníci gestapa, jeden partizán a hostinský.

Nemecká odveta
--------------

Pamätník životickej tragédie (2011)
V odvete za túto akciu bola obec 6. augusta ráno obkľúčená a boli zastrelení všetci muži, ktorí nepreukázali nemeckú štátnu príslušnosť. Dohromady bolo zastrelených 36 ľudí zo Životic, Horní a Dolní Suchej a Horního Těrlicka. Národnostne išlo o 28 Poliakov a 8 Čechov. Gestapo pri tomto zásahu nemalo občanov nijak vytipovaných, preto ľudia, ktorí sa tou dobou nachádzali mimo územia obce, zastrelení neboli. Ďalších 31 ľudí bolo gestapom odvedených do koncentračných táborov, odkiaľ sa vrátili len štyria. Telá zastrelených boli odvezené do Orlovej, kde boli pochované do hromadného hrobu na židovskom cintoríne.

Po udalosti
-----------

24. jún 1945 boli telá exhumované a prevezené späť do Životic] kde boli pochované. 25. septembra 1949 bola nad hrobkou odhalená mohyla, ktorej autorom bol karvinský akademický sochár a maliar Franciszek Świder. V súčasnosti je Životický pamätník pripomienkou obetí tejto tragédie a zároveň múzeom protinacistického odboja na Těšínsku.

### Adresa pamätníka

Památník životické tragédie  

Padlých hrdinů 47a  

736 01 Havířov - Životice

Literatúra
----------

* BORÁK, Mečislav. *Svědectví ze Životic : Těšínsko za druhé světové války a okolnosti životické tragédie*. Český Těšín : Muzeum Těšínska, 1999.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Životická tragédia**

Externé odkazy
--------------

* Pamätník na stránkach Múzea Těšínska (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Životická tragédie na českej Wikipédii.*
**Nikostratos** (starogr. *Νικόστρατος* – *Nikostratos*) bol dvojnásobný olympijský víťaz v prvom storočí.

Nikostratos z kilíkijskej obce Aigai zvíťazil na olympijských hrách v roku 37 v zápasení a pankratiu. Staroveký autor Pausanias uvádza, že ako malé dieťa bol unesený z váženej rodiny frýgskeho mesta Primnéssos a predaný v prímorskom meste Aigai. Keď dospel, stal sa z neho slávny športovec, ktorý víťazil v zápase a pankratiu na mnohých hrách.

Výnimočné fyzické zdatnosti Nikostrata vyzdvihuje aj jeho súčasník, slávny rímsky rečník Quintilianus v dochovanom písomnom diele *Institutio Oratoria*.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 251.
2. 1 2 3  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,21,11.
3. ↑  Tacitus, *Dialogus de oratoribus*, 10,7.
4. ↑  Quintilianus, *Institutio Oratoria*, 2,8,14.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Nikotínové vrecúška v plastovom púzdre
**Nikotínové vrecúška** sú výrobky bez tabaku obsahujúce nikotín, ktorý sa do tela dostáva orálne, spravidla umiestnením pod hornú či dolnú peru. Ide o alternatívu fajčenia. Okrem nikotínu tiež obsahujú vodu, vlákna celulózy, arómu, zvýrazňovače chuti, xylitol, zahusťovadlá, umelé sladidlá, salmiak, regulátory kyslosti, škrob a ďalšie konzervačné látky. Bežne sa predávajú v plastovom puzdre v tvare puku, ktorý je vybavený priehradkou pre použité vrecúška. Pomerne populárne sú v Dánsku, Rusku a Švédsku, ich obľuba rastie aj v Česku. Po novom sa stávajú aj obľubou športovcov, ktorí ich využívajú na regeneráciu, uvoľnenie svalstva a k zlepšeniu koncentrácie pred zápasmi. Medzi populárnych užívateľov nikotínových vrecúšok patria Attilla Végh, Makhmud Muradov, Jamie Vardy a mnoho ďalších športovcov.

Zdravotné riziká
----------------

Nikotín vyskytujúci sa vo vrecúškach môže rovnako ako u iných nikotínových produktov vyvolávať nežiaduce účinky ako napríklad:

* zvýšenie tepovej frekvencie a tlaku
* únava
* potenie
* smäd
* závrat
* nevoľnosť

Český vojenský psychológ Michal Kříž upozorňuje, že na nikotínových vrecúškach môže vzniknúť závislosť. Taktiež tvrdí, že nikotínové vrecúška môžu byť „cestou" k iným drogám, napríklad marihuane.

Referencie
----------

1. ↑  ROBICHAUD, Meagan O.; SEIDENBERG, Andrew B.; BYRON, M. Justin. Tobacco companies introduce "tobacco-free" nicotine pouches. *Tobacco control*, 2020-12, roč. 29, čís. E1, s. e145–e146. PMID: 31753961 PMCID: PMC7239723. Dostupné online [cit. 2021-02-16]. ISSN 0964-4563. DOI: 10.1136/tobaccocontrol-2019-055321. (po anglicky)
2. 1 2  VITÁSEK, Petr. Zrádné nikotinové sáčky nepodléhají zákonné regulaci a mohou vést k závislosti. *Deník.cz*, 2020-09-30. Dostupné online [cit. 2021-02-16]. (po česky)
3. ↑  MARKETS, Research and. *Tobacco-Free Nicotine Pouches (Snus): 2020 European Market Analysis Report* [online]. GlobeNewswire News Room, 2020-12-01, [cit. 2021-02-16]. Dostupné online.
4. ↑   *Budoucnost kouření je v nikotinových sáčcích, věří tabáková firma. V Česku vidí „masivní potenciál"* [online]. info.cz, [cit. 2021-02-16]. Dostupné online. (po česky)
5. ↑   *Nikotin a jeho účinky / Lékarnické kapky* [online]. www.lekarnickekapky.cz, [cit. 2021-02-16]. Dostupné online. (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nikotinové sáčky na českej Wikipédii.*
**Christopher John Ferguson** (\* 1. september 1961, Philadelphia) je americký komerčný astronaut Boeingu, bývalý kapitán United States Navy a astronaut NASA. Je evidovaný ako 444. človek vo vesmíre. Zúčastnil sa dvoch letov do vesmíru. V roku 2006 ako pilot raketoplánu *Atlantis* počas misie STS-115 a ako veliteľ misie STS-126 v roku 2008. V roku 2011 velil poslednej misii raketoplánu STS-135.

Životopis
---------

### Vzdelanie a zamestnanie

Vzdelanie získal na strednej škole v Archbishop Ryan High School for Boys, Philadelphia (ukončil 1979), neskôr na univerzite v Drexel ako inžinier (ukončil 1984) a postgraduálne na vojenskej Naval Postgraduate School ako letecký inžinier (ukončil 1991). Je ženatý, s manželkou Sandrou majú tri deti.

K NASA do Houstonu nastúpil v roku 1998 a po dvojročnom výcviku bol v roku 2000 zaradený do jednotky astronautov.

#### Lety do vesmíru

* STS-115 Atlantis, štart 9. septembra 2006, pristátie 21. septembra 2006
* STS-126 Endeavour, štart 15. novembra 2008, pristátie 30. novembra 2008
* STS-135 Atlantis, štart 8. júla 2011, pristátie 21. júla 2011

Externé odkazy
--------------

* Osobná stránka v encyklopédii SPACE 40 (po česky)
* Osobná stránka v encyklopédii MEK (po česky)
* Christopher Ferguson na stránkach NASA (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Christopher Ferguson na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

Autoritné údaje: * LCCN: no2016118618
* VIAF: 2731147425854045040009
* WorldCat: lccn-no2016118618
**Mahani Teaveová** (\* 14. február 1983, Honolulu, Havaj, USA) je čilská klaviristka. Získala niekoľko ocenení v medzinárodných súťažiach a v roku 2007 bola Radou starších obyvateľov zvolená za kultúrnu vyslankyňu Veľkonočného ostrova.

Životopis
---------

Narodila sa 14. februára 1983 v Honolulu na Havaji americkej matke a domorodcovi pochádzajúcemu z Veľkonočného ostrova, na ktorom do svojich deviatich rokov žila s rodičmi. V hlavnom meste Hanga Roa začala cvičiť hru na klavír pod vedením americkej violončelistky Eriky Putneyovej, ktorá bola učiteľkou na tamojšej novej ľudovej škole hudby. 

Ešte v roku 1992 sa Mahani Teaveová na ostrove stretla s popredným čilským klaviristom Robertom Bravom, ktorý jej poradil, aby odišla študovať do Čile. Jej rodina sa z toho dôvodu koncom roku 1992 odsťahovala do mesta Valdivia. V nasledujúcom roku začala študovať na konzervatóriu na univerzite Austral de Chile u klaviristu Ximenu Cabella. Umelecké štúdium hru na klavír absolvovala v novembri 2001 s vyznamenaním.
Po ukončení štúdia v Čile pokračovala v štúdiách na Clevelandskej hudobnej univerzite ("Cleveland Institute of Music") u profesora Sergeja Babajana v štáte Ohio v USA.

Ocenenia
--------

V roku 1999 bola ocenená najvyššou cenou národnej a medzinárodnej súťaže Claudia Arraya, získala tiež cenu za najlepší film v hereckej talentovej súťaži. V decembri 2001 vyhrala prvú cenu v umeleckej kategórii do dvadsaťosem rokov na medzinárodnej klavírnej súťaži na Malorke v Palma de Mallorca. V roku 2004 vyhrala súťaž s klavírnym koncertom symfonického orchestra na Clevelandskom hudobnom inštitúte, kde predviedla sólový klavírny koncert.

Prezentácia
-----------

* Vystupovala ako sólistka so Symfonickým orchestrom na Univerzite v Concepcióne, v Komornom orchestri vo Valdivii, vo filharmónii v meste Temuco a v Národnom symfonickom orchestri v Santiagu.
* Predviedla klavírny recitál v Santiagu, Valdivii, Iquique a ďalších čilských mestách, vrátane koncertov s dirigentom Robertom Bravom v paláci La Moneda, aj v Čilskom národnom kongrese.
* Podieľala sa na koncertoch v Argentíne, Spojených štátoch a Nemecku.
* V roku 2006 sa prezentovala v Santiagu s Čilským symfonickým orchestrom, pod taktovkou švajčiarskeho dirigenta Nicolasa Raucha.
* Tiež koncertovala v Santiagu, vo Valparaíse pre banku Edwards v americkom Chicagu.
* V máji 2007 odohrala predstavenie v Mestskom divadle v Temuco na súkromnom koncerte pre Čilskú banku.
* V roku 2008 bola Mahani Teaveová ocenená za najlepší herecký výkon a najlepšiu interpretáciu klasickej hudby koncertu diela Rachmaninova č. 1
* V auguste 2012 predviedla sólový klavírny koncert *Ein Traum aus Chile* diela Chopina a Beethovena na zámku Friedrichsfelde im Tierpark v Berlíne.

Externé odkazy
--------------

* www.mahaniteave.com

Autoritné údaje: * LCCN: no2021105572
* VIAF: 1821163159951401640004
* WorldCat: lccn-no2021105572
**Nikomachos** (starogr. *Νικόμαχος* – *Nikomachos*) je v gréckej mytológii syn lekára Machaóna a jeho manželky Antikleie.

Nikomachos bol lekár zo slávnej lekárskej rodiny. Jeho otec Machaón bol synom Asklépia, uctievaného ako boha lekárstva. Matka Antikleia, dcéra messénskeho kráľa Diokla, bola potomkom Faria, syna boha Herma a Danaovej dcéry Fylodameie, zakladateľa messénskeho mesta Farai.

Antický cestovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko, sa pri návšteve Fár od miestnych obyvateľov dozvedel, že Antikleia okrem Nikomacha priviedla na svet aj syna Gorgasa. Podľa povestí z Fár sa bratia Nikomachos a Gorgasos zdržiavali stále vo Fárach a im potom umierajúci Diokles odovzdal vládu. Bratia si aj po smrti, ešte aj za čias Pausania zachovali schopnosť liečiť chorých i ranených a preto im ľudia do chrámu, ktorý dal vybudovať Glaukov syn Isthmios, prinášali z vďačnosti obetné dary.

Nikomachos, otec slávneho filozofa Aristotela, podľa Hermippovej správy v jeho knihe *O Aristotelovi*, odvodzoval svoj pôvod od Nikomacha, syna Machaóna, vnuka Asklépia. Sám bol lekárom na dvore macedónskeho kráľa Amynta III..

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,30,3.
2. ↑  Homér, *Iliada*, 11, 517-518.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 368.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,30,2.
5. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,3,10.
6. ↑  Diogenes Laertios. *Životopisy slávnych filozofov*. Bratislava : Vydavateľstvo Spolku slovenských spisovateľov, 2007. ISBN 978-80-8061-286-3. S. 171.
**Pioneer Corporation** (jap. パイオニア株式会社 – transkripciou: *Paionia kabušiki gaiša*) je japonská nadnárodná korporácia, ktorá sa špecializuje na produkty digitálnej audiovizuálnej a zábavnej techniky, ktorá sídli v meste Kawasaki. Spoločnosť založil Nozomu Matsumoto v roku 1938 v Tokiu ako opravovňu rozhlasových prijímačov a reproduktorov.

Pioneer hrá hlavnú úlohu vo vývoji interaktívnej káblovej televízie, LaserDisc prehrávačov, prvých CD prehrávačov, DVD a DVD rekordérov, plazmových obrazoviek (Pioneer Kuro) a OLED obrazoviek. V marci 2010 ukončila spoločnosť Pioneer výrobu televízorov.

Referencie
----------

1. ↑  Corporate Profile
2. ↑  Pioneer officially leaving the TV biz by March 2010, focusing on audio - Engadget retrieved on February 12, 2009

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pioneer (spoločnosť)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pioneer Corporation na anglickej Wikipédii.*