**Marcel Strýko** (\* 22. jún 1955, Zborov – † 3. december 1994, Košice) bol slovenský umelec, filozof, disident a politik, významná osobnosť Nežnej revolúcie v novembri 1989 v Košiciach.

Život
-----

### Detstvo a dospievane

Narodil sa v Zborove v okrese Bardejov. Jeho rodičmi boli vojak z povolania Imrich Strýko a učiteľka Božena Strýková (rod. Bullová).

Rodina sa presťahovala do Košíc, kde absolvoval základnú školu. Prijali ho na Strednú priemyselnú školu elektrotechnickú. Počas štúdia sa mu rozviedli rodičia. V roku 1972 začal maľovať a v roku 1974 zmaturoval. Nastúpil na povinnú vojenskú prezenčnú službu, kde dospel k odhodlaniu neprijímať rozkazy, čo viedlo k krátkodobej psychiatrickej hospitalizácii a k predčasnému návratu do civilu.
Neskôr pracoval ako technik v Československej televízii v Košiciach.

### Disent

V roku 1977 sa mu podarilo vycestovať do Francúzska a po návrate založil skupinu Nace (Lesní speváci), pre ktorú písal texty piesní. Mal aktívnu účasť na napísaní a vydávaní samizdatového zborníka Trinásta komnata (I – IV, 1978 – 1980), ktorý vychádzal v náklade 30 kusov.

Aj keď bol silne veriaci, nenapojil sa na bratislavský katolícky disent, ale cez českú undergroundovú scénu na skupinu pražských disidentov. Od roku 1980 bol v úzkom kontakte s Egonom Bondym a so skupinou mladých autorov a umelcov z Košíc a Prahy. Zúčastňoval sa na bytových seminároch pod vedením Milana Balabána, Egona Bondyho a Milana Machovca. Komunikoval s predstaviteľmi Výboru na obranu nespravodlivo stíhaných disidentmi Petrom Uhlom a Václavom Havlom. Stretol sa aj s Františkom kardinálom Tomáškom. Aktívne rozmnožoval a šíril samizdatové diela, v Košiciach usporadúval neformálne výstavy a filozofické semináre. Svoje filozofické úvahy vydával samostatne v strojopise v náklade 8 – 10 kusov, niektoré z nich sa objavili aj v rámci rôznych samizdatových zborníkov. V samizdatoch uverejňoval aj svoju poéziu a tiež eseje na spoločenské a umelecké témy.

V roku 1981 sa oženil s Erikou Kordíkovou a v roku 1984 sa im narodil syn Martin.

V roku 1987 bol účastníkom fóra Charty 77, za čo ho prepustili z televízie a následne pracoval ako traťový robotník na železnici. Bol terčom Štátnej bezpečnosti, ktorá sa ho snažila zastrašiť. Celkovo absolvoval 282 výsluchov.

### Porevolučné pôsobenie

V roku 1990 bol spoluzakladateľom Občianskeho fóra v Košiciach, stal sa kooptovaným poslancom SNR a podpredsedom Slovenskej rady VPN. V prvých ponovembrových voľbách mandát poslanca SNR obhájil a pracoval v branno-bezpečnostnom parlamentnom výbore. Vo VPN je členom republikovej rady a členom predsedníctva.
Výrazne sa zasadzoval proti rozdeleniu Česko-Slovenska.

V parlamentných voľbách v roku 1992 kandidoval za Občiansku demokratickú úniu, v ktorej v tom čase bol členom vedenia. Do parlamentu sa však nedostal. Zamestnal sa ako zástupca riaditeľa obchodnej firmy.
V roku 1993 z dôvodu nenapĺňania jeho predstáv o tom, kam sa mala po Nežnej revolúcii uberať spoločnosť, upadol do hlbokej depresie.

V máji 1994 bol obeťou útoku, ktorý pripisoval svojmu predchádzajúcemu pôsobeniu v politike a upozorňovaniu na pre neho neprijateľné spôsoby Vladimíra Mečiara. V priebehu roka ho viackrát hospitalizovali. V novembri ho na vlastnú žiadosť prepustili z nemocnice. Zomrel na vykrvácanie po prasknutí pažerákových žíl niekedy medzi 3. a 5. decembrom. Keďže v tej dobe býval sám, presný čas smrti nie je známy.

V roku 2012 dostal in memoriam občiansku cenu Biela vrana za trvalý prínos pre slobodnú demokratickú spoločnosť.

Dielo (výber)
-------------

* My a spoločnosť. In: Trinásta komnata I, Samizdat, Košice, 1978
* Imanentnou súčasťou našej filozofie je... Egocentrizmus – aegoizmus. Vesmír hýbe pevným bodom. In: Trinásta komnata II, Samizdat, Košice, 1979
* O neexistencii hmoty. Piaty rozmer. In: Trinásta komnata III. Samizdat, Košice, 1980 (tiež v LESŇÁK, R: Listy z podzemia. Bratislava, 1998, s. 204 – 205)
* Sloboda alebo danosť. In: Trinásta komnata IV, Samizdat, Košice, 1980
* Hudba a Nace, Samizdat, Košice, 1980
* Poéma o skvelej perspektíve ľudstva, Rukopis, 1982
* Nárys problému kauzality bez substancie, Samizdat, Košice, 1983
* Čím nás dnes môže osloviť Aurelius Augustus, Samizdat, Košice, 1984

* Medzi smrťou a lžou, Knižná dielňa Timotej, Košice, 1996, editor Erik Groch (posmrtné vydanie šiestich esejí).
* Za vlastný život, Košice, Nadácia Slavomíra Stračára, 1996 (súbor esejí, úvah a spomienok).

Práce o ňom
-----------

* KOPSOVÁ, R.: Biele miesta v slovenskej filozofii alebo „kto sčíta čísla strát?" In: Filozofia, 1996, č. 10, s. 724 – 726.
* LESŇÁK, R. (zost.): Listy z podzemia. Kresťanské samizdaty 1945 – 1989. Bratislava, 1998, s. 204 – 205 a 252.
* KOPSOVÁ, R.: Filozofický disent na Slovensku v 70. a 80. rokoch. In: Dejiny filozofie na Slovensku v XX. storočí. Bratislava, 1999, s. 380 – 384 a 386.
* LETZ, J.: M. S. In: Slovenská kresťanská filozofia 20. storočia a jej perspektívy, 2010, s. 298 – 299, 355.

Referencie
----------

1. 1 2  Marcel Strýko In:  *Slovník českých filosofů* [online]. Brno: Masarykova univerzita : Filozofická fakulta, [cit. 2019-10-13]. Dostupné online.
2. 1 2   *Fenomén Underground : Marcel Strýko* [online]. Praha: Česká televize, 2012, [cit. 2019-10-13]. Dostupné online.
3. 1 2 3  JESENSKÝ, Mikuláš. Pred siedmimi rokmi bez rozlúčky odišiel Marcel Strýko, zakladateľ Občianskeho fóra v Košiciach. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2001-11-16. Dostupné online [cit. 2019-10-13]. ISSN 1335-4418.
4. ↑  JESENSKÝ, Mikuláš. Biela Vrana, čierna ovca. Ocenili Marcela Strýka. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2012-11-17. Dostupné online [cit. 2019-10-13]. ISSN 1335-4418.

Externé odkazy
--------------

* Marcel Strýko – životopis na serveri Katedry filozofie Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne
* Diela Marcela Strýka v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

Autoritné údaje: * abART: 70238
* ISNI: 0000 0000 5562 9843
* LCCN: no98116809
* NK ČR: kup19960000096253
* VIAF: 2091080
* WorldCat: lccn-no98116809