recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
O iných významoch výrazu *Poltergeist* pozri *Poltergeist (rozlišovacia stránka)*.

**Poltergeist** [vyslov: poltergajst] (doslova "hrmotajúci/rachotajúci/búchajúci duch") je slovo nemeckého pôvodu, ktorým sa označuje nadprirodzená bytosť, neviditeľný duch, ktorý sa pohybuje v bytoch, robí hluk, pohybuje s predmetmi a alebo ich aj ničí. V niektorých príbehoch ich levituje pred očami ľudí a niekedy ich po nich aj hádže.

Poltergeisti sa vyskytujú v ľudovej slovesnosti mnohých národov, či už v Európe, Amerike alebo Ázii. V súčasnosti budí záujem niektorých oblastí pseudovedy, napríklad psychotroniky.

Zvyčajné prejavy
----------------

Opisované prejavy poltergeistov sú veľmi rôznorodé. Vo väčšine prípadov je prejav poltergeistov údajne spojený so zvukmi, ktoré sa bez jasnej príčiny ozývajú v napadnutom byte alebo dome. Často ide o klopanie, niekedy i o silné údery a búchanie ozývajúce sa z najrôznejších miest v byte. Inokedy ide len o pohyb predmetov v neprítomnosti majiteľov domu, napríklad nejaká váza skončí na inom mieste, ako bola, keď dom opúšťali. Uvedené javy sa zvyčajne podarí vysvetliť nejakým prirodzeným spôsobom, napríklad zlodejmi, zlou pamäťou (človek si niekedy nepamätá, že niečo spravil, zvlášť v noci), somnabulizmom, drobnými otrasmi pôdy, drobnými zvieratami, prievanom, labilnou polohou predmetov či klamaním svedkov (napr. poistný podvod).

Sú zaznamenané i očité svedectvá nevysvetliteľných pohybov predmetov, keď svedkovia oznamujú samovoľné pády predmetov z poličiek alebo kozubových ríms, ale navyše i prípady, keď akási neznáma sila hádže veci po byte, dochádza k vytrhnutiu elektrického vedenia a iné. Zostáva pochopiteľne otázkou, nakoľko sú zmienené svedectvá vierohodné, nakoľko ľudia veriaci na paranormálne javy majú tendenciu akékoľvek nečakané javy považovať za prejav nadprirodzená a prikrášľovať.

Niekedy je tento jav spájaný aj s anomálnym správaním elektrických spotrebičov. Rôzni lovci totiž záhad vysvetľujú poltergeistmi aj relatívne jednoducho vysvetliteľné poruchy ako studený spoj, chyby v softvéri zariadenia a podobne.

Poltergeisti v pop kultúre
--------------------------

Poltergeisti sú v súčasnosti pomerne populárni, vyskytujú sa v detektívkach ako záhada, ktorá sa nakoniec objasní, vo fantastickej literatúre alebo televíznych programoch (ako nejaká zvláštna bytosť, viac či menej podobná tej z povestí), alebo v rôznej pseudovedeckej literatúre hľadajúcej záhady.

V oblasti pseudovedy, hlavne psychotroniky, je obľúbeným vysvetlením poltegeistov existencia doteraz neznámej paranormálnej sily, ktorá sa uvoľňuje v spojení s bolesťou, nepriateľstvom a hnevom v období puberty, keď je mladý človek najviac náchylný na extrémny prejav a jeho duševný vývoj prechádza veľmi závažným obdobím. Preto je podľa nich jav poltergeistov často viazaný na pubertiakov a ich psychické prejavy v období dospievania.
**Virtuálne sídlo** je služba určená pre firmy. Každá firma musí pri svojom vzniku uviesť sídlo svojej firmy (tzv. registračné sídlo firmy). Toto sídlo firmy sa zapisuje do Obchodného registra Slovenskej republiky. Poskytovatelia virtuálneho sídla udelia vo svojej nehnuteľnosti súhlas so zriadením sídla spoločnosti veľkému množstvu spoločností, označia poštovú schránku obchodným menom danej spoločnosti a následne sa starajú o administratívu spojenú s prichádzajúcou poštou.

Sídlo firmy môže byť dom, byt, či nebytový priestor. Majiteľ nehnuteľnosti môže udeliť Súhlas vlastníka na zriadenie sídla firmy. Môže uviesť viacero súhlasov pre viacero firiem. Na jednej adrese môže byť takto viacero oficiálnych sídiel firiem.

Dôvody zriadenia virtuálneho sídla firmy
----------------------------------------

Dôvody, využitia virtuálneho sídla, môžu byť rôzne. Ak ste začínajúci podnikateľ, nechcete zbytočne investovať do drahých prenájmov, keďže neviete, ako bude váš biznis rentabilný. Nízke nájomné za virtuálnu kanceláriu vám môže zo začiatku podnikania pomôcť prežiť. Výhodné je to pre vás aj v tom prípade, že už ste „zabehnutý" podnikateľ, ale k výkonu svojej práce nepotrebujete každodenne sedieť v prenajatej kancelárií. Rovnako, pokiaľ viete, že sa onedlho budete musieť presťahovať zo súčasného prenájmu inam – je jednoduchšie len raz zadať adresu virtuálneho sídla.

Služby spojené s virtuálnym sídlom
----------------------------------

* Notifikácia o prijatej listine: e-mailom, alebo SMSkou
* Preposielanie prijatých listín na konkrétnu adresu
* Skenovanie prijatých listín
* Fotenie prijatých listín (obálku)
* On-line evidencia prijatých listín – história prijatej pošty s detailami ako

\* dátum prijatia
\* odosielateľ
\* fotka zásielky
\* váha zásielky
\* typ zásielky
\* číslo zásielky v prípade doporučeného listu

Obchodný register
-----------------

Obchodný register je verejný zoznam, do ktorého sa zapisujú zákonom stanovené údaje týkajúce sa podnikateľov a ktorého súčasťou je zbierka zákonom ustanovených listín.
**Irokézi** (iné názvy: **Irokézovia, vlastní Irokézi/Irokézovia**; angl. Iroqouis) je bežné označenie tých 5 (neskôr 6) pôvodných kmeňov obyvateľov Severnej Ameriky, ktoré kedysi tvorili zväz známy ako **Irokézska liga** alebo **Päť národov/Pätoro národov** (neskôr **Šesť národov/Šestoro národov**).

V súčasnosti ich žije okolo 20 000 a to hlavne v New Yorku a Quebecu. Irokézi majú vlastné irokézske jazyky, ale hovoria zväčša anglicky. Vyznávajú náboženstvo domorodého proroka Handsome Lake-a alebo kresťanské náboženstvá.

Dejiny
------

Pri príchode prvých Európanov do Severnej Ameriky obývali Irokézovia oblasť na severovýchode dnešných Spojených štátov amerických. Bývali v pravouhlých dlhých domoch s valcovými strechami. Živili sa lovom a pestovaním „troch sestier" – kukurice, tekvice a fazule.

Koncom 16. storočia vznikla takzvaná Irokézska liga, známa aj ako Pätoro národov. Liga pozostávala z 5 pôvodných kmeňov (Mohawkovia, Onejdovia, Onondagovia, Kajugovia a Senekovia). V roku 1710 prijali do Ligy Tuskarorov a od roku 1722 je Liga známa ako Šestoro národov.

Dôležitými osobnosťami, ktoré urobili veľa pre zjednocovanie kmeňov, boli Hiawatha a Deganawida. V politickom živote zohrali významnú úlohu ženy. Veľkými nepriateľmi Irokézov boli kmene Hurónov a Algonquinov.

Súčasnosť
---------

Dnes pracuje veľa Irokézov v New Yorku, kde majú väčšiu možnosť získať zamestnanie ako v rezerváciach. Na výstavbe newyorských mrakodrapov mali významnu úlohu mohavskí stavební robotníci, ktorí netrpia závratom.

Kmene
-----

| *Názov* | *Irokézsky názov* | *Preklad* |
| --- | --- | --- |
| Senekovia | Onondowahgah | Ľudia veľkého kopca |
| Kajugovia | Guyohkohnyoh | Ľudia veĺkej bažiny |
| Onondagovia | Onöñda'gega | Ľudia kopcov |
| Onejdovia/ Oneidovia | Onayotekaono | Ľudia stojaceho kameňa |
| Mohawkovia/ Mohavkovia | Kanien'kehá:ka | Ľudia kremeňa |
| Tuskarorovia | Ska-Ruh-Reh | Zberači konope |
|

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Irokézi (v užšom zmysle)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Irokézové na českej Wikipédii.*

* slovenské názvy kmeňov podľa HORDERN, Nicholas; DRESNER, Simon; HILLMAN, Martin. *Objavovanie Ameriky*. Preklad Milan Jurčo. 1. vyd. Bratislava : Mladé letá, 1989. 511 s. ISBN 80-06-00117-0.
* Dorling Kindersley Limited, J. Brožíková a spol.: Človek, 2005 ISBN 80-551-1062-X
Ploché strechy na budovách v izraelskom meste Ašdod
**Plochá strecha** je strešná konštrukcia alebo strecha so sklonom 10°. Sklon môže byť buď do vnútornej strany alebo do vonkajšej. Optimálny sklon je 3% a okolo vpustov sa zväčšuje na 5%.

Rozdelenie
----------

* podľa sklonu : jednoplášťové/dvojpláštové/viacplášťové
* podľa využitia : pochôdzna a nepochôdzna
* podľa spôsobu odvodnenia - spádové a nespádové.
* podľa tvaru strešnej plochy - rovinné/zakrivené.
* podľa technológie výroby - monolitické/montované.

Požiadavky na ploché strechy
----------------------------

Hlavnou požiadavkou je vodotesnosť, ktorá môže byť narušená účinkom dažďa, krupobitím alebo vetrom. Strecha musí odolávať klimatickým pomerom. Sneh pôsobí počas mrazov ako tepelnoizolačná vrstva, no pri topení musí byť zabezpečený odtok.

Vrstvy strešných plášťov
------------------------

Jednoplášťové strešné konštrukcie sa používajú napr. pri skladoch. Tvorí ich parotesná zábrana a tepelno-izolačná vrstva. Dvojplášťové strešné konštrukcie tvoria nosnú vrstvu, parotesnú zábranu, tepelno-izolačnú vrstvu, vodotesnú vrstvu a ochrannú vrstvu.

Ukončenie plochých striech
--------------------------

Okraje striech sú miestom častých porúch. V tomto mieste sa stretajú zvislé a vodorovné prvky. Strechu ukončujeme rímsou alebo atikou.

Zdroj
-----

* Hájek V. a kol: *Pozemné staviteľstvo I pre 1. roč. SPŠ stavebných* , Alfa, Bratislava, 1989

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Plochá strecha**
**Irish Singles Chart** (ír. *Cairt Singil na hÉireann*) je štandard, podľa ktorého sa v írskom hudobnom priemysle hodnotí rebríček popularity oficiálne vydaných hudobných singlov. Prvýkrát bol tento rebríček zverejnený 1. októbra 1962. V súčasnosti sa pri tomto rebríčku využíva britská metodológia prieskumu trhu, ktorá pod názvom Chart-Track vznikla v roku 1996. Single sú írskou asociáciou hudobného priemyslu (IRMA) hodnotené na týždennej báze. Umiestnenie v rebríčku je založené na počte predaných nosičov. Čísla z predaja sú zostavené z každý deň elektronicky nasnímaných maloobchodných dát, ktoré sú prepojené v systémoch ich elektronických pokladní. Rebríčky ich obchodných výsledkov poskytujú všetci hlavní a viac ako štyridsiati nezávislí hudobní predajcovia, čím je dosiahnuté viac ako 80% pokrytie hudobného trhu. Výsledky predaja, Irish Singles Chart, sú pravidelne zverejňované v piatok večer. Logicky teda ide o uzávierky predaja od piatku rána predošlého týždňa do posledného štvrtkového večera.

Niektoré dosiahnuté úspechy v rebríčkoch
----------------------------------------

Prvý írsky hudobník, ktorý sa v tomto rebríčku dostal na vrchol
* „Dickie Rock" – The Miami Showband – „Every Step of the Way" (1965)

Hudobníci s najväčším počtom vrcholových singlov
* 21-krát: U2
* 13-krát: The Beatles, Westlife
* 12-krát: ABBA
* 9-krát: Boyzone, Cliff Richard, Michael Jackson
* 8-krát: Dickie Rock and The Miami Showband, Elvis Presley, Madonna, Britney Spears, Eminem, Rihanna
* 7-krát: Dustin the Turkey, Kylie Minogue, Royal Showband, One Direction

Single s najdlhšou dobou na vrchole
* 18 týždňov:
	+ „Riverdance" – Bill Whelan
* 13 týždňov
	+ „Put 'Em Under Pressure" – 1990 Republic of Ireland World Cup Squad
* 12 týždňov
	+ „I Gotta Feeling" – The Black Eyed Peas
	+ „Happy" – Pharrell Williams
* 11 týždňov
	+ „Bohemian Rhapsody" – Queen
	+ „(Everything I Do) I Do It for You" – Bryan Adams
	+ „One Dance" – Drake featuring Wizkid a Kyla
* 10 týždňov
	+ „Mull of Kintyre" – Wings
	+ „Maniac 2000" – Mark McCabe
* 9 týždňov
	+ „From a Jack to a King" – Ned Miller
	+ „All Kinds of Everything" – Dana
	+ „You're the One That I Want" – John Travolta a Olivia Newton-Johnová
	+ „I Useta Lover" – The Saw Doctors
	+ „Do the Bartman" – The Simpsons
	+ „Think Twice" – Céline Dionová
	+ „Where Is the Love?" – The Black Eyed Peas
	+ „Hips Don't Lie" – Shakira featuring Wyclef Jean

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Irish Singles Chart na anglickej Wikipédii.*
**Polska Akademia Umiejętności**, skr. *PAU* (do roku 1919 nazývaná *Akademia Umiejętności*, skr. *AU*) bola najvýznamnejšia poľská učená organizácia 19. a 20. storočia. Bola založená v roku 1872 v Krakove ako pokračovanie spoločnosti Towarzystwo Naukowe Krakowskie, založenej v roku 1816. 

Jej hlavná úloha bola organizovať, podporovať a viesť vzdelávanie a reprezentovať poľských učených ľudí po celom svete. V roku 1951 bola zlúčená s ostatnými inštitúciami a sformovala Poľskú akadémiu vied (*Polska Akademia Nauk*, *PAN*). V roku 1989 bola znovuobnovená ako samostatná inštitúcia.

Prezidenti PAU
--------------

1. Józef Majer (1872–1890)
2. Stanisław Tarnowski (1890–1917)
3. Kazimierz Morawski (1917–1925)
4. Jan Michał Rozwadowski (1925–1929)
5. Kazimierz Kostanecki (1929–1934)
6. Stanisław Wróblewski (1934–1938)
7. Stanisław Kutrzeba (1939–1946)
8. Kazimierz Nitsch (1946–1957)
9. Adam Krzyżanowski (1957–1958)
10. Gerard Labuda (1989–1994)
11. Kazimierz Kowalski (1994–2001)
12. Andrzej Białas (od 2001)
Pomník Českej družiny v Medzilaborciach
**Česká družina** bola za prvej svetovej vojny dobrovoľnícka jednotka, zložená z Čechov, žijúcich v Rusku a neskôr tiež z vojnových zajatcov, predchodkyňa česko-slovenských légií v Rusku.

Vznik
-----

V auguste 1914 vznikla Česká družina, ktorú 20. augusta schválila vojenská rada. V pozadí všetkého bola politická činnosť česko-slovenských spolkov a ich snaha prejaviť lojalitu cárovi (Česi na Rusi boli rakúski poddaní a preto im hrozila internácia a deportácia na Sibír).

Cieľom bolo, aby Česi naberaní do ruskej armády neboli rozptýlení po jednotkách, ale tvorili jednu jednotku, neskôr zaradenú pod Kyjevský vojnový okruh, v sile jedného práporu o dvoch rotách (540 dobrovoľníkov). Tej velil podplukovník Lotocký. Neskôr mala 4 roty a velil jej pplk. Sozentovič. Slávnostná prísaha prebehla 11. októbra na Sofijskom námestí (podľa vtedajšieho ruského kalendára v deň Sv. Václava 28. septembra 1914, s odovzdaním a svätením svätováclavského práporu, tento výjav je známy aj zo zelenej prvorepublikovej poštovej známky), 22. októbra boli Česi poslaní na front.

Česká družina bola pripojená k vojsku generála Dimitrijeva k III. armáde v Haliči. Po presune do Radyvyliva vyrazila družina k Brodcom, k rakúskym hraniciam. Tie prekročila 27. októbra 1914.

Dňa 8. novembra, na výročie bitky na Bielej hore, vykonal generál Radko Dimitrijev prehliadku Českej družiny. Postupne sa z Českej družiny stala divízna rozviedka. České jednotky vykonávali bojový prieskum a zber „jazykov" (Surový, Čeček, Švec). Okrem iného robili aj propagandistickú činnosť, zameranú na slovanské národnosti v rakúskych bojových jednotkách.

Do prvých bojov sa jednotka zapojila 14. novembra pri Tarnówe, 16. novembra pri Biele na Dunajci, 18. novembra pri Radlove. 19. novembra nasledovala zrážka s maďarskými husármi pri Niedzilieske (prvá bojová akcia).

Boje na Dunajci
---------------

Získanie prvého defekta v 28. pluku (Pražské deti), šikovateľa Lehečka a organizovanie slávneho hromadného prebehu, ktorý sa nekonal a mal za následok vystriedanie 28. pluku 14. rakúskym.

V marci 1915 začala ruská ofenzíva, pochod do Karpát cez Pilzno, Jasło (kde o takmer 30 rokov neskôr Čechoslováci bojovali znova), Medzilaborce.

Českí dobrovoľníci boli pripojení k 48. divízii generála Kornilova. 17. apríla 1915 Dumbrovka, Smilno, prielom pri Zborove, Kompošpaták, Bardejov. Pri ofenzíve 20. marca sa Rusom vzdalo bez boja 3000 príslušníkov 21. domobraneckej divízie, napr. 11. písecký pluk a 3. apríla konečne aj 28. pražský pri Stebníckej Hute.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Česká družina na českej Wikipédii.*
**(Palivové) čerpadlo-regulátor** je zariadenie; ktoré sa používa v letectve a leteckých motoroch na presnú a spoľahlivú dodávku paliva do motora pri všetkých polohách a režimoch letu. Skladá väčšinou z jedného kusu a sústavy ventilov, pružín, membrán a dômyselných mechanických súčastí, ktoré sa ale v súčasnosti postupne nahrádzajú elektronikou.

Z dôvodu zabránenia kavitácie a zabezpečenia dostatočného sacieho tlaku sa pred hlavným vyskotlakým čerpadlom spravidla nachádza ešte nízkotlaké ktoré vytvára malý pretlak pred vysokotlakým čerpadlom.

Palivo vo väčšine týchto regulátorov prúdi od spomínaného nízkotlakého čerpadla cez filter ďalej do vysokotlakého čerpadla ktoré býva zvyčajne piestikové alebo zubové, odtiaľ palivo prechádza tzv. dávkovacou ihlou ktorá je hlavným prvkom čerpadlo regulátora a priamo reguluje množstvo pretekaného paliva ku tryskám motora avšak je ovplyvňovaná množstvom iných regulačných prvkov čerpadloregulátora ako je npr. tlak vzduchu, teplota, otáčky kompresora prípadne voľnej turbíny a iné.

Princíp tejto regulácie spočíva na zmene tlakov v závislosti od spomínaných parametrov ktoré potom menia za pomoci dávkovacej ihly množstvo paliva.

Regulátor má ešte mnoho dômyselných zariadení ako môžu byť akceleračný automat, spúšťací automat, ventil stáleho pretlaku rôzne obmedzovače a mnohé iné ventily, synchronizátory, riadenie uhlu lopatiek kompresora, riadenie odpúšťacích ventilov atď. 

V súčasnej dobe sú klasické mechanické čerpadlá-regulátory používané na lietadlách na Slovensku ako L-39,Mig-29,Mi-2/8/17/24/171,L-410,An-24/26 sú to lietadlá len s turbovrtuľovými, turbohriadeľovými alebo prúdovými motormi.

Tieto čerpadlá-regulátory sa dnes nahrádzajú tzv. zariadením FADEC (full authoroti digital engine control)
**Messinská konferencia** bola konferencia ministrov zahraničných vecí šiestich krajín Európskeho spoločenstva pre uhlie a oceľ (ESUO), ktorá viedla až k vytvoreniu Európskeho hospodárskeho spoločenstva (EHS). Konala sa od 1. do 3. júna 1955 v talianskom meste Messina na Sicílii. Delegácie šiestich zúčastnených krajín viedli Johan Willem Beyen (Holandsko), Gaetano Martino (Taliansko), Joseph Bech (Luxembursko), Antoine Pinay (Francúzsko), Walter Hallstein (Nemecká spolková republika) a Paul-Henri Spaak (Belgicko). Stretnutie iniciovali štáty Beneluxu. Na konferenciu bolo pozvané aj Spojené kráľovstvo, ale účasť odmietlo.

Výsledok konferencie
--------------------

Konferencia sa začala v skôr negatívnom duchu, keďže len krátko pred jej konaním odmietol francúzsky parlament zmluvu o Európskom obrannom spoločenstve. Prvé dva dni preto neboli veľmi sľubné, ale na tretí deň prekvapujúco dospeli štáty k messinskej rezolúcii.

V nej zúčastnených šesť štátov vyhlásilo zámer a predostrelo základné črty Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu a jednotného európskeho trhu. O dva roky neskôr, v Ríme 25. marca 1957, boli podpísané Rímske zmluvy, ktorými boli tieto dve organizácie ustanovené. Potvrdili sa tak skúsenosti z ESUO, že konsenzus možno dosiahnuť najpravdepodobnejšie práve v prehlbovaní európskej integrácie v ekonomickom sektore.

Pozri aj
--------

* Európske obranné spoločenstvo
* Európske politické spoločenstvo

Externé odkazy
--------------

* Messinská konferencia na stránke CVCE (Centre for European Studies) (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Konferenz von Messina na nemeckej Wikipédii.*

  



| Európska únia - história, zmluvy a štruktúra |
| --- |
| 1952 | 1958 | 1967 | 1993 | 1999 | 2003 | 2009 |
|  |  | **Európske spoločenstvá** | **Európska únia** (EU) |
| **Európske spoločenstvo pre uhlie a oceľ** (ESUO) |  |  |
|  | **Európske hospodárske spoločenstvo** (EHS) | **Európske spoločenstvo** |
| **Euratom** (Európske spoločenstvo atómovej energie, ESAE) |
|  |  | Spravodlivosť a vnútorné záležitosti |   |  |
| Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach |
| Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika |
| Parížska zmluva | Rímske zmluvy | Zmluvy o Európskych spoločenstvách | Maastrichtská zmluva | Amsterdamská zmluva | Zmluva z Nice | Lisabonská zmluva |
| "Tri piliere Európskej únie" - Európske spoločenstvo (ESUO, ES, Euratom), Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika, Spravodlivosť a vnútorné záležitosti |
**Lafaes** (starogr. *Λαϕάης*) bol starogrécky sochár.

Lafaes, grécky sochár pôvodom z Fliuntu, bol podľa Pausania autorom drevenej sochy Herakla v Sikyóne a pravdepodobne aj sochy Apolóna v achájskej Aigeire, ak je možné dôverovať Pausaniovmu úsudku, ktorý uvádza: „*Apolónova svätyňa je veľmi stará a rovnako stará je i socha z dreva, nezahalená a veľkých rozmerov. Nikto z domácich mi nevedel povedať meno umelca, avšak kto videl v Sikyóne Herakla, dosvedčil by mi, že taktiež Apolón v Aigeire je dielo toho istého fliuntského Lafaa.*" 

Obdobie jeho tvorby nie je známe, ale keďže obe sochy boli zhotovené z dreva a Pausanias ich výslovne vyhlásil za staroveké, len ťažko je možné predpokladať, že bol činný neskôr ako v 6. stor. pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  James George Frazer. *Pausanias's Description of Greece*. Cambridge : Cambridge University Press, 2012. ISBN 978-11-0804-723-4. S. 53.
2. ↑  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Laphaes*
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 143.
4. ↑  Ernest Arthur Gardner. *A Handbook of Greek Sculpture*. Maryland : Wildside Press LLC, 2009. ISBN 978-14-3445-108-8. S. 195.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-027-74. S. 71.
**Messéné** alebo **Messéna** (starogr. *Μεσσήνη* – *Messéné*) je v gréckej mytológii dcéra argejského kráľa Triopa.

Messéné sa vydala za Polykaóna, syna Leleka, vládcu *Lelegie*. (neskoršej Sparty) Keďže sa nástupcom trónu v Lelegii stal Lelegov starší syn Myles, mladší Polykaón, hrdý na svoj pôvod, nespokojný so svojim postavením, zhromaždil vojsko a podmanil si krajinu na juhozápade Peloponézu. Založil tak dynastiu kráľov v krajine, ktorú nazval po svojej manželke Messéniou. Sídelným mestom prvého messénskeho kráľa sa stalo novozaložené mesto Andania.

Messénsky kráľ Glaukos ako prvý z Dórov založil kult boha Dia v Ithómé, kult pre Machaóna, syna boha lekárstva Asklépia, v Gerénii a kult héroov (hrdinov) pre Triopovu dcéru Messénu.

Atnický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil messénske mesto Messénu zaznamenal, že videl chrám zasvätený Triopovej dcére Messéne. V chráme stála socha zo zlata a parského mramoru.

Referencie
----------

1. 1 2 3  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,1,1.
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,1,2.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,3,9.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,31,11.
**Kleité** alebo **Kleita** alebo zriedkavo **Kleite** (starogr. Κλείτη – Kleité, lat. *Cleite*) je v gréckej mytológii dcéra veštca Meropa.

Jej sestrou bola Arisbé, prvá žena trójskeho kráľa Priama. Manželom Kleité sa stal kráľ Kyzikos, vládca ostrova v Marmarskom mori.

Svadobná hostina Kleité a kráľa Kyzika sa konala práve v čase, keď tadiaľ plávala loď Argó s posádkou Argonautov, ktorí boli na dlhej a nebezpečnej ceste do Kolchidy pre zlaté rúno. Kráľ Kyzikos Argonautov priateľsky privítal, vystrojil im veľkú hostinu a pri odchode ich upozornil na nebezpečenstvo, ktoré im môže hroziť na protiľahlom brehu.

Národ Dolionov, ktorému vládol Kyzikos, bol sužovaný divokými trojrukými obrami a tí nakoniec na odchádzajúcu loď Argonautov predsa len zaútočili. Herakles ich ale s malým výsadkom premohol a Argonauti pokračovali v ceste.

V noci sa však strhla silná búrka, vietor loď obrátil a zahnal späť k brehom ostrova kráľa Kyzika. Obyvatelia si ich v noci pomýlili s pirátmi a zaútočili na nich. Argonauti sa im postavili na odpor, ale nočná tma im zabránila poznať, kto proti nim stojí. Ráno zdesene zistili, že pobili mnoho Dolionov, medzi nimi aj ich kráľa Kyzika, ktorého usmrtil šíp Iásona. Tri dni a tri noci potom trvala spoločná smútočná slávnosť na počesť mŕtveho kráľa a padlých bojovníkov.

Uvádza sa, že keď sa Kleité dozvedela o smrti svojho manžela, zo žiaľu sa pomiatla a obesila sa.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kleité na českej Wikipédii.*
**Pravé Spektrum** bolo slovenské internetové periodikum, politicko-spoločenský magazín, ktorý sa zameriaval na komentáre a úvahy o spoločnosti, ekonomike a politike. Jeho politickú profiláciu možno označiť ako spoločensky a kultúrne konzervatívnu a ekonomicky liberálnu (protrhový konzervativizmus). Šéfredaktorom bol Lukáš Krivošík a editorom Martin Hanus.

História
--------

Pravé Spektrum bolo založené v roku 2001 ako projekt bratislavskej organizácie Občiansko-demokratickej mládeže (ODM), tzv. politicko-spoločenský e-zin. Redakcia charakterizovala cieľ periodika nasledovne: *„Pravé Spektrum chce útočiť proti výstrelkom mravného relativizmu a povzbudzovať dobré a osvedčené konzervatívne hodnoty. Prosperita Slovenska sa dá vybudovať len na zásadách trhovej ekonomiky bez prívlastkov, občianskeho vlastenectva a s vedomím, že skutočná sloboda je predovšetkým silou charakteru."*

Rovnomenné občianske združenie, zaoberajúce sa prípravou periodika, bolo zaregistrované 30. septembra 2005. K decembru 2014 bol posledný príspevok na stránke publikovaný k dátumu 25. apríla 2011.

Referencie
----------

1. ↑  Šlechta, Ondřej (2010), „Rozhovor s šéfredaktorem Pravého spektra", *Virtually*, 2010-01-28, dost. 2014-12-07
2. ↑  „Krédo Pravého Spektra", *Pravé Spektrum*, 2001-2014, dost. 2014-12-07
3. ↑  „Pravé Spektrum", *Výpis z registra občianskych združení*, Bratislava: Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, dost. 2014-12-07
4. ↑  „Stanovy občianskeho združenia Pravé Spektrum", *Pravé Spektrum*, 2006-03-04, dost. 2014-12-07

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web
Severozápadný cíp polostrova (viditeľný z chorvátskej pevniny, od mesta Klek) je sporným územím
**Klek** je polostrov pri Jadranskom mori, ktorý z väčšej časti patrí Bosne a Hercegovine a z menšej časti potom Chorvátsku. Chorvátska časť, teda samotná špica polostrova, je predmetom sporu, pretože si práva na ňu nárokuje aj Bosna.

Polostrov Klek je dlhý približne 6,5 km a vo svojej prostrednej časti široký 600 m. Uzatvára malý záliv naproti Neumu, ktorý je tiež súčasťou Bosny a Hercegoviny. Okolo Kleku samotného sa nachádza veľa malých ostrovov, napríklad Veliki Skolj a Mali Skolj, ktoré pripadajú Bosne a Hercegovine, hoci ich Parlament Bosny a Hercegoviny nikdy neuznal za súčasť územia štátu. Súbežne s Klekom, za Malostonským zálivom prebieha veľký polostrov Pelješac (podobného tvaru ako Klek), ktorý už celý patrí Chorvátsku.

Administratívne určenie
-----------------------

Tá časť Kleku, ktorá patrí Bosne a Hercegovine, je súčasťou opčiny Neum a podľa Daytonskej dohody bola pridelená Federácii Bosny a Hercegoviny. Teraz je súčasťou Hercegovsko-neretvantského kantónu. Chorvátska časť Kleku je súčasťou Dubrovnícko-neretvianskej župy.

Dejiny
------

Polostrov Klek, ale aj Neum, boli celé súčasťou republiky Dubrovník až do roku 1718. Potom ich požarevackým mierom postúpil Dubrovník Osmanskej ríši. Klek, spolu s celou Bosnou a Hercegovinou, sa nakoniec stali roku 1878 súčasťou Rakúsko-Uhorska. Výbežkom Bosny a Hercegoviny v rámci Juhoslávie bol až do roku 1992 (s výnimkou druhej svetovej vojny, kedy ho obsadilo fašistické Chorvátsko) a dnes patrí k nezávislému štátu Bosny a Hercegoviny ako jedno z mála miest, kde má Bosna prístup k moru.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Klek na českej Wikipédii.*
**Danio** je rod sladkovodných rýb z čeľade kaprovité (*Cyprinidae*). V slovenčine sa ryby tohto rodu označujú dania, čo sa však používa aj pre niektoré ďalšie rody podčeľade Danioninae, napríklad rod Devario. Ryby rodu Danio sú drobné a často zaujímavo sfarbené rybky z tropickej Ázie, veľa druhov našlo významné uplatnenie v akvaristike. Danio pruhované (*Danio rerio*) je významným modelovým organizmom v molekulárnej biológii. Medzi populárne akvarijné ryby patria okrem dania pruhovaného napríklad danio malabarské (*Devario aequipinnatus*), Danio perleťové (*Danio albolineatus*),...

Pôvod
-----

Pochádza z juhovýchodnej Ázie (Mjanmarsko až Sumatra).

Charakteristika
---------------

Sú obyvateľmi sladkovodných riek a potokov v juhovýchodnej Ázii, ale mnoho druhov má jasné zafarbenie, a preto sú známe ako akvarijné ryby po celom svete. Len nedávno v odľahlých vnútrozemských oblastiach Mjanmarska boli objavené nové druhy, ktoré zatiaľ nemajú vedecké názvy.

Ryby rodu Danio majú dva páry dlhých fúzov, a sú všeobecne charakterizované vodorovnými pruhmi (s výnimkou *Danio choprai*, *Danio aesculapii* a *Danio sp. TW01*, ktoré majú zvislé čiary). Dosahujú 4 – 15 centimetrov na dĺžku. Vo všeobecnosti nežijú dlhšie ako dva až tri roky, a vo voľnej prírode sú pravdepodobne iba ročné ryby.

Vo voľnej prírode, tieto ryby konzumujú rôzny drobný vodný hmyz, kôrovce a červy, rovnako ako planktón a prípadne poter.

Druhy
-----

V súčasnosti je uznaných 21 druhov tohto rodu

* *Danio aesculapii* S. O. Kullander & F. Fang, 2009
* *Danio albolineatus* (Blyth, 1860)
* *Danio choprai* Hora, 1928
* *Danio dangila* (F. Hamilton, 1822)
* *Danio erythromicron* (Annandale, 1918)
* *Danio feegradei* Hora, 1937
* *Danio flagrans* S. O. Kullander, 2012
* *Danio jaintianensis* (N. Sen, 2007)
* *Danio kerri* H. M. Smith, 1931
* *Danio kyathit* F. Fang, 1998
* *Danio kysonensis* V. H. Nguyễn, T. H. Nguyễn & B. C. Mùa, 2010
* *Danio margaritatus* (T. R. Roberts, 2007)
* *Danio meghalayensis* N. Sen & Dey, 1985
* *Danio muongthanhensis* V. H. Nguyễn, 2001
* *Danio nigrofasciatus* (F. Day, 1870)
* *Danio quagga* S. O. Kullander, T. Y. Liao & F. Fang, 2009
* *Danio quangbinhensis* (T. T. Nguyen, V. T. Le & X. K. Nguyễn, 1999)
* *Danio rerio* (F. Hamilton, 1822)
* *Danio roseus* F. Fang & Kottelat, 2000
* *Danio tinwini* S. O. Kullander & F. Fang, 2009
* *Danio trangi* S. V. Ngô, 2003

Tieto druhy sú uznané v akvaristike, ale nie sú považované za platné druhy

* *D. abolineatus* var. *pulcher*
* *D. abolineatus* var. *tweediei*
* *D. rerio* var. *frankei*

Niektoré nepopísané druhy, ktoré môžu byť reprezentované v poslednej dobe

* "Hikari"
* *D. aff kyathit*
* "KP01"
* "TW01"

Zdroj
-----

* Thomas Romig: *Příroda do kapsy: Akvarijní ryby* ISBN 80-205-1033-8
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Danio na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Súradnice: 37°50′00″J 77°31′00″V﻿ / ﻿37,83333°J 77,51667°V﻿ / -37.83333; 77.51667

**Mont de la Dives** je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Indickom oceáne na ostrove Nový Amsterdam, spravovanom Francúzskom. Sopka, ako aj celý ostrov leží na riftovom sytéme, oddeľujúcom antarktickú a austrálsku platňu.

Masív vulkánu je tvorený prevažne bazaltovými horninami. Bol vybudovaný v dvoch periódach, ich koniec sprevádzal vznik kaldier, vzdialených od seba asi 2 km. Čas poslednej erupcie nie je známy, ale veľmi čerstvé vzorky lávových prúdov zo severovýchodnej steny krátera *Dumas* indikujú ich veľmi mladý vek - storočie, prípadne dve pred dneškom.

Referencie
----------

1. ↑  Nougier J, 1982. Volcanism of Saint Paul and Amsterdam Islands (TAAF): some aspects of volcanism along plate margins. In: Craddock C (ed) Antarctic Geoscience, Madison: Univ Wisconsin Press, p 755-765

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Mont de la Dives na Global Volcanism Program (po anglicky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
Nemecká členská organizácia FoE (BUND) protestuje proti plánu na rozšírenie ťažby uhlia
**Priatelia Zeme** (Friends of the Earth, FotE) je medzinárodná sieť ekologických organizácií zo 73 krajín z 5 kontinentov, ktoré združujú viac než 2 milióny členov. Ide o najväčšiu federáciu environmentálnych členských organizácií.

Spolupráci členských organizácií pomáha menší sekretariát, ktorý sídli v Amsterdame. Na jeho prácu dohliada výkonný výbor, ktorý je volený zástupcami národných členských organizácií.

Hlavné kampane
--------------

Hlavné témy celosvetových aktivít FotE sú:

* zmena klímy
* korporácie a spoločenská zodpovednosť firiem
* GMO
* lesy
* verejné financie a medzinárodné finančné inštitúcie ako Medzinárodný menový fond, Svetová banka a exportné úverové agentúry
* medzinárodný obchod a jeho dopad na životné prostredie a udržateľný rozvoj
* trvalo udržateľný rozvoj

Priatelia Zeme – Slovensko
--------------------------

Priatelia Zeme Slovensko boli v roku 1997 v uruguajskom Montevideu prijatí za pridruženého člena a v roku 1999 v brazílskom Rio de Janeiro aj za riadneho člena do najväčšej svetovej federácie občianskych organizácií Friends of the Earth International a hneď potom ich prijala aj európska vetva tejto siete Friends of the Earth Europe.

Priatelia Zeme – Slovensko v súčasnosti združujú dve organizácie: Priatelia Zeme – CEPA a Priatelia Zeme – SPZ. Každá organizácia má vlastné sídlo, poslanie a ciele.

Externé stránky
---------------

* Friends of the Earth International
* Friends of the Earth Europe
* Priatelia Zeme – Slovensko

Referencie
----------

1. ↑   *Priatelia Zeme - CEPA* [online]. cepa.priateliazeme.sk, [cit. 2023-03-30]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Priatelia Zeme**

Autoritné údaje: * LCCN: no2003013133
* VIAF: 134034630
* WorldCat: lccn-no2003013133
**Kleitomachos** (starogr. Κλειτόμαχος – *Kleitomachos*) bol jedným z najslávnejších športovcov v úpolových disciplínach v dejinách starovekého Grécka.

Kleitomachos, syn Hermokrata z boiótskych Téb, dosiahol na olympijských hrách dve víťazstvá, a to v pankratiu v roku 216 pred Kr. a na nasledujúcich hrách v roku 212 pred Kr. v boxe. Okrem dvojnásobného triumfu z Olympie sa zapísal do dejín aj ojedinelým výkonom, keď si na celogréckych hrách v Delfách a v Isthmii počas jedného dňa vybojoval víťazstvá vo všetkych úpolových disciplínach (zápasenie, box a pankration).

Socha Kleitomacha stála kedysi v olympijskej *Altide*. Ešte v druhom storočí si ju mohol prezrieť grécky cestovateľ a autor knihy *Cesta po Grécku* Pausanias, ktorý o Kleitomachovi zaznamenal toto: „*Sochu thébskeho Kleitomacha venoval Hermokrates, otec Kleitomachov; vyznamenal sa týmto: na Isthmu zdolal dospelých zápasníkov v zápasení a ešte v ten istý deň premohol v súboji účastníkov pästného zápasu a tých, ktorí sa dostavili k pankratiu. Na hrách pýtickych získal všetky víťazstvá v počte tri. V Olympii bol tento Kleitomachos vyhlásený ako druhý po Theagenovi z Thasu, a to v pankratiu i v pästnom zápase. V pankratiu potom dosiahol víťazstvo na sto štyridsiatej prvej olympiáde. Počas nasledujúcej olympiády sa tento Kleitomachos opäť zúčastnil pankratia i pästného zápasu, ale v ten istý deň zatúžil po účasti v zápasení i pästného zápasu tiež élidský Kapros. Keď potom Kapros získal víťazstvo v zápasení, upozornil Kleitomachos hellanodikov, že nebude od nich spravodlivé, ak vyhlásia pankration skôr, než utrpí poranenia v pästnom zápase. Hovoril oprávnene i bol vyhlásený pankration, a keď bol porazený Kaprom, s duševnou i telesnou húževnatosťou sa pustil do boja s účastníkmi v pästnom zápase (a zvíťazil)."*

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  David C. Young, *A Brief History of the Olympic Games*, str. 45
2. 1 2 3  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 461-462.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,15,3-5.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Kleitostratos** (starogr. *Κλειτόστρατος* – *Kleitostratos*) bol olympijský víťaz v zápasení v roku 192 pred Kr.

Kleitostratos z Rodu si na 147. olympijských hrách v roku 192 pred Kr. vybojoval víťazstvo v zápasení. Zápasenie (*palé*) sa podobalo nášmu „*gréckorímskemu"*; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.

Meno olympionika Kleitostrata je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Eusebios uvádza, že Kleitostratos sa preslávil skvelým zápasníckym chmatom (neznámym), svojich súperov totiž premohol pevným zovretím krku.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 40.
2. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
4. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Mgr. **Karel Satoria** (\* 26. apríl 1953, Křižanov, Česko) je český rímskokatolícky kňaz, ktorý v rokoch 1990 až 1992 pôsobil ako generálny vikár brnianskej diecézy. Od roku 1992 je členom Rádu cisterciánov prísnej observancie. Teraz pôsobí v Dobříši.

Život
-----

Narodil sa ako najmladší zo štyroch detí vo veriacej rodine, ktorá bola po roku 1948 postihnutá prenasledovaním zo strany komunistického režimu. Vďaka politickému uvoľneniu sa mu však v roku 1968 podarilo dostať na gymnázium vo Velkom Meziříčí, po ktorého absolvovaní v roku 1972 začal študovať Cyrilometodskú bohosloveckú fakultu v Litoměřiciach. V rokoch 1975 až 1977 absolvoval základnú vojenskú službu, počas ktorej na seba upozornil okrem iného neúčasťou vo voľbách v roku 1976. V roku 1977 ho spolužiak z fakulty Václav Malý zoznámil s vyhlásením Charty 77. Po skončení základnej vojenskej služby dokončil svoje štúdiá teológie a v roku 1978 bol vysvätený na kňaza.

V rokoch 1978 – 1982 pôsobil ako farský vikár v Letoviciach a v rokoch 1982 – 1990 ako duchovný správca vo Vrbici u Břeclavi. Ako sa neskôr dozvedel, k 30. novembru 1986 mu bol odobraný štátny súhlas na výkon duchovenskej činnosti, ale pretože mu to nikto neoznámil, bol ako kňaz činný aj naďalej. Pritom šíril informácie o Charte 77 a zúčastnil sa akcií brnianskeho disentu, za čo bol režimom stíhaný. 

### Generálnym vikárom

Po roku 1989 chcel vstúpiť do kláštora, ale v máji 1990 prijal funkciu generálneho vikára brnianskej diecézy, v ktorej zotrval do roku 1992. Ako generálny vikár sa snažil zvrátiť stav, kedy od doby normalizácie pôsobili v mnohých živých farnostiach duchovní správcovia lojálni ku komunistickému režimu, zatiaľ čo skoršiemu režimu nepohodlní kňazi zostávali v málo aktívnych či v odľahlých farnostiach, takže si presuny kňazov v rámci brnianskej diecézy narobil rad nepriateľov.

### Desať rokov v trapistickom kláštore

V roku 1992 vstúpil do Rádu cisterciánov prísnej observancie, prijal rehoľné meno Martin a nasledujúcich desať rokov strávil v kláštore Sept Fons v strednom Francúzsku. *"Nepovažujem život trapistov, tak ako som ho spoznal, za bezcenný, určite ponúka veľmi kvalitne naplnené dni a je pre mnohých požehnaním, nemôžem sa ale zbaviť dojmu obrovských rezerv,"* uviedol Satoria.

Po návrate do Česka v roku 2002 viedol výstavbu kláštora Nový Dvůr, po ktorého dokončení sa odsťahoval na bývalú faru z konca 18. storočia v Kostelní Myslové, ktorú spolu s niekoľkými ďalšími ľuďmi postupne opravoval. Od 1. októbra 2011 sa stal administrátorom v Dobříši a administrátorom excurrendo vo farnosti Svaté Pole.

Dielo
-----

* *Život je* sacra *zajímavej*, knižný rozhovor vedený Markom Váchou, Cesta Brno, 2013, ISBN 978-80-7295-164-2

Referencie
----------

1. ↑  Karel Satoria byl disident a rebelantský kněz, iDNES.cz, 2009-11-7
2. ↑  Satoria, Karel; Vácha, Marek: Život je sacra zajímavej, Cesta Brno, 2013, ISBN 978-80-7295-164-2

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Karel Satoria na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 7298 488X
* LCCN: no2019130344
* NK ČR: xx0108197
* SNK: 160263
* VIAF: 103139524
* WorldCat: lccn-no2019130344
*Aristaios*, autor sochy:François-Joseph Bosio (1768–1845)
**Aristaios** (starogr. *Ἀρισταῖος* – *Aristaios*, lat. *Aristaeus*) je v gréckej mytológii syn boha Apollóna a nymfy Kyrény.

Kyréné bola dcérou Hypsea, kráľa Lapitov, opovrhovala všetkými domácimi a ručnými prácami, radšej lovila divú zver a ochraňovala tak otcove stáda. Keď raz zápasila s mohutným levom, pozoroval ju boh Apollón a potom sa na ňu pýtal múdreho Cheiróna. Ten však už dávno vedel, že Apolónovi sa statočná aj pôvabná Kyréné zapáčila, dokonca aj to, že ju Apollón chce uniesť. Cheirón predpovedal, že ju boh odvedie do bohatej krajiny a jeho hlavné mesto pomenuje po nej. Tak sa aj stalo, zamilovaný Apollón jej ale sľúbil, že bude vládnuť a aj venovať sa hlavne svojej loveckej vášni.

Kyréné mu potom porodila syna Aristaia a po ňom ešte syna Idmóna, veštca, ktorý sa neskôr zúčastnil výpravy Argonautov pod vedením Iasóna. Loď Argó sa plavila do ďalekej Kolchidy, aby priviezla zlaté rúno, za ktoré mal Iasón získať späť vládu v Iólku.

Aristaiovej výchovy sa ujali aj nymfy, ktoré ho naučili mnohým poznatkom a to hlavne pestovaniu olivovníkov, výrobe syra a najmä včelárstvu.

Jeho manželkou sa stala Autonoé, dcéra kráľa Kadma, zakladateľa Téb. Manželia mali spolu syna Aktaióna a dcéru Makridu. Aktaióna zahubila bohyňa lovu Artemis potom čo ju neúmyselne uvidel nahú. Pomstila sa mu tak, že ho premenila na jeleňa a následne ho uštvali a roztrhali jeho vlastné lovecké psy. Makris sa starala o boha Dionýza, keď ho po narodení živila medom.

Aristaios sa vyskytuje v gréckych i rímskych mýtoch, kde býva považovaný za dobrodinca ľudí, ktorých naučil chovať dobytok a včely. V súvislosti s tým sa tradovalo u vidiečanov, že včely sa rodia z mŕtveho dobytka,(lebo sa občas uchyľovali aj do vysušených dobytčích koží) čo uvádza aj Vergílius vo svojich *roľníckych spevoch*. Svojimi schopnosťami Aristaios pripomína Triptolema, ktorému sama bohyňa Demeter darovala obilné zrná, naučila ho obrábať pôdu. Navyše mu prikázala, aby učil aj ostatných ľudí i národy obrábať pôdu, najmä orať a siať.

Referencie
----------

1. 1 2  Apollónios Rodský, *Argonautica*, 2,500.
2. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,81,2.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 10,17,4.
4. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,81,3.
5. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,82,5–6.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Aristaios na českej Wikipédii.*
**Meneptolemos** (starogr. *Μενεπτόλεμος* – *Meneptolemos*) bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v roku 500 pred Kr.

Meneptolemos z Apollónie sa na 70. olympijských hrách v roku 500 pred Kr. stal víťazom v behu dorastencov na jedno stadion. Beh dorastencov na jedno stadion zaradili do programu hier v roku 632 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Polyneikes z Élidy.

Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu zaznamenal, že v olympijskej *Altide* videl sochu Meneptolema. Stála pri sochách olympionikov Filóna z Korkyry a Hierónyma z Andru.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Walter de Gruyter, *Biographischer Index der Antike*, str. 609.
2. 1 2 3  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,14,13.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Kallón** alebo **Kalón** (starogr. *Κάλλων, Κάλων*) bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. storočia pred Kr.

Kallón z Aiginy, žiak sochárskych majstrov Tektaia a Angelióna, bol činný pravdepobne v prvej polovici 5. storočia pred Kr. Z antických autorov nám správu o ňom a jeho sochárskych dielach zanechal Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku a zachovali sa i dve jeho menom signované podstavce zo sôch objavené na aténskej Akropole, datované do rokov 500 až 480 pred Kr.

Pausanias uvádza, že zhotovil drevenú sochu Atény, ktorá sa nachádzala v chráme bohyne Atény zvanej *Sthenias* (Posilňujúca) na troizénskej akropole v Argolide a v Amyklai bronzovú trojnožku (trojnožka – starogr. *tripus*), pod ktorou stála socha Demetrinej dcéry Persefony (Demetrina Koré).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 366.
2. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 193.
3. ↑  K. W. Arafat, *Pausanias' Greece*, str. 57
4. ↑  Inscriptiones Graecae I: Inscriptiones Atticae Euclidis anno anteriores, *IG I³ 753*
5. ↑  Inscriptiones Graecae I: Inscriptiones Atticae Euclidis anno anteriores, *IG I³ 752*
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 253.
**Menemachos** (starogr. *Μενέμαχος* – *Menemachos*) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho fenickej manželky.

Menemachos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s týmto rozhodnutím nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Menemachovi potom za manželku vybrali Nélo, dcéru Danaa a jeho manželky z Aithiopie. Danaos, ktorý sa s tým ešte stále nevedel zmieriť, svojim dcéram následne prikázal, aby manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
Hlavica stĺpu v kompozitnom slohu, Claude Perrault, 1683
**Kompozitný sloh** je jedným z architektonických štýlov starovekého Ríma. Je spojením dvoch gréckych slohov (iónsky sloh a korintský sloh). Spojenie týchto dvoch štýlov sa prejavuje najmä u hlaviciach kompozitných stĺpov. Ich echinus, teda stredná časť hlavice, obsahuje prvky oboch slohov - je zdobený iónskymi volútami a dvoma radmi korintských akantov. Drieky kompozitných stĺpov stoja ako väčšina stĺpových driekov na pätkách a sú vertikálne kanelované, čiže zvislo žliabkované, pričom sa kanelúry nestýkajú v hranách. Výška stĺpov, vrátane pätky a hlavice, je podľa pravidiel presne desaťkrát väčšia ako šírka ich driekov pri pätke.

Kompozitný sloh je veľmi podobný rímsko-korintskému, preto bol až do renesancie považovaný za neskororímsku obdobu korintského slohu. Za najstaršiu stavbu s prvkami kompozitného štýlu sa považuje Titov víťazný oblúk, nachádzajúci sa v Ríme, ktorého súčasťou sú kompozitné stĺpy.
**Kallirhoé** alebo **Kallirhoa** (starogr. *Καλλιρρόη* – *Kallirhoé*, lat. *Callirrhoe*) je v gréckej mytológii dcéra riečneho boha Achelóa, druhá manželka hrdinu Alkmaióna.

Kallirhoé bola druhou manželkou Alkmaióna z Argu, účastníka vojny epigonov proti Tébam, v ktorej pomstili smrť svojich otcov z predošlej neúspešnej vojenskej výpravy. Keď sa Alkmaión dozvedel, že jeho matku Erifylu podplatili Tébania náhrdelníkom tébskej kráľovnej Harmonie, aby otca Amfiaraa poslala do vojny a on kvôli nej v boji zomrel, matku za túto zradu zavraždil. Umierajúca matka ho ešte stihla prekliať so slovami, aby mu žiadna zem neposkytla útočište. Prenasledovaný bohyňami pomsty Erínyami sa Alkmaión rozlúčil s manželkou Arsinou a odišiel z Argu do Delfskej veštiarne k Pýtii po radu, ako sa kliatby zbaviť. Tá mu poradila, aby sa usadil v zemi, ktorá v čase vyslovenia kliatby ešte neexistovala.

Po dlhom putovaní takú zem našiel. Bola vytvorená nánosmi piesku rieky boha Achelóa. Boh rieky ho následne očistil od viny a dal mu za manželku svoju dcéru Kallirhou. Manželia potom žili šťastne a narodili sa im dvaja synovia. Toto šťastie však netrvalo dlho, lebo Alkmaión sa rozhodol zmocniť náhrdelníka Harmióny, ktorý v tom čase patril Fégeovi, otcovi jeho bývalej manželky. Keď potom Alkmaión prišiel do Psófidy, mesta v Arkádii, kde Fégeus vládol, vyšlo najavo, že Arsinou opustil a znova sa oženil, Fégeus sa po tejto správe tak rozhorčil, že naviedol svojim synov Pronoa a Agénora, aby ho zavraždili. 

Kallirhoé sa o smrti manžela onedlho dozvedela a rozhodla sa ho okamžite pomstiť. V modlitbách prosila najvyššieho boha Dia, aby jej maličkých synov Akarnana a Amfotera premenil na dospelých mužov a Zeus jej prosbe vyhovel a počas jedinej noci deti vyrástli na statných mládencov. Tí následne odišli do Arkádie, kde Fégea a jeho dvoch synov zabili.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 239.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 42.
3. 1 2 3  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,7,5.
4. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 38.
5. 1 2  Ovidius, *Metamorphoses*, 9,394.
6. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,7,6.