recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Diokles** alebo **Dioklés** (starogr. *Διοκλῆς* – *Diokles*/iný prepis:*Dioklés*) bol v roku 728 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.

Diokles z Korintu zvíťazil v behu na jedno stadion na 13. olympijských hrách, v jedinej disciplíne, v ktorej sa od ich založenia v roku 776 pred Kr. súťažilo. Hry sa o ďalšiu disciplínu behu na dve stadiá (diaulos) rozšírili na najbližších olympijských hrách v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá sa stal Hypénos z Pisy. Vzdialenosť stadia sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov (olympijské stadion 192,27 metra).

Podľa antického autora Aristotela sa Diokles stal milencom Filolaa, pochádzajúceho z korintskej aristokratickej rodiny Bakchiovcov. Neskôr odišli spolu do Téb, kde žili až do smrti. Aristoteles dodáva, že ich hroby miestni ukazovali ešte aj za jeho čias.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 47.
4. ↑  Aristoteles, *Politika*, 1274 a31 – b5.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Oleg Jurievič Aťkov** (rus. Олег Юрьевич Атьков; \* 9. máj 1949, Chvorostianka) je bývalý sovietsky kozmonaut. V roku 1984 sa zúčastnil na kozmickom lete v kozmickej lodi Sojuz T-10 a na dlhodobom pobyte v kozmickej stanici Saľut 7.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Počas základnej školy ho zaujímala rádiotechnika, neskôr sa rozhodol stať sa lekárom a preto sa prihlásil na Krymskú lekársku fakultu v Simferopole. Štúdium na nej začal v roku 1967, ale neskôr sa s rodičmi odsťahoval (otec bol v armáde), v škole pokračoval v Kyjeve a dokončil ju v roku 1973 v Moskve (Moskovskij medicinskij inst. im. Sečenova). Ešte pred príchodom do tímu kozmonautov bol autorom piatich vynálezov a tridsiatich vedeckých prác. Stal sa sekretárom Všezväzovej vedeckej spoločnosti kardiológov. Bol lekárom vyšetrujúcim kozmonautov pred a po letoch vrátane česko-slovenského kozmonauta V. Remeka, zasadal vo výberovej komisii, podieľal sa na vývoji prístrojov pre kozmické experimenty. Za svoj echokardiograf bol vyznamenaný cenou Komsomolu. Pretože chcel vyšetrovať kozmonautov počas letu, prihlásil sa v roku 1977 do tímu a ako druhý lekár v histórii letov (po Jegorovi) do kozmu po 7 rokoch odletel. Stal sa tak 137 kozmonautom Zeme. 

### Let do vesmíru

Letel na palube Sojuzu T-10 vo februári 1984 spoločne s Leonidom Kizimom a Vladimirom Soloviovom. Po 24 hodinách od štartu z Bajkonuru sa pripojili k orbitálnej stanici Saľut 7. MUDr. Oleg Jurievič Aťkov CSc. tam zostal ako člen 3. základnej posádky plných 235 dní (plus deň letu), vyšetroval ako lekár mnohých kozmonautov z lodí, ktoré sa pri stanici vystriedali a zapojil sa aj do ďalších experimentov na stanici. Spoločne potom celá základná posádka odletela v Sojuze T-11 na Zemi.

* Sojuz T-10 , Saľut 7, Sojuz T-11 (8. február 1984 – 2. október 1984)

### Po letoch

V roku 1985 sa vrátil do Moskvy k lekárskej výskumnej práci (Vesojuznyj kardiologičeskij naučnyj centr AMN SSSR). V roku 2005 bol na čele ruskej delegácie ako šéf zdravotníckeho odboru ruských železníc, ktorá navštívila kúpeľné Teplice v severných Čechách, aby tam posúdil možné uzavretie dohody o spolupráci pri liečení ruských pacientov.

Zdroje
------

### Literatúra

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.

Externé odkazy
--------------

* Biografia v Malej encyklopédii kozmonautiky (po česky)
* Biografia na stránkach Space40 (po česky)
Konni
Konni na prechádzke s Putinom
**Konni Polgrejv** (rus. Конни Полгрейв, skrátene **Konni** rus. Конни; \* 1999 – † 2014) bola fena labradora, domáci maznáčik Vladimira Putina. V tlači bola zvyčajne spomínala ako *Koni* alebo *labrador Koni*. Často sa objavovala v novinových článkoch, bola hrdinkou komiksu v časopise Ogoňok a knihy opisujúcej život Vladimira Putina očami psa. Koncom roku 2014 zahynula.

Rodokmeň a potomkovia
---------------------

Koni, celým menom Konni Polgrejv sa narodila v roku 1999 v kynologickom centre ministerstva mimoriadnych udalostí v Noginsku, kde mala byť pripravovaná ako pátrací a záchranný pes. Rodičia Koni sú Henrietta Bush (matka) a Alkor Ross Bradford (otec). Alkor Ross Bradford mal predkov u psov, ktoré vlastnil Leonid Brežnev. Podľa domnienok bola Konni pomenovaná po americkej političke Condoleezze Riceovej. V decembri roku 2000 ju darom dostal Vladimir Putin od ministerstva pre mimoriadne situácie.

7. decembra 2003 porodila Konni osem šteniat. Dve zo šteniat boli darované vtedajšiemu rakúskemu prezidentovi. Ďalšie Konnino šteňa je u záchrannej služby vo Vladikavkaze.

Konni a Vladimir Putin
----------------------

Od doby, kedy sa stala členom rodiny Putina bola veľkou časťou v jeho živote. V roku 2007 sa s ňou Putin nechal vyfotografovať a výslednú fotku použil na svoju akreditačnú kartu. Na tejto fotke sedí Putin v kresle a Konni pri jeho nohách.

Časom sa Konni naučila veľa povelov, ktoré občas predvádzala, keď bola s Putinom v spoločnosti. Okrem základných povelov ako je "Ľahni!" zvládala napríklad aj panáčkovanie.

Sám Putin sa s ňou ukazoval na rôznych politických akciách. Napríklad v decembri roku 2004 sa Putin rozhodol nevziať ju so sebou na novoročnú párty a zatiaľ čo Putin mal na pódiu príhovor, Konni utiekla z domu a prišla za ním na javisko. So svojim majiteľom sa tiež zúčastnila zasadania s bieloruským prezidentom Alexandrom Lukašenkom. Okrem iných známych politikov sa Konni stretla aj s Angelou Merkelovou, ktorá ale trpí strachom zo psov, alebo s Georgeom W. Bushom.

V roku 2004 bola o Konni vydaná 60-stranová kniha v angličtine, ktorá zaznamenávala jej dobrodružstvá a život s Putinom. V časopise Ogoňok vystupuje ako poradca Putina.

Referencie
----------

1. 1 2  У Путина умерла лабрадор Конни, а у Медведева - кот Дорофей
2. ↑

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Konni (pes) na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Konni Polgrejv**
Stredná a pravá anomália. Stredná anomália je fiktívny uhol. 
**Stredná anomália** v astrodynamike je vyjadrená nasledovne:

{\displaystyle M-M\_{0}=n(t-t\_{0})\,\!}

kde:

* {\displaystyle M\_{0}\,\!} je stredná anomália v čase {\displaystyle t\_{0}\,\!},
* {\displaystyle t\_{0}\,\!} je počiatočný čas,
* {\displaystyle t\,\!} je čas záujmu,
* {\displaystyle n\,\!} je stredný pohyb.

  

Alternatívne:

{\displaystyle M=E-e\cdot \sin E\,\!}

kde:

* {\displaystyle E\,\!} je excentrická anomália dráhy,
* {\displaystyle e\,\!} je excentricita dráhy.

Stredná anomália je fiktívny uhol. 

Skutočný uhol, ktorý teleso zaujme na eliptickej dráhe voči stredu elipsy, sa nazýva pravá anomália. U eliptických dráh nastane rovnosť strednej a pravej anomálie iba pri priechode telesa apsidami (pericentrom a apocentrom) dráhy; v ostatných bodoch dráhy sa stredná a pravá anomália líši tým viac, čím väčšia je hodnota excentricity dráhy e.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálAstronomický portál |
Olejový chladič motocykla Yamaha XS650
**Olejový chladič** je typ chladiča určený na chladenie oleja v strojoch, kde je olej použitý ako pracovná látka a počas práce sa intenzívne zohrieva. Môže ísť napríklad o spaľovací motor alebo hydrodynamickú prevodovku. Chladič oleja môže byť realizovaný ako výmenník tepla kvapalina-vzduch alebo kvaplina-kvapalina. Olejový chladič môže byť súčasťou hlavného chladiaceho okruhu, alebo samostatného chladiacieho olejového okruhu.

Olejový chladič spaľovacích motorov
-----------------------------------

Používa sa iba pri motoroch s veľkým výkonom, alebo s vysokým tepelným zaťažením. Pri prehriatí oleja bez chladenia by došlo k poklesu viskozity, čo by viedlo k poškodeniu olejového filmu v ložiskách s rizikom ich poškodenia. Zapojenie chladiča reguluje termostatický ventil až pri dosiahnutí teploty oleja cca 90 °C. Pri väčšine automobilových motorov nie je použitý. V minulosti sa bežne používal v leteckých motoroch.

### Chladenie vzduchom

Pri výmenníku kvapalina-vzduch je konštrukcia podobná konštrukcii chladiča chladiacej kvapaliny. Rúrkami chladiča, ktoré tvoria chladiacu mrežu preteká olej. Táto je z vonkajšej strany omývaná a ochladzovaná vzduchom.

### Chladenie kvapalinou

Pri výmenníku kvapalina-kvapalina je olejový chladič vstavaný priamo do chladiaceho okruhu motora. Rúrkami chladiča preteká olej, tie sú z vonkajšej strany v kontakte s chladiacou kvapalinou. Výhodou tohto riešenia je rýchlejšie dosiahnutie prevádzkovej teploty oleja pri pri nízkej prevádzkovej teplote motora. Olej je v tomto režime v chladiči ohrievaný od chladiacej kvapaliny, ktorá sa zohrieva rýchlejšie.

Referencie
----------

1. 1 2  TRNKA, Jaroslav; URBAN, Jaroslav. *Spaľovacie motory*. 1. vyd. Bratislava : Alfa, 1992. 568 s. ISBN 80-05-01081-8. S. 370 – 371.
2. ↑  HROMÁDKO, Jan, a kol. *Spalovací motory*. Praha : Grada Publishing a.s. 2011. 296 s. ISBN 978-80-247-3475-0. S. 281. (český)
**Erina Akatsuka**  je japonská baletka, prvá sólistka Baletu Slovenského národného divadla.

Kariéra
-------

Absolvovala Baletnú školu Hiroko Fukaura Ballet Studio v Japonsku. Potom pokračovala na Austrálskom baletnom konzervatóriu. V roku 2011 absolvovala English National Ballet School.

Od roku 2011 pôsobí v Balete SND. Začala ako demisólistka, od roku 2015 tancuje na poste sólistky Baletu SND. V Balete SND stvárnila hlavné postavy v baletoch *Sylfida*, *Bajadéra*, *Onegin*, *Giselle*, *Malý Princ*, *Odyseus*, *Korzár*, *Luskáčik*, *Spiaca krásavica* a iných.

Za účinkovanie v balete *Esmeralda* získala takúto recenziu: „So všetkými náležitosťami si bravúrne poradila sólistka Erina Akatsuka, ktorá v balete stvárňuje krásnu cigánku. Jej výkon mal v sebe nádherné frázovanie pohybu, vášeň, temperament, hĺbku a úžasnú kontrolu nad telom. Práve posledný zo spomenutých interpretačných superlatívov, je na našej prvej scéne veľmi zriedkavým úkazom."

Ocenenia
--------

* 2007: semifinalistka Prix de Lausanne

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Erina Akatsuka* [online]. Slovenské národné divadlo, [cit. 2021-03-07]. Dostupné online.
2. ↑  JABŮRKOVÁ, Natália. *Balet Esmeralda a nádych výnimočnej nádhery* [online]. balet.sk, 2019-01-20, [cit. 2021-03-07]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Slovenského národného divadla
**Skokidae** je čeľaď z nadčeľade Corydioidea (=Polyphagoidea) z radu švábov. Zahŕňa jediný rod ***Skok***, ktorý zahŕňa jediný druh ***Skok svaba***. Je to vyhynutý skáčuci šváb, ktorý žil počas vrchnej jury na území dnešného Kazachstanu.

Bol opísaný paleontológom Petrom Vršanským, z Geologického ústavu SAV v Bratislave, z rozsiahlych zbierok Paleontologického ústav RAN v Moskve, zo sedimentov starých približne 150 milión rokov z lokality Karatau v Kazachstane. Spomedzi viac ako 3 000 fosílnych prevažne úplne zachovalých švábov z tejto lokality sa našli len štyri exempláre druhu *Skok svaba*. Napriek tomu nemuselo ísť o vzácneho živočícha, keďže jedným zo zachovaných jedincov je mláďa a tých je na lokalite len zopár desiatok (larvy sú všeobecne veľmi vzácne, lebo nelietajú a tak sa nemajú ako dostať na vodnú plochu a potom sa zachovať v sedimentoch dna).

Etymológia
----------

Vedecký názov *Skok svaba* (doslova "skok švába") je odvodený zo slovenských slov "skok" a "šváb". Vzťahuje sa to na schopnosť skákať u tohto druhu, čo je medzi švábmi unikátne (neskôr bol však v JAR objavený prvý žijúci skáčuci druh *Saltoblattella montistabularis*)*.*

Opis
----

Išlo o malého švába s veľkosťou asi 1 centimeter, s polopriehľadnými vrchnými krídlami a priehľadnými zadnými krídlami. Mal oválnu hlavu so zreteľným vonkajším sfarbením a veľkými očami, nemajúcimi u tejto skupiny obdobu, a redukované predné a stredné končatiny. Zadné nohy boli nadmerne vyvinuté - 1,5 násobne dlhšie ako dĺžka tela. Zadné nohy boli uložené pod telom a tak prispôsobené na skákanie. Adaptácia na skákanie bola potrebná ako stratégia úniku a chytania koristi. Druh bol zaujímavý aj pokročilou rozmnožovacou sústavou, malou hlavou a ústnymi príveskami prispôsobenými na konzumáciu peľu, ktorý sa zachoval v pažeráku fosílií. Pravdepodobne patril medzi opeľovače.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  SAV, CSČ-VS. *Aktuality - Skáčuci šváb - úspech Geologického ústavu SAV* [online]. SAV - Aktuality - Skáčuci šváb - úspech Geologického ústavu SAV, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online.
2. ↑  PICKER, M.; COLVILLE, J. F.; BURROWS, M.. *A cockroach that jumps* [online]. , 2011-12-7, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4 5  OZDÍNOVÁ SILVIA. *Skáčuci šváb "Skok svaba" - svetový úspech slovenského paleontológa z Geologického ústavu SAV* [online]. , 2011, [cit. 2022-04-03]. Dostupné online.
**Skloňovanie** alebo **deklinácia** je systematická úprava tvaru mien (teda podstatných mien, prídavných mien, zámien a čísloviek).

Druhy podľa typu jazyka
-----------------------

V analytických jazykoch (napríklad románske jazyky, angličtina, bulharčina) sa skloňuje (v širšom zmysle) pomocou predložiek (napr. v angličtine je genitív od slova house "of the house") a lexikálna časť gramatického tvaru ostáva nezmenená.

V aglutinačných jazykoch (aglutinujúcich) sa skloňuje pomocou prípon, ktoré majú vždy len jeden gramatický význam (napr. maďarčina, turečtina).

Vo flektívnych jazykoch sa skloňuje pomocou prípon, ktoré majú aj viac gramatických významov (napr. slovenčina - genitív je *chlapa* alebo *chlapov*).

V introflektívnych jazykoch sa skloňuje (aj) zmenou v kmeni slova (napr. slovenčina - genitív od *žena* je *žien*; nemčina - množné číslo od *Vater* je *Väter*; angličtina - množné číslo od *goose* je *geese*). Hlavnými introflektívnymi jazykmi sú semitsko-hamitské jazyky (napr. arabčina), kde existuje zložitý ustálený systém na viacero zmien v kmeňoch slov.

Skloňovanie v slovenčine
------------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Skloňovanie v slovenčine*

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  skloňovanie. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 384.

  



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Jazykový portál |
Kontrolná miestnosť DØ
**Experiment DØ** alebo **experiment D0** alebo angl. **DZero experiment** (na zvýraznenie faktu, že Ø a 0 značia nulu) bol jeden z dvoch hlavných experimentov na urýchľovači Tevatron umiestnenom vo Fermilabe v Batavii v štáte Illinois v USA. Experiment DØ študoval zrážky protónov a antiprotónov pri energiách umožňujúcich štúdium procesov zahrňujúcich kvark t a mezón B.

Základné údaje
--------------

Experiment DØ prebiehal v medzinárodnej spolupráci časticových fyzikov. Detektor prislúchajúci k experimentu DØ bol prevádzkovaný v rámci urýchľovača Tevatron, na ktorom bol súčasne prevádzkovaný aj detektor CDF. Urýchľovač Tevatron bol počas svojej operačnej činnosti niekoľkokrát modernizovaný. Z tohto dôvodu rozlišujeme dve fázy prevádzky: Run I od roku 1994 do roku 1996 a Run II od roku 2001 do 29. septembra 2011, kedy bola prevádzka ukončená. Kolaborácia DØ spoločne s kolaboráciou CDF objavili v roku 1995 kvark t. Prevádzka Tevatronu, a tým aj experimentu DØ, bola ukončená 29. septembra 2011 z finančných dôvodov.

Popis detektoru
---------------

Detektor experimentu DØ bol umiestnený v jednom z interakčných miest Tevatronu. Pozostával z niekoľkých častí, ktoré postupne rad radom obklopovali miesto zrážky. V nasledujúcom texte opisujeme detektor počas druhej fázy prevádzky Tevatronu (Run II).

### Silicon Microstrip Tracker

Miesto zrážky protibežných zväzkov elektrónov a leptónov bolo obklopené "stopovacími detektormi" (angl. tracking detectors) schopnými zaznamenávať trajektórie častíc, ktoré vznikli počas zrážky. Detektory mali formu plochých doštičiek na báze kremíka. Boli koncentrované čo najbližšie k zrážke, aby sa minimalizovala finančná náročnosť spojená s ich inštaláciou. V prípade ich umiestnenia +dalej mimo centra by bolo nevyhnutné vyrobiť oveľa väčšie množstvo takýchto detektorov. Z údajov zaznamenaných týmito detektormi bolo možné priamo identifikovať prítomnosť b-kvarkov (ktoré môžu vzniknúť rozpadom Higgsovho bozónu). Tento detekčný systém bol umiestnený v magnetickom poli o hodnote 2T (Run II). Optimalizované rozlíšenie bolo dosahované pre častice s pseudorapiditou |η| < 3.

### Central Fiber Tracker

Za kremíkovými detektormi boli umiestnené scintilačné vlákna (po anglicky scintillating fibers), v ktorých dochádzalo k produkcii fotónov v dôsledku prechodu danej častice cez vlákno. Tento detekčný systém bol taktiež umiestnený v magnetickom poli o hodnote 2T (Run II). Magnetické pole tak zakrivovalo dráhu elektricky nabitých častíc, vďaka čomu detektor zmeral náboj a hybnosť takejto častice. Optimalizované rozlíšenie detektoru bolo dosahované pre častice s pseudorapiditou |η| < 2,5.

### Kalorimeter

Nasledujúcou vrstvou po trackeroch tvoril hustý absorbér pohlcujúci častice. Z doletu častíc v takomto materiály bolo možné stanoviť ich energiu, z čoho je aj odvodené pomenovanie kalorimeter.

### Muónový detektor

Muónový detektor predstavuje najvrchnejšiu vrstvu detektora, ktorá sa nachádzala najďalej od miesta zrážky.

Externé odkazy
--------------

* DØ Homepage
| Bergiselschanze |
| --- |
|  |
| Lokalita |
| **Mesto** | Innsbruck, Rakúsko Rakúsko |
| Parametre mostíka |
| **Otvorený** | 1930 |
| **Prestavaný** | 1964, 2001 |
| **Konštrukčný bod** | 120 m |
| **Hill Size** | HS 130 |
| **Rekord mostíka** | Rakúsko Michael Hayböck138 m (4.1.2015) |
|
|
|
|
|
|
|
| Významné podujatia |
|
| **Majstrovstvá sveta** | 1933 |
| **Olympijské hry** | 1964, 1976 |

**Skokanský mostík Bergisel** (nem. Bergiselschanze) je veľký skokanský mostík na vrchu Bergisel v Innsbrucku. Každoročne sa tu koná tretie podujatie turné štyroch mostíkov.

V decembri 1999 kancelária Zaha Hadid vyhrala medzinárodnú súťaž na nový skokansky mostík na vrchu Bergisel v Innsbrucku. Je súčasťou väčšieho projektu modernizácie pre olympijskú oblasť a nahrádza starý skokanský mostík, ktorý už ďalej nevyhovuje medzinárodným normám.'

Konštrukcia
-----------

Budova je hybridom medzi vysoko špecializovaným športovým zariadením a verejným priestorom ako kaviareň a vyhliadková terasa. Tieto rozdielne prevádzky sú vložené do jednoduchého nového tvaru ktorý zvýrazní topografiu stúpania do oblohy. Pri dĺžke asi 90 m a výške takmer 50 m je táto budova kombináciou veže a mostu. Štrukturálne je rozdelený do vertikálnej betónovej veže a priestorovej zelenej štruktúry, ktorá zlučuje rampu a kaviareň.

Dva výťahy vozia návštevníkov do kaviarne 40 m nad špičku vrchu Bergisel. Odtiaľ sa môžu kochať okolitou alpskou krajinou ako aj sledovať atlétov nižšie lietať ponad horizont Innsbrucku.
Časti zjazd a skok

Technické údaje
---------------

* Celková výška: 134 m
* Výška veže: 50 m
* Materiál: Železobetón
* Nábehová dĺžka: 91,3 m
* Konštrukčný bod: 120 m
* Celková dĺžka až do doskočiska: 316 m
* Optimálna rýchlosť skoku: 90 km/h
* Rekord mostíka: 136,0 m – Adam Małysz (Poľsko), (2004)
* Architektka: Zaha Hadid

Adresa sídla mostíka
--------------------

Michael-Gaismair-Straße 10   

6020 Innsbruck

Galéria
-------

* Veža mostíka BergiselVeža mostíka Bergisel
* Pohľad na BergiselPohľad na Bergisel
* Nočný pohľad na osvetlený BergiselNočný pohľad na osvetlený Bergisel
* Veža mostíka BergiselVeža mostíka Bergisel

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Skokanský mostík Bergisel**

Externé odkazy
--------------

* stránka mostíka Bergisel(po nemecky)
**Loren Wilber Acton** (\* 7. marec 1936, Lewistown, Montana, USA) je bývalý americký astronaut, ktorý letel v raketopláne Challenger v roku 1985.

Stručný životopis
-----------------

V Montane absolvoval tieto školy: High School v Billingse a State College v Bozemane. Potom vysokoškolské štúdium na University of Colorado at Boulder. Získal titul doktora astrofyziky. Od roku 1964 do 1993 pracoval v Lockheed Palo Alto. Počas pôsobenia vo tejto spoločnosti sa prihlásil do NASA. V tíme pripravujúcich sa amerických astronautov bol od roku 1978 (mal 42 rokov). 

Po svojom lete do vesmíru zostal ešte rok v NASA, potom sa v roku 1986 vrátil k svojej práci vo firme Lockherd. Vo svojich 57 rokoch, v roku 1993 nastúpil ako profesor na univerzitu v Montane (Montana State University), kde tiež vyštudoval inžinierstvo. 

Je ženatý s Evelyn, rodenou Oldenburgerovou a má dve deti, ktoré sa volajú Cheryl a Stanley.

Let do vesmíru
--------------

Letel iba raz a to v roku 1985. Je zapísaný ako 177. človek vo vesmíre. Išlo o sedemdňový let na palube raketoplánu Challenger (misia STS-51-F). Na palube bolo laboratórium Spacelab. 

* STS-51-F Challenger, štart 29. júl 1985, pristátie 6. august 1985

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Loren Acton**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Loren Acton na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

*
**Ópiové vojny** je označenie vyvrcholenia obchodných a diplomatických sporov medzi Čínou pod vládou dynastie Čching a Britským impériom. Obdobie bolo rozdelené na Prvú ópiovú vojnu od 1839 do 1842 a Druhú ópiovú vojnu od 1856 do 1860.

Čínsky tovar (porcelán, hodváb či čaj) bol v Európe veľmi obľúbený. Čínska vláda však povolila obchodovanie iba v prístave Kanton.

Prvá ópiová vojna
-----------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Prvá ópiová vojna*
Zahraniční obchodníci začali v túžbe po čínskom tovare pašovať ópium. Čínska vláda sa snažila tento obchod zastaviť a v roku 1839 čínski úradníci na príkaz vysokého komisára Kantonu Lin Ce-süa zhabali z britských skladov až 20 000 debien s ópiom a spálili ich. Briti nemienili tolerovať konfiškáciu súkromného majetku. Na odvetu vyslali vojnové lode, ktoré ohrozovali Číňanov a obliehali prístav. Číňania odmietli zaplatiť odškodné, zakázali obchodovanie s Britmi a strieľali na britské jednotky. Takto sa začala prvá ópiová vojna medzi Číňanmi a Britmi (1839 – 1842)

Nankinská zmluva
----------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Nankinská zmluva*
Prvá ópiová vojna bola jednostranná, pretože Briti mali prevahu, ostreľovali Kanton a dobyli od Číňanov Hongkong. Keď sa skončila, Briti prinútili Číňanov v Nankingu podpísať mierovú zmluvu, ktorá otvorila Británii čínske prístavy. Čína musela zaplatiť aj odškodné a odovzdať ostrov Hongkong do 99-ročnej nadvlády.

Druhá ópiová vojna
------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Druhá ópiová vojna*
V polovici 50. rokov 19. storočia vypukli v Číne nepokoje, ktoré zväčšia podnecovali Briti. Výsledkom bola Druhá ópiová vojna (1856 – 1860). Aj túto vojnu nakoniec vyhrali Briti a skončila sa Tiencinskou zmluvou.

Tiencinská zmluva
-----------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Tiencinská zmluva*
Tiencinská zmluva bola podpísaná v roku 1858 prinútila Číňanov otvoriť ďalšie prístavy na obchodovanie s európskymi obchodníkmi.

Tchajpchinské povstanie
-----------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Tchajpchinské povstanie*
V rokoch 1850 až 1864 prebiehalo Tchajpchinské povstanie. Ľudia žiadali spravodlivé rozdelenie pôdy. Dynastia Čching ju potlačila s pomocou zahraničných mocností, ktoré si želali aby dynastia Čching panovala ďalej a zachovala sa tak platnosť doterajších zmlúv.

Kľúčové udalosti Ópiových vojen
-------------------------------

* 1839 – Čínski úradníci zničili britské zásoby ópia
* 1839 – Vypukla Prvá ópiová vojna
* 1842 – Číňania podpísali Nankinskú zmluvu
* 1842 – Ostrov Hongkong sa stal britským územím
* 1844 – Wanghijská zmluva s USA
* 1850 – Vypuklo Tchajpchinské povstanie
* 1856 – Vypukla Druhá ópiová vojna
* 1858 – Číňania podpísali Tiencinskú zmluvu
* 1898 – Británia získala 99-ročný prenájom New Territories
**Jihočeské pánve** alebo (po slovensky) **Juhočeské panvy** sú geomorfologickou oblasťou na juhozápade Česko-moravskej subprovincie, na juhu zasahujúce na rakúske územie. Ich reliéf je tektonicky podmienený a má rovinný až plochý pahorkatinný charakter.

Členenie
--------

Územie je rozdelené na 2 celky:

* Českobudějovická pánev
* Třeboňská pánev

Vznik
-----

Jihočeské pánve vznikli ako rozsiahla zníženina pôsobením tlaku od juhu v počiatkoch alpínskeho vrásnenia. Prvé poklesy krajinských krýh pozdĺž hlbinných zlomov sú datované do konca kriedy v období pred 100 miliónmi rokmi, ktoré neskôr pokračovali takmer do súčasnej doby. Koncom druhohôr sa Jihočeské pánve stali dnom mora, neskôr s vyzdvihnutím Českého masívu zaplavením panvovej priehlbiny sladkovodné jazero s odtokom na juh. Svoju dnešnú podobu začali panvy získavať až koncom treťohôr asi pred 4 miliónmi rokov.

Vodstvo
-------

Jihočeské pánve sa rozkladajú v povodí Vltavy, Otavy a Lužnice. Nachádzajú sa v nich najväčšie české rybníky Rožmberk, Horusický rybník, Bezdrev, Dvořiště, Velký Tisý, Záblatský rybník, Dehtář, Staňkovský rybník, Velká Holná, Svět, Koclířov, Kačležský rybník a Opatovický rybník.

Klimatické podmienky
--------------------

Priemerná teplota v oblasti Juhočeských panví sa pohybuje medzi 7,5 - 8,5°C. Priemerné množstvo ročných zrážok činí asi 600-650 mm.

Pozri aj
--------

* Geomorfologické členenie Česka

Referencie
----------

1. ↑  Československo in: Encyklopédia Slovenska

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jihočeské pánve na českej Wikipédii.*
**Základná škola Dudova 2** je základná škola v Bratislave, v mestskej časti Petržalka na Dudovej ulici. 

Je najstaršou sídliskovou školou v tejto mestskej časti a svoju prevádzku začala 1. septembra 1977 pod názvom **Základná škola Bierutova 17**. V tom čase bola známa triedami s vyučovaním nemeckého jazyka. Po politických zmenách došlo 1. apríla 1991 k premenovaniu ulice, na ktorej škola stála, na Dudovu. V roku 1998, v dôsledku populačného vývoja v Petržalke, došlo k zlúčeniu základných škôl na Dudovej ulici 2 a na Dudovej ulici 4. Škola má dve telocvične, 24 tried, 5 špeciálnych učební, drevársku dielňu zameranú na rozvíjanie technického myslenia detí. Výchovno-vzdelávací proces na ZŠ počas jej histórie absolvovalo viac ako 2500 žiakov. V škole sa nachádza aj súkromná materská škôlka Krtko.

Škola opakovane získala od UNICEFu titul *Škola priateľská deťom*, získala certifikát *Škola podporujúca zdravie* od Ministerstva školstva a realizuje projekty *Infovek* a *Otvorená škola*. Inštitúcia bola menovaná ako Škola roku 2015.

Známi absolventi
----------------

* Martin Benko – meteorológ
* Matej Beňuš – slovenský reprezentant vo vodnom slalome
* Dana Beňušová – slovenská reprezentantka vo vodnom slalome
* Petra Bernasovská – moderátorka
* Jozef Csaplár – meteorológ
* Marianna Ďurianová – moderátorka
* Daniela Hantuchová – tenistka
* Filip Mentel – futbalový brankár
* Andrej Porázik – futbalista
* Jozef Žabka – dráhový cyklista

Externé odkazy
--------------

* oficiálna stránka školy

Súradnice: 48°06′54″S 17°07′06″V﻿ / ﻿48,114947°S 17,118384°V﻿ / 48.114947; 17.118384
**Základná jednotka** alebo zriedkavejšie **ústredná jednotka** (angl. *central unit*, staršie [okrem 5. významu]: *mainframe*) je termín z informatiky, ktorý má viacero významov, pričom prvé tri sú identické s anglickým **CPU** (*Central Processing Unit*) : 

1. centrálny procesor
2. celok centrálneho procesora a operačnej pamäte
3. celok centrálneho procesora, matičnej dosky (niekedy bez operačnej pamäte) a hardvérových rozhraní
4. nepresne: obsah skrinky počítača (systémová jednotka)
5. v počítačovom systéme pozostávajúcom z viacerých počítačov: ten počítač aj s perifériou, ktorý ovláda ostatné počítače

Ostatné zariadenia sa nazývajú periférne. Podľa významu základnej jednotky v kontexte predstavujú zvyšné vybavenie počítača. Takže základná jednotka + periférie = počítač.

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
Ľalia biela
Kvet
Ilustrácia z roku 1794 
**Ľalia biela** (lat. *Lilium candidum*) je trváca cibuľovitá rastlina s pekne voňajucími kvetmi bielej farby, vďaka ktorým sa stala symbolom nevinnosti a čistoty.

Opis
----

Je trváca rastlina z čeľade ľaliovitých. Dorastá 70-150 cm. Patrí medzi cibuľovité rastliny. Kopijovité listy vyrastajú z prízemnej ružice. Byľ má priamu, husto zarastenú listami. Kvety až 10 centimetrov veľké, jasne biele s výraznou arómou. Na jednej stonke vyrastá až 15 kvetov usporiadaných do strapca. Kvitne v období júna a júla. Plodom sú tobolky.

Výskyt
------

Tento druh ľalie rastie voľne v Malej Ázii a v Stredozemí. V ďalších krajinách sveta sa pestuje predovšetkým pre svoju nenáročnosť a krásny kvet. Hlavnou výhodou je jej mrazuvzdornosť. Vyhovujú jej pôdy kypré, humózne, vápenaté s dostatkom slnečného svetla.

Využitie v liečiteľstve
-----------------------

Liečivé účinky ľalie bielej sú známe od nepamäti pomáha pri hnisajúcich zarastených nechtoch, pri trieskach zadrených do prsta, zapálených ranách, po operáciách na rýchlejšie hojenie, pri svalových bolestiach.

Pozri aj
--------

* Ľalia zlatohlavá

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ľalia biela**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Ľalia biela**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Lilium candidum na anglickej Wikipédii a Madonnen-Lilie na nemeckej Wikipédii.*
**Kontemplácia** (z lat. contemplare, odvodeného etymologicky z templum; priestor
pozorovaný augurmi a nimi rozdelený na časť priaznivú a nepriaznivú) je sústredené premýšľanie, rozjímanie, uvažovanie, ponorenie sa do seba. Pri kontemplácii ide o nenásilné združovanie mentálnych a vizuálnych vznetov a ich udržiavanie v ucelených zväzkoch. Pri kontemplácii subjekt pozoruje objekt a toto pozorovanie ho celkom pohlcuje. Subjekt sa ho snaží predĺžiť do nekonečna s akýmsi pocitom šťastia, pričom navonok vyzerá pokojne a nehybne.

Názory na kontempláciu
----------------------

### Benjamin

Podľa Benjamina je **kontemplácia** ustavične nové naberanie dychu myslenia, ktoré sa sustreďuje na jediný predmet, avšak zastavuje sa, aby stupňovite rozjímalo o jeho rôznych významoch; tým sa mu dostáva neustále nových podnetov pre ďalšie začínanie, ako aj ospravedlnenia pre túto kmitavú rytmiku.

### Schopenhauer

Podľa Schopenhauera je **kontemplácia** strácanie sa obyčajného vnímania vecí podľa ich kde, kedy, prečo a načo a bezprostredné chápanie čistej podstaty vecí, pričom duch sa ponára do sebazabudnutia v názore a stáva sa čistým subjektom poznania zbaveným vôle, bolesti a času.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Kontemplácia**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kontemplácia**

Zdroj
-----

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Revolverheld
**Revolverheld** je nemecká rocková skupina, ktorá bola založená v Hamburgu pod menom *Manga* v zime v roku 2002. Na jeseň roku 2004 sa skupina premenovala na *Tsunamikiller*. Po nešťastí v decembri roku 2004 sa skupina premenovala na Revolverheld.

História
--------

Skupina Revolverheld začínala svoju kariéru na spoločných koncertoch so skupinou *Donots*, *Silbermond* a so spevákom Udom Lindenbergom. Revolverheld bol predkapelou skupiny *Die Happy*. S ich skladbou Rock n´Roll si ich začali všímať prvé rádia. V roku 2004 boli prijatý do projektu popovej akadémie Baden-Württemberg. V tom istom roku začali spolupracovať s manažérom Saschom Stadlerom. Vo februári roku 2005 podpísali nahrávaciu zmluvu so Sony BMG.

Ich prvý singel *Generation Rock* dosiahol 58. priečku nemeckej hitparády. Debutový album vyšiel v septembri 2005, druhý singel z albumu bola rocková balada *Die Welt steht still*, ktorá sa v prvom týždni dostala na 16. priečku nemeckej hitparády. Na začiatku roku 2006 vyšiel ich tretí singel *Freunde bleiben*, s ktorým zastupovali spolkovú krajinu Brémy v súťaži *Bundesvision Song Contest 2006* (hudobná súťaž medzi jednotlivými nemeckými spolkovými krajinami) kde obsadili druhé miesto. Ich tretí singel *Mit dir chill’n* vyhral pri internetovom hlasovaní hudobnú cenu *Eins Live Krone* ako najlepší nový singel roku 2006, s 41,1 percentami z celkového počtu hlasov.

Členovia
--------

Súčasní členovia:

* Johannes Strate (\* 17. marec 1980) je spevák skupiny Revolverheld, vyrástol vo Worpswede pri Brémach. Jeho otec bol učiteľ na gymnáziu, gitarista a spevák, matka klaviristka. V desiatich rokoch začal Johannes hrať na gitare a v štrnástich založil prvú kapelu *Second Floor*. V roku 2002 navštevoval kurz popovej hudby v Hamburgu.
* Kristoffer Hünecke (\* 12. máj 1976) je spevák a gitarista. Pracuje aj ako tenisový tréner.
* Niels Grötsch (\* 22. apríl 1980) je spevák a gitarista, na gitaru začal hrať už v deviatich, potom päť rokov navštevoval klasické gitarové vyučovanie. V štrnástich rokoch vstúpil do školskej kapely a učil sa hrať na elektrickej gitare. Po niekoľkých menších skupinách vytvoril spoločne s Jakobom Sinnom a Kristofferom Hüneckom skupinu *Freiraum*.
* Jakob Sinn (\* 20. december 1980) je bubeník. V desiatich rokoch začal hrať na bubny a chodil aj na vyučovanie hry na bicie. Neskôr vyučoval aj sám a pracoval aj ako model.

Bývalí členovia: 

* Florian „Flo" Speer (\* 10. jún 1977) hrá na basovú gitaru. Od deviatich rokov chodil na vyučovanie hry na gitaru, hrať na basovú gitaru sa naučil sám, po niekoľkých menších skupinách prišiel nakoniec do skupiny Revolverheld.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Revolverheld na českej Wikipédii.*
**Revúca** je potok na hornom Poiplí, preteká územím okresov Detva a Poltár. Je to pravostranný prítok Ipľa, meria 2,9 km a je tokom III. rádu. 

Preteká Veporskými vrchmi, podcelkom Sihlianska planina, pramení na juhovýchodnom svahu vrchu Táňovo (929,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 850 m n. m. Od prameňa tečie na krátkom úseku na východoseverovýchod, následne sa stáča a tečie dolinou Revúca juhovýchodným smerom. Na dolnom toku vstupuje do Stolických vrchov, do podcelku Málinské vrchy, v lokalite Hámor priberá ľavostranný prítok zo západného svahu Málikova (510 m n. m.) a stáča sa na východ. Severoseverozápadne od obce Málinec sa v nadmorskej výške približne 340 m n. m. vlieva do vodnej nádrže Málinec.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-24]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-23]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Ipľa (od prameňa po Suchú) |
| --- |
| *Ipeľ* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* **Banský potok**
* Boľkovský kanál
* Boľkovský potok
* Bystrický potok
* Hroznica
* Chmeľná
* Chocholná
* Kamenisté
* Malý Ipeľ
* Mlynský potok
* Močiarny potok
* Novodomský potok
* Ozdínsky potok
* Petrovský potok
* **Poltárica**
* Polovno
* Prierazka
* Pršiansky kanál
* Revúca
* Smolná
* **Suchá**
* Šťavica
* **Uhorský potok**
* Vlčovský potok
* Vyholomský potok

 |
| Vodné plochy | 
* Málinec
* Nižné Petrovské rybníky
* Vyšný Petrovský rybník
* Zeleniansky rybník

 |
**Tom Dumoulin** (\* 11. november 1990, Maastricht, Holandsko) je holandský cestný cyklista jazdiaci za Tím Sunweb. Na letných olympijských hrách v Riu 2016 získal striebornú medailu v individuálnej časovke. V máji roku 2017 ako prvý Holanďan v histórii ovládol preteky Giro d’Italia. V tom istom roku sa tiež stal majstrom sveta v individuálnej časovke.

Tour de France
--------------

Prvý raz štartoval na Tour de France v roku 2013. Skončil na 41. miesto. O rok neskôr (Tour de France 2014) skončil o niečo lepšie. Celkovo obsadil 33. miesto. V roku 2015 po druhej etape obliekol biely dres. Ale nakoniec, preteky nedokončil. Na Tour de France 2016 vyhral dve etapy (9. horskú etapu a 13. individuálnu časovku). Po zranení zápästia v 19. etape však zo závodu nakoniec odstúpil.

Vuelta
------

V roku 2012 sa po prvýkrát zúčastnil na Vuelta España, preteky sa mu však nepodarilo dokončiť. Opäť sa na Vuelte predstavil až v roku 2015. Vyhral dve etapy (10. rovinatú etapu a 17. individuálnu časovku) a stal sa najviac aktívnym jazdcom pretekov. Celkovo skončil na šiestom mieste.

Dokonca aj sám Dumoulin uznáva, že Vuelta sú pre neho najmä vzhľadom na neskorý termín veľmi ťažké preteky.

Giro d ' Italia
---------------

Na Giro d’Italia 2016 vyhral prvú etapu v individuálnej časovke. Preteky nakoniec nedokončil.

Na Giro d’Italia 2017 dostal po víťazstvo v časovke ružový dres pre lídra pretekov. Štyri dni pred koncom si ale prvenstvo neudržal a na 1. miesto s náskokom 53 sekúnd sa presunul kolumbijskej Nairo Quintana. V záverečnej časovke sa ale Dumoulinovi podarilo Quintanov náskok dotiahnuť a celkovo vyhrať.

Referencie
----------

1. ↑   Pyrenejskou etapu Tour vyhrál Dumoulin, Kreuziger se udržel v popředí i bez pomoci týmových kolegů. *aktualne.cz*. Dostupné online.
2. ↑  MAN, Vojtěch. Časovku na Tour de France vyhrál Dumoulin, Froome výrazně navýšil náskok na čele. *rozhlas.cz*. Dostupné online [cit. 2016-10-20].
3. ↑  Video - Tom Dumoulin v páde zlomil zápästie
4. ↑   Favorit olympijské časovky Dumoulin si na Tour zlomil ruku: Snad Rio stihnu. *Denik.cz*. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tom Dumoulin**

Externé odkazy
--------------

* Tom Dumoulin na ProCyclingStats

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tom Dumoulin na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 121993190X
* LCCN: n2020041772
* VIAF: 10148268202805111527
* WorldCat: lccn-n2020041772
**IEEE-488** (**HP-IB**, **GPIB**) je štandardné rozhranie pre prepojenie meracích prístrojov s počítačom pre účely automatizácie merania.

História
--------

Hewlett-Packard pôvodne vyvinul rozhranie pre počítačmi riadené meracie systémy v roku 1960. Nazývalo sa **HP-IB** (Hewlett-Packard Interface Bus). HP-IB sa rýchlo stalo veľmi populárnym, preto z neho (normotvorná organizácia) organizácia IEEE (Institute for Electrical and Electronics Engineers) vytvorila štandard s označením GPIB (General Purpose Instrumentation Bus). Norma bola prevzatá aj v krajinách RVHP pod názvom **IMS-2**, avšak so zmeneným konektorom.

IEEE 488 bolo prvýkrát zavedené v roku 1978. Neskôr v roku 1980 bola pridaná do štandardu IEEE-488 nová vrstva a stará norma IEEE 488 bola premenovaná na *IEEE 488.1*, nová dostala označenie IEEE 488.2.

*IEEE 488.2* zahrňuje minimálne požiadavky pre ovládače (kontroléry) a možnosti (funkcie) zariadení (rozpravac, posluchac, kontrolér). Takisto je v novej špecifikácii (oproti IEEE 488.1) podrobnejšie definovaný formát a kódovanie údajov, štruktúra komunikačného protokolu a správ medzi kontrolérom a zariadením.

Črty
----

* Prenosová rýchlosť 1 MBps.
* Maximálne 14 meracích zariadení + systémový kontrolér môže byť paralelne prepojených na zbernici.
* Maximálna dĺžka zbernice 20 m, maximálna vzdialenosť medzi zariadeniami je 2 m.
* Správy sú vysielané po 1 bajte (8 bitov) súčasne.

24 zbernicových vodičov sa delí na 4 skupiny:

* Príkazové a údajové vodiče (DIO1 – DIO8).
* Vodiče nadviazania spojenia (DAV, NDAC, NRFD).
* Vodiče riadenia zbernice (ATN, IFN, REN, SQR, EOI).
* Zemniace vodiče na tienenie a ukostrenie.

Zariadenia môžu byť zapojené v zbernici do hviezdy alebo sériovo (sekvenčne) za sebou. V praxi je možné zapojiť maximálne 3 konektory jeden na druhý.
Miko pri tanci
**Miko** (jap. 巫女) môže byť:

* mladá kňažka (panna) v šintuistickej svätyni
* šamanka

Pôvodne mali miko funkciu média, sprostredkovali kontakt medzi *kami* (šintoistickými božstvami) a ľudom. Mali tiež šamanské sily a funkcie.:81 Medzi dnešné úlohy miko patrí rituálne opakovanie tancov na ženských *kami* pre potešenie božstiev a návštevníkov chrámu, predaj chrámových amuletov a talizmanov, sprevádzanie návštevníkov chrámu a iné povinnosti rituálneho či praktického charakteru.:50 Miko tiež nosievajú zväzok zvončekov *suzu*, ktorým vykonávajú rituálnu očistu.:93

Miko môžu pre chrám pracovať na plný úväzok, alebo podľa potreby pri väčších rituáloch. vo všeobecnosti sú to mladé, nevydaté ženy.:81 Miko väčšinou nosia bielu róbu a červenú delenú sukňu *hakama*. Pri niektorých rituáloch môžu byť oblečené aj celé do biela. Biela v šintoizme znamená čistotu.:81

Poznámky
--------

1. ↑  Píše sa inými znakmi ako v prvom význame.

Referencie
----------

1. 1 2
2. 1 2 3 4 5
3. ↑  ELLWOOD, Robert. *Japanese Religion - The Ebook*. [s.l.] : Journal of Buddhist Ethics Online Books, 2007. ISBN 0-9747055-8-6. S. 50. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Miko**
IKCO Samand
Samand ako taxík
**Samand** je iránska značka automobilov, ktorú vyrába Iran Khodro (IKCO) s využitím lokálnych fabrík na svoje diely. V perzštine Samand znamená plemeno rýchleho koňa. Značka Samand je registrovaná na World Intellectual Property Organization. Uvádzacia cena automobilov je 14 500 USD v Turecku.

Výroba sa začala v roku 1996 a prvý automobil bol predaný v roku 2000. Samand zdedil názov po iránskom národnom automobile z Paykanu, ktorý vyrábala firma Iran Khodro z rokoch 1967-2005.

Samand je založený na platforme Peugeot 405, pôvodne s použitím motora XU7JP/L3. Samotný Peugeot 405 sa tiež stále vyrába v Iráne, spolu s faceliftovou verziou Peugeot Pars. IKCO vyrába 80 percent dielov automobilu Samand, vrátane v Iráne navrhnutého motora.

Pre export a tiež pre iránsky trh sa používa motor TU5JP4, čo je motor s nízkou spotrebou a vysokým výkonom a je možné zohnať naň náhradné diely v celej Európe, keďže sa používal v modeloch Peugeot 206, Peugeot 207 a Peugeot 307. TU5 verzia modelu Samand ponúka tri nové možnosti: airbag pre vodiča, predpínač bezpečnostných pásov, výškovo nastaviteľné svetlomety a aktívnu anténu.

Od roku 2009 sa používajú nové motory vyvinuté v Iráne, dvojpalivový EF7. V polovici roka 2010 sa začali vyrábať výlučne benzínové motory EF7. Nie je to benzínová verzia EF7, ale má odstránené CNG časti a ECU program. Benzínový motor je v súčasnosti vo vývoji.

Motorizácia
-----------

| Motor | Spotreba (benzín) | Spotreba (CNG) | 0 - 100 (benzín) | 0 - 100 (CNG) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| EF7 | 9,2 / 7,3 / 5,0 | 7,7 / 6,3 / 4,0 | 11 s | 12 |
| TU5JP4 | 9,2 / 7,2 / 4,9 | - / - / - | 11,3 s | - |
| XU7JP/L3 | 11,3 / 8,5 / 6,1 |  ? / ? / ? | 12 s | 12,6 s |
| XU7JP4/L4 | 11,1 / 8,4 / 6 | - / - / - | 9,7 s |  ? |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku IKCO Samand na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **IKCO Samand**
Súradnice: 24°43′00″J 68°32′00″Z﻿ / ﻿24,71667°J 68,53333°Z﻿ / -24.71667; -68.53333

**Llullaillaco** (ajm. *llulla* - *špinavý* + *yacu* - *voda*, keč. *lullac* - *ležiaci* + *yacu* - *voda*) je názov v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa na argentínsko čilských hraniciach. S výškou 6 739 m je to druhá najvyššia sopka, ktorej erupcia bola zaznamenaná v historickej dobe, zároveň je to aj piata najvyššia sopka sveta (vrátane neaktívnych). Absolútne najvyššia aktívna sopka sa nachádza tiež v Južnej Amerike - približne 200 km južne ležiaca Nevados Ojos del Salado.

Geologická stavba
-----------------

Približne pred 150 000 rokmi nastal kolaps staršej vulkanickej stavby, čoho dôkazom sú rozsiahle depozity pyroklastík na argentínskej strane. Neskorší vývoj vytvoril viacero lávových dómov a s nimi asociovaných lávových prúdov prevažne dacitového zloženia. V druhej polovici 19. storočia boli zaznamenané tri menšie explozívne erupcie, jedna aj s výlevom lávy.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Llullaillaco**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Llullaillaco na Global Volcanism Program (po anglicky)
Llantwit Major
**Llantwit Major** (walesky *Llanilltud Fawr*) je malé pobrežné mesto v grófstve Vale of Glamorgan vo Walese ležiace v Bristolskom zálive. Ide o jedno zo štyroch miest ležiacich vo Vale of Glamorgan a čo do počtu obyvateľov tretie najväčšie (k roku 2001 tu žilo 13 366 obyvateľov) po Barry a Penarth a pred Cowbridge, ktoré leží 7,2 kilometra severovýchodne. Centrum mesta Llantwit Major leží približne 14 kilometrov juhovýchodne od centra mesta Bridgend, 16 kilometrov západne od centra Barry a 24 kilometrov juhozápadne od centra hlavného mesta Walesu Cardiff.

Pôvodný waleský názov mesta Llanilltud Fawr pochádza od mena svätého Illtuda, ktorý sem prišiel z Bretónska. Ten tu založil kláštor a k nemu pripojenú školu Cor Tewdws, ktorá sa postupne stala jednou z najváženejších kresťanských škôl svojej doby. Vo svojej vrcholnej dobe tu študovalo vyše 2000 študentov, vrátane princov a mnohých významných duchovných, pričom niektorí z nich sú dnes uctievaní ako svätí. Kláštor aj škola zanikla v roku 987 po príchode Vikingov. Kláštor bol prestavaný v roku 1111 a naďalej zostal centrom vzdelanosti pod taktovkou opátstva Tewkesbury. Uzavretý bol v roku 1539 v rámci rušenia kláštorov. V meste sa ďalej nachádza kostol z trinásteho storočia, ktorý bol postavený neďaleko kláštora. Dnes je zapísaný v zozname listed building prvého stupňa a je jedným z najstarších farských kostolov vo Walese.

Mesto Llantwit Major zažívalo počas dvadsiateho storočia obrovský rozvoj vďaka tomu, že tu bola ubytovaná časť členov Royal Air Force; neďaleko mesta bola postavená základňa. Mestom Llantwit Major prechádza železničná trať, ktorá bola opätovne otvorená v roku 2005, a nachádza sa tu tiež železničná stanica. Miestna pláž Collugh je populárnym miestom pre surfarov a nachádzajú sa tu zvyšky pevnosti z doby železnej. Ďalej je tu jedno z najväčších waleských nálezisk skamenelín z jury. Miestna kamienková pláž je súčasťou 23 kilometrov dlhého glamorganského pobrežia, ktoré sa tiahne od Gilestonu na východe až na newtonov bod blízko Southerndownu na západe.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Llantwit Major**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Llantwit Major na českej Wikipédii.*
Súradnice: Hviezdna mapa 20h 20m 09s; 16° 43′ 54″

**IC 4997** je planetárna hmlovina v súhvezdí Šíp, nachádza sa v ňom na hranici so súhvezdím Delfín. Bola objavená nezávisle od seba americkou astronómkou Williaminou Flemmingovou a českým astronómom Gustávom Grussom v roku 1896. Presný dátum ich pozorovaní nie je známy, takže je prisudzovaný obom. V prípade českého astronóma sa jedná o jeho jediný objav. V centre hmloviny sa nachádza hviezda 14. magnitúdy s teplotou 49 000 K.

Hmlovina patrí medzi takzvané stelárne hmloviny, čo znamená, že je taká malá, alebo tak ďaleko, že bežným pozorovaním ju nie je možné odlíšiť od hviezdy. Odlíšiť ju od hviezd je možné až použitím spektroskopu. Vzdialenosť hmloviny od Zeme nie je známa, preto nepoznáme ani jej skutočné rozmery. Pri odhade vzdialenosti na úrovni 8 000 ly by jej priemer bol zhruba 0,1 ly. Z meraní teploty vyplynulo, že je extrémne horúca. S teplotou okolo 20 000 K sa radí medzi najhorúcejšie známe hmloviny. Okrem vysokej teploty je aj veľmi hustá. Rôzne merania dávajú rozsah od 1 000 do 100 000 častíc plynu na centimeter kubický. Centrálna časť sa rozpína rýchlosťou 20 km/s a odhaduje sa, že patrí medzi veľmi mladé hmloviny, s vekom len 700 rokov. 

Nezvyčajným na tejto hmlovine je jej veľká premenlivosť. V 60. rokoch bola pozorovaná výrazná zmena jej spektra, o pôvode ktorej sa len špekuluje. Môže ísť o pokles teploty hmloviny, ale úlohu tu môže hrať aj centrálna hviezda. Pozorovania v rádiovej časti spektra odhalili zmeny v štruktúre hmloviny na časovej škále jednotlivých rokov.

Referencie
----------

1. ↑   *IC 4997* [online]. simbad.u-strasbg.fr, [cit. 2021-05-01]. Dostupné online. (angličtina)
2. ↑   *IC 4997* [online]. stars.astro.illinois.edu, [cit. 2021-05-01]. Dostupné online. (angličtina)
3. ↑   *Index Catalog Objects: IC 4950 - 4999* [online]. cseligman.com, [cit. 2021-05-01]. Dostupné online. (angličtina)
4. ↑   *IC 4997* [online]. stars.astro.illinois.edu, [cit. 2021-05-01]. Dostupné online. (angličtina)