**Angela Dorothea Merkelová**, rodená **Kasnerová** (nem. Angela Dorothea Merkel; \* 17. júl 1954, Hamburg, Západné Nemecko) je nemecká politička, od 22. novembra 2005 do 8. decembra 2021 spolková kancelárka Nemecka. Medzi rokmi 2000 až 2018 bola predsedníčkou Kresťanskodemokratickej únie Nemecka (CDU). V spolkových voľbách, ktoré sa uskutočnili 26. septembra 2021 už nekandidovala. 

Angela Merkelová býva označovaná aj ako faktická líderka Európskej únie a časopis Forbes ju opakovane označil za najmocnejšiu ženu sveta. V roku 2012 ju označil tiež ako druhého najmocnejšieho človeka na planéte, čo znamenalo historicky najvyššie postavenie ženy. Magazín Time ju v roku 2015 označil za Osobnosť roka.

Biografia
---------

Angela Merkelová sa narodila 17. júla 1954 v Hamburgu v Západnom Nemecku. Ešte ako nemluvňa sa presťahovala do Východného Nemecka spolu s otcom, ktorý bol luteránsky kňaz a preradený do východonemeckého mesta Perleberg. Má dvoch súrodencov, fyzika Marcusa Kasnera a pracovnú terapeutku Irene Kasnerovú. V detstve a mladosti ju prezývali prezývkou *"Kasi"*, ktorú si odvodili od jej priezviska. 

V roku 1977 sa ako 23-ročná vydala za študenta fyziky Ulricha Merkela a prijala jeho priezvisko. Manželstvo skončilo rozvodom v roku 1982. Jej druhý, súčasný, manžel je kvantový chemik a profesor Joachim Sauer. Manželstvo uzavreli v súkromí 30. decembra 1998. Merkelová nemá žiadne deti, no jej manžel Joachim má dvoch dospelých synov z predchádzajúceho manželstva. 

Získala doktorát v kvantovej chémii a od roku 1986 až do pádu socializmu v NDR v roku 1989 pracovala ako vedecká pracovníčka. Slovensko navštívila v roku 1998 ako účastníčka vedeckej konferencie v Tatranskej Lomnici a potom ešte niekoľko krát. V Česku dokonca dlhšie a niekoľkokrát pracovala na Ústave organickej chémie a biochémie Československej akadémie vied v Prahe.

Politická kariéra
-----------------

Merkelová vstúpila do politiky v dôsledku revolúcií roku 1989. V roku 1990 krátko pracovala ako zástupkyňa hovorcu prvej demokraticky zvolenej vlády Východného Nemecka na čele s Lotharom de Maizièrem. 

Potom ako sa Nemecko znovuzjednotilo bola Merkelová v roku 1990 zvolená do Nemeckého spolkového snemu za štát Meklenbursko-Predpomoransko a obhájila svoj úrad vo všetkých voľbách od znovuzjednotenia.

V roku 1991 bola Merkelová vymenovaná za spolkovú ministerku pre ženy a mládež Nemecka vo vláde kancelára Helmuta Kohla. Neskôr, v roku 1994 sa stala spolkovou ministerkou životného prostredia. 

Potom čo jej strana stratila po spolkových voľbách v roku 1998 väčšinu v Spolkovom sneme bola Merkelová zvolená za Generálnu tajomníčku strany, aby sa o dva roky neskôr, v roku 2000, stala jej predsedníčkou potom čo sa prevalil škandál nelegálneho financovania strany, ktorý zvrhol Wolfganga Schäubleho. Do volieb v roku 2002 vstupovala ako líderka strany, avšak vzdala sa postu spolkovej kancelárky v prospech bavorského premiéra Edmunda Stoibera.

### Kancelárka

Po spolkových voľbách v roku 2005 sa Merkelová stala prvou kancelárkou v dejinách Nemecka. Stála na čele veľkej koalície Kresťanskodemokratickej únie Nemecka (CDU), sesterskej Kresťansko-sociálnej únie Bavorska (CSU) a Sociálnodemokratickej strany Nemecka (SPD). 

V nasledujúcich spolkových voľbách, v roku 2009, Merkelovej CDU získala najväčší počet hlasov a bola schopná utvoriť vládnu koalíciu so Slobodnou demokratickou stranou (FDP). 

Po ďalších spolkových voľbách, v roku 2013, ktoré CDU pod Merkelovej vedením prenikavo vyhrala so ziskom až 41,5% hlasov, CDU opäť vytvorila veľkú koalíciu s CSU a SPD, pretože FDP stratila všetko svoje zastúpenie v Spolkovom sneme. 

Vo voľbách v roku 2017 CDU opäť zvíťazila, no už nie tak drvivo ako v predchádzajúcich voľbách. Po týchto voľbách nasledovalo dlhé vyjednávanie potom čo predseda Sociálnodemokratickej strany Martin Schulz vyhlásil, že on ani jeho strana už viac nechcú pokračovať v práci vo veľkej koalícii s CDU a CSU. Naskytla sa tu tak možnosť vytvorenia tzv. Jamaskej koalície (podľa farieb zainteresovaných strán: čierna-žltá-zelená) so Slobodnou demokratickou stranou (FDP) a stranou Zelených. Bola to jediná možnosť ako vytvoriť vládu bez účasti Ľavice a krajne pravicovej Alternatívy pre Nemecko, s ktorými CDU/CSU odmietla spoluprácu už pred voľbami. 9. októbra 2017 Merkelová prehlásila, že pozve zástupcov FDP a Zelených na rozhovory o možnej budúcej koalícii. V posledných dňoch predbežných rozhovorov sa strany stále nevedeli dohodnúť na spoločnom postoji v otázke migrácie a zmeny klímy. Rozhovory skolabovali 20. novembra 2017, potom čo sa FDP stiahla a argumentovala tým, že rozhovory nedokázali vytvoriť spoločnú víziu a dôveru medzi stranami. Po kolapse týchto predbežných rozhovorov 24. novembra 2017 vyzval nemecký prezident Frank-Walter Steinmeier CDU, CSU a SPD, aby sa predsa len pokúsili dohodnúť na veľkej koalícii. Po stretnutí s prezidentom predseda SPD vyhlásil, že chce, aby o tom, či majú pristúpiť na rozhovory o možnej koalícii rozhodli členovia strany. 6. decembra 2017 sa konal kongres strany, na ktorom sa väčšina delegátov zhodla na tom, že by mali začať predbežné rozhovory o možnej veľkej koalícii. 12. januára 2018 CDU/CSU a SPD vyhlásili, že v predbežných rozhovoroch dosiahli prielom a dohodli sa na náčrtom dokumente na začatie oficiálnych rozhovorov o vzniku koalície. Tento dokument neskôr podporil aj kongres SPD. Dňa 7. februára strany oznámili, že sa dohodli na konečnej koaličnej zmluve. O konečnom rozhodnutí vstupu SPD do vlády rozhodlo vnútrostranícke referendum, ktoré vstup do vlády odobrilo vláda sa mohla ujať funkcie potom čo ju 14. marca 2018 podporil Nemecký spolkový snem. 

### Medzinárodná politika

V roku 2007 bola predsedníčkou Európskej rady a mala veľkú úlohu pri uzatvorení Lisabonskej zmluvy a Berlínskej deklarácie. Jedna z Merkelovej priorít je posilňovanie transatlantických ekonomických vzťahov. Zohrala kľúčovú úlohu pri riešení ekonomickej krízy na Európskej a medzinárodnej úrovni. 26. marca 2014 sa stala najdlhšie slúžiacou vedúcou vlády v Európskej únii. Počas Európskej migračnej krízy čelila ostrej kritike za otvorený prístup k prijímaniu imigrantov (takzvanú *Willkommenskultur*).

### Odchod z politiky

V októbri 2018 Merkelová oznámila, že sa na decembrovej konferencii strany už nebude uchádzať o post líderky Kresťanskodemokratickej únie. Takmer hneď po oznámení tejto skutočnosti ohlásil svoju kandidatúru na predsedu strany Friedrich Merz, bývalý vodca poslancov CDU a biznismen. Trochu neskôr svoju kandidatúru ohlásili aj minister zdravotníctva Jens Spahn a Annegret Krampová-Karrenbauerová, v tom čase generálna tajomníčka strany. Krampová-Karrenbauerová bola vnímaná ako kandidátka Merkelovej. Očakávalo sa od nej, že bude pokračovať v jej štýle politiky, zatiaľčo Merz bol Merkelovej dlhodobý rival a očakávalo sa od neho, že stranu posunie viac konzervatívnejším smerom. Delegáti na kongrese strany zvolili za jej nástupkyňu Anngeret Krampovú-Karrenbauerovú.

Spoločne s oznámením rozhodnutia o neuchádzaní sa o post predsedníčky strany vyhlásila, že sa už nechystá stať sa opäť kancelárkou. Spolkové voľby v Nemecku v roku 2021 sa uskutočnili 26. septembra 2021. Voliči rozhodli o zložení Spolkového snemu (nem. Bundestag) a víťazstve Olafa Scholza z SPD.

Ocenenia
--------

V roku 2014 získala čestný doktorát Univerzity Komenského.

Referencie
----------

1. 1 2   *Absolventi* [online]. Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2023-10-13]. Dostupné online.
2. ↑  Balasubramanyam, Ranjitha."All Eyes on Berlin", 16 September 2013. Ověřeno k 23 September 2013.
3. ↑  "Angela Merkel 'world's most powerful woman'", *The Daily Telegraph*, 24 August 2011.
4. ↑  Třetí triumf v řadě. Nejmocnější ženou světa je opět Angela Merkelová. *iHNED.cz* [online]. 2013-05-23 [cit. 2013-11-20]. Dostupné online.
5. ↑  DUGOVIČ, MATEJ. *Merkelová bola kedysi na Slovensku často. Ako príjemná vedkyňa* [online]. Petit Press, [cit. 2021-09-28]. Dostupné online.
6. ↑  BRAXATOROVÁ, KRISTÍNA. *Merkelovej éra sa končí, pozrite si jej kariéru na fotografiách* [online]. [Cit. 2021-09-28]. Dostupné online.
7. ↑   *Veselá vedkyňa, spomína si na Merkelovú jej český školiteľ* [online]. Pravda.sk, 2021-09-28, [cit. 2021-09-28]. Dostupné online.
8. ↑
9. ↑   Rakouským slovem roku je "kultura vítání".. *eurozpravy.cz*, 2015-12-04. Dostupné online [cit. 2016-01-08]. Archivované 2015-12-13 z originálu.
10. ↑   Příběh roku 2015: Uprchlíci mění Evropu. Téma pomoci migrantům a jejich přijetí rozdělilo kontinent.. *Hospodářské noviny*, 2015-12-31. Dostupné online [cit. 2016-01-08].
11. ↑  AKTUALITY.SK. *Komentár Zola Mikeša: SPD vyhrala, Nemecko však aj tak hľadá kancelára* [online]. Aktuality.sk, [cit. 2021-09-28]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Angela Merkelová**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Angela Merkel na anglickej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Kancelári Nemeckej spolkovej republiky |
| --- |
| 
* Konrad Adenauer (1949 – 1963)
* Ludwig Erhard (1963 – 1966)
* Kurt Georg Kiesinger (1966 – 1969)
* Willy Brandt (1969 – 1974)
* Helmut Schmidt (1974 – 1982)
* Helmut Kohl (1982 – 1998)
* Gerhard Schröder (1998 – 2005)
* Angela Merkelová (2005 – 2021)
* Olaf Scholz (2021 – súčasnosť)

 | Znak Nemeckej spolkovej republiky |

| * z
* d
* u
Európska rada |
| --- |
| 
* Charles Michel (predseda rady)
* Ursula von der Leyenová (predseda komisie)

 |
| 
* Alexander De Croo (Belgicko)
* Nikolaj Denkov (Bulharsko)
* Níkos Christodúlídés (Cyprus)
* Petr Fiala (Česko)
* Mette Frederiksenová (Dánsko)
* Kaja Kallasová (Estónsko)
* Petteri Orpo (Fínsko)
* Emmanuel Macron (Francúzsko)
* Kyriakos Mitsotakis (Grécko)
* Mark Rutte (Holandsko)
* Andrej Plenković (Chorvátsko)
* Leo Varadkar (Írsko)
* Gitanas Nausėda (Litva)
* Evika Siliňová (Lotyšsko)
* Luc Frieden (Luxembursko)
* Viktor Orbán (Maďarsko)
* Robert Abela (Malta)
* Olaf Scholz (Nemecko)
* Karl Nehammer (Rakúsko)
* Donald Tusk (Poľsko)
* António Costa (Portugalsko)
* Klaus Iohannis (Rumunsko)
* Robert Fico (Slovensko)
* Robert Golob (Slovinsko)
* Pedro Sánchez (Španielsko)
* Ulf Kristersson (Švédsko)
* Giorgia Meloniová (Taliansko)

 | Logo Európskej rady |
| 
* Zoznam Európskych rád
* Predseda Európskej rady
* Zoznam politických strán v Európskej rade

 |

| * z
* d
* u
Osobnosti roka časopisu *Time* (2001 – 2025) |
| --- |
| 
* Rudolph Giuliani (2001)
* whistle-bloweri: Cynthia Cooperová / Coleen Rowleyová / Sherron Watkinsová (2002)
* americký vojak (2003)
* George W. Bush (2004)
* dobrí Samaritáni: Bono / Bill Gates / Melinda Gatesová (2005)
* ty (2006)
* Vladimir Putin (2007)
* Barack Obama (2008)
* Ben Bernanke (2009)
* Mark Zuckerberg (2010)
* Protestujúci (2011)
* Barack Obama (2012)
* pápež František (2013)
* Bojovníci proti ebole (2014)
* Angela Merkelová (2015)
* Donald Trump (2016)
* Hnutie Me Too (2017)
* Ochrancovia: Džamál Chášukdží, Maria Ressaová, Wa Lone, Ťjo Sou U, zamestnanci The Capital (2018)
* Greta Thunbergová (2019)
* Joe Biden a Kamala Harrisová (2020)
* Elon Musk (2021)
* Volodymyr Zelenskyj a duch Ukrajiny (2022)
* Taylor Swiftová (2023)

 |
| 
* (1927 – 1950)
* (1951 – 1975)
* (1976 – 2000)
* **(2001 – 2025)**

 |

Autoritné údaje: * BnF: 15023978d
* GND: 119545373
* ISNI: 0000000108711294
* LCCN: n94109915
* NK ČR: js20050725012
* Scopus: 24432527000
* SNK: 154517
* VIAF: 12584821
* WorldCat: lccn-n94109915