Scéna s peplosom (vpravo), vlys na východnej strane Parthenónu (Britské múzeum), cca 447 – 433 pred Kr.
**Chalkeia** (starogr. Χαλκεῖα) bola starogrécka slávnosť k pocte bohyne Atény a boha Héfaista, usporadúvaná 30. dňa atického mesiaca pyanepsión.

Chalkeia bol aténsky sviatok k pocte bohyne Atény (Atény Ergané) v jej roly patrónky remesiel a k pocte Héfaista, boha kováčskeho remesla. Názov tohto sviatku je odvodený od gréckeho slova *chalkos*, čo je meď alebo bronz, rovnako ako od slova *chalkeus*, čo je názov, ktorý sa všeobecne pripisuje spracovateľovi bronzu. Počas tejto slávnosti bol postavený tkáčsky stav pre utkanie rúcha (peplosu), ktoré sa malo darovať Aténe počas slávnosti Panathénaia.

Peplos začali tkať dievčatá a vydaté ženy zvané *ergastinai* (*„pracovníčky, tkáčky"*) a malé dievčatá v bielych rúchach tzv. *arrheforoi* im pomáhali (bola nimi rituálne vložená osnova do tkáčskeho stavu, pretože boli mladé v skutočnosti neboli priamo zapojené do tkania, ale verilo sa, že začiatok práce bol požehnaný ich prítomnosťou). Boli to štyri dievčatá vo veku 7 - 11 rokov (v Aristofanovej
*Lysistrate* sú uvedené ako 7 ročné ), ktoré si vybral *archón basileus* (archón kráľ, ktorý mal okrem iného na starosti i niektoré náboženské obrady) z dievčat nominovaných aténskym ľudom. Dievčatá bývali počas svojej „kňazskej" služby na Akropole neďaleko chrámu *Atény Polias* a tu mali i ihrisko, ktoré využívali na loptové hry (boli to rozličné druhy hier s loptou – sfairai ), boli to predsa len malé dievčatá. Miesto, kde žili, bolo identifikované ako veľká, masívna štvorcová budova s jednou miestnosťou a verandou západne od chrámu Atény Polias. Reliéf z akropoly so ženskou postavou, ktorá sa pozerá nahor a zdá sa, že niečo upravuje, s tyčou na pravej strane, by mohlo byť vyobrazenie nastavenia tkáčskeho stavu pre Aténin peplos.

Každé štyri roky profesionálni tkáči zhotovili väčší peplos (4 až 8 m na strane) a ten bol vystavený ako plachta na stožiari počas Veľkej Panathénaie.

Referencie
----------

1. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 320.
2. 1 2  Carol C. Mattusch, American School of Classical Studies at Athens. *Bronzeworkers in the Athenian Agora*. Princeton : ASCSA, 1982. ISBN 978-08-7661-624-6. S. 3.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 366.
4. ↑  Matthew Dillon. *Girls and Women in Classical Greek Religion*. London : Routledge, 2003. ISBN 978-11-3436-508-1. S. 57.
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 36.
6. ↑  Erika Simon. *Festivals of Attica*. Madison : Univ of Wisconsin Press, 2002. ISBN 978-02-9909-184-2. S. 39.
7. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 430.
8. ↑  Matthew Dillon. *Girls and Women in Classical Greek Religion*. London : Routledge, 2003. ISBN 978-11-3436-508-1. S. 58.
9. ↑  Jeffrey M. Hurwit. *The Athenian Acropolis*. Cambridge : CUP Archive, 2000. ISBN 978-05-2142-834-7. S. 77.
10. ↑  Margarita Gleba, Hilary Becker. *Votives, Places, and Rituals in Etruscan Religion*. Leiden : BRILL, 2009. ISBN 978-90-0417-045-2. S. 77.