Diskoforos (atlét nesúci disk), rímska mromorová kópia gréckeho originálu od Naukyda, Musée du Louvre
**Naukydes** alebo **Naukydés** (starogr. *Ναυκύδης*) bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.

Naukydes, syn Mothóna z Argosu, (alebo Patroklea, uvádza ho nápis objavený v Olympii) bol žiak sochárskeho majstra Polykleita. Tvoril približne v 2. polovici 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. Medzi jeho žiakov patrili sikyónsky Alypos a mladší Polykleitos z Argosu (Polykleitos je uvedený aj ako jeho brat, ale nie je známe, kto bol tento Polykleitos). Zo starovekých autorov nám o ňom a jeho dielach uvádzajú správy najmä Pausanias a Plínius Starší.

Naukydes vytvoril slávnu chryselefantinovú (zo zlata a slonoviny) sochu bohyne Héby, ktorá sa nachádzala v chráme bohyne Héry (Héraion bol vzdialený 4,5 km na juhovýchod od Mykén, zachovali sa z neho značné zrúcaniny). Ďalšími jeho dielami boli bronzová socha Hekaty v Argose, Hermes, Diskoforos, socha obetníka barana, podobizeň lyrickej poetky Érinny a zhotovil aj niekoľko sôch olympijských víťazov.

Bola to napr. socha Euklea, vnuka slávneho olympionika Diagora z Rodosu (Euklovo olympijské víťazstvo datujú na koniec 5. storočia pred Kr. podstavec jeho sochy s čiastočne zachovaným nápisom objavili vo východnej stene byzantského chrámu v Olympii). Sochy Cheimóna, víťaza v zápasení na olympijských hrách v roku 448 pred Kr. a to jedna v Olympii, druhá podľa Pausania dopravená v rímskom období z Argosu do svätyne Eirény v Ríme a socha zápasníka Baukida z Troizény, olympijského víťaza v roku 400 pred Kr.

Čo sa týka jeho zachovalých diel, pripisuje sa mu len niekoľko sôch, aj to len v rímskych kópiach. Jednou z nich je *Diskoforos* v Musée du Louvre.

Podľa niektorých historikov tu ide o dvoch rovnomenných umelcov, jedného z polovice piateho storočia pred Kr. ktorý patril do Polykleitovej rodiny a druhého z prvej polovice štvrtého storočia pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 370.
2. 1 2 3 4  Archeologický ústav CSAV v Akademii, nakl. CSAV, 1860, *Památky archaeologické*, str. 104
3. 1 2 3  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 170.
4. 1 2  Die Inschriften von Olympia [IvO], *IvO 159*
5. ↑  Plínius Starší, *Naturalis Historia*, 34,50.
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 429.
7. ↑  *Pausanias, Description of Greece, 2, 22, 7.*, poznámky 48
8. 1 2 3 4  Plínius Starší, *Naturalis Historia*, 34,80.
9. ↑  Aloys Ludwig HIRT, *Die Geschichte der bildenden Künste bei den Alten*, str. 182
10. ↑  Johann Joachim Winckelmann. *Dějiny umění starověku Stati*. Praha : Odeon, 1986. 01-519-86. S. 220.
11. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 521.
12. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 158.
13. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 568.
14. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 441.
15. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 448.
16. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-039-73. S. 446.
17. ↑  R. HOFF, F. QUEYREL, E. PERRIN-SAMINADAYAR (a cura di) Osanna Edizioni, *Eikones*, str. 262 Musée du Louvre&f=false
18. ↑   Evelina Borea, Carlo Gasparri
Ed. de Luca, 2000, *L'idea del bello*, str. 190

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Naukydes z Argosu**

  

Autoritné údaje: * ULAN: 500068902
* VIAF: 96159795