Svätý **Anton Padovský** rod. **Fernando Martins de Bulhões** (bežne aj *sv.* **Anton Paduánsky, Anton z Padovy, Anton Lisabonský;** \* 15. august 1195, Lisabon – † 13. jún 1231, Padova) bol portugalský rímskokatolícky kňaz, rehoľník – františkán a predtým augustinián, kazateľ a teológ. Dňa 30. mája 1232 bol vyhlásený pápežom Gregorom IX. za svätého, roku 1946 bol svätým otcom Piom XII. vyhlásený za učiteľa cirkvi. 

Bol obdarovaný schopnosťou bilokácie, prorokovania a čítania v svedomí ľudí. Ako prvý vo svojej reholi učil bratov teológiu.

Bol prezývaný aj ako „*Kladivo na kacírov*" napriek tomu, že sa k nim nesprával hrubo, ba práve naopak si dokázal získať ich záujem a úctu svojou vľúdnosťou a výrečnosťou. Pápež Gregor IX. o ňom povedal, že je „*Archou Písma svätého*".

Biografia
---------

### Mladosť

Narodil sa v bohatej lisabonskej rodine ako **Fernando Martins de Bulhões**. Jeho matka Mária pochádzala zo slávneho rodu *Treverského*. No aj napriek tomu svojho syna vychovala viac po kresťansky než po šľachticky.

### Rehoľník

#### Augustinián

V pätnástich rokoch ho prijali do Rádu svätého Augustína. Táto rehoľa sa venuje najmä štúdiu Svätého Písma v čom Fernando vynikal. V Lisabonskom kláštore ho ale pri štúdiách vyrušovali návštevy príbuzných, a preto sa rozhodol požiadať o preloženie inam. Bol preložený do Coimbry, kde získal teologické vzdelanie. Vtedy mal 25 rokov.

O niekoľko rokov neskôr zomrelo mučeníckou smrťou v Maroku niekoľko františkánov a ich ostatky boli prevezené do Portugalska, kde sa konal aj ich pohreb, na ktorom sa Fernando zúčastnil. Príbeh františkánov naňho prudko zapôsobil a prial si ich nasledovať. V dôsledku toho odišiel od augustiniánov.

#### Františkán

##### Začiatky

Po tom čo ho zasiahol príbeh františkánskych mučeníkov sa pridal k Menším bratom – františkánom v Coimbre a prijal meno *Anton.* Chcel ísť šíriť vieru medzi africké národy, preto sa aj do Afriky vybral. Po krátkom pobyte na africkom kontinente však ochorel a musel sa liečiť, preto sa musel vrátiť do Európy. Loď, na ktorej sa plavil do Európy ale stroskotala a búrka ju vrhla na pobrežie Sicílie.

Anton potom prebýval v kláštore v Messine.

##### Kláštor pri Forli

Potom čo sa aspoň čiastočne uzdravil sa odobral do Assisi, aby spoznal zakladateľa rehole – svätého Františka Assiského. Stretol sa s ním a prosil ho, aby ho prijal do niektorého z talianskych kláštorov, no neuspel lebo ešte nebol dostatočne uzdravený.

Nakoniec bol predsa len prijatý. Vstúpil do malého kláštora pri talianskom Forli, kde v tom čase žili len štyria bratia. Anton bol veľmi pokorný, mlčal o svojom pôvode a vykonával aj tie najhoršie práce. Po čase bol poslaný priamo do Forli, aby tam prijal kňazskú vysviacku. V meste bolo zhromaždených množstvo rehoľných čakateľov na sviatosť kňazstva, františkáni a dominikáni. Pred slávnostným jedlom boli vyzvaní, aby predniesli duchovnú reč. Nikto nenabral dostatok odvahy prehovoriť, a tak sa slova ujal novokňaz Anton. Sprvu hovoril jednoducho a nesmelo ale po chvíli sa osmelil a začal hovoriť veľmi výrečne a so značnou učenosťou. Všetci žasli. Následne bol vyslaný na štúdiá a venoval sa kázaniu.

##### Kazateľ

Ryby počúvajúc sv. Antona od Josepa Benlliurea
Anton kázal v kostoloch, na námestiach a dokonca aj na plážach. Niekedy ho údajne počúvalo až 30-tisíc ľudí.

Legenda hovorí, že keď kázal v talianskej Rimini pri pobreží a nikto ho nechcel počúvať, ryby vystrkovali z vody hlavy, aby mohli počuť jeho hlas. Všetci Riminčania sa po tomto zázraku obrátili. Iná legenda zase hovorí, že raz sa svätý Anton nestihol vrátiť do svojho kláštora, a zostal teda ako hosť grófa Zina Camposampiera v Padove. Hostiteľ videl Antona ako v rukách choval malého Ježiška (takto býva často vyobrazený). 

V talianskej Padove sa stávalo, že ľudia si chodili do kostola zaistiť miesta blízko kazateľnice už v noci, len aby Antona dobre počuli. Nikto nechodil na kázanie v drahom oblečení, pretože sa vedelo, že to Anton nemal rád.

Vo francúzskom meste Toulouse bolo v tom čase stredisko sekty katarov a aj tu mali Antonove kázne veľkú odozvu. Svätého Antona Paduánskeho začali prezývať „*Kladivo na kacírov*" napriek tomu, že proti nekresťanom nebol násilný ani vulgárny, naopak si dokázal získať ich záujem a úctu svojou vľúdnosťou a výrečnosťou, čím ich priviedol na súhlas s autoritou cirkvi.

Založil mnoho kláštorov a napokon sa usadil v Padove.

Jeho kázeň raz počul pápež Gregor IX. a Antona nazval „*Archou Písma svätého*". Po vypočutí Antonovho kázania zhýralci zanechávali svojho dovtedajšieho života a kajali sa, dlžníci boli prepustení z väzenia. Niektoré z jeho kázaní sa zachovali. 

### Záver pozemského života

V roku 1231 sa celkovo vyčerpaný so slabým zdravím usadil v Campo di San Pietro blízko Padovy a tam aj zomrel 13. júna nasledujúceho roku vo veku len 36 rokov.

### Svätec a učiteľ cirkvi

Po najkratšom procese kanonizácie v dejinách bol vyhlásený za svätého už po 11 mesiacoch od začiatku procesu, 30. mája 1232, pápežom Gregorom IX. Atribúty Antona Padovského sú františkánsky odev, ľalie a držanie v malého Ježiša v rukách. 16. januára 1946 ho pápež Pius XII. vyhlásil za učiteľa cirkvi.

V umení
-------

Kedže z františkánskej rehole vzišlo mnoho svätcov, inkonografia sa snaží svätého Antona Paduánskeho spomedzi nich odlíšiť. Na to slúžia atribúty – veci úzko spojené s daným človekom. Svätý Anton z Padovy je teda najčastejšie zobrazovaný tak, ako asi všetci františkáni v hnedom habite. Špecifické sú preňho tieto atribúty: keďže je s ním spojená legenda o zázraku, že ryby vystrkovali hlavy z vody, aby ho počuli, niekedy sa to používalo ako jeho atribút; veľmi často je v umeleckých dielach zobrazovaný so steblom bielych ľalií, ktoré reprezentujú jeho čistotu; iné zvyky zase odkazovali na Antonovo vizionárstvo; jeden čas sa ako jeho atribút používalo aj horiace srdce.

V roku 1511 taliansky renesančný umelec Titan vytvoril v Scuola del Santo v talianskej Padove tri veľké fresky zobrazujúce zázraky zo života svätého Antona Paduánskeho: *Zázrak Žiarlivého manžela, Dieťa svedčiace o nevine svojej matky,*

Ďalší, azda najčastejší, symbol svätého Antona je zobrazenie ako medituje nad otvorenou knihou, v ktorej sa objaví postava malého Ježiška. Postupom času sa v umení postava Božieho Syna zväčšovala, až sa došlo k tomu, že niekedy zakrýva celú knihu alebo kniha vôbec nie je prítomná. Je teda preňho typické držanie novorodeniatka Ježiša v jednej ruke a kríža alebo ľalie v ruke druhej.

* Sv. Anton z Padovy, Raffael, 1503*Sv. Anton z Padovy*, Raffael, 1503
* Malý Ježiš so sv. Antonom z Padovy, Elisabetta Siraniová, 1656*Malý Ježiš so sv. Antonom z Padovy*, Elisabetta Siraniová, 1656
* Anton z Padovy s novorodeným Ježišom Ježišom, Antonio de Pereda*Anton z Padovy s novorodeným Ježišom Ježišom*, Antonio de Pereda
* Sv. Anton čítajúc, začiatok 17. storočia, Marco Antonio Bassetti*Sv. Anton čítajúc*, začiatok 17. storočia, Marco Antonio Bassetti
* Triptych Svätého Antona, Ambrosius Benson*Triptych Svätého Antona*, Ambrosius Benson
* Svätý Anton z Padovy s novorodeným Kristom, Guercino, 1656*Svätý Anton z Padovy s novorodeným Kristom*, Guercino, 1656
* Vízia Svätého Antona, Alonso Cano*Vízia Svätého Antona*, Alonso Cano
* Oltár sv. Antona Paduánskeho, Františkánsky kostol (Prešov), socha zo začiatku 20. storočia, oltár z 18. storočia*Oltár sv. Antona Paduánskeho*, Františkánsky kostol (Prešov), socha zo začiatku 20. storočia, oltár z 18. storočia
* Dielo zobrazujúce sv. AntonaDielo zobrazujúce sv. Antona
* Sv. Anton z Padovy od Francisca de ZurbaránaSv. Anton z Padovy od Francisca de Zurbarána

Digitálna rekonštrukcia tváre
-----------------------------

Dňa 10. júna 2013 bola zverejnená najhodnovernejšia digitálna rekonštrukcia tváre sv. Antona Paduánskeho. Na jej tvorbe sa podieľalo Antropologické múzeum Univerzity sv. Antona Paduánskeho spolu s medzinárodným tímom forenzných bádateľov. Bola vytvorená za pomoci najmodernejšej 3D techniky s použitím digitálnej kópie lebky svätca.

Literatúra
----------

* "13. jún : Sv. ANTON PADUÁNSKY, kňaz a učiteľ Cirkvi." In: Daniel Dian - Viliam Judák: *Každý deň so svätými : I. diel.* Trnava : Spolok svätého Vojtecha, 2006. s. 174. ISBN 80-7162-618-X

Referencie
----------

1. ↑   *Forensic experts attempt to reconstruct face of St. Anthony* [online]. Catholic News Agency, [cit. 2019-08-16]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  MAURO, J.-P.. *Aleteia — Catholic Spirituality, Lifestyle, World News, and Culture* [online]. 2018-06-13, [cit. 2019-08-16]. Dostupné online. (po anglicky)

Pozri aj
--------

* František z Assisi
* Kostol svätého Antona Padovského

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Anton Padovský**

Externé odkazy
--------------

* Životopisy svätých, zivotopisysvatych.sk
* Kapucíni na Slovensku
* Svätý Anton Paduánsky, františkánsky kňaz a učiteľ Cirkvi
* Video z digitálnej rekonštrukcie tváre sv. Antona z Padovy

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Antonín z Padovy na českej Wikipédii a Anthony of Padua na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 78963
* BnF: 12111694w
* GND: 118503510
* ISNI: 0000 0001 2279 812X
* LCCN: n50051888
* NK ČR: jn20000700066
* SNK: 150821
* ULAN: 500342642
* VIAF: 51659098
* WorldCat: lccn-n50051888