Obraz školy v 14. storočí
**Scholastika** bola stredoveký filozofický smer pestovaný na školách Západu a v Byzancii v období od 9. storočia do 15. storočia. Základné pravdy preberá hlavne od Aristotela, upravuje ich a rozvíja v kresťanskom duchu a používa pritom deduktívnu metódu. Spája sa v nej aristotelovský rozum, tradícia svätých otcov a kresťanská viera. Vo svojom rozvíjaní uplatňuje dialektickú metódu.

Obdobné fenomény ako v európskej scholastike nachádzame aj v čínskej, indickej a arabskej filozofii. Scholastika kresťanského Západu sa vyznačovala tým, že základom vedy a filozofie boli kresťanské pravdy fixované v dogmách. Popri tom sa však dostávali k slovu aj nekresťanské myšlienky, najmä pod ochranou učenia o dvojakej pravde. 

Na stredovekú scholastiku nadväzuje novoveká scholastika (15. storočie až polovica 19. storočia) a po nej súčasná scholastika (od polovice 19. storočia dodnes). 

Významnou udalosťou pre rozvoj scholastiky bolo založenie falckej školy Karolom Veľkým. V 8. a 9. storočí výrazne stúpol význam vzdelanosti a filozofie. Ako jediný jazyk vzdelancov sa presadila latinčina, a tak sa stala predpokladom internacionality vied. K štúdiu patrili aj knižnice, ktoré sa postupne zriaďovali usilovným opisovaním starých kníh a spisov. 

Pod stredovekým názvom *dialektika* sa už aj v teologických otázkach čoraz častejšie používa logika. V 11. storočí dochádza k vážnemu sporu medzi dialektikmi a antidialektikmi.

Raná scholastika
----------------

sv. Anzelm Canterburský
Raná scholastika je prvé obdobie vo vývine scholastiky (9. st. - 12. st.). Vyznačuje sa vypracovávaním metódy *sic et non*, ktorá spočíva v tom, že pri každej preberanej otázke sa uvádzajú citáty autorov, ktorí sú proti, a citáty autorov, ktorí sú za, a z týchto protikladov sa napokon vyvodzuje konečné riešenie. Metódu *sic et non* dotiahol do jej zrelej podoby Pierre Abélard. Metóda *sic et non* cvičila scholastikov v disputačnej pohotovosti.

Vo filozofii sa zvyknú vyčleňovať tri prúdy:

* najskorší a najpočetnejší, ktorý založil Alcuin,
* prúd, ktorého hlavným predstaviteľom bol Eriugena,
* 3. prúd pochádzajúci zo školy v Auxerre.

Každé z týchto zoskupení hľadá predovšetkým metódu, ktorá by umožnila pochopiť a v súlade s cirkevnou dogmatikou interpretovať a vysvetľovať problém jestvovania Boha a jeho spojenie s človekom. Tým sa vysvetľuje metodologický charakter koncepcie filozofie u každého z týchto troch prúdov.

Myslitelia ranej scholastiky (do polovice 12. storočia) boli do značnej miery zamestnaní otázkou tzv. univerzálií. Ján Scotus Eriugena, sv. Anzelm Canterburský (autor ontologického dôkazu Božej existencie) a Viliam zo Champeaux patrili k realistom, prisudzujúcim vyššiu reálnosť všeobecnostiam, Roscelin z Compiégne bol významným zástupcom nominalistov, ktorí naopak za skutočné považovali skôr jednotlivosti. Do sporu sa zapojil aj významný kresťanský mysliteľ Abélard, ktorý ako odpoveď ponúkol umiernený realizmus.

### Predstavitelia

* Adelard z Bathu
* Alcuin
* Ján Scotus Eriugena
* Fotios
* Gerbert z Aurillacu
* Henrich z Auxerre
* Konštantín Filozof
* Notker z Liege
* Odon de Cluny
* Remigius z Auxerre

Vrcholná scholastika
--------------------

sv. Tomáš Akvinský
Spadá do 13. storočia. Bolo to obdobie rozkvetu škôl a vznikania univerzít. Vznikali tiež nové rehole, zaujímaví sú najmä dominikáni a františkáni. Prví menovaní mali blízko skôr k aristotelizmu, františkáni k platonizmu. Najvýznamnejšími dominikánskymi mysliteľmi boli sv. Tomáš Akvinský a jeho učiteľ Albert Veľký. John Duns Scotus a Bonaventura boli zas dôležitými predstaviteľmi františkánskej rehole. Najmä Tomáš si zachoval najtrvalejší vplyv v katolíckej teológii. Budovali sa obrovské encyklopédie (teologické sumy) zahrňujúce celé
scholasticko-teologické vedenie doby. Je to obdobie prijatia Aristotela do scholastickej filozofie (recepcia aristotelizmu).

### Predstavitelia

* Viliam z Auvergne
* Richard Rufus
* Filip Kancelár
* Adam z Marshu
* Albert z Bollstädtu zvaný Veľký
* Alexander Neckham
* Alexander z Halesu
* Roger Bacon
* Bonaventura
* Bartolomej Angličan
* John Duns Scotus
* Egídius Riman
* Henrich z Gentu
* Hugo zo Saint Cher
* Ján Rupella
* Ján Pointlasne
* Alexander Neckham
* Peter z Tarentaise
* Richard Fisacre
* Richard z Cornwallu
* Tomáš z Yorku
* Tomáš zo Chantimpré a ďalší

Neskorá scholastika
-------------------

Neskorá scholastika je posledná etapa stredovekej scholastiky spadajúca do 14. a 15. storočia Jej predstavitelia (napr. John Duns Scotus) vystupujú proti tomizmu a namiesto neho vyzdvihujú teóriu dvojakej pravdy.  

Ďalší predstavitelia: 

* Albert Saský
* Jean Buridan
* Mikuláš z Oresme
* Viliam z Ockhamu
* Peter Aureoli
* Peter z Ailly

Pozri aj
--------

* Stredoveká filozofia

Zdroje
------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

  


| * z
* d
* u
filozofia |
| --- |
| západná filozofia **·** východná filozofia |
| Dejiny filozofie | 
* staroveká filozofia
* stredoveká filozofia
* byzantská filozofia
* novoveká filozofia
* súčasná filozofia

 |
| Vetvy | 
* logika
* epistemológia
* metafyzika
* estetika
* etika

 |
| Filozofia podľa predmetu | 
* filozofia konania
* filozofia fyziky
* filozofia biológie
* filozofia chémie
* filozofia výchovy
* filozofická ekonómia
* environmentálna filozofia
* filozofia geografie
* filozofia informácií
* filozofia dejín
* filozofická antropológia
* filozofia jazyka
* filozofia kultúry, kultúrne štúdiá a kulturológia
* filozofia práva
* filozofia literatúry
* filozofia matematiky
* filozofia mysle
* filozofia hudby
* ontológia
* metafilozofia
* politická filozofia
* filozofia psychológie
* filozofia náboženstva
* filozofia vedy

 |
| Filozofické školy  a smery | 
* aristotelizmus
* averroizmus
* avicennizmus
* dekonštrukcionalizmus
* deontológia
* dialektický materializmus
* dualizmus
* egoizmus
* epifenomenalizmus
* epikureizmus
* existencializmus
* feminizmus
* fenomenológia
* funkcionalizmus
* hedonizmus
* hegelianizmus
* humanizmus
* hermeneutika
* idealizmus
* individualizmus
* kynizmus
* kritický racionalizmus
* liberalizmus
* libertarianizmus
* logický pozitivizmus
* lingvistická filozofia
* marxizmus
* materializmus
* monizmus
* naturalismus
* neomarxizmus
* postmarxizmus
* nihilizmus
* novoplatonizmus
* neoracionalizmus
* objektívny idealizmus
* peripatetici
* platonizmus
* posthumanizmus
* postpozitivizmus
* postmodernizmus
* postštrukturalizmus
* pragmatizmus
* solipsizmus
* realizmus
* relativizmus
* scholastika
* skepticizmus
* stoicizmus
* subjektívny idealizmus
* štrukturalizmus
* tomizmus
* utilitarizmus

 |
| Kategórie |