**Pavel Vilikovský** (\* 27. jún 1941, Palúdzka, teraz súčasť Liptovského Mikuláša – † 10. február 2020) bol slovenský prozaik, prekladateľ a publicista.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine literárneho historika a vzdelanie získal na dnešnom Gymnáziu na Grösslingovej ulici. V roku 1958 nastúpil na FAMU v Prahe, no v rokoch 1960 – 1965 študoval v Bratislave na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského, odbor slovenčina – angličtina. V rokoch 1964 – 1970 pracoval ako redaktor v časopise Slovenské pohľady, v rokoch 1970 – 1976 bol redaktorom vydavateľstva Tatran, v rokoch 1976 – 1996 pracoval ako redaktor a šéfredaktor časopisu Romboid, bol redaktorom slovenskej redakcie časopisu Reader’s Digest. Venoval sa prekladateľskej činnosti. Žil v Bratislave. Je bratom významného anglistu, prekladateľa, teoretika prekladu, pedagóga a diplomata Doc. PhDr. Jána Vilikovského.

Tvorba
------

Vo svete literatúry začínal ako prozaik, neskôr sa venoval tiež prekladom.

Prvé prozaické diela uverejňoval v časopise Mladá tvorba. Vo svojich dielach zobrazoval životné pocity, túžby a postoje mladých ľudí povojnovej generácie, ich snahu nájsť zdroj ľudského šťastia v opravdivosti citu, ktorý získavajú vďaka konfrontácii s najvšednejšími vecami sveta. Snaží sa tiež pochopiť význam ľudského konania, poľudšťuje osobnosti literárnej a národnej tradície, ktoré zbavuje mýtických nánosov.

Viac než príbeh ho zaujíma samotné rozprávanie príbehu. Používa presné výrazy na vyjadrenie myšlienok, pocitov a dejov, pričom táto presnosť má byť nositeľom významu. No zároveň pochybuje o tom, či je slovo schopné byť nositeľom významu, dokonca pochybuje i o samotnej existencii významu ľudského konania.

Kompozičná aj námetová originálnosť, nevšednosť epických situácií a prelínanie sa úvahových i dejových prvkov s využívaním iných textov zaraďujú tohto autora k predstaviteľom slovenskej postmodernej literatúry.

V prekladateľskej časti svojej tvorby sa venoval najmä prekladom z anglickej a americkej prózy (James Aldridge, William Faulkner, Joseph Conrad, Virginia Woolfová, Kurt Vonnegut a i.); príležitostne však prekladal i eseje (Thomas Stearns Eliot) a básne. V priebehu 70. rokov sa tak vypracoval na jedného z najkvalitnejších prekladateľov z angličtiny.

Ocenenia
--------

* Cena vydavateľstva Slovenský spisovateľ 1996 za knihu *Krutý strojvodca*
* Cena Všeobecnej úverovej banky za najlepšiu prózu za rok 1996 (*Krutý strojvodca*)
* Cena Dominika Tatarku za rok 1996 za knihu *Krutý strojvodca*
* Stredoeurópska cena (Vilenica 1999)
* 2x cena Anasoft litera – 2006 za knihu *Čarovný papagáj a iné gýče*, 2014 za knihu *Prvá a posledná láska*

Dielo
-----

* 1965 – *Citová výchova v marci*, zbierka poviedok
* 1983 – *Prvá veta spánku*, novela s detektívnou zápletkou
* 1989 – *Eskalácia citu*, kniha poviedok
* 1989 – *Kôň na poschodí, slepec vo Vrábľoch*, novela
* 1989 – *Večne je zelený…* , burleskná novela
* 1991 – *Slovenský Casanova* (spoluautor Lajos Grendel)
* 1992 – *Peší príbeh*, novela
* 1996 – *Krutý strojvodca*, zbierka poviedok
* 1998 – *Okrídlená klietka alebo zo života mladého Slovenska a starých Slovákov*, spoločenská publicistika (spoluautor Tomáš Janovic)
* 2001 – *Posledný kôň Pompejí*
* 2004 – *Vyznania naivného milovníka*
* 2005 – *Čarovný papagáj a iné gýče*
* 2006 – *Silberputzen. Leštenie starého striebra*
* 2009 – *Vlastný životopis zla*
* 2010 – *Pes na ceste*
* 2013 – *Prvá a posledná láska*
* 2014 – *Letmý sneh*
* 2017 – *Krásna strojvodkyňa, krutá vojvodkyňa*
* 2018 – *RAJc je preč*

Referencie
----------

1. ↑
2. 1 2  TASR. Zomrel spisovateľ Pavel Vilikovský. *Hospodárske noviny* (Bratislava: MAFRA Slovakia), 2020-02-10. Dostupné online [cit. 2020-02-11]. ISSN 1336-1996.

Autoritné údaje: * abART: 63643
* BnF: 12553249z
* GND: 12016194X
* ISNI: 0000 0001 2117 3611
* LCCN: n88627947
* NK ČR: jn20000620409
* SNK: 170653
* VIAF: 125142
* WorldCat: lccn-n88627947