Víla.
**Víla** je v slovanskej mytológii mytologická bytosť v podobe krásnej devy, ženy, žijúca obyčajne v lesoch alebo vo vode. Iné názvy sú samovily, alebo samodivy. U východných Slovanov ich nahradili Rusalky. Viera v podobné bytosti je ale rozšírená po celej Európe. V germánskej mytológii sa im hovorí *nixy*, v keltskej *sidhe*, v gréckej a rímskej *nymfy*. Tiež sa používalo francúzske slovo *fae*, z čoho je odvodený anglický názov *fairy*. U Slovanov boli najviac rozšírené povery o vílach v Bulharsku a Srbsku, odkiaľ o nich máme aj najstaršie správy. V ľudovej tradícií všetkých slovanských národov sa o nich zachovalo toľko legiend, ich kult sa rozrástol tak doširoka, že ťažko nájsť bytosť, ktorá by bola Slovanom bližšia.

Charakteristika
---------------

Podstata víl sa medzi slovanskými národmi mierne líši. Na Slovensku sú víly duše dievčat, ktoré zomreli po zasnúbení a teraz nemajú pokoj a po nociach sa túlajú. V Poľsku a Srbsku sú to hrdé dievčatá, ktoré sú pre ľahkomylelný život odsúdené k nepokoju a ľuďom škodia alebo pomáhajú podľa toho, ako sa k nim správali za života. Sú biele, ľahučké a večne mladé. Ich magická sila sa ukrýva vo vlasoch, ktoré sú rozpustené a siahajú až po zem. Ak stratia čo i len jediný vlas, hynú. Víla má krásne oči a taký zvodný hlas, že kto ho raz počuje, neprestane po nej túžiť. Niekedy majú aj krídla. Víly milujú tanec, hudbu a spev. Nútia junákov, aby s nimi tancovali a potom ich za to trestajú, alebo odmeňujú. Tam, kde po nociach tancujú, je tráva bujnejšia a smrteľník na ňu nemôže stúpiť, inak by zomrel. Sú statočné a odvážne, vynikajú silou.

Povery o nich sa najviac rozšírili v ľudovej tradícii. Za dávnych časov víly často pomáhali ľuďom na poli a okolo dobytka a každý človek dobrého srdca mal svoju vílu, ktorá mu bola nápomocná. Svoje víly majú aj niektoré zvieratá. Keď sa ale ľudia začali škriepiť, keď sa po lúkach začal ozývať bič a potom aj streľba, víly odišli do ďalekého kraja a už sa nevrátili. Spravodlivý človek ich ale môže občas zazrieť tancovať na lúke, alebo počuť spievať ich smutné piesne. Časté sú príbehy o manželstve mužov s vílami. Víly sú dobré manželky a matky, ale muž im nesmie pripomenúť ich pôvod, inak odídu, o svoje deti sa ale nikdy neprestanú tajne starať.

*Tam okolo Strečna*
*cesta nebezpečná,*
*pod zámkom sa skryli*
*v bielych plachtách víly.*
*Na lúkach vo Váhu*
*často sa kúpajú:*
*po poli širokom*
*tancúvajú skokom.*
*Koho raz pochytia*
*tak ho dlho vrtia,*
*až pokiaľ v ich hrsti*
*dušu nevypusí.*

Druhy víl
---------

Oblačné víly žijú v oblakoch, vo vzduchu a vo hviezdach, privolávajú dážď a búrky, ich pomocníkom je orol.
Lesné víly sú spájené so stromami, žijú v horách, na stromoch a jaskyniach. Vedia sa premeniť na zvieratá, alebo jazdia na lesnej zveri a sú ozbrojené šípmi, ktorými usmrcujú ľudí, ktorí sa im protivia. Vodné víly žijú v potokoch a jazerách, trestajú tých, ktorí bez dovolenia pijú vodu z ich prameňov, topia mladíkov. Ich pramene však majú liečivú silu.

Kult
----

Uctievanie víl je spojené s kultom rusaliek, teda s kultom mŕtvych. Víly je vídať pri hroboch mŕtvych, okolo ktorých tancujú. Dievčatá im prinášajú rôzne dary, aby si ich naklonili. Ich kvetmi sú materina dúška a jasnec.

Víly a hrdinovia
----------------

Na Slovensku sú späté aj s legendami o Jánošíkovi. Bola to práve víla, ktorá mu darovala čarovný opasok, aby ho chránil. Po smrti odchádza do náručia víl a ožení sa s ich kráľovnou. V Srbsku zasa, podľa jednej legendy, kráľovič Marko zmútil víle brodarici vodu na jazere, keď sa chcel napiť a napojiť koňa. Tá sa mu za to chcela pomstiť, ale zachránili ho víly, ktoré mu boli naklonené.

Referencie
----------

1. 1 2  Máchal, J.: *Bájesloví slovanské*. Vyd. Votobia, Olomouc, 1995 (ISBN 80-85619-19-9)
2. ↑  Kollár, Ján: Národné spievanky. In: Růžička, J.: *Slovanské bájesloví (mythologie) pro lid českoslovanský.* Kníhkupectvo R. Prombergera, 1907

Literatúra
----------

* Máchal, J.: *Bájesloví slovanské.* Vyd. Votobia, Olomouc, 1995
* VÍLA. In: PROFANTOVÁ, Naďa; PROFANT, Martin. *Encyklopedie slovanských bohů a mýtů*. 2. vyd. Praha : Libri, 2004. 259 s. ISBN 80-7277-219-8. S. 232.
* Růžička, J.: Slovanské bájesloví (mythologie) pro lid českoslovanský. Kníhkupectvo R. Prombergera, 1907

Externé odkazy
--------------

* kniha o mytológii starých Slovanov, o vílach v 3. časti, 2. kapitole - HOSTINSKÝ, Peter Záboj. *Stará vieronauka slovenská : Vek 1:kniha 1.* [1. vyd.] Pešť: Minerva, 1871. 122 s. - dostupné online v Digitálnej knižnici UKB

| * z
* d
* u
Slovanská mytológia |
| --- |
| Bohovia | 
* Belboh
* Berstuk
* Černobog
* Dažbog
* Devana
* Dukljan
* Dyj
* Chors
* Flins
* Jarilo
* Karevít
* Lada
* Letná Baba (Zlatá Baba)
* Matka Zem
* Mokoš
* Morena
* Peripegala
* Perperuna
* Perún
* Porenut
* Porevít
* Porvata
* Radegast
* Rod
* Rujevít
* Siebog
* Simargl
* Stribog
* Svarog
* Svarožič
* Triglav
* Veles
* Vesna
* Volk
* Wada
* Zarja
* Zimná Baba
* Zirnitra
* Živa

 |  |
| Hrdinovia | 
* Aľjoša Popovič
* Baš Čelik
* Burislav
* Dobryňa Nikitič
* Horymír
* Ilia Muromec
* Ivan Cárovič
* Knieža Lech
* Libuša
* Marko Mrnjavčević (Kráľovič Marko)
* Praotec Čech
* Knieža Rus
* Popiel
* Sadko
* Slávik lúpežník

 |
| Zvieratá a rastliny | 
* Alkonost
* Cikavac
* Gamajun
* Papraďový kvet
* Rarášik (Rarog)
* Raskovník
* Sirin
* Šemík
* Vták Ohnivák
* Zmej

 |
| Kúzla a démoni | 
* Ala
* Bagiennik
* Bannik
* Bes
* Bludička
* Bogínci
* Bohynka
* Bukavec
* Černokňažník
* Domovík
* Drekavac
* Ježibaba
* Karzelek
* Kikimora
* Klekanica
* Kostej
* Kovlad
* Kyklop
* Lesný mužík
* Meluzína
* Mora
* Mrázik
* Nekrstenec
* Obor
* Pikulík
* Polevík
* Poludnica
* Psoglav
* Runa
* Rusalka
* Strašidlo
* Stuhač
* Sudička
* Svetlonos
* Škriatok (trpaslík, permoník)
* Šotek
* Todorac
* Víla
* Vij
* Vodník
* Upír
* Zduhač
* Zmok

 |
| Iné | 
* Alatyr
* Bujan
* Irij
* Kitež
* Koleda
* Kračún
* Krížne cesty
* Lukomorie
* Lysá hora

 |