**Gustáv Reuss** (\* 4. január 1818, Revúca – † 12. január 1861, Revúca) bol slovenský lekár, botanik a polyhistor – spisovateľ, zakladateľ slovenskej vedeckej fantastiky, historik, etnograf, archeológ, geograf a astronóm.

Životopis
---------

Vyrastal na Gemeri v Revúcej v národne uvedomelej rodine. Jeho otec Samuel (\* 1783 – † 1852) bol aktívnym členom Učenej spoločnosti malohontskej a Gustáv spolu s bratmi 
Júliusom Gustávom (\* 1816 – † 1872), Ľudovítom Adolfom (\* 1822 – † 1905) a Adolfom Titusom (\* 1823 – † 1902) patrili do generácie štúrovskej mládeže.

Vyštudoval medicínu na univerzitách v Pešti a vo Viedni (1840 – 1844), následne pôsobil ako praktický lekár v Revúcej, od roku 1848 v Miškovci a od roku 1851 bol mestským a banským lekárom v Revúcej.

Popri lekárskej práci sa venoval botanike, už ako študent zozbieral viac než 4 000 rastlín, z nich vyše 2 000 utriedil a popísal v diele *Května Slovenska* (1853), ktorým sa zaradil medzi prvých tvorcov slovenskej botanickej terminológie a ktoré je historicky prvou ucelenou botanikou Slovenska. Veľkú pozornosť venoval využívaniu liečivých rastlín v lekárskej praxi. Spolu s otcom a bratmi bol zberateľom slovenských ľudových rozprávok a ako spisovateľ napísal diela z oblasti archeológie, histórie, filológie, astronómie a literatúry.

Gustáv Reuss a vedecká fantastika
---------------------------------

Gustávov otec Samuel Reuss ako jeden z prvých začal so zberom slovenských ľudových rozprávok. V tejto jeho činnosti pokračovali aj synovia Ľudovít a Gustáv, zostavovatelia *Codexu revúckeho*, zbierky ľudových rozprávok, povrávok, porekadiel a prísloví, z ktorej čerpal neskôr i Pavol Dobšinský. Práve tu prišiel Reuss po prvýkrát do styku s fantastikou v podobe magických rozprávok. Keďže väčšina zápisov Codexe je, podobne ako u Dobšinského, upravená, môžeme Reussovcov označiť tiež ako jedných z prvých prinajmenšom spoluautorov slovenskej fantasy.

Do dejín slovenskej fantastiky sa zapísal alebo skôr písať ich začal v inom žánri. Gustáv Reuss vyštudoval medicínu. Záujem o prírodné vedy ho priviedol k štúdiu astronómie. V rámci snáh slovenského obrodeneckého hnutia považoval za svoju povinnosť rozšíriť čo najväčšie množstvo poznatkov medzi ľudí a tak ho vedomosťami pozdvihnúť. Na podklade náučného spisku astronóma J. Littrowa o vesmíre začal preto začiatkom päťdesiatych rokov koncipovať text, v ktorom sa populárnou formou snažil podať poznatky v príbehovej forme.

Takto vznikol text pod názvom *Hviezdoveda alebo Životopis Krutohlava*, podľa záznamov v rukopise ukončený roku 1856. Gustáv Reuss v ňom, deväť rokov pred Julom Vernom, poslal svojho hrdinu gemerského učenca Krutohlava v balóne... rovno hneď na Mesiac. Pri návrate hrdina o balón prichádza, nestráca však chuť prezvedať sa a hlavne poučovať o vyzvedenom. A tak sa pustí s pomocou šikovných majstrov z celého Slovenska stavať veľkého šarkana (vlastne akýsi medzihviezdny koráb), na ktorom postavy prejdú celú vtedy známu slnečnú sústavu a na záver si obzrú tiež všetky krajiny Zeme.

Text *Hviezdovedy* nemá ucelený dej, postavy (Krutohlav s pomocníkmi) sa hýbu len preto, aby videli nové a nové javy na Mesiaci a neskôr i iných planétach slnečnej sústavy, ktoré autor ústami Krutohlava vysvetľuje. Zaujímavá je samotná metóda vysvetľovania. Autor tu použil modernou didaktikou propagovanú metódu dialógu, v ktorom pýtajúcimi sa sú Krutohlavovi pomocníci – prostí dedinčania. Rozloženia vysvetľujúcich pasáží do schémy *otázka odpoveď* informáciu drobí na prehľadnejšie kúsky a zároveň ju robí zaujímavejšou.

Reuss takto v *Hviezdovede* nadviazal na tradíciu traktátov a takouto formou písaných náučných knižiek pre ľud (*Piľní domajší a poľní hospodár* Juraja Fándlyho). Dialóg v *Hviezdovede* teda nemá dejotvornú, ale výlučne náučnú funkciu. V texte prvej slovenskej vedeckofantastickej prózy tak výrazne prevažuje vedeckosť nad fantastickosťou. Fiktívna zložka sa presadzuje jednak v domýšľaní viacerých hypotéz za hranice vtedajšieho poznania ako i v krátkych pasážach, ktorými autor prepája skúmanie jednotlivých objektov a v rámci ktorých potrebuje hrdinov premiestniť. Toto premiestňovanie sa deje vždy rýchlo, búrlivo bez ohľadu na logiku, v snahe oživiť text doň Reuss občas vkladá prvky hrubozrnnej komiky. Náznak dejového pásma sa potom na pozadí triezvych vysvetlení vyníma ako groteskné zveličenie, svojou atmosférou podobné napr. v tom čase na Slovensku veľmi populárnym príbehom baróna Münschhausena (alias baróna Prášila, alias baróna Bačkoroviča). Pre moderného čitateľa dnes len ťažko postihnuteľným prvkom fiktívnosti v texte je utopické ladenie okolností, za ktorého sa príbeh odvíja. Na stavbe balóna spolupracujú svorne všetci Slováci, majú k dispozícii obrovské materiálne zdroje... v dobovom kontexte takéto tvrdenia nesporne boli fantastikou.... teda boli by, keby *Hviezdoveda* vyšla. To sa však nestalo, text ostal v rukopise takmer stotridsať rokov. Tým, ktorí si náhodou listovali jeho vydanie z osemdesiatych rokov 20. storočia a nedolistovali sa až na záver pripomíname, že originál bol písaný v gemerskom nárečí, lebo Reuss nikdy neprijal Štúrom navrhovanú slovenčinu. Azda aj preto tak dlho dýchal len archívny prach.

Tak či onak, vzhľadom na skutočnosti vyššie uvedené *Hviezdoveda* pri kolíske vedeckej fantastiky a zároveň i literatúry faktu stojí. Stojí tam, kde koreň sa ešte nerozvetvil do výhonkov a všeličo jedným bolo.

Keď začiatkom deväťdesiatych rokov Slovenský syndikát autorov fantastiky (SSAF) hľadal názov pre vznikajúcu súťaž o najlepšiu slovenskú poviedku v žánri vedeckej fantastiky, fantasy a hororu, zvíťazil návrh Jozefa Svíteka a súťaž bola nazvaná Cena Gustáva Reussa (CGR). Súťaž za trinásť rokov existencie dala slovenskej verejnosti dvanásť finálových zborníkov pod názvom *Krutohlav*. V týchto publikáciách debutovali mnohí z dnes známych autorov slovenskej fantastiky (Alexandra Pavelková, Jozef Girovský, Marek Eliáš, Juraj Toman, Michal Hvorecký) i slovenskej literatúry vôbec a najmä zásluhou Ondreja Herca a jeho štúdií sa rozvinula tiež teória fantastickej literatúry.

Stretnutia finalistov súťaže sa zhruba od polovice deväťdesiatych rokov 20. storočia až do jej zániku odohrávali v rodisku Gustáva Reussa, Revúcej, kde si účastníci vždy tohto autora aspoň krátkou prechádzkou na miestny cintorín pripomenuli.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  HROCHOVÁ, M. Reuss, Gustav. In:  *Österreichisches Biographisches Lexikon 1815‒1950*. Zväzok IX: Ráz - Sav. Viedeň : Böhlaus, 1988. Dostupné online. ISBN 978-3-7001-1483-3. S. 98.
2. 1 2  REUSS, Gustáv. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok V. R – Š. Martin : Matica slovenská, 1992. 560 s. Dostupné online. ISBN 80-7090-216-7. S. 71 – 72.
3. ↑   *Autorita Osobné meno : Reuss, Gustáv* [online]. Martin: Slovenská národná knižnica, [cit. 2023-03-29]. Dostupné online.
4. ↑  Gustáv Reuss. In:  *Zlatý fond denníka SME* [online]. Bratislava: Petit Press, [cit. 2023-03-29]. Dostupné online.
5. 1 2   *Rozprávková krajina Reussovcov* [online]. revuca.sk, 2013-09-18, rev. 2022-03-03, [cit. 2023-03-30]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Cena Gustáva Reussa

Externé odkazy
--------------

* Texty diel Gustáva Reussa v zbierke Zlatý fond denníka SME
* Zoznam diel Gustáva Reussa v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

Autoritné údaje: * GND: 1027874398
* ISNI: 0000 0000 5561 4852
* LCCN: n83218974
* NK ČR: xx0032849
* SNK: 176436
* VIAF: 38300927
* WorldCat: lccn-n83218974