recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Náboj .357 SIG
**.357 SIG** je pištoľový náboj. Je to produkt švajčiarsko-nemeckej zbrojovky SIG-Sauer v spolupráci s americkým výrobcom nábojov Federal Cartridge.

Dejiny
------

Náboj bol vyvinutý v roku 1994. Malo ísť o výkonnostný ekvivalent náboja .357 Magnum, určený nie pre revolvery, ale pre samonabíjacie zbrane.

Pred uvedením tohto náboja na trh neexistovali takmer žiadne samonabíjacie zbrane komorované na kaliber.357 Magnum. Výnimkou bol napríklad Desert Eagle a vzácny Coonan. To preto, že je veľmi náročné pre tento kaliber vyrobiť samonabíjaciu zbraň.

Premena zbraní na tento kaliber z kalibru .40 S&W
-------------------------------------------------

Väčšina pištolí komorovaných na náboj .40 S&W môže byť premenená na kaliber.357 SIG púhou výmenou hlavne a vratnej pružiny (U pištolí s obzvlášť silnou vratnou pružinou stačí len vymeniť hlaveň). Zásobníky sú medzi týmito dvoma kalibrami volne zameniteľné. Avšak.357 SIG je navrhnutý na väčšie tlaky než.40 S&W, takže u niektorých zbraní táto premena nemusí byť možná.

Výkon
-----

Vďaka svojej relatívne vysokej úsťovej rýchlosti ponúka tento náboj veľmi plochú trajektóriu letu strely. To má za následok skutočnosť, že u neho existuje väčšia pravdepodobnosť prestrelenia cieľa – a preto sa často používa pre prestrelenie nepriestrelných viest, ďalej je náboj vhodný pre použitie expanzných striel u ktorých vďaka svojej vysokej rýchlosti zaisťuje veľmi dobrú deformáciu.

Čo sa týka výkonu, tak nedosahuje takých maximálnych hodnôt akých dosahuje .357 Magnum, v základe sa však ich hodnoty môžu prekrývať.

Špecifikácia
------------

* Priemerná hmotnosť strely: 129 grainov
* Priemerná úsťová rýchlosť: 430 m/s
* Priemerná úsťová energia: 771 J
* Priemer strely: 0,355" (9,02 mm)
* Celková dĺžka náboja: 1,14" (28,96 mm)
* Typ zápalky: malá pištoľová

Príklady zbraní komorovaných na tento kaliber
---------------------------------------------

Náboj .357 SIG
Tento zoznam bol vytvorený v roku 2005

* Glock 31 (Full-Size)
* Glock 32 (Compact)
* Glock 33 (Sub-Compact)
* SIG P226/P226R DAK (Full-Size)
* SIG P229 (Compact)
* SIG P239 (Sub-Compact)
* SIG SP2340 (Polymer Compact)
* SIG SP2022 (Polymer Compact)
* Springfield Armory XD 4 in (102 mm) „Service"
* Springfield Armory XD 5 in (127 mm) „Tactical"
* Heckler & Koch USP Compact (Compact)
* Heckler & Koch P2000 (Compact)
* Heckler & Koch P2000SK (Sub-Compact)
* Steyr M357 A-1
* Smith & Wesson M&P (Full-Size and Compact)
* Walther P99 (Full-Size) (pozn.: Walther nikdy nevyrábal túto pištoľ v tejto raži. Ale zmenou hlavne modelu pre .40 S&W je možné toho dosiahnuť)
* Kel-Tec P-40 (s hlavňou od iného výrobcu)

Synonymá názvu
--------------

* .357 Auto

Pozri aj
--------

* Zoznam nábojov do ručných zbraní
* Zoznam nábojov do pušiek
* Typy striel
* Palná zbraň

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **.357 SIG**
Jón Þór „Jónsi" Birgisson
**Jón Þór „Jónsi" Birgisson** (\* 23. apríl 1975, Island) je frontman, spevák a gitarista islandskej post-rockovej kapely Sigur Rós. Je známy svojím falzetovým vokálom a hrou na gitare pomocou sláku.

Biografia
---------

Jónsi (vyslovuje sa *jounsi*) sa narodil slepý na pravé oko. Raz povedal: *„Keby som videl na obidve oči, asi by som sa zbláznil"* [chýba zdroj]. Otvorene sa priznáva k homosexualite. Jeho priateľ, s ktorým žije, Alex Somers sa podiela na grafickom dizajne pre Sigur Rós a spolu s Jónsim založil hudobné zoskupenie *Jónsi&Alex*. Spolu taktiež vystupujú v rôznych islandských televíznych reláciách.

Hudobná história
----------------

V roku 1995 bol Jónsi frontmanom v hudobnej skupine nazvanej Bee spiders, kde vystupoval pod pseudonymom *Johnny B*. Kapela vyhrala v roku 1995 ocenenie „Najzaujímavejšia kapela" v súťaži pre neznáme hudobné skupiny. Tvorba skupiny je často prirovnávaná k tvorbe skupín ako The Smashing Pumpkins a pod. Taktiež bol frontmanom v grungeovej kapele s názvom Stoned, kde vystupoval pod pseudonymom *Frakkur* v rokoch 1992 - 1993. V roku 1994 založil spolu s Georgom Hólmom a Ágústom Ævarom Gunnarssonom skupinu Sigur Rós. V roku 2006 vypracoval spolu s priateľom Alexom sólový projekt. Prvotný názov projektu bol *Riceboy sleeps*, tak sa nazýva prvý album tohto zoskupenia s dnešným názvom Jónsi&Alex z júla roku 2009.

Zaujímavosti
------------

Jónsiho kapela Sigur Rós dostala názov podľa mena Jónsiho sestry, ktorá sa narodila v rovnakom čase, v akom bola sformovaná skupina. Sigur znamená v preklade *víťazstvo* a Rós *ruža*.

Jazyky
------

Prevládajúcim materinským jazykom je prirodzene islandčina, no v piesnach prvých troch albumoch Von, Von Brigði, Ágætis Byrjun je pužitý aj Jónsiho vlastný, umelo vytvorený jazyk **Vonlenska** (Von znamená v preklade *nádej*). Tento jazyk nemá žiadnu ustálenu gramatiku a pod. Jónsi ho pužíval iba ako akési pospevovanie, ktoré sa práve hodilo do danej melódie. Meno jazyka vzniklo od prvej piesne *Von*, kde bol použitý. Jónsi taktiež ovláda angličtinu.

Odkazy
------

Stránka skupiny

Autoritné údaje: * BnF: 161329880
* GND: 138818347
* ISNI: 0000 0000 8034 986X
* LCCN: no2009187869
* NK ČR: xx0118375
* VIAF: 95441102
* WorldCat: lccn-no2009187869
**Jób Trusius-Hlobík** (pôvodne sa podpisoval iba **Hlobík**, neskôr **Trusius** s prímením **Rosemontanus** a **Rosenbergensis**) († 1678, Wrocław, Poľsko) bol slovenský básnik.

Životopis
---------

Študoval v Banskej Bystrici, Gdansku a Kráľovci (Kaliningrade). Pôsobil ako konrektor v Banskej Bystrici, od roku 1650 bol rektorom v Krupine, od roku 1654 diakonom vo Zvolene.
Po odhalení Vešeléniho protihabsburského sprisahania emigroval a od roku 1673 žil v Poľsku, v Brzegu a vo Wróclavi. Popredný predstaviteľ barokovej latinskej príležitostnej poézie druhej polovice 17. storočia usilujúcej sa o nekonvenčný poetický výraz, ako aj spoločenskú a protivojnovú, resp. občiansko-politickú tematiku. Lat. 
školskú polemickú dišputu reflexívneho charakteru napísal ešte ako banskobystrický študent.

Tvorba
------

Prvé verše uverejnil v roku 1642 a okrem nich uverejnil i niekoľko dišpút. Samostatne vydal tlačou až zbierku básní *Schediazmy alebo Hry básnické improvizované* v roku 1662. Svojimi básňami vyjadruje najmä svoj výrazný občiansko-politický názor na udalosti a spoločnosť svojej doby.

Dielo
-----

* *Tractatio methodica...*, Banská Bystrica, 1642 (spoluautor)
* *De magica specie...*, Banská Bystrica, 1644
* *Pyxis symbolica*, Gdaňsk, 1649
* *Schediazmy alebo Hry básnické improvizované (Schediasmata sive Lusus poetico-extemporanei)*, zbierka protiturecky ladených básní, Levoča, 1662
* *Mescellaneorum bibliocorum libri primi...*, Hamburg, 1676
* *Trojka, okolo vezúca stotiny rozličných epigramov (Triga, centurias variorum epigrammatum circumvehens)*, zbierka básní a epigramov, 1683
* *Statua, in perennem mnemosynen virorum...exulatium*, Lipsko, 1687

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Jacques de Vaucanson** (\* 24. február 1709, Grenoble, Francúzsko – † 21. november 1782, Paríž) bol francúzsky inžinier a vynálezca.

Životopis
---------

Narodil sa ako Jacques Vaucanson, časticu ´de´ do jeho mena dodala francúzska Académie des sciences. Bol synom výrobcu rukavičiek, vyrastal v chudobe, chcel sa stať hodinárom. Od chirurga Le Cata získal vedomosti o anatómii. Tieto následne využil pri zostrojení mechanických zariadení napodobňujúcich vitálne funkcie ako je cirkulácia, respirácia a trávenie.

Svoj prvý automat zostavil v roku 1737, bol to hráč na flaute. V tom istom roku predstavil aj ďalšie automaty, hráča na tamburíne a kačku. Ako sa neskôr vyjadril, čoskoro ho tieto jeho výtvory začali nudiť a v roku 1743 ich predal. Automaty sa nezachovali, boli zničené počas revolúcie.

Jeho vynálezy zaujali pruského kráľa Fridricha II. ktorý ho chcel mať vo svojich službách, Vaucanson to však odmietol, prial si slúžiť vlastnej krajine.

Stal sa inšpektorom manufaktúry na hodváb, do funkcie ho vymenoval kardinál Fleury. V tom čase tento priemysel vo Francúzsku zaostával za anglickým a škótskym. Vaucanson presadzoval zmeny a automatizáciu. V roku 1745 vytvoril prvé kompletne automatizované krosná. Niektoré jeho vynálezy obsahovali prvú aplikáciu diernych štítkov. Preto je niekedy považovaný za otca moderného počítačového programovania. Jeho vynálezy sa však nestretali s pochopením u pracovníkov v továrňach na hodváb a boli vo veľkej miere ignorované.

V roku 1746 sa stal členom Académie des sciences. Zomrel v Paríži v roku 1782.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jacques de Vaucanson**

Autoritné údaje: * BnF: 12039996k
* GND: 119326701
* ISNI: 0000 0000 6299 9359
* LCCN: n84805566
* NK ČR: stk2008428703
* VIAF: 12325628
* WorldCat: lccn-n84805566
**Meno** alebo **nomen** je slovo alebo ucelené slovné spojenie, ktoré vykazuje gramatické kategórie pádu,  čísla a menného rodu (vrátane nesklonných). Pojem pochádza z gramatiky latinčiny (nomen je tam každý sklonovateľný slovný druh); v nemčine (Nomen), angličtine (noun), francúzštine (nom) a taliančine (nome) je to dnes aj alternatívny názov pre (len) podstatné meno.

Mená sú teda predovšetkým podstatné mená, prídavné mená, zámená (ako naznačuje už ich názov - končí na -meno) a ďalej niektoré číslovky. Menný charakter môžu sčasti alebo úplne mať aj niektoré tvary slovies (niektoré prechodníky a príčastia). Menom môže byť aj súslovie, rozvinutý tvar, najmä sem zaraďujeme ustálené vlastné meno. 

Mená a menné súslovia sa rozdeľujú na:

* všeobecné mená (apelatíva), napr. pes, mladý, kolík, sedmoro
* vlastné mené (propriá), napr. Biely tesák, Bystrica, (pani) Červená, (pán) Nikto, (film) Sedem, Biely dom

Vlastné mená sa od všeobecných mien v slovenčine odlišujú pravopisom (písaním veľkých písmen). Niektoré slová môžu v zaradení, a tým aj v pravopise, kolísať podľa kontextu (napríklad vyšiel mesiac, ale na Mesiaci, zem je chladná, ale jadro Zeme je horúce, Vláda (myslí sa jedna konkrétna inštitúcia), ale vláda (druhu inštitúcie). 


|  |  |
| --- | --- |
|  | Jazykový portál |

| * z
* d
* u
Slovné druhy |
| --- |
| Ohybné | 
* Podstatné mená
* Prídavné mená
* Zámená
* Číslovky
* Slovesá

 |
| Neohybné | 
* Príslovky
* Predložky
* Spojky
* Častice
* Citoslovcia

 |
Prierez telesami (zľava doprava) Merkúr, Venuša, Zem, Mesiac, Mars.
Pojmom **jadro planéty** označujeme najvnútornejšie vrstvy planéty.

Jadro môže byť čiastočne pevné a čiastočne kvapalné. Tento typ jadra predpokladáme napríklad u planéty Merkúr. Jadrá Marsu a Venuše sa javia byť kompletne pevné kvôli chýbajúcemu vnútorne generovanému magnetickému poľu. V našej slnečnej sústave sa veľkosti jadier pohybujú od 20 % (Mesiac) až do 75 % polomeru planéty (Merkúr).

Plynné obry majú obrovské jadrá bohaté na železo. Tieto jadrá sú proporcionálne oveľa menšie ako jadrá pevných planét, aj keď tieto planéty sú také veľké, že ich jadrá môžu byť väčšie ako planéta Zem. Jadro Jupitera má približne 12-krát viac hmoty ako hmota Zeme (asi 3 % celkovej hmoty Jupiteru), a extrasolárna planéta HD 149026 b má jadro 70-krát hmotnejšie ako Zem. 

Predpokladá sa, že niektoré plynné obry obiehajúce príliš blízko svojich materských hviezd, strácajú atmosféru a nakoniec z nich ostane iba holé jadro. Táto hypotetická skupina planét sa nazýva „Chthonianské planéty".

Niektoré mesiace a planétky môžu mať tiež veľmi dobre rozlíšiteľné jadro, v závislosti od ich veľkosti a histórie. Jupiterove mesiace Io a Europa sú veľmi podobné pevným planétam a majú pevné jadrá veľkosti tretiny ich polomeru. Pri planétke 4 Vesta sa tiež predpokladá dobre oddelená štruktúra so samostatným jadrom.

Zdroj energie jadra Zeme
------------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Zemské jadro*
Jadro Zeme je stále horúce, pretože obsahuje rádioaktívny urán, ktorý bol získaný z lokálneho výbuchu supernovy ešte pred sformovaním Zeme. Jeho rádioaktívny rozpad produkuje teplo, a zabraňuje sa tým ochladzovaniu a stuhnutiu jadra. Medzi ďalšie mechanizmy produkujúce teplo patrí gravitačná energia uvoľňovaná stláčaním jadra, gravitačná energia uvoľňovaná vytláčaním ľahkých prvkov (pravdepodobne síry, kyslíka a kremíka) na okraji vnútorného jadra pri jeho raste, viazané teplo kryštalizácie vo vnútornom jadre a rádioaktivita K alebo U.

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Planetary core na anglickej Wikipédii.*
„**Living in America**" je skladba z roku 1985 zložená Danom Hartmanom a Charliem Midnightom a hraná americkým spevákom-skladateľom Jamesom Brownom. Ako singel bola vydaná v roku 1985 a dosiahla 4. miesto v rebríčku Billboard Hot 100. Skladba vstúpila do rebríčka Billboard Top 40 dňa 11. januára 1986 a udržala sa 11. týždňov.

Takisto dosiahla 5. miesto v rebríčku UK Singles Chart. 

V roku 1986 bola skladba nominovaná na cenu Grammy v kategórii Best R&B Song, pričom James Brown vyhral cenu Grammy v kategórii Best Male R&B Vocal Performance.

Hudobné video
-------------

Dej hudobného videa obsahuje niektoré spolu zostrihané scény. Jedna scéna obsahuje Jamesa Browna na koncerte a ďalšia ukazuje fotografie USA. Videoklip tiež obsahuje scény z filmu *Rocky IV*.

Zoznam skladieb
---------------

12" vinyl
* A. Living In America (R & B Dance Version) – 6:30
* B1. Living In America (Instrumental) – 4:33
* B2. Living In America (LP Version) – 4:40

7" vinyl
* A. Living In America – 4:08
* B. Farewell (Vince DiCola) – 2:58

Referencie
----------

1. ↑  Music video on YouTube

Externé odkazy
--------------

* Recenzia na Allmusic
**Nemecké mestské právo** bol súhrn mestských práv z raného a vrcholného stredoveku, založený na severonemeckom magdeburskom práve pochádzajúcom zo Saského zrkadla, alebo na juhonemeckom mestskom práve (tzv. norimberskom práve) pochádzajúcom zo Švábskeho zrkadla. Najmä Magdeburské právo inšpirovalo vznik mestských privilégií nielen v Nemecku, ale aj v strednej a východnej Európe, vrátane územia dnešného Slovenska, od začiatku 13. storočia.

História
--------

Najstaršie nemecké mestské právo, *Justitia Civitatis Augustensis*, udelil mestu Augsburg 21. júna 1156 cisár Fridrich Barbarossa.

Z rovnakého obdobia pochádza Soestské mestské právo (*Jus Susatense*), ktoré je zápisom zvykového práva mesta Soest z rokov 1144 až 1165. Právo prevzalo asi 65 miest v severonemeckej oblasti, ako Lübeck (1160), Korbach (1188), Rüthen (1200) alebo Rostock (1218) a stalo sa základom lübeckého alebo lippského mestskoprávneho okruhu.

Vývojom Soestského mestského práva pod rôznymi vplyvmi vzniklo v Lübecku osobité Lübecké mestské právo, kodifikované v roku 1294. Toto právo už predtým prevzali mnohé severoeurópske mestá, ako Hamburg (ca. 1190), Gdansk (1224), Kiel (1242), Krakov (1257), Velikij Novgorod alebo Riga.

Lippské mestské právo, odvodené od soestského používali mestá Lippstadt (1220–1222), Hamm (1225), Lemgo (1245), Detmold (1263) alebo Rheda (1355).

Nemecké mestské právo na území dnešného Slovenska
-------------------------------------------------

### 13. storočie

* Trnava (*Tyrnau*), 1238
* Banská Štiavnica (*Schebnyzbana/Schemnitz*), asi 1238 / pred 1241
* Krupina (*Karpfen*), asi 1238 / pred 1241
* Starý Tekov, 1240
* Zvolen, pred 1241
* Spišské Vlachy, 1243
* Nitra (*Neutra*), 1248
* Banská Bystrica (*Neusohl*), 1255
* Komárno (*Komorn*), 1265
* Kežmarok (*Käsmark*), 1269
* Levoča (*Leutschau*), 1271
* Košice (*Kaschau*), 1290 / 1347
* Bratislava (*Pressburg*), 1291

### 14. storočie

* Nitrianske Pravno (*Deutschproben)* zač. 14. storočia (pred 1321)
* Kremnica (*Kremnitz*) 1328
* Rimavská Sobota (Großsteffelsdorf), 1335
* Žilina (*Sillein*) 1357 Tešínske mestské právo / 1379 krupinské právo (Magdeburské)
* Bardejov (*Bartfeld*), 1370
* Prešov (*Preschau*), 1374

Referencie
----------

1. ↑  nemecké právo. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok IV. N – Q. Bratislava : Veda, 1980. 600 s.
2. ↑  Karel Malý a kol. *Dějiny českého a československého práva do r. 1945*
3. ↑  Stadtbuch von Augsburg

Pozri aj
--------

* Saské zrkadlo (1220–1230)
* Švábske zrkadlo (1275)
* Magdeburské právo
* Norimberské právo
* Lübecké právo
* Míľové právo
* Šoltýs
* Zipser Wilkür

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov German town law na anglickej Wikipédii, List of towns with German town law na anglickej Wikipédii a Soester Stadtrecht na nemeckej Wikipédii.*
**Pej-ťing ta-süe** alebo **Pekinská univerzita** (nesprávne: *Pekingská univerzita*; pchin-jin: *Běijīng Dàxué* – slov. prepis Pej-ťing ta-süe – čínskymi znakmi 北京大学) alebo **Pej-ta** (pchin-jin: Běidà – slov. prepis Pej-ta – čínskymi znakmi 北大) je významná univerzita v Pekingu, hlavnom meste Číny. Bola založená v roku 1898 v rámci Stodňovej reformy súčasne so zrušením Štátnej akadémie (Kuo-c'-ťien), ktorú nahradila. Ide o najstaršiu čínsku univerzitu a zároveň o jednu z najlepších čínskych univerzít. Je členom Ťiou-siao Lien-meng, spoločenstva deviatich prestížnych čínskych univerzít.

Prednášky na tejto univerzite navštevoval napríklad Mao Ce-tung a učil tu napríklad Lu Sün.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pej-ťing ta-süe**

Externé odkazy
--------------

* oficiálne stránky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pekingská univerzita na českej Wikipédii.*
**Pegmatit** v širšom zmysle je označenie hypoabysálnych, alebo žilných magmatických hornín s dobre vyvinutými (veľkými) kryštálmi, ktoré tvoria žily, hniezda alebo šošovkovité telesá nachádzajúce sa v blízkosti alebo priamo vnútri intruzívnych telies. Často vznikajú v úzkej spätosti s aplitmi.

Pegmatity môžu byť ekonomicky zaujímavé pre obsah živcov, muskovitu, flogopitu, kremeňa, drahých kameňov a minerálov vzácnych prvkov (uránu, tória, nióbu, wolfrámu) a vzácnych zemín (lítium, berýlium).

Podľa dnešných predpokladov vznikajú kryštalizáciou zvyškovej taveniny obohatenej o nekompatibilné a prchavé komponenty, ktoré neboli pohltené do kryštálových mriežok skôr kryštalizujúcich minerálov. Na rozdiel od minulosti sa predpokladá, že táto kryštalizácia prebiehala pomerne rýchlo. Po tom čo v hlbinnej intrúzii vykryštalizuje asi 2/3 až 3/4 taveniny, dochádza v dôsledku zmenšenia jej objemu pri tuhnutí k vzniku trhlín, ktoré sú okamžite vypĺňané zvyškovou taveninou. Takto vzniknuté žilné telesá sú tvorené pegmatitmi. Tento princíp je v zásade rovnaký pre kyslé i bázické magmy.

V minulosti sa predpokladalo, že časť pegmatitov môže vznikať i metasomatózou - zatláčaním iných hornín pôsobením metamorfných fluíd, alebo hydrotermálne a inak.

Pegmatity najčastejšie vznikajú v spätosti s granitoidnými horninami, vtedy sú označované ako žulové pegmatity. Väčšinou, pokiaľ ich neoznačíme inak sa pod pojmom pegmatit synonymne myslí žulový pegmatit.

Existujú aj iné typy pegmatitov, z ktorých najbežnejšie sú viazené na alkalické horniny, sú to hlavne pegmatity nefelinických syenitov - syenitové pegmatity. Ich výskyty sú známe najmä z Karelo-kolskej pegmatitovej oblasti, kde sú predmetom intenzívnej ťažby, pre svoj obsah prvkov vzácnych zemín a apatitu. Menej časté pegmatity sú odvodené od dioritov alebo gabrier.

Referencie
----------

1. ↑  http://www.geology.cz - On-line geologická encyklopedie (Online) prístup 13.4.2009
2. ↑  Simmons, S. 2007: *Pegmatite Genesis: Recent Advances and Areas for Future Research.* Granitic Pegmatites: The State of the Art – International Symposium. 06th – 12th May 2007, Porto, Portugal, 4 s.
3. ↑  Klein, C. 2006: *Mineralógia.* Oikos-Lumon, Bratislava, 658 s.
4. ↑  http://www.geologie.estranky.cz - Přehled názvů hornin (Online) prístup: 14.4.2009
**Menos** (starogr. *Μένος* – *Menos*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 8. stor. pred Kr.

Menos z Megary zvíťazil v behu na jedno stadion na 19. olympijských hrách v roku 704 pred Kr. Beh na jedno stadion zaviedli v Olympii už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a ostal jedinou súťažnou disciplínou do roku 724 pred Kr. keď sa na hrách zaviedol aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj naďalej považoval za hlavné preteky, menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  Africanus, *The Extant Fragments* str. 197.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 377.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Megabit za sekundu** (**Mbps** alebo **Mbit/s**) je jednotka rýchlosti prenosu dát (prenosovej, resp. bitovej rýchlosti). Je rovná 1 000 kilobitom za sekundu alebo 1 000 000 bitom za sekundu.

V megabitoch za sekundu sa meria napríklad rýchlosť širokopásmových internetových pripojení, lokálnych sietí atď.

Nejednoznačnosť označovania
---------------------------

Z historických príčin existuje nejednoznačnosť a chaos v používaní predpôn sústavy SI v informatike a príbuzných odboroch (najmä pri označovaní kapacity dátových nosičov, kde napr. kB môže znamenať 1000, ale aj 1024 bajtov). Pri označovaní prenosových rýchlostí predpony kilo- a mega- značia vždy dekadický násobok (pozri aj článok Binárny prefix).

Príklad - porovnanie prenosových rýchlostí digitálneho videa
------------------------------------------------------------

Vo mnohých aplikáciách digitálneho videa sa kvalita dátového toku meria v Mbit/s:

* 32 kbit/s – videofónna kvalita (minimum nutné na rozpoznanie hovoriacej hlavy)
* 2 Mbit/s – VHS kvalita
* 8 Mbit/s – DVD kvalita
* 55 Mbit/s – HDTV kvalita

Tieto hodnoty sú len veľmi orientačné, keďže skutočná kvalita závisí výrazne od použitého kodeku.

  


| Prenosové rýchlosti |
| --- |
| **s desiatkovým základom** | bit per second << kilobit per second << megabit per second << gigabit per second << terabit per secondbit za sekundu << kilobit za sekundu << megabit za sekundu << gigabit za sekundu << terabit za sekundu |
| **s dvojkovým základom** | bit per second << kibibit per second << mebibit per second << gibibit per second << tebibit per secondbit za sekundu << kibibit za sekundu << mebibit za sekundu << gibibit za sekundu << tebibit za sekundu |
Aerodynamický koeficient Cd
**Odpor prostredia** je sila pôsobiaca proti smeru pohybu telesa v hmotnom prostredí. Vzniká ako následok zrážok častíc prostredia s telesom a má brzdiaci účinok na teleso; zapríčiňuje postupnú zmenu parametrov dráhy telesa (napr. družice) a vyvoláva raketový efekt. Pri umelých družiciach Zeme je odpor prostredia, aerodynamická sila Fd, priamo úmerná hustote atmosféry v okolí dráhy, prierezu družice A, aerodynamickému koeficientu Cd a štvorcu rýchlosti v družice na dráhe:

{\displaystyle F\_{D}\,=\,{\tfrac {1}{2}}\,\rho \,v^{2}\,C\_{D}\,A}
kde {\displaystyle \rho } je hustota, Cd je aerodynamický koeficient odporu družice. Záporné zrýchlenie a spôsobené odporom prostredia je nepriamo úmerné hmotnosti m družice podľa vzťahu

{\displaystyle a={\frac {F}{m}}={\frac {1}{2}}\cdot \rho \cdot \mathbf {c} \cdot {\frac {A}{m}}\cdot \mathbf {v^{2}} ={\frac {1}{2}}\cdot \rho \cdot \mathbf {b} \cdot \mathbf {v^{2}} }

Pomer A/m sa nazýva plošné zaťaženie družice a súčiniteľ b je balistický koeficient. Záporné zrýchlenie odporu prostredia je tým väčšie, čím je družica väčšia.

Referencie
----------

1. ↑  REICHL, Jaroslav; VŠETIČKA, Martin. *Encyklopedie fyziky* [online]. fyzika.jreichl.com, 2006, [cit. 2019-02-06]. Dostupné online.
2. ↑   *Drag Coefficient* [online]. www.braeunig.us, [cit. 2019-02-06]. Dostupné online.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoFyzikálny portálKozmonautický portál |

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
Pohľad na Megalopoli.
**Megalopoli** (novogr. Μεγαλόπολη – Megalopoli; v stredoveku a novoveku do 19. storočia *Sinano*) resp. v staroveku **Megalopolis** (starogr. Μεγαλόπολις – Megalopolis) je mesto v Grécku, v peloponézskom kraji Arkádia. Žije tu 8 657 obyvateľov.

Dejiny
------

Mesto bolo založené v roku 370 pred Kr. s cieľom urbanizovať prevažne vidiecku Arkádiu. V novom meste sa usadilo miestne vidiecke obyvateľstvo, ale aj helóti, ktorí ušli zo Sparty. Bolo tu postavené divadlo, ktoré malo kapacitu 20 000 ľudí a existuje dodnes. V roku 331 pred Kr. Megalopolis dobyli Sparťania. Neskôr sa mesto spojilo s Macedóniou, ktorí mesto oslobodili, no už v roku 223 pred Kr. Megalopolis dobyl spartský kráľ Kleomenes III. V ďalšom storočí už Grécko ovládli Rimania. Mesto bolo zničené v 3. – 6. storočí Gótmi a Hunmi a Slovanmi. V Byzantskej ríši sa Megalopolis premenoval na *Σινάνο* – Sinano. Sinano však nebolo veľké mesto. V 19. stor. po oslobodení Grécka spod tureckej nadvlády, sa Sinano spätne premenovalo na Megalopoli.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Megalopoli**
**IP spoofing** je jedna z najnebezpečnejších hakerských techník. Spoofing je typ útoku, pri ktorom osoba alebo program maskuje svoju totožnosť a tvári sa ako druhá osoba. Veľa protokolov používaných v TCP/IP je náchylných na spoofing útoky. Príklady spoofing útokov sú IP spoofing, ARP spoofing, man-in-the-middle útoky, DNS spoofing, web spoofing – tiež sa označuje ako phishing.

Táto technika využíva dôverčivosť niektorých služieb (hlavne rlogin). Dovoľuje obísť TCP wrappingom zakázané služby a dokonca získať užívateľské kontá.

Služba rlogin dovoľuje mať v home directory súbor .rhosts, ktorý dovoľuje vstup z niektorých usernames/host kombinácií. Služba bola vytvorená pre zjednodušenie prihlásenia. Používateľ nemusí pri prihlasovaní z jedného svojho konta na druhé udávať ďalšie heslo. Útočník toho môže využiť a pomocou služby IP source routing zasielať balíky dát. Source routing je časť IP packetu, kde je explicitne definovaná cesta, ktorou sa má odpoveď uberať. Takto je možné zaslať packet z počítača útočníka na napadnutý počítač s tým, že bude v IP hlavičke definovaný odosielateľ Trusted a nastavená spätná cesta k počítaču útočníka.

Táto metóda nebýva vždy úspešná, pretože administrátori vypínajú nepoužívanú časť hlavičky source routing. Navyše sa dá veľmi rýchlo prísť na to, že niekto touto technikou napáda počítač a dokonca veľmi jednoducho zistiť aj zdroj/miesto útoku.

Technika útoku
--------------

Preto sa vymyslela zložitejšia technika pomocou štyroch počítačov:

* Hacker – útočníkov počítač
* Cieľ – počítač, na ktorý chce zaútočiť
* Trusted – počítač, ktorý sa objavil v cieľovom.rhosts súbore
* Down – počítač, ktorý existuje, ale momentálne nie je schopný odpovedať

Haker odošle počítaču trusted SYN packet so zdrojovým počítačom DOWN. SYN packet vytvorí na cieľovom počítači nový proces, ktorý by za normálnych okolností „počúval" packety. Trusted bude počítaču Down zasielať packety, na ktoré by Down odpovedal, keby toho bol schopný. Takto sa vlastne zahltí počítač Trusted, aby nestačil odpovedať. Toto sa opakuje niekoľkokrát. Počítač Trusted je zahltený. Komunikácia s počítačom Cieľ prebieha úplne normálne. Celistvosť dátového toku TCP/IP sa zabezpečuje pomocou takzvaných sekvenčných čísel (sequence numbers). Odpovede na pakety však smerujú do počítača Trusted, pretože mu to bolo oznámené v zdroji, keď sa počítač tvári ako Trusted. Takže je nutné zistiť spôsob, akým Cieľ generuje sekvenčné čísla:

Po zistení sekvenčného čísla pošle cieľu pakety na nadviazané spojenia, kde použije uhádnuté sekvenčné čísla. A samozrejme je pribalený nejaký príkaz, ktorým je zabezpečený prístup do systému (napríklad echo + + > .rhosts, alebo "DISPLAY=hacker:0.0; export DISPLAY;/usr/X11/bin/xterm&).
  
Cieľ ešte bude odpovedať na packety počítaču Trusted. Ten je však zahltený, takže sa pakety stratia. Počítač Trusted sa o chvíľu „preberie" zo SYN flood útoku. Hakerovi už stačí iba využiť vytvorenú dieru a zahladiť po sebe stopy.

Obrana proti útoku
------------------

* sťažiť zistenie spôsobu generovania sekvenčných čísel.
* definitívne zakázať službu rlogin a všetky služby, ktoré si dôverujú na základe hostname.
**Wang Ťün-sia** (po čínsky: prepisom pchin-jin *Wán Jūnxiá*, znakmi zjednodušenými 王军霞, tradičnými王軍霞; \*19. januára 1973) je bývalá čínska atlétka, bežkyňa, ktorá sa špecializovala na stredné a dlhé trate.

Je olympijskou víťazkou (Atlanta 1996), majsterkou sveta (Stuttgart 1993) a juniorskou majsterkou sveta (Soul 1992). V súčasnosti je stále svetovou rekordérkou na tratiach 3000 metrov a 10 000 metrov s časmi 8:06,11 min. a 29:31,78 min. z roku 1993. Ako prvá žena v dejinách prekonala polhodinovú hranicu na desaťkilometrovej trati a priblížila sa k osemminútovej hranici na trati 3000 metrov. Skvelý osobný rekord má aj na trati 1500 metrov (3:51,92 min, čo je 4. najlepší čas v dejinách).

Podozrenie z dopingu
--------------------

Na tieto výkony však trochu padá tieň podozrenia z používania nedovolených podporných prostriedkov. Wang totiž patrí do skupiny kontroverzného trénera Ma Ťün-žena, ktorý bol z týchto nelegálnych tréningových metód a postupov usvedčený o niekoľko rokov neskôr.  Možnosti, že doping používala, nasvedčuje aj extrémna kvalita jej dvoch svetových rekordov. Na trati 3000 metrov prekonala predchádzajúce maximum o celých 16 sekúnd, na dlhšej trati potom o 42 sekúnd. Dodnes sa k týmto časom žiadna bežkyňa výraznejšie nepriblížila.

Osobné rekordy
--------------

**Dráha**

* Beh na 1500 metrov – **3:51,92** – 11. septembra 1993, Peking
* Beh na 3000 metrov – **8:06,11** – 13. septembra 1993, Peking (**Súčasný svetový rekord**)
* Beh na 5000 metrov – **14:51,87** – 5. máj 1996, Nanking
* Beh na 10 000 metrov – **29:31,78** – 8. septembra 1993, Peking
* Maratónsky beh – **2.24:07** – 4. apríl 1993, Tchien-ťin

### Referencie

1. ↑

*
**Angela Sarafyan** (armén. Անժելա Սարաֆյան; \* 30. jún 1983, Jerevan, Arménska SSR, dnes Arménsko) je arménsko-americká herečka. Známa je z televízneho seriálu *Westworld* (2016 - 2022), hrala jednu z hlavných postáv.

Detstvo a mladosť
-----------------

Sarafyanová sa narodila v Jerevane v Arménsku, ktorý bol vtedy súčasťou Sovietskeho zväzu. Keď mala štyri roky, presťahovala sa s rodičmi do Spojených štátov a usadili sa v Los Angeles. Jej otec je herec a jej matka je maliarka. Ako dieťa navštevovala hodiny baletu a hrala na klavíri.

Kariéra
-------

Sarafyanová debutovala v televíznom seriály *Sudkyňa Amy*, v epizódnej úlohe v roku 2000. V roku 2002 hosťovala v televíznom seriály *Buffy, premožiteľka upírov*. Ďalej hrala epizódne úlohy v ďalších televíznych seriáloch, ako napríklad *C.S.I.: Kriminálka New York*, *Odložený prípad* alebo *Mentalista*. Objavila sa aj vo videoklipe k piesni Britney Spears "Stronger". 

V roku 2008 si zahrala vo filme *Krásny život*, po boku Dany Delany, Debi Mazar a Reny Owen. Hrala jednu z hereckých úloh vo filme *Stratený v Arménsku* z roku 2012. O rok neskôr, si zahrala vo filme *Špión*, ktorý dostal negatívne recenzie od filmových kritikov.

V roku 2016 sa objavila vo filme *The Promise*, ktorý hovoril príbeh o arménskej genocíde. V tom istom roku, bola Sarafyanová obsadená ako jedna z hlavných postáv, v televíznom seriály *Westworld*. V roku 2018 si zahrala v krátkomentrážnom filme *Pin-Up*, kde Sarafyanová získala uznanie za svoj herecký výkon bola ocenená štyrmi filmovými oceneniami.

Súkromný život
--------------

Sarafyanová sa vydala za arménskeho hereckého kolegu Nareka Ghaplanyana počas natáčania filmu *Stratený v Arménsku* (2012) s ktorým sa rozviedla v roku 2017. V súčasnosti je Angela vo vzťahu (2021) s Colinom Carrierom, vdovcom po Tatiane Carrier.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Angela Sarafyanová**

Externé odkazy
--------------

* Angela Sarafyanová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Angela Sarafyanová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Angela Sarafyan na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 122182645X
* ISNI: 0000 0001 1799 2278
* LCCN: no2011031222
* VIAF: 168910428
* WorldCat: lccn-no2011031222
Vozidlový motor BMW M88
Moderný vidlicový 6-valcový motor Mercedes
**Vozidlový motor** je motor určený pre priamy pohon cestných prípadne terénnych motorových vozidiel a samochodných strojov, schopný pracovať vo veľkom rozsahu otáčok a točivých momentov.

História
--------

Na začiatku sa pre pohon vozidiel používal parný stroj. Už v roku 1900 prekonal parný voz Serpolet rýchlosť 100 km.h-1. V roku 1906 vozidlo Stanley s parným pohonom prekonalo rýchlosť 200 km.h-1. Parný stroj mal dostatočný výkon, ale bol príliš ťažký a veľký. V roku 1909 bol rýchlostný rekord parných vozov prekonaný vozidlom Benz s benzínovým motorom s výkonom 200 koní (147,1 kW). Dosiahol rýchlosť 205,7 km.h-1 Odvtedy sa piestové spaľovacie motory presadili ako najvýznamnejší typ vozidlových motorov, hoci si parný stroj udržal pozíciu v pohone koľajových vozidiel ešte niekoľko desaťročí.

Vymedzenie pojmu
----------------

* V širšom zmysle je vozidlový motor akýkoľvek motor: historicky parný stroj, v súčasnosti elektromotor na pohon elektromobilov.
* V užšom zmysle, resp. v súčasnosti sa termínom vozidlový motor označuje piestový spaľovací motor určený na pohon automobilov (osobných a nákladných), autobusov a motocyklov.

Vozidlové piestové spaľovacie motory
------------------------------------

Motor nákladnej Škody 706 - radový vznetový 6-valec
### Rozdelenie

* *motocyklový motor* - vozidlový motor určený pre pohon jednostopých vozidiel
* *automobilový motor* - vozidlový motor určený pre pohon automobilov
* *traktorový motor* - vozidlový motor určený pre pohon traktorov a iných druhov ťahačov
* *motor pre samochodné stroje* - vozidlový motor určený pre pohon samochodných strojov (napr. poľnohospodárskych a stavebných). Jeho účelom je pohon pojazdového ústrojenstva, ale aj pohom pracovných strojov a mechanizmov.

### Vlastnosti

Na motory pre cestné vozidlá sú kladené nasledovné požiadavky:

* malá merná spotreba paliva, nízke emisie, malá výkonová hmotnosť
* samonosná konštrukcia skrine
* pružnosť motora, a vhodný priebeh vybraných veličín
* spoľahlivosť
* pre jednostopové vozidlá a osobné automobily sa pridáva požiadavka na nízku náročnosť na vodičove znalosti.

Motory pre osobné automobily majú efektívny výkon v rozmedzí 10 kW až 150 kW (vysoko výkonné aj viac). Väčšinou ide o štvortaktné motory zážihové aj vznetové, nepreplňované aj preplňované. Okrajovo sa používali dvojtaktné motory, napríklad u vozidiel Trabant alebo Wartburg. Niektoré automobily dodávajú vozidlá s Wankelovým motorom.

Motory pre nákladné automobily a ťahače majú výkon od 50 kW do 350 kW, niektoré aj viac ako 900 kW. V tomto prípade ide väčšinou o preplňované vznetové štvortaktné motory.

Menšie motory pre jednostopové vozidlá (motocykle) sú zážihové dvojtaktné do objemu približne 500 cm3, väčšie sú zážihové štvortaktné.

Referencie
----------

1. ↑  STN 09 0022. *Spaľovacie motory. Názvoslovie piestových spaľovacích motorov. Druhy motorov.* Dátum vydania 19.01.1972.

Zdroje
------

* Mackerle J.: *Motory závodních automobilů*. SNTL - Nakladatelství technické literatury Praha spolu s Alfa Bratislava, 1980.
* Trnka J. Urban J.: *Spaľovacie motory*. Alfa Bratislava, 1992.
**Prosauropody** alebo **prosauropódy** (lat. *Prosauropoda*) bola skupina bylinožravých dinosaurov. Zástupcovia Prosauropoda sa vyznačovali veľkými rozmermi, dlhým krkom, relatívne malou hlavou a často veľkými pazúrmi predných končatín. Vyskytovali sa koncom triasu a začiatkom jury po celom svete.

Vývoj
-----

Plateosaurus
Prosauropody vznikli z niektorého primitívneho zástupcu Sauropodomorpha, podobného rodom Thecodontosaurus a Saturnalia. Už koncom triasu predstavovali, spolu so sesterskou skupinou Sauropoda, najväčšie suchozemské stavovce. Za úspech na úkor iných v rovnakom čase rozšírených vďačili ekonomicky výhodnej telesnej stavbe tela (vzpriamené končatiny, ktoré netrčali do strán, boli energeticky výhodné, dovoľovali rýchlejší pohyb a umožnili dorastať do väčších veľkostí) a univerzálnosti v rámci zháňania potravy. Vďaka veľkej telesnej veľkosti a dlhému krku totiž dosiahli do výšok, kam žiadne iné zvieratá nedočiahli, kým veľkými pazúrmi predných končatín mohli vyhrabávať podzemné časti rastlín. 

Začiatkom jury už neexistovali veľké krokodílom a cicavcom príbuzné plazy, s ktorými prosauropody nažívali v triase. Prosauropody a sauropody boli tak bezkonkurenčne dominantné bylinožravce na planéte. Z neznámych príčin však však prosauropody neprežili koniec spodnej jury. Ich miesto vyplnili stále väčšie sauropody.

Systematika
-----------

Prosauropoda tvorí spolu s infraradom Sauropoda podrad dinosaurov zvaný Sauropodomorpha.

Za prosauropody boli pôvodne považované všetky triasové sauropodomorfy. Neskoršie výskumy však situáciu zmenili. Primitívne formy ako rod *Thecodontosaurus* či rod *Saturnalia* tak ostali pred bránami tak taxónu Prosauropoda, ako aj sesterského taxónu Sauropoda , kým iné formy boli preradené do Sauropoda v širšom zmysle (napr. rod *Melanorosaurus*). Taxón Prosauropoda je tak momentálne tvorený niekoľko blízko príbuznými alebo bližšie nezaradenými rodmi a z čeľadí v ňom zostali približne len čeľade Plateosauridae (napr. rod *Plateosaurus*) a Massospondylidae (napr. rod *Massospondylus*).

Pozri aj
--------

* Sauropoda

Zdroje
------

1. ↑  LINDSAY, William. *Obry praveku : Barosaurus. Corythosaurus. Triceratops. Tyranosaurus*. Preklad Milan Thurzo. 1. spoloč. vyd. Bratislava; London : Fortuna print; Dorling Kindersley, 1994. 95 s. ISBN 80-7153-002-6.
2. ↑  HOLEC, P.. *Dinosaury malé hlavy, veľké telá, prečo vyhynuli?* [online]. uniba.sk, [cit. 2018-06-28]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prosauropody**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Prosauropody**
Súradnice: 37°38′39″S 140°17′10″V﻿ / ﻿37,64417°S 140,28611°V﻿ / 37.64417; 140.28611

**Adatara** je masívny stratovulkanický komplex, nachádzajúci sa na japonskom ostrove Honšú, asi 15 km juhozápadne od mesta Fukušima. Komplex je tvorený skupinou prekrývajúcich sa bazaltovo-andezitových stratovulkánov a lávových dómov, vytvorených vo viacerých fázach pred 550 000 rokmi. Adatara postupne prekrýva vulkanické štruktúry sopky Azuma, nachádzajúcej sa severnejšie. Najvyšší bod komplexu je stratovulkán *Minowa-jama*, v súčasnosti aktívne centrum je južnejšie položený *Tecu-zan*. V okolí aktívneho krátera sa nachádzajú početné fumaroly a horúce pramene. Erupcia v roku 1900 si vyžiadala 72 obetí na životoch - baníkov, pracujúcich v bani na síru.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Adatara**.

Externé odkazy
--------------

* Stratovulkán Adatara na Global Volcanism Program (po anglicky)
**1G** (alebo 1-G) je skratka pre 1. generáciu bezdrôtovej telefónnej technológie mobilného telefónu.

Je to štandard založený na analógovom prenose, ktorý bol predstavený v 80. rokoch a neskôr bol nahradený digitálnym štandardom 2G.

Jeden zo štandardov je NMT (Nordic Mobile Telephone) používaný v škandinávskych krajinách, vo východnej Európe a Rusku. Existuje tiež štandard AMPS (Advanced Mobile Phone System), používaný prevažne v Spojených štátoch.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 1G na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Štandardy mobilnej komunikácie |
| --- |
| 0G | 
* PTT
* MTS
* IMTS
* AMTS
* AMR
* **0.5G**: Autotel/PALM
* ARP

 |
| 1G | 
* NMT
* AMPS
* Hicap
* CDPD
* Mobitex
* DataTac

 |
| 2G | 
* GSM
* cdmaOne
* iDEN
* D-AMPS
* PDC
* CSD
* **2.5G**: GPRS
* EDGE/EGPRS
* **2.75G**: CDMA2000 1xRTT

 |
| 3G | 
* W-CDMA
* UMTS
* FOMA
* CDMA2000 1xEV
* TD-SCDMA
* **3.5G**: HSDPA
* **3.75G**: HSUPA

 |
| 4G | 
* WiMAX (IEEE 802.16e)
* LTE (E-UTRA)
* **4G (IMT-Advanced)**:
* WiMAX-Advanced (IEEE 802.16m)
* LTE Advanced

 |
| 5G | 
* 5G NR

 |
**Gejza** (\* 947/950 – † 997) bol v rokoch cca 967 – cca 971 knieža buď Biharska alebo Nitrianskeho kniežatstva a potom v rokoch 971 – 997 (veľko)knieža Uhorska. Bol Arpádov pravnuk. 

Gejza vytvoril kniežatstvo z bývalého Blatenského a Nitrianskeho kniežatsva a za jedno zo sídiel si zvolil Ostrihom na sútoku Hrona a Dunaja. Potom povolal bavorských misionárov a neskôr aj sv. Vojtecha so skupinou misionárov z Čiech.

Rodina
------

* otec: Takšoň
* brat: Michal (nitrianske knieža v rokoch cca 970 – cca 995)
* manželka:
	+ Šarolta zvaná Beleknegini, mladšia dcéra sedmohradského kniežaťa Júlia I. (Gyula, ktorého brata Júlia II. nemecké zdroje spomínajú ako Slovana Prokuja)
	+ podľa niektorých názorov však mal aj druhú manželku, poľskú kňažnú Adelaidu, ktorá bola matkou Vajka
* deti:
	+ 5 dcér (z toho jedna mala za manžela Ota Orseola a jej syn bol potom Peter Orseolo; ďalšia mala za manžela Samuela Abu; a iná zas Boleslava Chrabrého)
	+ jeden syn Vajk = Štefan I.

Životopis
---------

Keď sa stal kniežaťom Uhorska po otcovej smrti v roku 971, sídlil v Ostrihome. Jeho manželka, tak ako manželky nasledujúcich uhorských kráľov, sídlila vo Vespréme. Gejza fakticky ovládal iba Zadunajsko, prostredníctvom manželstva so Šaroltou (967) aj Sedmohradsko a čiastočne aj Nitriansko, kde ako údelné knieža vládol podľa rozhodnutia Takšoňa jeho brat Michal. Gejza mal neskôr obavy pred bratovou mocou, ktorá značne narástla, a preto nechal Michala v r. 995 odstrániť a do Nitry dosadil svojho syna Vajka/Štefana. 

Gejza sa všeobecne považuje za vládcu, ktorý začal vytvárať uhorský štát, teda pripájať okolité územia ovládané lokálnymi staromaďarskými náčelníkmi k zadunajskému územiu ovládanému ním samým. Tento proces ukončil až jeho syn Štefan začiatkom 11. storočia. Správny systém štátu prebral od miestneho slovanského obyvateľstva (Veľká Morava a podobne). 

Okolo roku 971/972 bola z popudu Pilgrima, pasovského biskupa, podniknutá prvá misia s cieľom konvertovať Gejzu a uhorskú šľachtu na kresťanskú vieru. Podľa niektorých zdrojov bola misia úspešná, podľa iných podobnne ako početné neskoršie bavorské misie, bola neúspešná a až misia pražského biskupa Vojtecha a opáta Astrika v roku 982 alebo 995 bola v tomto smere úspešná. Zrejme za vlády Gejzu vzniklo Vesprémske biskupstvo, prvé uhorské biskupstvo. Podiel slovanského obyvateľstva v Uhorsku bol vtedy taký veľký, že biskup Pilgrim považoval Uhorsko za jednu zo svojich slovanských cirkevných provincií.

Referencie
----------

1. ↑  Švihran 2016, s. 30

Literatúra
----------

Švihran, Ladislav (2016), *Kto nám vládol* (2 vyd.), Bratislava: Perfekt, ISBN  978-80-8046-734-0

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gejza (knieža)**

  


|  |
| --- |
| Gejza**Arpádovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**–** | **veľkoknieža**971 – 997 | Nástupca**Štefan I.** |

Autoritné údaje: * GND: 130402532
* ISNI: 0000 0000 8060 2749
* LCCN: n98089009
* PIM: PIM95663
* VIAF: 72498726
* WorldCat: lccn-n98089009
**Daniel Abse**, známy aj ako **Dannie Abse** (\* 22. september 1923, Cardiff, Spojené kráľovstvo – † 28. september 2014) bol waleský spisovateľ a básnik píšuci po anglicky.

Životopis
---------

Pochádza zo židovskej rodiny, je mladším bratom politika a reformátora Lea Abseho a významného psychoanalytika Wilfreda Abseho. Študoval medicínu na University of Wales, Westminster Hospital a King's College v Londýne. 

Abseho prvý zväzok poézie *After Every Green Thing* bol publikovaný v roku 1949. Jeho autobiografická práca *Ash on a Young Man's Sleeve* vyšla v roku 1954. Získal Welsh Arts Council Award v roku 1971 a 1987, Cholmondeley Award v roku 1985. Od roku 1983 je členom Royal Society of Literature.

Po desaťročia ho spájali so severozápadnou časťou Londýna - hlavne s Hampsteadom a jeho okolím - kde aj žil. Mnoho rokov písal stĺpček pre *Ham & High (Hampstead and Highgate Express)*, miestne noviny; články boli neskôr vydané v knižnej forme.

Daniel Abse žije v Golders Green a v letnom dome v Ogmore-by-Sea, v rodnom Walese. V júni 2005, keď šoféroval z Golders Green do Ogmore-by-Sea, sa stal účastníkom dopravnej nehody, pri ktorej na mieste zomrela jeho 78-ročná manželka Joan; Daniel utrpel len zlomeninu rebra.

Referencie
----------

1. ↑
2. 1 2  Abse, Dannie. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 30.
3. ↑   *Writer killed in M4 road accident* [online]. BBC, 15.6.2005, [cit. 2012-02-16]. Dostupné online. (anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 12026046m
* GND: 119200384
* ISNI: 0000 0000 8396 557X
* LCCN: n50036868
* NK ČR: jo20010084926
* VIAF: 78771064
* WorldCat: lccn-n50036868
**Omaheke** je jeden z 13 regiónov Namíbie, leží vo východnej časti Namíbie. Omaheke je slovo z jazyka herero pre Sandveld, ktorý tvorí väčšinu oblasti. Hlavné mesto oblasti Gobabis je spojené železnicou a cestou s hlavným mestom Namíbie Windhoekom. Na spojnici týchto miest žije väčšina obyvateľstva regiónu.

Všetky dôležité úrady, ako sú polícia, nemocnica a vládne organizácie, sídlia v Gobabise.

Hlavným zdrojom obživy je poľnohospodárstvo (chov dobytka) a počas zimy, teda od júna do augusta, komerčné poľovníctvo (trofeje). Zachovaná príroda na sever regiónu a každoročné mäsové hody lákajú do regiónu veľa turistov.

Väčšinovým pôvodným obyvateľstvom sú domorodci z kmeňov Mbanderu a Gobabis-Ju/wa, v menšom počte sú zastúpené aj ďalšie kmene ako napríklad Hererovia, Damara-Nama, Tswana, z koloniálnych čias Afrikánci a Nemci. 

Omaheke hraničí s namíbijskými regiónmi:

* Hardap - na juhu
* Khomas - na západe
* Otjozondjupa - na severe

a vo východnej časti hraničí s 3 okresmi Botswany:

* North-West - sever
* Ghanzi - stred
* Kgalagadi - juh

Omaheke pozostáva zo 6 volebných obvodov: Otjinene, Otjozondjou, Steinhausen, Gobabis, Buitepos, a Aminuis.
**Gymnázium Alejová 1** je gymnázium so štvorročným aj osemročným štúdiom nachádzajúce sa na ulici Alejová v Košiciach, mestskej časti Juh. Je partnerskou školou Prírodovedeckej fakulty Univerzity P. J. Šafárika v Košiciach.

História
--------

Počiatky školy siahajú do roku 1988, kedy v základnej škole L. Novomeského 4 bola zriadená jedna trieda 5. ročníka so zameraním na matematiku, kmeňovo pričlenená ku Gymnáziu na bývalej Šmeralovej ulici. Po čase škole chýbali priestory. Nové priestory im ponúkol Ing. Ladislav Makó, CSc. riaditeľ SPŠH na Alejovej ulici. 24. septembra 1990 sa osem tried gymnázia spolu s vtedajším pedagogickým zborom nasťahovalo do budovy hutníckej priemyslovky. Riaditeľ priemyslovky sa stal taktiež riaditeľom gymnázia.

V školskom roku 2004/2005 bolo založené samostatné gymnázium na Alejovej ulici s vlastným vedením. Riaditeľom školy sa stal PhDr. Ľubomír Sobek, ktorý pôsobí ako riaditeľ do dnes. Zastupiteľstvo Košického samosprávneho kraja v rámci tretej etapy racionalizácie siete škôl rozhodlo, že odo dňa 31. augusta 2011 zo siete stredných škôl vyradí *Stredná priemyselná škola hutnícka*. Týmto gymnázium získalo vlastnú samostatnú budovu.

Vzdelanie
---------

Gymnázium Alejová je špecifické tým, že otvára triedy osemročného a štvorročného štúdia. Osemročné štúdium je špecializované na matematiku, štvorročné je všeobecné. V školskom roku 2018/2019 sa otvorila experimentálna trieda štvorročného gymnázia so zameraním na matematiku. Týmto sa Gymnázium Alejová 1 stála jedným z dvoch slovenských gymnázií, ktoré sa zapojilo do experimentálneho overovania nového vzdelávacieho programu pre predmety matematika a matematické metódy.

Vedenie školy
-------------

Riaditelia školy od jej vzniku:

* Michal Smilnický, 1988 - 1989
* Peter Fedoročko, 1989 - 1990
* RNDr. Otto Pálinský, 1990
* Ing. Ladislav Makó, CSc. 1990 - 2004
* PhDr. Ľubomír Sobek, od roku 2004 po súčasnosť

Referencie
----------

1. ↑  Gymnázium Alejová. *Pedagogickí zamestnanci* [online]. Košice: galeje.sk, [cit. 2021-01-23]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5  Gymnázium Alejová. *História* [online]. Košice: galeje.sk, [cit. 2021-01-23]. Dostupné online.
3. ↑  Gymnázium Alejová. *Partnerská škola PF UPJŠ* [online]. Košice: galeje.sk, [cit. 2021-01-23]. Dostupné online.
4. ↑  Gymnázium Alejová. *Hodnotiaca správa o výchovno-vzdelávacej činnosti, jej výsledkoch a podmienkach školy za školský rok 2017/2018* [online]. Košice: galeje.sk, 2018-10, [cit. 2021-01-23]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka gymnázia
* Edupage stránka gymnázia

Súradnice: 48°42′13″S 21°14′49″V﻿ / ﻿48,703738°S 21,247033°V﻿ / 48.703738; 21.247033


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |