recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lambeosaurus** bol veľký dvojnohý a štvornohý bylinožravý dinosaurus, ornitopod z čeľade Hadrosauridae. Žil pred 75 až 73 miliónmi rokov, nájdený bol na západe Severnej Ameriky.

Výzor
-----

Podobne ako príbuzné hadrosauridy z podčeľade Lambeosaurinae, aj Lambeosaurus disponoval dutým, z boku splošteným kosteným hrebeňom napojeným na dýchacie cesty, ktorý mávali plne vyvinuté len samce. Mláďatá a samice mávali kostený hrebeň menší. Hlava mala typické znaky Hadrosauridae – kačací zobák a početné rady pravidelne sa obmieňajúcich zubov. Výzor ostatku tela lambeosaura, tak ako aj iných hadrosauridov, stále pripomínal iguanodona a iné primitívne iguanodonty s jedinou výnimkou – chýbal bodec na palci.

Druhy
-----

Lambeosaurus je známy z troch druhov – L. lambei, L. magnicristatus a L. laticaudus.

### Lambeosaurus lambei

Druh L. lambei bol najhojnejší a v priemere 8 až 10 m. dlhý. Jeho hrebeň pripomínal sekeru. Lambeosaurus tiež disponoval tupým kosteným tŕňom, ktorý mu smerom dozadu a dohora vyrastal z tyla hlavy. Tento bol zrejme obrastaný kožou. L. lambei je známy z pozostatkov vyše dvadsiatich jedincov.

### Lambeosaurus magnicristatus

L. magnicristatus bol rovnako veľký, ale oveľa vzácnejší než Lambeosaurus lamei. Vybavený bol oválnejším kosteným hrebeňom, ktorý pripomínal polkruhovitý hrebeň korytosaura (Corythosaurus), ale bol viac nasmerovaný dopredu.

### Lambeosaurus laticaudus

L. laticaudus bol obrovský devňťtonový zver, s dĺžkou až okolo 15 – 16 m. predstavujúci jedného z najväčších hadrosaurov všetkých čias. Tŕne jeho chrbtových stavcov boli aj na lambeosaurina nadmerne dlhé. Bedrá tak tento tvor nosil vo výške takmer 6 m, čo je horná hranica dosahu najvyšších dnešných *žiráf*.

Pozri aj
--------

* Corythosaurus
* Charonosaurus

Externé odkazy
--------------

* Obrázok druhu Lambeosaurus lambei Archivované 2008-09-11 na Wayback Machine
* Obrázok lebky druhu Lambeosaurus magnicristatus
* Obrázok obrovského druhu Lambeosaurus laticaudus[nefunkčný odkaz]
The Eden Project
The Eden Project (vo vnútri tropického ekosystému
Panoramatický pohľad na The Eden Project
**Eden Project** je veľký environmentálny komplex v Cornwalli v Spojenom kráľovstve. Projekt sa nachádza 2 km od mesta St Blazey a 5 km od väčšieho mesta St Austell.

Charakteristika komplexu
------------------------

*The Eden Project*, vitrína pre globálnu biologickú rozmanitosť, je jeden z najinovatívnejších a vysoko profilových *Miléniových projektov*. Je to najväčší rastlinný kryt na svete postavený najľahším a najekonomickejším možným spôsobom. Jeho rozvoj reprezentuje znateľné zlepšenie životného prostredia miesta kde je postavené, jamy kde sa ťažila hlina na porcelán a ostatného okolia.

Projekt bol postavený v dvoch fázach: 

* Fáza 1 – návštevnícke centrum – je postavený na vrchole 15 hektárového pozemku, poskytujúci dramatický výhľad dolu do bývalej ťažobnej jamy. Slúži ako „vstup do raja", sú tu predajne vstupeniek, obchody, toalety a vzdelávacie galérie.

* Fáza 2 je spojená s biomasami, sekvencia veľkých priesvitných dómov, ktoré tvoria tropickú vlhkosť a teplé teplotné oblasti a budovu, ktorá ich spája.

Nicholas Grimshaw & Partners Ltd boli prizvaní aby navrhli schému v roku 1996 na základe výhry za medzinárodný terminál na stanici Waterloo. Prototyp pre biomasu bol inšpirovaný kľukatým a asymetrickým tvarom budovy Waterloo station. Nakoniec bol zmenený počas detailného plánovania kvôli nerovnému povrchu jamy pretože sa tam nedal vhodne umiestniť plánovaný tvar oblúku a širokej konštrukcie. Upravený tvar sa rozvinul ako spolupráca sérií úprav v pracovnom trojdimenzionálnom počítačovom modeli medzi architektmi, inžiniermi a dodávateľmi. Teraz hotový, reprezentuje perfektné naplnenie podľa vízie Buckminster Fuller maximálneho uzavretého priestoru na minimálnej ploche. Biomasa, ako je postavená, je tvorená sekvenciou 8 spojených geodézických dómov zberajúcich asi 2,2 hektárov plochy. Tieto *Bucky balls* (pomenované podľa Fullera) majú veľkosť od 18 m do 65 m v polomere podľa rastlinstva aké je v nich. Forma sa prispôsobuje funkcii, podľa vyjadrenia klienta, na pritiahnutie celosvetovej pozornosti ľudstva na závislosť na rastlinstve.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eden Project**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Eden project
**Ľudovít Varga** známy tiež pod pseudonymom 27 (\* 27. január 1917, Merašice – † 7. apríl 1945, Mauthausen) bol slovenský maliar, účastník SNP.

Rodina
------

* otec Ján Varga
* matka Apolónia rod. Machovičová

Životopis
---------

Pamätník v Merašiciach
Študoval na reálnom gymnáziu v Nitre, na učiteľskom ústave v Modre (1932 – 1936), na Odd. kreslenia a maľovania SVŠT v Bratislave (1938 – 1932). Počas štúdií začal pracovať v odboji, od 1942 asistent na SVŠT v Bratislave. Od 20. augusta 1944 spravodajca na veliteľstve pozemného vojska Hlavného velenia povstaleckej armády v Banskej Bystrici. Počas SNP navrhoval povstalecké plagáty, spolupracoval na príprave 4-korunovej čs. známky k 1. výročiu Povstania (návrh sa nezachoval). Roku 1945 zatknutý, po väznení v Bratislave transportovaný do Mauthausenu. V jeho diele je zastúpená krajinomaľba, portrét a figurálne kompozície, v poslednom tvorivom období bola pre neho charakteristická kresba tušom. Autor expresívnych, farebne osobitných figurálnych kompozícií, vyjadrujúcich hrôzy vojny.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Diela autora v katalógu Web umenia Slovenskej národnej galérie

Zdroj
-----

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 164800
* SNK: 171587
* Web umenia: 11220
**Častuška** je krátka ruská ľudová báseň, prípadne pieseň. Častušky sa rozšírili hlavne v 2. polovici 19. storočia. Pôvodne mali obsah najmä milostný, neskôr hojne humoristický a satirický, v sovietskej ére často propagandistický. V rôznych variáciách si žáner obľubu uchováva dodnes.

Častuška sa obvykle skladá zo štyroch viet. Väčšinou má rýmovú štruktúru a-b-a-b, a-b-c-b menej často a-a-b-b, čím má veľmi blízko k limeriku, poetickému útvaru obľúbenému najmä v Anglicku (ten má rýmovú štruktúru a-a-b-b-a). Slovo častuška je odvodené od ruského slova *časty*, teda častý, čo pravdepodobne upozorňovalo na časté opakovanie refrénu. Je však tiež možné, že to súvisí s druhým významom slova, teda „rýchly", čo by odkazovalo k rýchlemu spevu častušky. V piesňovej forme bola častuška poväčšinou sprevádzaná balalajkou alebo akordeónom.

Pozri aj
--------

* stužková slávnosť

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Častuška na českej Wikipédii.*
**Malejovský potok** je potok na Kopaniciach, v západnej časti okresu Myjava. Je to pravostranný prítok Myjavy, meria 3,6 km a je tokom IV. rádu. Na hornom toku tečie vo výbežku CHKO Biele Karpaty.

Pramení v Bielych Karpatoch východne od kóty 503,8 m pri osade Blaškovci, v nadmorskej výške približne 460 m n. m. Najprv tečie severojužným smerom, tečie popri hornej časti osady Malejov na pravom brehu a následne aj popri rovnomennej prírodnej pamiatke, pričom sprava priberá krátky prítok prameniaci južne od kóty 427,3 m. Ďalej sa stáča, pokračuje východojuhovýchodným smerom, z ľavej strany priberá významný prítok (2,4 km) od osady Štefkovci a opätovne tečie juhojuhovýchodným smerom. Na dolnom toku preteká dolnou časťou osady Malejov, podteká cestu II. triedy č. 581 a pri osade sa v nadmorskej výške cca 280 m n. m. vlieva do Myjavy.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-05-27]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-11-23]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-05-27]. Dostupné online.
Modlitebné mlynčeky pri vchode do tibetského budhistického chrámu v indickom mestečku Sárnáth.
**Posvätná slabika** je slabika, u ktorej sa verí v jej schopnosť pôsobiť na veci a ľudí vo svete iba prostredníctvom jej vyslovenia (ako v mágii) alebo iného spôsobu jej aktivizácie (napríklad roztáčaním modlitebného mlynčeka, v ktorom je umiestnený text mantry, mocnej slabiky, slova alebo vety). Preto sú súčasťou mantier, magických invokácií, magických nápisov, ochranných talizmanov aj. Bádatel Walter J. Ong je presvedčený, že viera v účinnosť vyslovených slov je v primárne orálnich kultúrach, čiže kultúrach, ktoré nepoznajú písmo, daná událostným charakterom hovorenia ako zvuku: "Skutečnost, že společenství s orální kulturou se běžně a velmi pravděpodobně i všeobecně domnívají, že slova mají magický účinek, zcela zjevně souvisí s tím, že přinejmenším podvědomě vnímají slovo jako slovo nutně mluvené, znící, a tudíž poháněné jistou energií."

Sanskrt a posvätné slabiky v Indii
----------------------------------

Tabuľka sanskrtských hlások.
V kontexte bráhmanského indického jazyka zvaného sanskrt je teologicky a v tradičnej jazykovede účinnosť mocných slov odôvodňovaná skutočnosťou, že sanskrtské slabiky pri vyslovování zahrnujú celý rozsah úst od krku až po pery (od krčného radu "k", "kh", "g", "gh" a nosové "n", cez radu od zadopatrového "č", predopatrového "t", zubného "t" až po perové hlásky "p, ph, b, bh, m"). Podľa tradičních indických jazykovedcov teda zahrnujú kompletné spektrum možností, čo odpovedá kompletným možnostiam tvorenia. Tie majú byť všetky zachytené v tvoriacej slabike óm (a-u-m). 

Svoju vlastnú tzv. *korennú slabiku* (*bídža mantra*) majú napokon všetky tzv. lotosy (*padma* či *kamal*), či tiež tzv. čakry, na sušumne, centrálnom energetickom kanáliku tzv. jemnohmotného (*súkšma*) tela v poňatí tantrickej jógy. Takýmto spôsobom telo funguje ako mandala. Jeho prostredníctvom je preto možné ovplivňovať všetko vo vesmíre. Celý svet vrátanie bohov, pútných miest (*pítha*), elementov (zem, oheň, voda, vzduch, éter) atď. je zároveň obsažený v tele, vďaka čomu je možné povahu vesmíru poznať prostredníctvom meditácie a imaginácie, a tak tiež dosiahnúť oslobodenia z pút znovuzrozovania.

Pozri aj
--------

* slabika
* slabikotvorná hláska
* sakralizácia (sociálne vedy)

Zdroje
------

1. 1 2  FUJDA, Milan. Jóga a tantra. *Bělka, Luboš - Fujda, Milan - Kubovčáková, Zuzana, Náboženství světa II: Východní náboženské tradice* (Brno: Masarykova univerzita), s. 115-154. Dostupné online. Archivované 2018-07-25 z originálu.
2. ↑  ONG, Walter, J.. *Technologizace slova : mluvená a psaná řeč*. Vyd. české 1. Praha : Karolinum, 2006. ISBN 8024611244. S. 43.
3. ↑  PATHAK, Manish Kumar. *An Introductin to Sanskrit Grammar*. Delhi : C. P. Gautama, 2004. ISBN 8180900371. S. 1-42.

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
***Terminológia vodného hospodárstva*** je trojzväzková encyklopédia o terminológii vo vodnom hospodárstve, ktorú vydalo Vydavateľstvo SAV. I. diel v roku 1953, II. diel v roku 1954 a III. diel v roku 1955. Patrí do edície „Odborná terminológia". Zostavovateľom je Komisia pre staviteľskú terminológiu SAV pod vedením Štefana Bella a Otu Duba prvé dva diely a pod vedením Otu Duba tretí diel.

Prvý diel
---------

I. diel vydaný v roku 1953, má 122 strán, Vydavateľstvo SAV ho vydalo ako 9. zväzkom Odbornej terminológie v 1 200 výtlačkoch. Zväzok pojednáva o terminológii troch odborov vodného staviteľstva:

* hydrológia
* hydraulika
* pedológia

Druhý diel
----------

II. diel vydaný v roku 1954, má 115 strán, Vydavateľstvo SAV ho vydalo ako 10. zväzok Odbornej terminológie v 1 200 výtlačkoch. Zväzok pojednáva o terminológii Zdravotného inžinierstva a to o termínoch z vodárenstva, stokovania a kúpeľníctva.

Tretí diel
----------

III. diel vydaný v roku 1955, má 132 strán, Vydavateľstvo SAV ho vydalo ako 12. zväzok Odbornej terminológie v 1 100 výtlačkoch. Zväzok pojednáva o terminológii hydrotechnických stavieb.

Zdroj
-----

* Terminológia vodného hospodárstva na World Cat
* Terminológia vodného hospodárstva na Baila.net[nefunkčný odkaz]

Bibliografický odkaz
--------------------

* *Terminologia vodného Hospodárstva: 1.* Bratislava : Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 1953.
* *Terminologia vodného Hospodaŕstva: 2.* Bratislava : Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 1954.
* *Terminologia vodného Hospodaŕstva: 3.* Bratislava : Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 1955.
Úvodná strana Zoznamu zakázaných kníh z roku 1564
**Zoznam zakázaných kníh** (lat. **Index Librorum Prohibitorum**) bol vypracovaný a uverejnený katolíckou cirkvou v roku 1559. Obsahoval zoznam kníh, ktoré mohli katolíci čítať výhradne len s biskupovým súhlasom a čítanie ktorých mohlo viesť k exkomunikácii.

Posledné vydanie
----------------

Posledný zoznam bol uverejnený v roku 1948. Na 510 stranách obsahoval 6 000 zakázaných titulov. Zo známych autorov sa na ňom nachádzali Laurence Sterne, Voltaire, Daniel Defoe, Johann Wolfgang Goethe, Honoré de Balzac, Stendhal, Émile Zola, André Gide, Jean-Paul Sartre a holandský sexuológ Theodor Hendrik van de Velde.

Zrušenie zoznamu
----------------

V roku 1966 pápež Pavol VI. po Druhom vatikánskom koncile, uznal *Index Librorum Prohibitorum* za historický dokument.

Externé odkazy
--------------

* Index Librorum Prohibitorum Archivované 2010-02-10 na Wayback Machine
* Zoznam slávnych autorov na indexe Archivované 2014-08-30 na Wayback Machine
***The End, So Far*** je v poradí siedmym albumom americkej metalovej skupiny Slipknot. Bol vydaný 30. septembra 2022 pod hlavičkou hudobného vydavateľstva Roadrunner Records. Album je prvým albumom skupiny, na ktorom hrá perkusionista Michael Pfaff, ktorý sa ku kapele pripojil v roku 2019, a je posledným albumom kapely, ktorý vyšiel cez Roadrunner, s ktorým kapela podpísala zmluvu v roku 1998.[1][2]

Album The End, So Far predstavuje podľa Coreyho Taylora pomyselný návrat k nu metalovým koreňom spájajúc prvky ich albumu Vol 3.: Subliminal Verses. Zatiaľ čo prvá polovica albumu je čistým nu metalom, v druhej dochádza k väčšiemu experimentovaniu a je z hudobného hľadiska rôznorodejšia.

Pozadie
-------

19. mája 2021 člen kapely Shawn Crahan uviedol, že skupina v súčasnosti robí „božiu hudbu".[3] V článku, ktorý zverejnil Loudwire 9. júna 2021, Crahan prezradil, že nový album Slipknot „snáď" vyjde v roku 2021.[4] Dodal tiež, že po vydaní albumu sa kapela rozíde s Roadrunner Records.[4]

V novembri 2021 začala skupina trénovať nový materiál na novej doméne thechapeltownrag.com.[5] Na webovej stránke bolo zobrazených niekoľko úryvkov piesne, čo viedlo k špekuláciám o novom singli, ktorý by skupina neskôr potvrdila 4. novembra, pričom singel s názvom „The Chapeltown Rag" by mal byť vydaný nasledujúci deň spolu s jeho živým debutom na Knotfest Roadshow. v Los Angeles v Kalifornii 5. novembra 2021.[6] V decembri 2021 Taylor prezradil, že skupina plánuje v januári zmixovať svoj siedmy štúdiový album a dúfala, že ho vydajú do apríla 2022.[7] Tiež uviedol, že uprednostňuje materiál na ich pripravovanom siedmom štúdiovom albume pred materiálom na albume We Are Not Your Kind.[7]

Vo februári 2022 hlavný spevák Corey Taylor v rozhovore s Eddiem Trunkom oznámil, že nahrávanie albumu sa skončilo a že je v procese mixovania. Nahrávku opísal ako „ťažšiu verziu" ich albumu Vol. 3: The Subliminal Verses z roku 2004.[8]

19. júla 2022 skupina oznámila album spolu s druhým singlom albumu „The Dying Song (Time to Sing)".[9][10] 5. augusta 2022 skupina vydala tretí singel „Yen".[11] Album vyjde 30. septembra 2022.[9][10][11]

22. augusta 2022 skupina oznámila, že bude vydaných deväť špeciálnych edícií albumu, pričom každá bude obsahovať obrázok jedného z členov kapely na obale.[12]

Zoznam skladieb
---------------

1. "Adderal" - 5:41
2. "The Dying Song (Time To Sing)" - 4:30
3. "The Chapeltown Rag" - 4:52
4. "Yen" - 4:45
5. "Hivemind" - 5:16
6. "Warranty" - 3:51
7. "Medicine For The Dead" - 6:16
8. "Acidic" - 4:50
9. "Heirloom" - 3:31
10. "H377" - 4:23
11. "De Sade" - 5:40
12. "Finale" - 5:07
San Rocco, Venezia.
**Svätý Gerard** (alebo *svätý Gerhard*; maď. *Gellért*) (\* 982 – † 1046), vlastným menom **Giorgio di Sagredo**, bol čanadský biskup, ktorý zahynul mučeníckou smrťou počas povstania v Uhorsku v roku 1046.

Svätý Gerard pochádzal z Benátok. Podľa Väčšej legendy o sv. Gerardovi pochádzal z benátskej rodiny Morosiniovcov. Ako mladý vstúpil do benediktínskeho rádu. Vzdelanie získal v kláštore vo francúzskom Cluny. Neskôr pôsobil ako opát v opátstve San Giorgio Maggiore.

Potom čo loď, ktorou sa Gerard plavil na púť do Palestíny, stroskotala pri pobreží Istrijského polostrova, rozhodol žiť ako pustovník v blízkosti Puly. Uhorský kráľ Štefan I. ho pozval do Uhorska a poveril výchovou svojho syna Imricha. Počas vojnových nepokojov žil v pustovni v Bakonybéle, ale už roku 1030 (podľa iných zdrojov 1035) bol povolaný za biskupa do novozriadeného biskupstva v Čanáde.

Keď vypuklo na jar roku 1046 v Uhorsku povstanie proti kráľovi Petrovi Orseolovi, súčasťou nespokojencov sa stali aj pohanskí šľachtici pod vedením vodcu Vatu, ktorí odmietali pokresťančovanie a žili v exile v Zadunajsku a v Potisí. Má sa za to, že Peter Orseolo utiekol z územia zasiahnutého povstaním do Stoličného Belehradu (maď. *Székesfehérvár*), kde bol zabitý a za kráľa sa vyhlásil Vazulov syn Ondrej, čím obnovil Arpádovskú dynastiu.

Po správe, že sa predtým vyhnaní kráľoviči Ondrej a Levente, ktorých mali biskupi korunovať, blížia k Pešti, sa biskupi rozhodli ísť ich privítať. Keď sa blížili k Pešti dostihlo ich pri Dunaji Vatove vojsko. Gerarda priviazali na voz, ktorý spustili z hory do Dunaja, a keďže po páde do hlbiny ešte žil, rozrazili mu hlavu o kameň a hruď prebodli kopijou. Stalo sa to 24. septembra 1046. Kopec z ktorého ho vrhli do Dunaja, leží na jeho pravom brehu v dnešnej Budapešti a na pamiatku umučenia svätého Gerarda je pomenovaný ako vrch Gellért (maď. *Gellérthegy*). 

Svätý Gerard, patrón Budapešti a vychovávateľov, bol kanonizovaný zásluhou kráľa Ladislava I. v roku 1083 pápežom Gregorom VII. a spolu s ním boli svätorečení aj jeho spoločníci sv. Buldus a sv. Bystrík, ktorých povstalci tiež umučili. Ich spoločný sviatok stanovila na 24. septembra Sabolčská synoda v roku 1092.

Referencie
----------

1. ↑   *The Hungarian Pagan Revolt of 1046 and the Martyrdom of Bishop Gellért* [online]. [Cit. 2006-10-03]. Dostupné online. Archivované 2009-03-28 z originálu.
2. ↑  Gerard Sagredo

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gerard (uhorský biskup)**

Autoritné údaje: * BnF: 121714085
* GND: 118538594
* ISNI: 0000 0001 1453 2196
* LCCN: n82063004
* NK ČR: jn19981001334
* VIAF: 100159465
* WorldCat: lccn-n82063004
***The Immanent Velvet*** je CD album hudobného skladateľa Petra Machajdíka, ktorý vyšiel v decembri 2012. Na jeho realizácii sa podieľali zahraniční a slovenskí hudobníci ako harfistka Floraleda Sacchi, klaviristi Fero Király, Dušan Šujan, Daniel Garel, violončelista Piero Salvatori, klarinetista Guido Arbonelli, gitarista Ondrej Veselý a Mládežnícky orchester Jána Pöschla pod vedením Anity Mirossayovej. Album vydalo vydavateľstvo Azyl Records v spolupráci so Slovenským rozhlasom.

CD album obsahuje 10 kompozícií Petra Machajdíka:

* 1. The Immanent Velvet (Imanentný zamat)
* 2. Dreamy Angel (Zasnený anjel)
* 3. Linnas
* 4. Fountains of Immanency (Fontány imanentnosti)
* 5. Four Impressions (Štyri impresie)
* 6. Silent Wanderings (Tiché putovania)
* 7. Inside the Sleeping Carpels (Vo vnútri spiacich plodolistov)
* 8. The Namah Theme (Téma z Namah)
* 9. The Oberbaum Bridge at Dusk (Oberbaumbrücke v šere)
* 10. Karma

Album je zaujímavý tým, že pozostáva hlavne z klavírnych diel, ktoré uvádzajú rôzni mladí slovenskí interpreti (Fero Király, Dušan Šujan), ktorých dopĺňa medzinárodná zostava hráčov rôznorodej proveniencie. Pôvabné názvy diel, ako napríklad Imanentný zamat, Zasnený anjel, Štyri impresie alebo Tiché putovania ilustrujú aj obsahový rámec skladieb. Album okrem diel pre sólový klavír prináša i komornú hudbu v rôznom nástrojovom obsadení, lyrická skladba Zasnený anjel ponúka krehkú súhru klavíra a basklarinetu s perkusívnymi efektami, nachádza sa tu hĺbavá gitarová Silent Wanderings, či robustná téma z Namah. Štyri Impresie prinášajú debussyovské nálady, hoci ich posledná časť Lowlands (Nížina) znie jadrným slovenským folklórom. Poetické motívy krehkej Inside the Sleeping Carpels neskôr rozvinul Machajdík aj vo svojej hudbe k rozhlasovej produkcii. Album uzatvára Karma, pôsobivá kombinácia klavírov a šepotajúcich hlasov, nahrávaná na rôznych miestach sveta. Geografické rozäpatie nahrávky siaha od Bratislavy cez Vancouver, Kodaň, Terst, Londýn až po Jyväskylä a Viedeň. Tento fakt len podčiarkuje internacionálny charakter Machajdíkovho diela a jeho výrazné autorské presahy mimo Slovenska. 
*(Z recenzie Petra Katinu v časopise Vlna, č.54/2013, str. 162)*

Referencie
----------

1. ↑   Archivované 2014-10-19 na Wayback Machine, The Immanent Velvet

Externé odkazy
--------------

* Webová stránka Petra Machajdíka
* Recenzia v časopise HIS VOICE Archivované 2014-10-31 na Wayback Machine
* Recenzia v časopise VLNA
**Boleyn Ground**, niekedy mylne nazývaný podľa stanice metra **Upton Park**, je dnes už uzavretý futbalový štadión, ktorý sa nachádza vo východnom Londýne. V rokoch 1904 až 2016 bol štadión domovom klubu West Ham United. Štadión bol v deväťdesiatych rokoch tiež krátko využívaný iným londýnskym ligovým klubom a to Charltonom Athletic, ktorý sa sem uchýlil kvôli vtedajším finančným problémom.

Kapacita štadióna bola až do uzavretia 35 016 divákov. Pred začiatkom sezóny 2016/17 sa West Ham United presťahoval na relatívne nový London Stadium ležiaci v Stratforde. 

10. mája 2016 sa na Boleyn Ground odohral posledný zápas. West Ham porazil v ligovom zápase Manchester United FC 3 : 2.

Po uzavretí štadióna sa začalo s demolačnými prácami na štadióne, ktorý boli ukončené na začiatku roka 2017. Na mieste štadióna sa začalo s výstavbou nových obytných priestorov pod obchodným názvom Upton Gardens.

Referencie
----------

1. ↑   *Stadium Information | Stadium Information | Tickets | West Ham United* [online]. web.archive.org, 2012-06-06, [cit. 2023-11-08]. Dostupné online. Archivované 2012-06-06 z originálu.
2. ↑  HYTNER, David. West Ham sink Manchester United in thrilling Boleyn Ground sendoff. *The Guardian*, 2016-05-11. Dostupné online [cit. 2023-11-08]. ISSN 0261-3077. (po anglicky)

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Futbalový portálArchitektonický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boleyn Ground na anglickej Wikipédii.*
Doc. RNDr. Ing. **Peter Svätokrížny**, CSc. (\* 22. jún 1917, Cabaj pri Nitre – † 15. november 1986) bol slovenský matematik.

Narodil sa 22. júna 1917 v Cabaji pri Nitre. Zmaturoval s vyznamenaním na štátnom reálnom gymnáziu v Ružomberku v roku 1938. Potom začal štúdium teológie, z ktorého však prešiel na Prírodovedeckú fakultu v Brne a neskôr v Bratislave, ktoré ukončil v roku 1944.

V roku 1952 získal titul RNDr. na PriF UK v Bratislave. V roku 1966 dosiahol titul Ing. na VŠE v Bratislave, v r. 1968 sa habilitoval na docenta a v r. 1969 sa stal kandidátom ekonomických vied.

Svoju pedagogickú prax začínal na gymnáziu v Bratislave. Neskôr pôsobil na gymnáziu v Nitre, kde sa stal v r. 1949 riaditeľom. Od r. 1946 do 1953 prednášal externe na Pedagogickej a Prírodovedeckej fakulte UK. V rokoch 1953 – 1959 bol odborným asistentom Katedry matematiky na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave, v rokoch 1959 – 1961 pôsobil na Prírodovedeckej fakulte UK. Od roku 1961 až do odchodu do dôchodku v r. 1982 pôsobil na Katedre matematiky VŠE v Bratislave, v rokoch 1966 až 1973 ako jej vedúci.

Vedecky a odborne sa prezentoval mnohými prácami, najmä z oblasti algebry. Bol autorom desiatok vysokoškolských skrípt, štyroch vysokoškolských učebníc a viacerých článkov vo vedeckých a odborných časopisoch. Na VŠE položil základy odbornej literatúry v predmete matematika, pričinil sa o značný rozsah výučby matematiky a jej aplikácií v ekonomických disciplínach.

Bol členom viacerých vedeckých rád, štátnych a habilitačných komisií. Počas svojho plodného života vychoval stovky učiteľov, inžinierov a ďalších akademicky vzdelaných odborníkov, ktorým odovzdal štafetu vzdelania a múdrosti. Bol človekom so vzácnym vzťahom k ľuďom a ich problémom. Vyznačoval sa veľkou pracovitosťou, absolútnou pamäťou, dobrým srdcom a veselou mysľou. Doc. P. Svätokrížny sa významne zaslúžil pri príprave budúcich ekonómov. Zomrel 15. novembra 1986, pochovaný je v rodnom Cabaji.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5591 955X
* NK ČR: mzk2002145082
* SNK: 156634
* VIAF: 84526855
Boulevard du Général-d'Armée-Jean-Simon
**Boulevard du Général-d'Armée-Jean-Simon** je bulvár v 13. obvode v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno generála Jeana Simona (1912 – 2003).

Dejiny
------

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.

Vznikol v roku 2005 vyčlenením bulváru Masséna v úseku od nábrežia (pont National) k Porte de Vitry (križovatka ulíc *Avenue de la Porte de Vitry* a *Rue de Patay*).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard du Général-d'Armée-Jean-Simon**

Externé odkazy
--------------

* Ulice na stránkách města PařížeArchivované 2020-06-01 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard du Général-d'Armée-Jean-Simon na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Boulevards des Maréchaux v Paríži |
| --- |
| 
* Soult
* Poniatowski
* Général-Jean-Simon
* Masséna
* Kellermann
* Jourdan
* Brune
* Lefebvre
* Victor
* Général-Martial-Valin
* Murat
* Suchet
* Lannes
* Amiral-Bruix
* Gouvion-Saint-Cyr
* Berthier
* Bessières
* Ney
* Macdonald
* Sérurier
* Mortier
* Davout

 |
**Stredná odborná škola obchodu a služieb Dolný Kubín** je stredná odborná škola zameraná na vyučovanie učebných a študijných predmetov zameraných na rôzne služby.

História
--------

História školy siaha do roku 1886. 

Názov školy prešiel mnohými zmenami, ktoré charakterizovali zameranie školy. V roku 1928 sa uvádza ako Obecná učňovská škola v Dolnom Kubíne. Táto bola zreorganizovaná a premenovaná na Odbornú učňovskú školu 2. septembra 1940, kde sa vykonávali tovarišské skúšky v odboroch kolár, zámočník, cukrár, krajčír, mäsiar, murár, kaderník, obuvník, elektrikár. V roku 1944 pribudli odbory klampiar, vodoinštalatér, sklár, tesár, stolár, živnosti, potravinárske a ostatné činnosti.

S príbuznými odbormi sa v 50. rokoch utvorila Učňovská škola. V 80. rokoch, keď sa škola nazývala Stredné odborné učilište služieb, pribudlo k SOU Osobitné odborné učilište od 1. 9. 1985 pre žiakov z osobitných škôl.

Dňa 2. septembra 1991 bola zriadená Dievčenská odborná škola so zameraním na obchod a podnikanie. S účinnosťou od 1. septembra 1993 bola zriadená pri škole Hotelová akadémia.

Dňom 1.septembra 2000 vzniká Združená stredná škola hotelových služieb a obchodu a od 1.9. 2002 nadobúda názov Združená stredná škola služieb a obchodu Dolný Kubín.

Posledná zmena názvu našej školy prebehla 1. 1. 2009 na dnešný názov **Stredná odborná škola obchodu a služieb**

Možnosti štúdia
---------------

| odbor | dĺžka štúdia |
| --- | --- |
| hotelová akadémia (študijný odbor) | 5 rokov |
| kozmetik (študijný odbor) | 4 roky |
| čašník, servírka (študijný odbor) | 4 roky |
| operátor drevárskej a nábytkárskej výroby (študijný odbor) | 4 roky |
| obchodný pracovník (študijný odbor) | 4 roky |
| hostinský (učebný odbor) | 3 roky |
| inštalatér (učebný odbor) | 3 roky |
| kaderník (učebný odbor) | 3 roky |
| murár (učebný odbor) | 3 roky |
| stolár (učebný odbor) | 3 roky |

Externé odkazy
--------------

* www.zssdk.edu.sk- oficiálna stránka školy

Súradnice: 49°12′33″S 19°16′59″V﻿ / ﻿49,209223°S 19,283074°V﻿ / 49.209223; 19.283074
Ing. **Jozef Hanker**, CSc. (\* 11. september 1934, Pezinok) je vedecký pracovník a bývalý poslanec SNR a NR SR za HZDS.

Biografia
---------

Jozef Hanker bol zvolený za poslanca SNR za HZDS v parlamentných voľbách v roku 1992 v západoslovenskom volebnom kraji. Bol členom národohospodárskeho a rozpočtového výboru parlamentu. V roku 1992 hlasoval za Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR, ako aj za Ústavu SR. V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 kandidoval za koalíciu HZDS – RSS, ale nebol zvolený. Následne pôsobil ako riaditeľ Výskumného úradu práce, sociálnych vecí a rodiny v Bratislave. Do parlamentu nastúpil ako náhradník v decembri 1995 za Jána Tužinského, ktorý bol vtedy ústredným riaditeľom Slovenského rozhlasu, a ktorý sa v súvislosti s prijatým ústavným zákonom o konflikte záujmov rozhodol vykonávať funkciu riaditeľa rozhlasu. V parlamente nahradil Jána Tužinského v zahraničnom výbore. Poslancom bol do konca volebného obdobia v roku 1998. V roku 1998 mu bol udelený Rad Andreja Hlinku I. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2016-01-31]. Dostupné online. Archivované 2016-02-01 z originálu.
Letecký pohľad na Kolomenskoje, uprostred chrám Nanebovstúpenia
**Kolomenskoje** (rus. Коломенское) je múzeum v prírode nachádzajúce sa na juhovýchodnom predmestí Moskvy. Plocha areálu je 390 hektárov.

Dejiny
------

Prvá písomná zmienka o dedine Kolomenskoje pochádza z roku 1339. Od 16. storočia si strategické návršie nad riekou Moskvou neďaleko dôležitej cesty do mesta Kolomna (odtiaľ názov) vybrali ruskí cári za letní sídlo. V roku 1532 bol na počesť narodenia následníka trónu, známého neskôr ako Ivan Hrozný, vybudovaný unikátny chrám Nanebovstúenia Krista (ľudovo *Biely stĺp*), ktorý je od roku 1994 na zozname svetového dedičstva UNESCO. V Kolomenskom vyrástlo množstvo významných stavieb a bol tiež vybudovaný výstavný lesopark, ale po prenesení hlavného mesta do Petrohradu stratilo sídlo na význame. V roku 1923 bolo miesto vyhlásené za pamiatkovú rezerváciu, kam boli postupne prenesené ukážky historickej architektúry z celého Ruska. V roku 1960 bolo Kolomenskoje pripojené k Moskve. V roku 2010 bol znovuvybudovaný drevený cársky palác, zničený v 18. storočí. Skanzen je obľúbeným cieľom výletov, konajú sa tu rôzne kultúrne a spoločenské akcie, napr. celoruský festival medu.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Park Archivované 2012-02-01 na Wayback Machine
* Czech Press Archivované 2016-03-04 na Wayback Machine
* Múzeum Kolomenskoje

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kolomenskoje na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Ruské pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Centrálna Sichote-Aliň
* Kuršská kosa
* Komplex monastiera Ferapontov
* Zlaté hory na Altaji
* Kolomenskoje
* Kazaň (historický a architektonický komplex kazanského Kremľa)
* Drevené chrámy v Kižskom Pogoste
* Bajkalské jazero
* Derbent (citadela, staré mesto a pevnosť)
* Velikij Novgorod (historické pamiatky mesta)
* Moskovský kremeľ a Červené námestie
* Novodievčí monastier
* Petrohrad (historické centrum)
* Solovecké ostrovy
* Struveho geodetický oblúk
* Sergijev Posad
* Uvs Nuur
* Komi
* Sopky Kamčatky
* Zapadnyj Kavkaz
* Pamiatky v meste Vladimír a Suzdaľ
* Prírodný systém na Wrangelovom ostrove
* Jaroslavľ
* Plató Putorana
* Prírodný park Lenskije stolby
* Historický a archeologický komplex Bolgaru
* Krajina Daurie
* Chrám a kláštor Zosnutia presvätej Bohorodičky v Svijažsku
* Kostoly pskovskej školy architektúry
* Petroglyfy pri Onežskom jazere a Bielom mori
* Astronomické observatória Kazanskej federálnej univerzity

 | Vlajka Ruska |
Doc. Ing. **Jozef Zvara**, CSc.(\* 17. júl 1925 – † 29. február 2004) bol slovenský architekt a vysokoškolský pedagóg. Bol odborníkom v oblasti betónových konštrukcií a mostov.

Život
-----

V rokoch 1944 až 1947 pôsobil ako technik a stavbyvedúci pri rekonštrukciách inžinierskych sietí. Následne do roku 1952 študoval na Stavebnej fakulte Slovenskej technické univerzity v Bratislave, kedy školu ukončil ziskom vysokoškolského diplomu stavebného inžiniera. Následne sa stal odborným asistentom na svojej fakulte na katedre Betónových konštrukcií a mostov. V roku 1962 sa habilitoval a získal titul docenta. Aj v nasledujúcich rokoch pôsobil na tej istej katedre a to až do roku 1994, kedy sa na osem rokov (do roku 2002) stal zástupcom šéfredaktora a výkonným redaktorom odborného periodika nazvaného *Inžinierske stavby*.

Dielo
-----

Zvara sa podieľal na týchto stavbách: 

* cementáreň v Bystrom
* papiereň v Hencovciach
* Pamätník SNP v Banskej Bystrici
* Observatórium na Lomnickom štíte
* most cez Váh v Seredi
* most cez Váh v Ľubochni
* Most SNP cez Dunaj v Bratislave
* Most Lanfranconi cez Dunaj v Bratislave

Bol autorom či spoluautorom celého radu vysokoškolských učebníc a skrípt, celkovo publikoval vyše 100 publikácií, prednášal aj v zahraniční a bol autorom viacerých posudkov.

Referencie
----------

1. ↑  Ivan Baláž, Yvona Koleková, Michal Kováč, Tomáš Živner. *Torsion at SNP Bridge in Bratislava* [online]. sciencedirect.com, 2016, [cit. 2021-07-26]. 8 Dostupné online. ISSN 1877-7058
2. 1 2   fib-sk.sk, [cit. 2021-06-25]. Dostupné online.
3. ↑  prof. Ing. Viera Medelská, DrSc. *Doc. Ing. Jozef Zvara – nedožité 80-tiny* [online]. Slovenská komora stavebných inžinierov, 2005, [cit. 2021-06-25]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jozef Zvara na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * NK ČR: jx20041124025
* SNK: 205415
* VIAF: 84310453
Ratrak PistenBully PB 240 D
**Snežné pásové vozidlo** alebo **snehové pásové vozidlo** je špeciálne pásové vozidlo, určené najmä na pohyb po snehovej vrstve. 

Hlavné druhy sú **snežná rolba** (alebo **rolba**), **snežný ratrak** (alebo **ratrak**, **pásové vozidlo na úpravu snehu**) a snežný skúter. Výrazy rolba aj ratrak sú odvodené od značky výrobku (Rolba a Ratrac). Kým definícia snežného skútra je jasná, použitie termínov rolba a ratrak a podobne nie je ustálené. V praxi sa výrazy rolba a ratrak a termín snežné pásové vozidlo zvyknú zamieňať; podľa slovníkov je rolba vozidlo na dopravu po snehu, kým ratrak vozidlo na úpravu snehu (podľa *Veľkého slovníka cudzích slov* je rolba pásové vozidlo používané na dopravu v snehu a ratrak je „s valcovacími prívesmi na úpravu snehových lyžiarskych terénov", podľa *Slovníka cudzích slov - akademického* je rolba definovaná ešte užšie len ako „horské pásové vozidlo na dopravu po snehu značky Rolba" a ratrak je definovaný rovnako ako vo *Veľkom slovníku cudzích slov*); ale napr. v Nariadení vlády SR 222/2002 Z.z. je slovo rolba zrejme stotožnené s „pásovým vozidlom na úpravu snehu" (čo je pôvodne preklad anglického "piste caterpillar" z európskeho práva) teda s ratrakom.

Ratrak
------

Ratrak (teda pásové vozidlo na úpravu snehu) je podobne ako lyžiarsky vlek a snežné delo, dôležitým vybavením zjazdovky. Povrch vyťaženej zjazdovky je potrebné niekoľkokrát denne upravovať. Ratraky na úpravu zjazdoviek používajú radlicu a špeciálny príves na zarovnanie.
Ratrak na úpravu bežeckých tratí za sebou ťahá zaťažený príves s lyžinami, ktoré vytvárajú bežeckú stopu.

Iné snežné pásové vozidlo
-------------------------

Ostatné snežné pásové vozidlá sa typicky používajú na dopravu po zasnežených územiach - horách alebo severských oblastiach. Pred ich rozšírením sa na dopravu v zasnežených horách používali na podobné účely prevažne sane ťahané ručne alebo koňmi. Snežné pásové vozidlá sú typicky schopné pohybu aj po strmých svahoch.

Výrobcovia ratrakov a rolieb
----------------------------

* Rolba vyrába tieto špeciálne vozidlá od roku 1973.
* Kässbohrer (Pisten Bully)
* Lavina
* Prinoth
* Leitner
* Stahl
* Turbotrac

Referencie
----------

1. ↑  rolba. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 5. revid. a dopl. vyd. Bratislava – Prešov : SAMO, 2008. 1184 s. ISBN 978-80-89123-07-0. S. 961.
2. ↑  ratrak. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 5. revid. a dopl. vyd. Bratislava – Prešov : SAMO, 2008. 1184 s. ISBN 978-80-89123-07-0. S. 930.
3. ↑  rolba. In. *Slovník cudzích slov (akademický)*, 2005. dostupné online
4. ↑  tatrak. In. *Slovník cudzích slov (akademický)*, 2005. dostupné online

Pozri aj
--------

* Snežné delo
* Snežný skúter

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Snežné pásové vozidlo**
**Learchos** alebo **Liarchos** (starogr. *Λέαρχος, Λίαρχος* – *Learchos, Liarchos*, lat. *Learchus*) je v gréckej mytológii syn orchomenského kráľa Athamanta.

Matkou Learcha a jeho brata Melikerta bola Inó, druhá manželka kráľa Athamanta. Ich šťastný rodinný život však netrval dlho, lebo bohyňa Héra zo žiarlivosti na svojho manžela Dia zoslala na kráľa Athamanta šialenstvo, pretože so svojou manželkou Inou vzali do opatere malého boha Dionýza, plod lásky Dia a jeho milenky Semely. Pomätený kráľ potom zabil svojho syna Learcha. Ohrozoval aj Melikerta, ale Ino ho chytila do náručia a skočila s ním do mora. Bohovia ich však oboch zachránili a navyše z nich urobili morských bohov. Ino ako bohyňa prijala meno Leukothea a z Melikerta sa stal Palaimón.

Z Ino sa stala ochrankyňa plavcov, ochotná vždy pomôcť topiacim sa. Jej aj jej synovi grécki i rímski námorníci preukazovali úctu až do kresťanských čias.

Referencie
----------

1. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 3,4,3.
2. ↑  Ovidius, *Fasti*, 6,473.
3. ↑  Ovidius, *Metamorphoses*, 4,512.
4. ↑  Ovidius, *Metamorphoses*, 4,581.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Learchos na českej Wikipédii.*
**Jozef Vrabec** (\* 1. apríl 1887, Žilina † ?) bol slovenský legionár, politik, odborár a publicista v období medzivojnového Česko-Slovenska. 

Po vzniku Česko-Slovenska patril k zakladateľom Slovenskej ľudovej strany. Pôsobil na pozícii trenčianskeho župného tajomníka strany. V parlamentných voľbách v roku 1920 je zvolený za poslanca Národného zhromaždenia. V týchto voľbách ľudová strana išla v koalícii s Česko-slovenskou stranou ľudovou. V rámci ľudovej strany patril do jej kresťansko-sociálneho krídla. Zakladal celoslovenskú ľudácku odborovú organizáciu, ktorú istý čas aj viedol. V októbri 1922 sa pre svoje ideologické rozpory s Andrejom Hlinkom a jeho stranou rozišiel. Volebný súd nevyhovel návrhu jeho materskej strany a nebol zbavený mandátu a v snemovni sprvu pôsobil ako nezaradený poslanec. Zakladá aj svoju vlastnú kresťansko-sociálnu stranu, ktorá však väčší ohlas nezaznamenala. 26. marca 1924 vstúpil do poslaneckého klubu Česko-slovenskej národnej demokracie.

V roku 1931 Jozef Vrabec vybudoval v budove železničnej stanice Poprad novú reštauráciu v hodnote 70.000 vtedajších korún.

Referencie
----------

1. ↑  NASKE, Miloslav. *Národní shromáždění republiky Československé: poslanecká sněmovna - senát, národní výbor, revoluční národní shromáždění*. Jičín : Nákladem a tiskem firmy Šmejc a spol. 1924. S. 159.
2. ↑   Veľké víťazstvo ľudovej strany. *Slovák*, 1920-04-29, roč. II, čís. 83, s. 1.
3. ↑   Z organizácie ľud. strany. *Slovák*, 1920-01-20, roč. II, čís. 7, s. 2.
4. ↑   *Poslanecká snemovňa (1920 - 1925): Register - menný* [online]. nrsr.sk, [cit. 2023-11-12]. Dostupné online.
5. ↑   *Národní shromáždění republiky československé v prvém desítiletí*. Praha : [s.n.], 1928. Dostupné online. S. 1138. Archivované z originálu.
6. ↑   Nová reštaurácia na stanici v Poprade. *Slovák*, 1931-11-15, roč. XIII, čís. 258, s. 6.
Súradnice: 48°09′36″S 17°04′56″V﻿ / ﻿48,160031°S 17,08227°V﻿ / 48.160031; 17.08227

Slovenský národný archív
**Slovenský národný archív** (v minulosti **Štátny ústredný archív**) je najväčší verejný archív na Slovensku. Jeho poslaním je preberanie, ochrana a vedecké spracúvanie archívnych dokumentov. Zároveň je hlavným školiacim pracoviskom archívnictva na Slovensku. Slovenský národný archív bol zapojený do digitalizácie kultúrneho dedičstva Slovenska, vzniknutý digitálny obsah je sprístupnený na portáli Slovakiana. 

Sídli v Bratislave na Drotárskej ceste 42. Architektom jeho budovy bol Vladimír Dedeček.

  

  

```
Reftia 
```

1. 1 2  NÉMETH, Jana. *Vladimír Dedeček – architekt, ktorý sa nebál radikálnych riešení* [online]. Denník N, 2016-01-07, [cit. 2016-06-21]. Dostupné online.
2. ↑   Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, [cit. 2016-06-21]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Slovenského národného archívu
* Slovakiana - domovská stránka
***Večery*** (hol. *De avonden*) je román Gerarda Reveho z roku 1947.

Hlavný predstaviteľ, Frits van Egters je mladý muž z čerstvej povojnovej generácie, reprezentujúci mestskú omladinu vzdorujúcu rodičom no neschopnú sa odtrhnúť od ich permanentnej starostlivosti. Je neurotickým a egocentrickým mužom hľadajúcim seba samého, no neochotným si tento fakt priznať.

Kniha nerozpráva plynulý príbeh, nemá štandardný dej s určitým spádom. Čitateľ sa jej prostredníctvom dostáva do desiatich dní Fritsa van Egtersa, rozdelených do desiatich samostatných kapitol.

Sám Reve Večery označil za formu osobnej terapie z momentálnej depresie. Zrejme ani sám neočakával, že z jeho úniku z vlastnej hlavy sa stane renomované dielo a klasika modernej nizozemskej literatúry.

V roku 1989 bol podľa románu natočený film *De Avonden*, ktorý režíroval holandský režisér Rudolf van den Berg.

Referencie
----------

1. ↑

Externé odkazy
--------------

* Recenzia na webe iLiteratura (po česky)
**DC Shoes** je americká spoločnosť, ktorá sa špecializuje na výrobu obuvi pre extrémne športy, skejtbording, snoubording, rovnako ako vyrába snoubordy, tričká, rifle, šiltovky a bundy. Spoločnosť bola založená v roku 1993 Kenom Blockom a Damonom Wayom a sídli v Huntington Beach v Kalifornii.

Dňa 8. marca 2004 bola spoločnosť DC Shoes kúpená spoločnosťou vyrábajúcou športové oblečenie Quiksilver za 87 miliónov amerických dolárov. DC Shoes sa presťahovala zo svojho pôvodného sídla vo Viste v Kalifornii do Huntington Beach v roku 2010.

Referencie
----------

1. ↑  Putting Your Best Foot Forward
2. ↑  DC Shoes OKs $87 Million Offer from California Surf-Apparel Maker. *The San Diego Union-Tribune*. March 9, 2004.
3. ↑  HAMANAKA, Kari. Big Apparel Makers Post 5% Increase in Local Jobs. *Orange County Business Journal*, 6. jún 2011, roč. 34, s. 31.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **DC Shoes**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku DC Shoes na anglickej Wikipédii.*
**Jaromír Weis** (\* 15. august 1924, Zvolen – † 15. máj 1984, Banská Bystrica) bol slovenský strojný inžinier a vynálezca.

Rodina
------

* otec Augustín Weis
* matka Anna rod. Sládková

Životopis
---------

Študoval na SPŠ strojníckej v Brne, 1945 – 1949 na Strojníckej fak. SVŠT v Bratislave, 1949 Ing. Technický úradník a konštruktér na viacerých miestach Slov. Pomocný montér Stavomontáží v Banskej Bystrici (1951 – 1953). Vedúci pracovník Výskumno-vývojového ústavu pozemného staviteľstva v Banskej Bystrici (1968 – 1973). Zameriaval sa na vývoj strojnotechn. zariadení pre panelárne, zariadení na výrobu najmä vertikálnych batérií (tzv. Weisove batérie). Konštruktér prvej čs. linky na výrobu panelov vo Vaňove i prvej čs. linky na výrobu stropných panelov. Autor vyše 50 čs. patentov (z toho 12 uplatnených aj zahraničí), najmä na priebežnú výrobu stavebných prvkov, mostových segmentov a i. Hlavný tvorca letmej montáže mostov na diaľnici Podtureň-Hybe a Mosta SNP v Bratislave.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Obežné koleso Peltonovej turbíny
Pôsobenie prúdu vody na lopatku Peltonovej turbíny
**Peltonova turbína** je rovnotlaková vodná turbína. Je vhodná pre vodné diela, ktoré využívajú veľký spád. Medzi jej charakteristiky patrí stála účinnosť v širokom rozsahu zaťaženia (25 % - 100 %), ktorá dosahuje až 91 %.

Popis
-----

Na obvode obežného kolesa Peltonovej turbíny sú lopatky v tvare dvojitej lyžice, v strede rozdelenej ostrím. Voda je prostredníctvom rozvádzača zakončeného dýzou privádzaná tesne ku kolesu tak, aby prúd vody ostrekoval lopatky v tangenciálnom smere oproti ostriu lopatky. Ostrie lopatky rozdelí prúd vody na dve časti, aby bolo silové pôsobenie na lopatku symetrické a kompenzovali sa navzájom reakčné sily pôsobiace v smere osi turbíny. Každá z vnútorných častí lopatky, vďaka svojmu tvaru zmení smer prúdenia vody, čo vyvolá silové pôsobenie na lopatku, ktorého tangenciálna zložka pôsobí v smere otáčania obežného kolesa. Aby bola účinnosť premeny energie čo najvyššia, na vonkajšej hrane lopatiek býva výrez, ktorý umožní prisunúť ústie dýzy čo najbližšie k lopatkám.

Rozvádzačov môže byť aj viac ako jeden, v tom prípapde sú rozmiestnené rovnomerne po obvode obežného kolesa. Peltonova turbína využíva na reguláciu výkonu dva spôsoby. Prvým je odkláňanie prúdu vody mimo obežného kolesa a druhým je uzatváranie dýzy.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Peltonova turbína**

Zdroje
------

* DVOŘÁK, Rudolf, a kol. *Stroje. Pre 3. ročník SPŠS.*. Bratislava : Nakladateľstvo Alfa, n.p. 1970. 312 s.
Logo hnutia Attac
Stánok rakúskeho hnutia Attac na Volksstimmefeste vo Viedni
Mapa pobočiek hnutia Attac
**Attac** (celým názvom *Association pour la Taxation des Transactions financières et pour l'Action Citoyenne*, voľne preložené: *Združenie pre zdanenie finančných transakcií a pre občianskú akciu*) je medzinárodná alterglobalizačná mimovládna organizácia, ktorá požaduje, aby bola na špekulácie s cudzími menami uložená Tobinova daň. Sám James Tobin sa však od tohto hnutia dištancoval.

Organizácia bola založená v Paríži 3. júna 1998. Jej vznik inšpiroval Ignacio Ramonet, ktorí v mesačníku *Le Monde diplomatique* publikoval článok o tom, že forex generuje značné príjmy, ktoré nie sú predmetom žiadnych daňových povinnosti. Attac tiež odmieta existenciu daňových rajov, a vyzýva vlády, aby prijali opatrenia proti daňovým únikom, ktoré by umožnili financovanie množstva sociálnych programov. Má regionálne pobočky v 38 krajinách sveta. V jej logu je symbol percenta, odvolávajúc sa na úsilie zaviesť Tobinovu daň vo výške najmenej jedno percento. Vystupuje proti politike Svetovej obchodnej organizácie a požaduje oddlženie rozvojových krajín. Hnutie tiež kritizovalo postup Európskej centrálnej banky pri sanácii bánk počas globálnej finančnej krízy z roku 2008.

V roku 2013 bola spoločnosť Nestlé a bezpečnostná agentúra Securitas AG usvedčené, že zbierali kompromitujúce materiály na aktivistov hnutia Attac. Švajčiarsky súd postihnutým aktivistom priznal finančnú náhradu.

V apríli 2015, hnutie zvolalo rozsiahle medzinárodné demonštrácie proti prijatiu zmluvy TTIP.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2016-09-28]. Dostupné online. Archivované 2015-04-11 z originálu.
4. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Attac**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2016-09-17 na Wayback Machine