recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pelecanimimus** bol malý, 2 až 2,5 m dlhý všežravý dinosaurus. Známy je z nekompletnej kostry zahrňujúcej lebku a odtlačky kože. Žil pred približne 130 miliónmi rokov na území dnešného Španielska. Jediný druh je **Pelecanimimus polyodon**.

Opis
----

Pelecanimimus patril medzi primitívne pštrosom podobné dinosaury (Ornithomimosauria). Na rozdiel od vyspelých druhov, ktoré postupným vývojom dospeli ku strate zubov, bol Pelecanimimus obdarený mimoriadne veľkým počtom zubov – 220, čo je najviac spomedzi všetkých členov Theropoda. Hlavnými črtami tela už pripomínal neskorších príbuzných. Disponoval ľahkou stavbou tela, nízkou hlavou, pomerne dlhými prednými končatinami a silnými, na beh prispôsobenými zadnými končatinami. 

Rodové meno Pelecanimimus, v preklade znamenajúce „imitátor pelikána", dostal vďaka tomu, že jeho mimoriadne pretiahnutá hlava pripomínala hlavu pelikána, čím sa však podobnosti ešte nekončia. Odtlačky kože dokonca okrem jemného hrebeňa na hlave totiž naznačujú aj existenciu kožného vaku na hrdle, obdobného, aký majú dnešné pelikány.
**Anna K** (\* 4. január 1965, Vrchlabí, Česko-Slovensko) vlastným menom **Lucianna Krecarová** je česká speváčka a skladateľka. Narodila sa v krkonošskom Vrchlabí, vyrastala v neďalekom Špindlerovom Mlýne a na Vrbatově boudě. Pred odchodom do Prahy pretekovo lyžovala za lyžiarsky oddiel TJ Slovan Špindlerův Mlýn.

Umelecká dráha
--------------

Do povedomia českého publika sa uviedla rolou Pachoľaťa v hre *Kytice* divadla Semafor Jiřího Suchého už v ôsmich rokoch.

Napriek tomu že jej prvý album *Já nezapomínám* (ktorého titulný duet naspievala s Láďom Křížkom) nebol prijatý kritikou príliš pozitívne, mal veľký komerčný úspech (predalo sa ho 20 000 kusov).

Na albume *Amulet* sa autorsky podieľali P.B.CH (Wanastowi Vjecy), Oskar Petr a na niektorých piesňach sa spolu podieľala aj Anna K. Pre natáčanie dosky bol potom vybratý kolektív vynikajúcich hudobníkov – David Koller z kapely Lucie, Bradley Stratton z kapely Cirkus Praha a ďalší. Tento album bol prijatý kritikou omnoho pozitívnejšie, nemal však komerčný úspech predošlej dosky.

*Nebe*, v poradí tretí album Anny K. a rovnomenný hit, znamenalo podstatnú zmenu pre hudobný vývoj speváčky. Album natočený po prvýkrát vlastnou kapelou bol kritikou pozitívne prijatý a Anna K. získala tri nominácie Gramy. Z tejto súťaže si Anna K nakoniec odniesla víťazstvo v kategóriách Najlepšia speváčka a za titulnú pieseň Najlepšia pieseň. V produkcii Jana P. Muchowa sa na doske autorsky podieľali Tomáš Vartecký (Kurtizány z 25. avenue) a Filip Horáček (Prohrála v kartách).

V roku 2005 podnikla svoje prvé hudobné turné po 13 českých a moravských mestách v rámci svojho albumu Noc na Zemi.

Diskografia
-----------

* *Já nezapomínám* (dátum vydania: 1993, vydavateľstvo: Popron music)
* *Amulet* (dátum vydania: 1995, vydavateľstvo: B&M Music)
* *Nebe* (dátum vydania: 1999, vydavateľstvo: BMG)
* *Stačí, když se díváš* (dátum vydania: 2001, vydavateľstvo: B&M Music)
* *Musím tě svést* (dátum vydania: 2002, vydavateľstvo: B&M Music)
* *Noc na zemi* – limitovaná edícia (dátum vydania: 2004, vydavateľstvo: Universal Music)
* *Noc na zemi* (dátum vydania: 2005, vydavateľstvo: Universal Music)
* *Večernice* (dátum vydania: 2006, vydavateľstvo: Universal Music)
* *Best of 93-07* (dátum vydania: 2007, vydavateľstvo: Universal Music)
* *Relativní čas* (dátum vydania: 2011, vydavateľstvo: Universal Music)
* *Poprvé akusticky* (dátum vydania: 2014, vydavateľstvo: Universal Music)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Anna K na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* www.anna-k.cz – Oficiálna stránka speváčky
* www.myspace.com/AnnaKczech – myspace profil

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5877 8131
* NK ČR: mzk200216164687
* SNK: 150133
* VIAF: 84535783
**Albatros sťahovavý** (*Diomedea exulans*) je vták z čeľade albatrosovité (*Diomedaedae*). Je morským vtákom s najväčším rozpätím krídel. Jeho výška je 1,1 metra. Rozpätie krídel je 3 metre a viac. Ich hmotnosť je 18,5 kilogramov. Farba tela albatrosa je biela s čiernymi krídlami a ružovým nosom s ružovými nohami.

Telo
----

Zobák je rovný ale na konci má háčik. Hlava je malá a je zakončená opereným chvostom. Krídla sú dlhé rovné, iba na konci sa krížia. Má tenké nohy bez akéhokoľvek operenia, tri prsty s malými pazúrikmi a blanami. Má maličkú lebku s veľkým zobákom. Má dlhú chrbticu zakončenú malým chvostíkom prejdenú cez bedrovú kosť. Má päť kostí v tvare oblúka zakončené akoby kosteným hákom. Má stehennú kosť a píšťalu rozdelenú na dve časti: píšťala kolenová a píšťala pätová. Má tri ostré prsty a ostroh.

Potrava
-------

Albatros sťahovavý požiera hlavne chobotnice, kôrovce a menšie druhy rýb, vyhľadáva aj uhynuté morské živočíchy plávajúce na hladine.

Rozmnožovanie
-------------

 *Diomedea exulans* 
Rozmnožovanie môže trvať aj 5 – 6 rokov, kvôli vzájomnému spoznaniu. Začína sa to tak že vydávajú zvuky klepotaním ich zobákov a tancovaním. Potom sa prilepia jeden na druhého a pária sa. Samica nakladie jedno vajíčko. Keď je mu 9 mesiacov opustia ho rodičia. Keď už vyrastie na takmer dospelca, roztiahne krídla a prvýkrát skúša lietať.

Všeobecné informácie
--------------------

Rozpätie krídel albatrosa sťahovavého môže dosiahnuť až 3,6 metra. Albatrosy obývajú otvorené more. Prúdenie vzduchu využívajú na plachtenie. Bez jediného mávnutia krídel nasledujú albatrosy v neustálom stúpavom a klesavom lete lode na šírom mori. Len pri úplnom bezvetrí alebo pri love rýb sa spúšťajú na vodu. Aby sa mohli vzniesť, potrebujú prúdenie vzduchu aj na súši, aj na mori. Ak im prúdenie nestačí, pomáhajú si behom. Niekoľko rokov neúnavne putujú, kým sa usadia na jednom z početných ostrovov kvôli mláďatám.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Albatros sťahovavý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Albatros sťahovavý**
**UPC Broadband** je európska komunikačná spoločnosť, ktorú vlastní Liberty Global a je aktívna vo Švajčiarsku a na Slovensku a ďalších krajinách. Poskytuje káblovú televíziu, internet a telefónne služby. Bola založená v roku 1995 ako *United Philips Cable* v Amsterdame. So stabilnými tržbami okolo 50 miliónov eur od roku 2018 bolo UPC šiestym najväčším podnikom v oblasti telekomunikácií na Slovensku v roku 2023. Ich televíziu si platí 134-tisíc slovenských domácností.

Referencie
----------

1. ↑   *UPC BROADBAND SLOVAKIA, s.r.o. - zisk, tržby, hospodárske výsledky a účtovné závierky* [online]. www.finstat.sk, [cit. 2023-07-14]. Dostupné online.
2. ↑   *Databáza firiem a organizácií | FinStat.sk* [online]. www.finstat.sk, [cit. 2023-07-14]. Dostupné online.
3. ↑  VÁVRA, Radovan. *Diváci si môžu vydýchnuť: Markíza sa dohodla s UPC, čaká ich ďalšie prekvapenie* [online]. Mediaklik.sk, 2023-06-29, [cit. 2023-07-14]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* chello
* Magio
Súradnice: 08°03′J 34°53′Z﻿ / ﻿8,050°J 34,883°Z﻿ / -8.050; -34.883

**Recife** je prístavné mesto na severovýchode Brazílie, hlavné mesto štátu Pernambuco. V meste žije asi 1,56 milióna obyvateľov, celá metropolitná oblasť má 3,77 milióna obyvateľov.

Klimatické podmienky
--------------------

Mesto a celý štát Pernambuco sa rozkladá neďaleko rovníka v blízkosti pobrežia Atlantického oceánu. Podnebie je tropické s priemernou letnou teplotou okolo 28 °C a priemernou zimnou teplotou 25 °C. Priemerný ročný úhrn zrážok činí asi 2 000 mm.

Dejiny
------

Prvá portugalská osada bola na mieste dnešného Recife založená už v roku 1537.

Demografia
----------

V metropolitnej oblasti Recife žilo v roku 2009 celkovo 3 768 902 obyvateľov. Z toho bolo 1 958 358 Kreolov (52,9 %), 1 428 972 belochov (38,6 %), 296 160 černochov (8,0 %) a 14 808 ázijcov (0,4 %).

Partnerské mestá
----------------

* Portugalsko  Porto, Portugalsko, 1987
* Francúzsko  Nantes, Francúzsko, 2003
* Čína  Kanton, Čína, 2007
* Holandsko  Amsterdam, Holandsko, 1900
* USA  Dallas, Texas, USA, 1948

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Recife na českej Wikipédii.*
**Rechabeám** alebo **Roboam** alebo **Roboám** (hebrejsky:רחבעם Rechav'am) bol prvý kráľ Judského kráľovstva. Vládol v rokoch okolo 931 – 913 pred Kr.
Bol synom kráľa Šalamúna a amonskej princeznej Námy (Naamy).[1] Začal kraľovať keď mal 41 rokov a kraľoval 17 rokov. Jeho tvrdosť voči nárokom severných kmeňov o zmiernenie daní a nútených prác spôsobila hneď na začiatku jeho vlády rozdelenie Izraela na Severné kráľovstvo (Izraelské) a južné Judsko (Južné kráľovstvo). Verné kráľovi zostali len kmene Júda, Benjamín a Simeon a časom sa pridali aj Leviti (Lévijci) (kmeň kňazov, kmeň bez územia), ktorí v dôsledku zavádzania pohanských obradov v Severnom Izraeli utekali do Jeruzalema a jeho chrámu. Izraelský kráľ Jeroboam I. (Jeroboám I.) vtedy zriadil vzdorosvätyne v Beteli (Bét-eli) a Dane (Dáne) na území severných kmeňov.[2]
Okolo roku 926 zaútočil na Judsko faraón Sesak (Šišak), úplne ho vyplienil a vydrancoval aj Jeruzalem a Pánov (Hospodinov) chrám.[3] Potom kráľ Rechabeám (Roboam) opevnil mestá na hraniciach s Filištínskom (dnešná Gaza) a Egyptom. Rechabeám (Roboam) mal 18 manželiek a 60 konkubín.[4] Rechabeámove (Roboamove) manželky boli napr. Mahalata (Machalata) (dcéra Dávidovho syna Jerimota/Jerimóta a Abihaily/Abichaiľ, dcéry Izaiho syna Eliaba/Eliába) a Maácha/Maacha (dcéra Dávidovho syna Absolóna).[5] Rechabeám (Roboam) splodil 28 synov a 60 dcér.

Biblia hodnotí jeho vládu slovami: „Páchal zlo, lebo sa nestaral o to, aby hľadal Pána."[6]
Za vlády Rechabeáma (Roboama) pôsobil v Judsku prorok Semeiáš (Šemaiáš).[7]

Referencie
----------

1. ↑  1 Kr 14,21 (svatepismo.sk)
2. ↑  1 Kr 12,29 (svatepismo.sk)
3. ↑  1 Kr 14,25-26 (svatepismo.sk)
4. ↑  pozri 2 Krn 11,21 (svatepismo.sk)
5. ↑  pozri 2 Krn 11,18-20 (svatepismo.sk)
6. ↑  2 Krn 12,14 (svatepismo.sk)
7. ↑  porov. napr. 2 Krn 12,5 (svatepismo.sk)

Pozri aj
--------

* Knihy kráľov
* Knihy kroník
**Hmyz** bol entomologický časopis na Slovensku, ktorý vychádzal v rokoch 2000-2006. Spočiatku vychádzal 4x ročne, neskôr ako občasník. Jeho formát bol B5, minimálny počet strán jedného čísla 32. 

Entomologický časopis Hmyz chcel populárnou formou priblížiť svet hmyzu. Prinášal články z expedícií, o krajinách, živote ľudí a hmyzu z celého sveta. Predstavoval rôzne skupiny hmyzu a zvláštnosti ich života. V časti "Hmyz a zdravie" sa venoval otázkam zdravia v súvislosti s hmyzom. V radách pre cestovateľov informoval entomológov o rôznych nebezpečenstvách, s ktorými sa môžu na svojich cestách stretnúť. Informoval aj o vplyve hmyzích produktov na naše zdravie, o jedovatom hmyze a podobne. V časopise bolo veľa fotografií hmyzu v jeho prirodzenom prostredí, informácie a skúsenosti z chovu hmyzu, zaujímavosti z dejín entomológie a kapitolky o hmyzích škodcoch. Cena bola 69,- Sk / 59,- Kč za jednotlivé číslo.

Externé odkazy
--------------

* Stránky časopisu
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Pečeň* pozri *Pečeň (rozlišovacia stránka)*.
Ľudská pečeň 
Pečeň ovce
**Pečeň** (iné názvy: **hepar**, hovorovo **pečienka** ; gr. *hepar*; lat. *iecur*, *jecur*) je exokrinná žľaza u stavovcov, vrátane človeka. Hrá dôležitú úlohu pri metabolizme, a preto sa zaraďuje do tráviaceho systému. Slúži na detoxikáciu organizmu, ako zásobáreň glykogénu, tvorbu plazmových bielkovín a tvorbu žlče.

Anatómia
--------

Pečeň u ľudí je exokrinná žľaza (žľaza s vonkajším vylučovaním). Váži priemerne 1,5 kilogramu, preto je najväčším orgánom brušnej dutiny. Nachádza sa v pravej hornej časti brucha, pod pravou klenbou bránice. Čiastočne presahuje až pod ľavú bránicovú klenbu.

Farba pečene je hnedočervená, konzistencia je mäkká a poddajná. Žľaza je krehká, preto pri úrazoch často vzniká prasklina (lek. ruptúra) s masívnym život ohrozujúcim krvácaním.

Tvar pečene je veľmi špecifický, dá sa prirovnať pri pohľade spredu k pravouhlému trojuholníku. Prepona smeruje doľava dolu, kratšia odvesna sa nachádza vpravo a dlhšia odvesna sa nachádza hore (z pohľadu na ľudské telo). Povrch pečene sa delí na časť priľahlú k bránici (lat. *pars diaphragmatica*) a časť priľahlú k ostatným orgánom brušnej dutiny (lat. *pars visceralis*). Na prednej strane sú tieto dve plochy rozdelené ostrou spodnou hranou (lat. *margo inferior*).

Peritoneálny obal pečene (lat. *tunica serosa*) ju pokrýva takmer celú, vbieha do rýh a záhybov a na povrchu prechádza do väzivových závesov pečene: *ligamentum teres hepatis*, *ligamentum falciforme hepatis* a *ligamentum coronarium*. Pod týmto obalom sa nachádza vrstva riedkeho väziva (lat. *tunica subserosa*) a pod ňou samotný väzivový obal pečene (lat. *tunica fibrosa*). Ten je obzvlášť pevný na holej ploche (lat. *area nuda*), ktorá nie je pokrytá *tunica serosa*.

Pečeň je tvorená štyrmi lalokmi. Pravý (lat. *lobus dexter*) je najväčší, ľavý (lat. *lobus sinister*) o niečo menší. Ďalšie dva najmenšie sú chvostový lalok (lat. *lobus caudatus*) a pravouhlý lalok (lat. *lobus quadratus*). Z funkčného hľadiska, kvôli chirurgickým zákrokom na pečeni, je praktické delenie na 8 segmentov, podľa zásobenia cievami a odtoku žlče žlčovými cestami.

Ďalšie odkazy
-------------

* Rádiológia pečene

Zdroje
------

1. ↑   *Spôsoby ochrany pečene* [online]. [Cit. 2020-11-08]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pečeň**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Pečeň****

| * z
* d
* u
Tráviaca sústava |
| --- |
| 
* ústna dutina
* jazyk
* zub
* slinná žľaza
* hltan
* pažerák
* žalúdok
* dvanástnik
* tenké črevo
* slepé črevo
* hrubé črevo
* konečník
* ritný otvor
* pečeň
* žlčník
* podžalúdková žľaza

 | Žalúdok |

| * z
* d
* u
Anatómia človeka |
| --- |
| 
* dýchacia sústava
* endokrinná sústava
* krycia sústava
* miazgová sústava
* nervová sústava
* obehová sústava
* oporná sústava
* pohybová sústava
* rozmnožovacia sústava
* tráviaca sústava
* vylučovacia sústava

 | Ľudská lebka |
**Choconsaurus** (jašter z Villa de Chocón) bol rod vyhynutého sauropódneho dinosaura zo skupiny Titanosauria. Jediný druh je ***Choconsaurus baileywillisi**.*

Popis
-----

Choconsaurus meral na dĺžku okolo 17 metrov, vysoký bol okolo 6 metrov a vážil približne 15 ton. Jeho zvláštnosťou bolo, že krčné stavce sú dosť dlhé, čiže krk nebol tak flexibilný. K jeho ďalším znakom patrí:

* V krčných stavcoch nebol horný okraj tváre zadného kĺbu dobre vyvinutý.
* V prvých stavcoch sú veľmi veľké sekundárne výbežky na oboch stranách hyposfénu.
* Stredný a zadný stavec má ďalší hrebeň umiestnený medzi zadným hrebeňom, ktorý sa tiahne od bočného výčnelku k telu stavca a sekundárny hrebeň prebiehajúci rovnobežne s hlavným hrebeňom.
* Predné stavce chvosta majú výčnelok v zadnom hyposfenickom sekundárnom kĺbe.

Objav
-----

 –Holotypový exemplár sa našiel vo vrstve súvrstvia Huincul v provincii Neuquén v Argentíne z konca obdobia Cenomanu (pred 97 93 mil. rokov). Je uložený v paleontologickej zbierke múzea Ernesta Bachmanna vo Villa El Chocón a pozostáva z čiastočnej kostry bez lebky. Zachovali sa stavce krku, chrbta, chvosta a časti končatín.

Život
-----

Tam, kde sa dnes našli pozostatky tohto dinosaura, bol veľký poloostrov na juhu Južnej Ameriky. Na jeho juho-východe boli dobré klimatické podmienky a vďaka tomu sa tam darilo aj veľkým zvieratám. Ďalšie bylinožravce zo súvrstvia Huincul, ktoré sa s Choconsaurom delili o potravu boli Anabisetia, Limaysaurus, Cathartesaura či jeden z najväčších dinosaurov Argentinosaurus. Taktiež tam žili predátory, ale nie všetky vedeli tohto stredne veľkého sauropóda ohroziť. Medzi dravce, ktoré ho dokázali uloviť, patrili napríklad Mapusaurus, Giganotosaurus, Skorpiovenator, Aoniraptor alebo Taurovenator.

Referencie
----------

1. ↑  CALVO, Jorge O.. *A New Titanosaur Sauropod from the Upper Cretaceous of Patagonia, NeuquéN Province, Argentina* [online]. researchgate.net, 2017-01-01, [cit. 2020-10-14]. Dostupné online.

Zdroje
------

* Česká wikipédia o Choconsaurovi
* Anglická wikipédia o Choconsaurovi
* Francúzka wikipédia o Choconsaurovi
* Holandská wikipédia o Choconsaurovi


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o ZemiBiologický portál |
Chodník pre cyklistov v Mimoni
**Chodník pre cyklistov** (**cestička pre cyklistov**, **cyklistický chodník**, **cyklistická cesta**, **cyklochodník**, **cyklocesta**) je pozemná komunikácia alebo jej jazdný pás (nie len jazdný pruh) vyhradený dopravnou značkou pre jazdu na bicykli. Je určený len pre cyklistickú dopravu. Automobilová a motocyklová doprava je z nej vylúčená.

**Chodník pre chodcov a cyklistov** je oproti obyčajnej cykloceste prístupný tiež chodcom.

Chodník pre cyklistov môže byť tiež doplnený vodorovným dopravným značením (šípky, pozdĺžne čiary, priechody pre chodcov cez cestu) a môže na ňu nadväzovať prejazd pre cyklistov. V niektorých prípadoch býva pred dopravno kolíznym miestom (kríženie s pozemnou komunikáciou a pod.), kde nie je zaistený bezpečný prejazd cyklistov, chodník pre cyklistov ukončený, prípadne doplnený značkou prikazujúcou zosadnúť z bicykla, a za týmto miestom je označený znovu začiatok cyklotrasy.

Chodníky pre cyklistov sú veľmi rozšírené v niektorých západoeurópskych štátoch.

Ak nie je pruh pre cyklistov od vozovky pre ostatné cestné vozidlá oddelený fyzicky (obrubníkom, deliacim pásom, pásom zelene atď.), ide spravidla len o tzv. vyhradený jazdný pruh pre cyklistov, nie o chodník pre cyklistov. Vzťahujú sa na neho obdobne tie ustanovenia pravidiel cestnej premávky, ktoré boli písané v prvom rade pre jazdný pruh vyhradený pre autobusy alebo trolejbusy mestskej hromadnej dopravy.

Pojem chodník pre cyklistov je nutné rozlíšiť od cyklotrasy, ktorá znamená orientačné smerové vedenie cyklistov a môže byť vedená ako po chodníkoch pre cyklistov, tak i po vhodných komunikáciách spoločných s cestnou dopravou.

Galéria
-------

* Príkazová dopravná značka C7 „Cestička pre cyklistov" prikazuje cyklistom použiť v danom smere takto označený pruh alebo chodník. Pruh alebo chodník môže použiť aj osoba vedúca bicykel.
* Vodorovné dopravné značenie (V 14) chodníka pre chodcov a cyklistov
* Cyklistický chodník v Prahe 6
* Cyklistický chodník v Belgicku
* Cyklistický chodník v Policiach (Poľsko)

Pozri aj
--------

* Jazdný pruh pre cyklistov
* Cyklistická trasa
* Chodník

Externé odkazy
--------------

* Národná stratégia rozvoja cyklistickej dopravy a cykloturistiky v Slovenskej republike
* Cykloportal.sk - zoznam cyklotrás na Slovensku vhodných aj pre rodiny s deťmi
* Zákon o cestnej premávke

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stezka pro cyklisty na českej Wikipédii.*
Kristus žehnajúci Konštantínovi VII. rezba z roku 945
**Konštantín VII. Porfyrogenet** (po grécky "Porfyrogennétos" = *„v purpure zrodený"*) (18. máj 905 – † 9. november 959) bol oficiálne byzantským cisárom v rokoch 913–959. Bol grécko-arménskeho pôvodu. Učený cisár sa však viac venoval literárnej činnosti ako vládnutiu. Zo začiatku za neho vládla regentská rada na čele s patriarchom Nikolaom Mystikom a v rokoch 920–944 jeho spolucisár a svokor Roman I. Lakapenos. Až po jeho smrti sa Konštantín sám ujal vládnych úloh.

Literárna činnosť
-----------------

Konštantín VII. Porfyrogennetos sa stal vedúcou osobnosťou vzdelancov, ktorí sa venovali encyklopedickým prácam. To znamená, že robili rozsiahlu excerpčnú činnosť, aby zhromaždili z dovtedy napísaných diel súhrn poznatkov potrebných na výkon intelektuálnych povolaní aj vládnej praxe. Inicioval zachytenie výpiskov z gréckych historikov, od Herodota až po jeho dobu. Z týchto výpiskov zostavili 53 encyklopédií (zachovalo sa len niekoľko v neúplnej podobe). Mali prinášať poučenie politikom v oblasti štátnej správy, vojenstva a podobne. (boli to napr. *Výpisky O posolstvách*, *O nástrahách* atď.) Zostavované boli aj odborné encyklopédie, napríklad poľnohospodárska *Geóponika* zahrnula poznatky od antiky až po súčasnosť (poľnohospodárstvo považoval cisár okrem vojenstva a cirkvi za veľmi dôležité pre chod štátu).

Konštantín osobne napísal niekoľko spisov, ktorých základom boli jeho osobné skúsenosti a encyklopedická štúdia. Patrí medzi ne oslavný životopis jeho deda Basileia I. dielo *O ceremóniách* a práce *K synovi Romanovi*, známa pod latinským názvom *De administrando imperio*. Práca o ceremóniách mala slúžiť na riadnu správu ríše – podľa cisára zárukou jej stability bolo zachovávanie starých ceremónií. Myšlienka, že zachovanie tradícií prispeje k veľkosti ríše a jej riadnej správe, bola živá až do 19. storočia. *De administrando imperio* obsahuje správy o krajinách a národoch susediacich s Byzanciou. Vychádza z tajných archívnych dokumentov a správ cisárskych vyzvedačov a predstavuje praktickú encyklopédiu zahraničnej politiky. Obsahuje napríklad správy o „Veľkej" Morave, povesť o troch synoch kniežaťa Svätopluka a iné. Vnútropolitické pomery chcel cisár zachytiť v diele *O themach*, ktoré však zostalo vo fáze výpiskov.

Referencie
----------

* DOSTÁLOVÁ, Růžena. *Byzantská vzdělanost*. 1. vyd. Praha : Vyšehrad, 1990. 415 s. ISBN 80-7021-034-6.

Pozri aj
--------

* Byzantská ríša

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Konštantín VII.**

Externé odkazy
--------------

* Konštantín VII. (po nemecky)

  


|  |
| --- |
| Konštantín VII.**Macedónska dynastia** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Alexander III.** | **cisár**913 – 959 | Nástupca**Roman I.** |

Autoritné údaje: * BnF: 12349759j
* GND: 119022397
* ISNI: 0000 0001 2099 2009
* LCCN: n82154652
* NK ČR: js2010592529
* ULAN: 500373130
* VIAF: 13108540
* WorldCat: lccn-n82154652
**Creative Industry Košice** (CIKE) je nezisková organizácia v Košiciach, ktorá pomáha zlepšovať podmienky v kultúrnom a kreatívnom priemysle na Slovensku.

História
--------

Misia organizácie je zakorenená v jej pôvode, a to v organizácii Košice - Európske hlavné mesto kultúry 2013. Mesto Košice získalo tento prestížny titul po schválení projektu *Interface 2013* v septembri 2008 v Bratislave. Dopad tohto projektu bol veľmi pozitívny na imidž, návštevnosť a atraktivitu Košíc. Vízia Creative Industry Košice je teda posunúť Košice na úroveň vyspelých európskych miest prostredníctvom vzdelávania kreatívcov, sprofesionalizovania kultúrnych inštitúcii a poskytovaním mobilít.

Medzinárodná spolupráca
-----------------------

V roku 2017 sa CIKE úspešne uchádzalo o členstvo Košíc v *Sieti kreatívnych miest* UNESCO (Creative Cities Network) v oblasti mediálneho umenia – žánru, v ktorom sa prirodzene spája umenie s digitálnymi technológiami. Profilovým projektom v rámci tohto prestížneho titulu je 6-dňový medzinárodný festival *Art & Tech Days*, ktorý prepája umenie, technológie a digitálnu kultúru. Každý ročník pozostáva z rozmanitých umeleckých podujatí vrátane výstav, koncertov, audiovizuálnych vystúpení, tanečných predstavení, zaujímavých workshopov a konferencie *Art & Tech Conference*.

Podpora kultúry
---------------

Jednou z hlavných aktivít Creative Industry Košice sú vzdelávacie a mentorské programy. Patrí sem aj *Escalator*, ktorý je zameraný na budovanie kultúrnej a kreatívnej infraštruktúry podporou a rozvojom kultúrnych profesionálov a organizácií. Zastrešujú ho skúsení medzinárodní lektori Sandy Fitzgerald, Paul Bogen a Birgitta Person. Od roku 2013 ho úspešne absolvovalo viac ako 50 významných kultúrnych hráčov.

Referencie
----------

1. ↑  GAVALCOVÁ, Ivana. *Socioekonomická analýza kultúrneho rozvojového programu ESCALATOR v Košiciach.* [online]. CRZP, 2017, [cit. 2020-05-17]. Dostupné online.
2. ↑  KYSEĽOVÁ, Katarína. *Dopad projektu Košice EHMK 2013 na turizmus v meste Košice.* [online]. CRZP, 2015, [cit. 2020-05-17]. Dostupné online.
3. ↑  SÚSTRIKOVÁ, Zuzana. *Vplyv kultúry na zmenu mesta Košice v súvislosti s titulom Košice EHMK 2013* [online]. CRZP, 2015, [cit. 2020-05-17]. Dostupné online.
4. ↑  MOČKOVÁ, Jana. *Ako kultúra za posledných desať rokov zmenila Košice* [online]. Denník N, 2018-08-22, [cit. 2020-04-21]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka - cike.sk


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |
**Pozornosť** je zameranie a sústredenie duševnej činnosti na určitý objekt, činnosť alebo dej (napríklad načúvanie na rozdiel od prostého počutia) a ignorovanie ostatných rušivých vplyvov. Základom je orientačný reflex, úlohu hrá nápadnosť, neočakávanosť, novosť vnímaného, prostredie i postoj, záujem, očakávanie, únava a i. jedinca; pozornosť sa vyznačuje trvalosťou, pružnosťou, intenzitou a rozsahom (u človeka schopnosť jedným pohľadom poznať šesť až dvanásť predmetov rovnakého druhu).

Pozornosť je charakterizovaná individuálnosťou, výberovosťou, stálosťou v čase i objekte, rozsahom, kapacitou, koncentráciou, resp. fluktuáciou či osciláciou. Môže byť zámerná, spojená so zámerom dosiahnuť určitý cieľ alebo i mimovoľná, vyvolaná výraznou vlastnosťou podnetu, jeho neobvyklosťou a pod. 

Psychologicky je pozornosť zameranie vedomia nielen na vnímaný, ale aj myslený konkrétny obsah. O pozornosti môžeme hovoriť vtedy, keď ide o aktivnu upriamenosť na určitú vec alebo určitý predmet. Pritom sa pozornosť nesustreďuje na jednu vec, ale zároveň, hoci v menšej miere, na niekoľko vecí alebo procesov, ktoré prebiehajú súčasne.

Podľa Jeana Piageta je pozornosť jedna zo stránok senzomotrickej orientácie, ktorou sa motoricky anticipuje akt vnímania. Senzorická činnosť a motorická anticipácia totiž tvoria jeden celok, štruktúru (Gestaltkreis), v ktorej je zahrnutý tak vnem ako aj zvyk.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Pozornosť**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pozornosť**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Autonómna Azerbajdžanská republika a Mahábádská republika v rokoch 1945-1946.
**Iránska kríza z roku 1946,** tiež známa ako **Iránsko-azerbajdžanská kríza,** sa udiala po skončení druhej svetovej vojny a bola spôsobená odmietnutím Sovietskeho zväzu vzdať sa okupovaného územia Iránu a to aj napriek opakovaným uisteniam, že tak urobí. V roku 1941 Irán spoločne okupovali spojené sily sovietskej Červenej armády na severe a Britov v centre a na juhu. Irán používali Američania a Briti ako dopravnú cestu na dopravu zásob na podporu vojnového úsilia vtedy spriateleného Sovietskeho zväzu.

Po okupácii Iránu spojenecké sily súhlasili, že sa stiahnu z Iránu do šiestich mesiacov po ukončení nepriateľských akcií. Avšak keď táto lehota na začiatku roka 1946 vypršala, Sovieti, pod vedením Stalina, zostali v Iráne a miestni prosovietsky orientovaní Iránci vyhlásili separatistickú Azerbajdžanskú ľudovú republiku.

Referencie
----------

1. ↑  *All the Shah's Men (Všetci šáchovi muži),* Kinzer, s.65-66 (anglicky)

Pozri aj
--------

* Trumanova doktrína
* Bagdadský pakt

Literatúra
----------

* André Fontaine, *La Guerre Froid 1917-1991,* Edestermann: "kurdský Nezávislosť a rusky Expansion", zahraničných vecí, Vol. 24, 1945-1946, str. 675-686
* George Lenczowski, *Rusko a Západ v Iráne* (1949)

Externé odkazy
--------------

* Dokumenty o iránskej kríze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Iran crisis of 1946 na anglickej Wikipédii.*
Jurkovičove domy vo Zvolene
Jurkovičove domy vo Zvolene - pohľad z dvora 
**Jurkovičove domy** vo Zvolene sú nájomné obytné domy postavené pre štátnych zamestnancov a úradníkov Župy XVIII. (Pohronskej). Autorom je podľa zachovaného výkresu Dušan Jurkovič. Podľa popisu na archívnych fotografiách projekt vytvorili architekti D. Jurkovič a Jan Pacl. Stavba bola dokončená v roku 1926. Domy sa nachádzajú medzi ulicami J. Matušku a Moyzesova. Sú súčasťou vtedajšej novej zástavby, juhozápadne od centra mesta, vo vtedajšej tzv. úradníckej štvrti.

Majú 3 nadzemné a jedno podzemné podlažie. Kryté sú sedlovými strechami s vikiermi a s vežičkami nad schodišťovou časťou, vežičky sú viditeľné z nádvoria. Centrálny dvor vytvára oddychovú zónu oddelenú od ruchu mesta, od ulice je bytový komplex oddelený oplotením s predzáhradkami. 

Fasády sú vodorovne delené soklom, vystupujúcimi parapetnými pásmi a zdobené medzi oknami trojuholníkovým vzorom v rôznych obmenách. Motív zdobenia je prevzatý z renesančnej výzdoby Zvolenského zámku.

K momentu odovzdania stavby bolo v komplexe domov spolu 55 bytov. Okrem reprezentatívneho 6-izbového bytu pre župana s rozlohou 246 m2 to boli štyri 4-izbové (143 m2 ), štrnásť 3-izbových (133 a 107 m2 ) a dvadsaťosem dvojizbových (87 a 80 m2) bytov. Z ôsmich pivničných bytov boli dokončené iba jeden dvojizbový a jeden jednoizbový. Ku každému bytu patrila oddelená priestranná povala a pivnica. V pivničných priestoroch bola pre každý dom vybavená spoločná práčovňa.

V roku 2018 boli domy vyhlásené za Národnú kultúrnu pamiatku.

Referencie
----------

1. ↑   *Prehľad správ* [online]. samosprava.zvolen.sk, [cit. 2019-01-02]. Dostupné online.

Súradnice: 48°34′26″S 19°07′20″V﻿ / ﻿48,573921°S 19,122361°V﻿ / 48.573921; 19.122361

| * z
* d
* u
Zvolen |
| --- |
| Samospráva | 
* *Primátorka:* Lenka Balkovičová (od 2018)
* *Čestní občania*
* *Katastrálne územia:* Lukové
* Môťová
* Zolná
* Zvolen

 |
| Geografia | 
* Borová hora
* Hron
* Môťová (vodná nádrž)
* Neresnica
* *Chránené územia:* Arborétum Borová hora
* Zolniansky lahar

 |
| Pamiatky a stavby | 
* Evanjelický kostol
* Jurkovičove domy
* Park ušľachtilých duší
* Pustý hrad
* Zvolenský zámok
* *Zoznam kultúrnych pamiatok vo Zvolene*
* *K:Stavby*

 |
| Doprava | 
* *Mestská:* MHD
* *Železničná:* Zvolen osobná stanica
* Zvolen nákladná stanica
* Zvolen mesto
* *K:Doprava*

 |
| Námestia a ulice | 
* *Námestia:* SNP
* *Zoznam*

 |
| Kultúra | 
* Divadlo Jozefa Gregora Tajovského
* Marína (folklórny súbor)
* Zvolenská sedmička
* *K:Kultúra*

 |
| Školy | 
* Technická univerzita vo Zvolene
* SOŠ hotelových služieb a obchodu

 |
| Šport | 
* MFK Lokomotíva Zvolen
* HKm Zvolen
* Zimný štadión
* *K:Šport*

 |
| Osobnosti | 
* *K:Osobnosti*

 |
Mliečny kremeňMliečny kremeň
**Mliečny kremeň** je fanerokryštalická odroda kremeňa, slabo zakalená nepriezračná odroda krištáľu. Má bielu až sivobielu farbu, okrem farby je však z každej stránky rovnaký ako krištáľ – tvorí hexagonálne prizmatické kryštály.

Výskyt
------

V rámci jedného kryštálu bývajú aj mliečne, aj číre oblasti, kryštály mliečneho kremeňa sa často vyskytujú na jednom nálezisku spolu s čírym krištáľom. Pri ťažbe sú jeho množstvá omnoho väčšie, ako množstvá krištáľu. Mliečny kremeň predstavuje najbežnejšiu odrodu kremeňa. Biele žily celistvého kremeňa sa nachádzajú v mnohých typoch hornín. Veľké množstvá mliečneho kremeňa sa získavajú napríklad v arkansaskom Hot Springs v USA a Minas Gerais v Brazílii. 
Na Slovensku sa vyskytuje v lokalitách Rudňany, Mlynky a Rožňava.

Použitie
--------

V klenotníctve. Mliečny kremeň môže byť dostatočne priehľadný aj na fazetáciu.

Referencie
----------

1. ↑  R. L. Bonewiz, M. Konzultanti, R. E. Carruthers, 2007. Kamene a drahokamy. Bratislava: Slovart

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mliečny kremeň**
**Iránska revolúcia** (tiež známa ako **Iránska islamská revolúcia** alebo **Revolúcia z roku 1979**) odkazuje na udalosti v súvislosti so zvrhnutím dynastie Pahlaví pod Mohammadom Rezom Šáhom Pahlavím, ktorý bol podporovaný Spojenými štátmi a jeho eventuálnou náhradou Islamskou republikou pod veľkým ajatolláhom Rúholláhom Chomejním, vodcom revolúcie, ktorý bol podporovaný rôznymi ľavicovými a islamskými organizáciami a študentskými iránskymi hnutiami. 

Demonštrácie proti šachovi začali v októbri 1977. Postupne sa vyvíjali do kampane občianskeho odporu, ktorý zahŕňal svetské aj náboženské prvky, a odpor vyeskaloval v januári 1978. Medzi augustom a decembrom 1978 štrajky a demonštrácie ochromili krajinu. Šach opustil Irán a odišiel do exilu 16. januára 1979. Ako posledný perzský panovník prenechal svoje povinnosti regentskej rade a opozičnému predsedovi vlády. Ruholláh Chomejní bol novou vládou pozvaný späť do Iránu. V Teheráne ho prišlo privítať niekoľko miliónov Iráncov. Kráľovská vláda sa zrútila krátko po 11. februári 1979, kedy partizánske a povstalecké vojská porazili vojská lojálne šachovi v ozbrojených pouličných bojoch, čím sa Chomejní chopil moci. Irán hlasoval v národnom referende, aby sa stal národnou republikou 1. apríla 1979 a schválil novú teokraticko-republikánsku ústavu, pričom Chomejní sa stal najvyšším vodcom krajiny v decembri 1979.

Revolúcia bola nezvyčajná pre prekvapenie, aké spôsobila vo svete, nakoľko jej zámienkou nebola nejaká zo známych príčin (porážka vo vojne, finančná kríza, sedliacke povstanie alebo nespokojná armáda) ale preto, lebo sa uskutočnila v krajine, ktorá sa tešila relatívnej prosperite, vytvorila hlbokú zmenu počas veľmi krátkeho obdobia a vyústila v emigráciu mnohých Iráncov. Revolúcia nahradila prozápadnú poloabsolutistickú monarchiu autoritárskou protizápadnou teokraciou na princípe vlády znalcov islamského práva (*Velájat-e fakíh*). Iránska revolúcia bola pomerne nenásilná a pomohla predefinovať význam a prax moderných revolúcií (hoci súčasťou jej dohry bolo veľké násilie).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Iránska revolúcia**

Referencie
----------

1. ↑  Kurzman, s. 109
2. ↑   *Islamic Revolution* [online].. Islamic Revolution Dostupné online.
3. ↑   *Mohammad Reza Shah Pahlavi* [online]. Ecyclopedia Britannica. Dostupné online.

Literatúra
----------

* ARJOMAND, Said Amir. *Turban for the Crown: The Islamic Revolution in Iran*. [s.l.] : Oxford University Press, 1988. ISBN 0-19-504257-3.
* ABRAHAMIAN, Ervand. *Iran between two revolutions*. [s.l.] : Princeton University Press, 1982. ISBN 0-691-00790-X.
* BAKHASH, Shaul. *Reign of the Ayatollahs*. [s.l.] : Basic Books, 1984. ISBN 0-465-06888-X.
**Jurovčík** (ženský variant: **Jurovčíková**) je slovenské a české priezvisko so zaznamenaným rozšírením na Slovensku a v Česku.

Na Slovensku sa v roku 1995 nachádzalo 105-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Vaňovka (obec Hruštín), okres Dolný Kubín (od roku 1996 Námestovo) (30); Hruštín, okres Dolný Kubín (od r. 1996 Námestovo) (20); Dolná Lehota za Vodou (obec Oravský Podzámok), okres Dolný Kubín (8); Pezinok, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Pezinok) (8); Cabaj (obec Cabaj-Čápor), okres Nitra (7); Vasiľov, okres Dolný Kubín (od roku 1996 Námestovo) (7); Dolný Kubín, Dolný Kubín (6); Dolná Lehota (obec Oravský Podzámok), okres Dolný Kubín (5); Nižná, okres Dolný Kubín (od roku 1996 Tvrdošín) (4); Horná Lehota, okres Dolný Kubín (4); Púchov, okres Považská Bystrica (od roku 1996 Púchov) (3) a Veča (obec Šaľa), okres Galanta (od roku 1996 Šaľa) (3).

V Česku sa v roku 2016 nachádzalo 24-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Praha (6), Kyjov (6), Milevsko (3), Písek (3), Hodonín (3), Teplice (2) a Liberec (2).

Známi nositelia
---------------

* Michal Jurovčík, otorinolaryngológ

Referencie
----------

1. 1 2  Durčo, Peter; et al. (1998), „Jurovčík", *Databáza vlastných mien a názvov lokalít na Slovensku*, Paris: ELRA
2. 1 2  Malačka, Ondřej (c2018), „Jurovčík", *Příjmení: 'Jurovčík', počet výskytů 15 v celé ČR*, [s. l.]: KdeJsme.cz
3. 1 2  Durčo, Peter; et al. (1998), „Jurovčíková", *Databáza vlastných mien a názvov lokalít na Slovensku*, Paris: ELRA
4. 1 2  Malačka, Ondřej (c2018), „Jurovčíková", *Příjmení: 'Jurovčíková', počet výskytů 9 v celé ČR*, [s. l.]: KdeJsme.cz
Knižná štúdia saleziána Marcela Horniaka
**Marcel Horniak** (\* 1. január 1903, Horné Krškany, dnes mestská časť Nitry – † 21. október 1989, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, náboženský publicista, trpiteľ za vieru – disident.

Životopis
---------

Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (1921 – 1922). Teológiu študoval v Turíne v Taliansku (1925 – 1929), kde bol 8. júla 1929 vysvätený za kňaza. Pôsobil v Šaštíne, Svätom Benediku, Bratislave, Fryštáku a vo Svätom Kríži nad Hronom, kde saleziáni v roku 1946 založili v Biskupskom kaštieli Vysokú školu bohosloveckú. Vykonával tam úlohu špirituála (1946 – 1950).

Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre jeho aktívny náboženský postoj ho zariadili do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných" rehoľníkov a previezli ho do prísnejšieho internačného tábora. Najprv do Oseku v severných Čechách a potom do kláštora v Králíkách (v internačných kláštoroch boli všeobecne veľmi tvrdé životné podmienky).

Pre zhoršujúce sa zdravotné ťažkosti v dôsledku krutých životných podmienok a permanentným výsluchom ŠtB, bol po piatich rokoch internácie prepustený (1950 – 1955), a poslaný do charitného domova. Najprv do Beckova a potom do Pezinka. Bol starším bratom saleziána Ernesta Horniaka.

Bol tiež publikačne činný. Vyšli mu desiatky článkov s náboženskou tematikou. 

Počas pôsobenia v Šaštíne ako administrátor farnosti (1931 – 1932), zaslúžil sa o reštaurovanie a pozlátenie sochy Sedembolestnej Panny Márie, ktorá sa nachádza v bazilike za hlavným oltárom.

Dielo (výber)
-------------

* 1946 – *Životné pramene krásneho písomníctva*

Literatúra
----------

* KUBANOVIČ, Zlatko: *Historický náhľad do dejín slovenských saleziánov (Od dona Bosca do roku 1924)*. Bratislava : Don Bosco, 2019. ISBN 978-80-8074-436-6. S. 244 - 245.
* HORNIAK, Marcel, SDB. In:  *Lexikón katolíckych kňazských osobností Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : Lúč, 2000. 852 s. ISBN 80-7114-300-6. S. 514.

Externé odkazy
--------------

* Marcel Horniak
Súradnice: 38°49′00″J 176°00′00″V﻿ / ﻿38,81667°J 176,00000°V﻿ / -38.81667; 176.00000

**Taupo** je kaldera vulkanického pôvodu, nachádzajúca sa na Severnom ostrove Nového Zélandu. Kaldera má priemer 35 km, v súčasnosti je zaliata vodou, čím vytvára jazero Taupo. Vytvorila sa pred 22 600 rokmi počas mohutnej erupcie, ktorá vyvrhla viac ako 1 100 km³ tefry. Bola to najväčšia erupcia v pleistocéne vo vulkanickej zóne Severného ostrova, tiahnúcej sa od stratovulkánu Ruapehu cez Taupo až po kaldery Maroa a Rotorua.

Neskoršie erupcie v holocéne tiež neboli z kategórie menších, zdokumentovaných ich je 25 a najväčšia z nich sa odohrala v roku 180. Mohutný výbuch vyvrhol do okolia viac ako 120 km³ vulkanického materiálu, ktorý pokrýva plochu 20 000 km². Vulkanický prach rozptýlený vo vrchných vrstvách atmosféry sfarbil oblohu do červena, čo zaznamenali Rimania aj Číňania. Posledná z erupcií sa odohrala o 30 rokov neskôr. V súčasnosti je vulkanická zóna Taupo miestom výskytu početných termálnych prameňov, fumarol ako aj jediným výskytom gejzírov na Novom Zélande.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **kaldera/jazero Taupo**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - kaldera Taupo na Global Volcanism Program (po anglicky)
O rovnomennom filozofickom časopise pozri *Aithér (časopis).*
**Aithér** (iné názvy: **Aitér, Aither, Aiter, Éter**, zriedkavo **Aether**; gr. *Aithér*, lat. *Aether*) je v starogréckej mytológii zosobnenie „horných nebies", duša sveta, tiež boh jasného svetla. Všetko živé z neho vzniká. Je to zosobnenie čistého „horného vzduchu", ktorý dýchajú bohovia, ktorý je čistejší ako slnko, a v ktorom sa vznášajú hviezdy (smrteľníci dýchajú iný vzduch zvaný „aér"). Je to syn Nyx (Nykty) a Ereba, prvotných bytostí, ktoré vznikli z Chaosu. Často sa vyskytuje v spoločnosti svojej sestry Hemery.

V prenesenom zmysle znamená aithér jednak vzduch, jednak látku jemnejšiu ako vzduch, ktorá napĺňa výšky, v ktorých sídlia hviezdy a bohovia. Pozri aj éter.

Pozri aj
--------

* Zoznam postáv gréckej mytológie

  


| * z
* d
* u
Grécka mytológia |
| --- |
| Prabohovia | 
* Ókeanos
* Téthys
* Chaos
* Erebos
* Gaia
* Eros
* Nyx
* Ouranos
* Aithér
* Hémera
* Kronos
* Titani

 | Zeus |
| Olympskí bohovia | 
* Zeus
* Héra
* Poseidón
* Ares
* Hermes
* Héfaistos
* Afrodita
* Aténa
* Apolón
* Artemis
* Hébé
* Hélios
* Hestia
* Démétér
* Dionýzos
* Hádes
* Persefoné
* Thaumas

 |
| Hrdinovia | 
* Herakles
* Achilles
* Iasón
* Argonauti
* Perseus
* Oidipus
* Théseus
* Triptolemos
* Bellerofontes

 |
| Bytosti | 
* satyrovia
* kentauri
* gorgony
* nymfy
* Medúza
* Minótauros
* Hydra
* chiméra
* kyklop
* múza

 |
| Ďalšie témy | 
* Dvanásť Heraklových úloh
* Trójska vojna
* Odysea
* Sedem proti Tébam
* Eleusínske mystériá

 |
**Hlaváč bieloplutvý** alebo **hlaváč európsky** a staršie **hlaváč obyčajný** (*Cottus gobio*) je druh ryby z čeľade hlaváčovité.

Malá rybka s nápadne veľkou dorzoventrálne sploštenou hlavou, širokými terminálnymi ozubenými ústami s hrubými perami a veľkými prsnými plutvami vejárovitého tvaru. V porovnaní s hlavou je hladké, bezšupinaté, klinovito sa zužujúce telo nápadne malé. Má dve zreteľne oddelené dorzálne plutvy, ventrálne plutvy sú predsunuté dopredu až pod pektorálne. Kaudálna plutva je mierne zaokrúhlená. V plutvách má len mäkké nerozvetvené lúče, s výnimkou chvostovej plutvy. Malé brušné plutvy na hrdle sú jednofarebné. Brušné plutvy sú belavé, niekedy s nepravidelnými sivými škvrnami, ktoré však nikdy nesplývajú v súvislé pásiky, sú krátke a nesiahajú až k análnemu otvoru. Vnútorný okraj brušných plutiev presahuje polovicu najdlhšieho lúča. V análnej plutve je 10 – 13 lúčov. Na chrbte sú sivasté alebo svetlohnedé s tmavými škvrnami. Na bokoch tela sú často 4 tmavé priečne pásy. Bočná čiara je úplná, prebieha stredom boku tela. Vyskytuje sa aj pohlavný dimorfizmus. Samce majú väčšiu hlavu a väčšiu šírku úst. Hlaváč nemá plynový mechúr. Žije v rýchlejšie prúdiacich tokoch s čistou, na kyslík bohatou vodou. Väčšinou sú to horské potoky a riečky, malé pramenité horské potôčiky s malým spádom. Vystupuje vyššie ako pstruh. Dno vyžaduje kamenisté alebo štrkovo-piesčité, pretože sa rád ukrýva pod kamene.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hlaváč bieloplutvý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Hlaváč bieloplutvý**
**Message Passing Interface** (**MPI**) (rozhranie na výmenu správ) poskytuje prenosný a silný medziprocesorový komunikačný mechanizmus, ktorý zjednodušuje niektoré úskalia komunikácie medzi stovkami a až tisícami paralelne pracujúcich procesorov. Používa sa zvačša pri počítačových blokoch – zoskupeniach (computer clusters).

História
--------

MPI štandard bol vytvorený zhruba 60-timi ľuďmi zo 40-tich organizácii zväčša z USA a Európy. Do MPI bolo zaangažovaných väčšina veľkých obchodníkov so simultánnymi počítačmi spolu s výskumníkmi z univerzít, vládnych laboratórií a priemyslu. Štandardizačný proces začal na seminári o prenose správ a distribuovanom pamäťovom prostredí sponzorovanom centrom pre výskum paralelného programovania v roku 1992 vo Wiliamsburgu. MPI bol rozšírený v roku 1996 rovnakou skupinou pod názvom MPI2. MPI špecifikácia nebola schválená žiadnou dôležitou štandardizačnou organizáciou, napriek tomu je to dnes de facto štandard pre komunikáciu medzi procesormi s distribuovaným pamäťovým systémom, teda takmer vo všetkých HPC platformách (HPC - vysokovýkonné výpočtové systémy).

Špecifikácia
------------

Štandardná špecifikácia MPI definuje knižnicu podprogramov, ktoré obsahujú komunikačné funkcie na prenos údajov medzi procesormi, funkcie vykonávajúce kolektívne operácie nad nejakou množinou procesorov, a mnohé iné funkcie, ktoré sa zaoberajú prenosom správ a dynamickým vytváraním nových procesov. Existuje vysoko portabilná implementácia MPI štandardu - MPICH, pre rôzne paralelné a distribuované počítačové prostredia. OpenMP model je vhodný pre multiprocesorové systémy so zdieľanou pamäťou. Pomocou špeciálnych príkazov umožňuje označiť niektoré oblasti kódu, ktoré je možné vykonávať paralelne. Oba modely podporujú paralelné programovanie v jazykoch Fortran a C/C++ [1] alebo v akomkoľvek jazyku, ktorý je schopný použiť dynamické knižnice vytvorené pre tieto jazyky. 

Program napísaný pre MPI je ľahko prenositeľný medzi platformami s rôznymi implementáciami MPI bez potreby prepísania zdrojového kódu. Aj keď sa tomuto štandardu darí úspešne spĺňať ciele spomenuté vyššie, často je kritizované za implementáciu na veľmi nízkej úrovni a náročnej použiteľnosti. Napriek tomu je to jedna z kľúčových častí paralelného programovania. Dnes už MPI podporuje aj systémy so zdieľanou pamäťou, tak ako OpenMP, čo ale nebolo jeho pôvodným cieľom. Výhodou MPI je teda ľahká prenositeľnosť ale aj vysoká rýchlosť, pretože každá implementácia MPI je v princípe optimalizovaná na hardvér na ktorom je spustená. 

MPI je často porovnávaná s PVM (Parallel Virtual Machine), čo je taktiež softvérový nástroj pre podporu paralelného programovania vyvinutý v 1989 a bol to tiež jeden zo systémov, ktorý dokazoval potrebu štandardizovania systému výmeny správ v paralel. systémoch. Množstvo študentov paralelného programovania bolo učených používať systém Pthreads a MPI ako komplementárne prostredia.
**René Just Haüy** (známy aj pod menom **abbé Haüy**, kvôli titulu čestný kanonik Notre-Dame) (\* 28. február 1743, Saint-Just-en-Chaussée, Francúzsko – † 3. jún 1822, Paríž) bol francúzsky mineralóg, ktorý je považovaný za zakladateľa kryštalografie.

Životopis
---------

Narodil sa v Saint-Just-en-Chaussée v departmente Oise. Jeho rodičia boli z nižšej vrstvy a len vďaka dobrosrdečnosti známych mohli syna poslať do škôl. Haüy najskôr študoval botaniku, ale po nehode sa začal zaujímať o iné odvetvie prírodných vied - mineralógiu. Podľa legendy mu vypadol kus fluoritu a rozbil sa na menšie kocky, čo viedlo Haüya k vysloveniu tézy o periodicite kryštálových štruktúr. Tento objav a sformulovanie matematickej teórie Haüya v *Traité de minéralogie* posunulo autora v spoločenskom rebríčku.

Počas revolučných rokov bol uväznený, hrozila mu dokonca poprava, ktorej zabránil intervenciou iný prírodovedec Étienne Geoffroy Saint-Hilaire. V roku 1802 sa stal profesorom mineralógie v Národnom múzeu, ale v roku 1814 bol Bourbonovcami, ktorí sa vrátili k moci, zosadený a posledné roky života opäť trel biedu.

Dielo
-----

* *Essai d'une théorie sur la structure des crystaux* (1784)
* *Exposition raisonnée de la théorie de l'électricité et du magnétisme, d'après les principes d'Aepinus* (1787)
* *De la structure considérée comme caractére distinctif des minéraux* (1793)
* *Exposition abrégée de la théorie de la structure des cristaux* (1793)
* *Extrait d'un traité élémentaire de minéralogie* (1797)
* *Traité de minéralogie* (5 vols, 1801)
* *Traité élémentaire de physique* (2 vols 1803, 1806)
* *Tableau comparatif des résultats de la cristallographie, et de l'analyse chimique relativement a la classification des minéraux* (1809)
* *Traité des pierres précieuses* (1817)
* *Traité de cristallographie*  (2 vols, 1822)

Ocenenia
--------

Po Reném Justovi Haüyovi je pomenovaný minerál haüyn - minerál zo skupiny sodalitu.

Referencie
----------

1. 1 2  BROCK, H.. *The Catholic Encyclopedia*. New York : Robert Appleton Company, 1910. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **René Just Haüy**

Externé odkazy
--------------

* Catholic Encyclopedia 1917

Autoritné údaje: * BnF: 12276345g
* GND: 119097125
* ISNI: 0000 0001 0857 9617
* LCCN: n82157917
* NK ČR: nlk20000088089
* VIAF: 61606340
* WorldCat: lccn-n82157917