Prof. doc. MgA. **Juraj Jakubisko** (\* 30. apríl 1938, Kojšov – † 24. február 2023, Praha) bol slovenský filmový režisér, scenárista, kameraman, a výtvarník. Jeho filmy sa vyznačujú osobitou poetikou, bizarnosťou a hravosťou. Jeho druhou manželkou bola slovenská herečka a filmová producentka Deana Horváthová-Jakubisková.

V roku 2001 sa stal docentom FAMU.

V ankete RTVS Najväčší Slovák v roku 2019 bol vyhodnotený na 45. mieste.

Životopis
---------

Juraj Jakubisko sa narodil 30. apríla 1938 v dedine Kojšov v gelnickom okrese na východe Slovenska. Vyštudoval Strednú umelecko-priemyselnú školu v Bratislave, kde sa spoznal s Elom Havettom. Na Filmovú Akadémiu múzických umení v Prahe sa spoločne dostali akurát v čase nástupu česko-slovenskej novej vlny. Počas štúdia natočil veľa krátkych filmov a dokumentov.

Po úspešnom absolvovaní pražskej FAMU v roku 1966 nasledovalo veľmi produktívne a doteraz najzaujímavejšie Jakubiskovo obdobie. V priebehu necelých štyroch rokov natočil tri dlhometrážne filmy. Debutoval úspešným filmom *Kristove roky* (1967) a pokračoval filmami *Zbehovia a pútnici* (1968) a *Vtáčkovia, siroty a blázni* (1968). Kvôli nepriaznivej politickej situácii v Česko-Slovensku nemohol po normalizácii dokončiť svoj v poradí štvrtý dlhometrážny film *Dovidenia v pekle, priatelia* (tento film dokončil až v roku 1990).

V roku 1971 dostal zákaz na točenie hraných filmov a bol presunutý do Krátkeho filmu v Bratislave, kde sa mohol venovať len krátkometrážnym, či strednometrážnym filmom. V tomto období Jakubisko natočil filmy *Stavba storočia* (1972), *Ondrej Nepela* (1974), *Výstavba tranzitného plynovodu ZSSR, NDR, Západná Európa* (1974), *Filmy v mesiaci ČSSP* (1976), *Dožinky '77* (1978). Aj napriek silnej cenzúre sa mu v tomto období podarilo natočiť film na objednávku *Bubeník Červeného kríža* (1977), ktorý zarezonoval výnimočnými výtvarnými kvalitami. V roku 1975 sa oženil s Ľudmilou Vašovou, s ktorou má dcéru Janettu. V roku 1984 sa Jakubisko rozviedol.

Na konci osemdesiatych rokov mu bolo dovolené natočiť ďalší hraný film a tak vznikla snímka *Postav dom, zasaď strom* (1979). Po filme (aj napriek diváckemu úspechu) prišli opätovné kritiky zo strany štátnych funkcionárov. Znovu prišli sankcie, no nie také kruté. Mohol natáčať iba historické filmy, rozprávky a komédie. Do roku 1989 nakrútil trojdielny televízny film *Nevera po slovensky* (1979), rozprávku *Perinbaba* (1985) a sedemdielny televízny seriál *Teta* (1987), ktorý neskôr zostrihal na filmovú verziu s názvom *Pehavý Max a strašidlá* (1987). V tomto období natočil oceňovaný film *Tisícročná včela* (1983). Tri mesiace pred pádom komunistického režimu mal premiéru jeho posledný film z osemdesiatych rokov *Sedím na konári a je mi dobre* (1989).

V roku 1985 sa znovu oženil. Spolu so svojou novou ženou Deanou Horváthovou-Jakubiskovou založili v roku 1991 produkčnú spoločnosti J&J Jakubisko Film, ktorú Deana Horváthová-Jakubisková vedie. Spolu majú syna Jorika. V roku 1990, už bez akéhokoľvek politického tlaku natočil televízny film *Takmer ružový príbeh* (1990). V roku 1992 pokračoval filmom *Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý*. Od roku 1993 žil v Prahe, kde natočil svoj ďalší film *Nejasná správa o konci sveta* (1997), ktorý bol aj prvým filmom v produkcii J&J Jakubisko Film. V novom tisícročí natočil filmy ako *Post coitum* (2004) a *Bathory* (2008) a Perinbaba a dva svety(2023).

Detstvo a jeho vplyv na filmy
-----------------------------

Kojšovčania žili tradičným dedinským životom, s vlastnými tradíciami a zvyklosťami. Týmito tradíciami sa Jakubisko inšpiroval aj vo svojej filmovej tvorbe. Napríklad odkaz na tradíciu zavesovania zvončekov na novomanželskú postel použil vo filmoch ako *Zbehovia a pútnici*, či *Perinbaba*. Taktiež miestny pohrebný rituál priam až dokumentaristicky znázornil vo filme *Kristove roky*.

Z Kojšova sa neskôr presťahovali do mesta Košice, ktoré boli v tom čase kozmopolitným mestom. Bok po boku tu žili Slováci, Maďari, Rusíni, Židia a Česi. V Košiciach Juraj Jakubisko návštevami kina Čas, kde pozerával grotesky s Charlie Chaplinom alebo Busterom Keatonom spoznal nový svet – svet filmu. Okrem kina sa rád pozeral aj na „divadlo" u dominikánov. Zoskupenie poštárov tu aranžovalo rôzne živé obrazy z Biblie spolu so živými obrazmi Lenina a Stalina. Niekomu by sa toto spojenie mohlo zdať zvláštne, no samotný Juraj Jakubisko z tohto spojenia spravil jeden z princípov jeho filmovej poetiky.

Štúdium
-------

Sklon k výtvarnej tvorbe priviedol Juraja Jakubiska na Strednú umelecko-priemyselnú školu v Bratislave. Bol prijatý do oddelenia grafiky, no prestúpil na fotografiu. Práve na oddelení fotografie sa vtedy zoznámil so svojim budúcim dlhoročným kamarátom Elom Havettom. Absolvovaním umeleckej strednej školy nadobudol Jakubisko výtvarné vzdelanie, ktoré využíva vo svojich filmoch doteraz. Práve výtvarno je najsilnejšou stránkou jeho filmov.

Spolu s Elom Havettom sa prihlásili na Filmovú Akadémiu múzických umení v Prahe, kde bol Juraj Jakubisko prijatý na odbor réžia, neskôr si k réžii pridal aj kameru a tak vyštudoval vysokú školu v dvoch odboroch štúdia. Študoval práve v čase nástupu novej generácie česko-slovenských filmárov. Toto hnutie nesie názov česko-slovenská nová vlna. Patria do nej režiséri ako Věra Chytilová, Miloš Forman, Jan Němec, Jaromil Jakeš, Pavel Juráček a Štefan Uher (predovšetkým jeho hraný debut *Slnko v sieti*). Aj napriek silnej cenzúre z toho obdobia mali študenti z FAMU prístup k filmom od zahraničných režisérov ako Federico Fellini, François Truffaut alebo Jean-Luc Godard, vďaka čomu mali aspoň ako tak prívetivé východisko k tvorbe originálnych filmov. Počas štúdia na vysokej škole bol Juraj Jakubisko veľmi aktívny. Natočil mnoho krátkych študentských filmov: *Každý deň má svoje meno* (1960 – 1961), *Mlčení* (1961 – 62), Déšť (1965), *Čekají na Godota* (1966) a spolu s Elom Havettom *Mikulaschki týdeník* (1961 – 63). Taktiež spolupracoval na filmoch iných režiserov z česko-slovenskej novej vlny. Pre Věru Chytilovú robil asistenta réžie k filmu *Strop* (1963), vo filme Evalda Schorma *Turista* (1961) si zahral a Jaromilovi Jirešovi pomáhal ako spoluautor námetu a scenára k filmu *Sál ztracených kroků* (1960). Už počas štúdia Jakubisko natočil pre košickú ČST *Tri rozprávky* (1963) na motívy rozprávok Petra Jilemnického, film *Vysťahovalec* (1966) a dokument *Korytári* (1966).

Filmografia
-----------

### 60. roky

Najzaujímavejšie a nanešťastie veľmi krátke obdobie v Jakubiskovej doterajšej kariére bolo medzi rokmi 1967 až 1970. Za tento čas dokončil tri významné filmy nielen pre česko-slovenskú, ale aj pre svetovú filmovú kinematografiu.

#### *Kristove roky* (1967)

Už počas vysokoškolského štúdia začal mladý Juraj Jakubisko pracovať na scenári k svojmu celovečernému debutu, ktorý ponúkol vedúcemu I. tvorivej skupiny Štúdia hraných filmov Bratislava – Koliba Albertovi Marenčinovi. V roku 1967 tak vznikol film s názvom *Kristove roky*. Na finálnej podobe filmu mal veľkú zásluhu aj spoluator scenára Lubor Dohnal. Kameramanom bol Igor Luther. Všetci traja, Juraj Jakubisko, Lubor Dohnal, Igor Luther boli z rovnakej generácie, preto sa dá film *Kristove roky* označiť ako generačný film. Hlavnou postavou je 33-ročný výtvarný umelec Juraj. Ten po absolvovaní školy hľadá nielen zamestnanie, no aj spôsob životnej sebarealizácie. Juraj si postupne začne uvedomovať bezcieľnosť svojho doterajšieho života bez záväzkov a povinností. Ako protiklad voči nemu vystupuje jeho brat Andrej, ktorý je vojenským pilotom. Na rozdiel od Andrejových nestálych vzťahov má Andrej ženu. Spočiatku protikladné postavy sa časom k sebe čoraz viac približujú. Film je po estetickej stránke veľmi kvalitne zvládnutý, obsahuje veľa absurdných scén a bizarností. Jedna časť filmu poukazuje na fakt, že ide iba o obraz, nie o skutočnosť, naopak druhá sa všetkých príznakových prvkov vzdáva a udalosti zobrazuje priam dokumentaristickým spôsobom. Na to, že ide o režisérov debut, je film veľmi zrelý. Bol úspešný aj na domácej, aj na zahraničnej pôde. Pozbieral mnoho ocenení, medzi inými aj prestížnu Cenu československej kritiky za rok 1967 či tri ocenenia na 16. MFF v Mannheime v roku 1967.

#### *Zbehovia a pútnici* (1968)

Po úspešnej spolupráci s kameramanom Igorom Lutherom chcel Jakubisko spoločne natočiť jeho ďalší film. Igor Luther však dostal lukratívnu ponuku od francúzskeho spisovateľa a režiséra Alain Robbe-Grilleta, ktorú prijal. Sám Jakubisko sa preto pri svojom v poradí druhom filme postavil za kameru. Úlohy kameramana sa zhostil výborne, vo filme sa nachádza mnoho experimentov s kamerou (hra s farbami, „nervózny" pohyb kamery, netradičné perspektívy,…). Na scenári spolupracoval s Ladislavom Ťažkým a Karolom Sidonom. Film s názvom *Zbehovia a pútnici* (1968) obsahuje tri poviedkové časti o troch vojnách (o prvej svetovej vojne, o druhej svetovej vojne, o apokalyptickej vízii). Každá z poviedok sa riadi vlastnou osobitou poetikou. Nanešťastie sa film krátko po dotočení dostal do trezoru, kde zostal až do roku 1989. *Zbehovia a pútnici* sú významným filmom nielen pre slovenskú a svetovú kinematografiu, ale taktiež pre samotného Juraja Jakubiska, ktorý sa o filme zmienil takto : "Jediný film, ktorý by som už nevedel lepšie nakrútiť…"

#### *Vtáčkovia, siroty a blázni* (1969)

Po vpáde ruských vojsk v roku 1968 sa situácia v národnej kinematografii nezmenila ihneď. Juraj Jakubisko stihol vytvoriť film *Vtáčkovia, siroty a blázni* (1969). Scenár napísal spolu s Karolom Sidonom, s ktorým nadviazal intenzívnu spoluprácu. Scenár bol veľmi stručný, pretože sa Jukubisko spoliehal na improvizáciu na placi. Film plný expresívnych obrazov je prvým z „trilógie osudu a šťastia", ako túto trilógiu nazval sám Jakubisko. Prvým nie je len kvôli poradí, no aj vďaka predznamenávaniu nových postupov, ktoré v ďalších dvoch častiach trilógie využíva. Všetky tri filmy, *Vtáčkovia, siroty a blázni* (1969), *Sedím na konári a je mi dobre* (1989), *Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý* (1992), využívajú tému ľúbostného trojuholníka. Film *Vtáčkovia, siroty a blázni* zasadil do obdobia v roku 1968, kedy mala Jakubiskova generácia mnoho očakávaní a nádejí, no zároveň aj sklamaní. Jedným z pozitív bola možnosť natáčať filmy, Dušan Hanák debutoval filmom 322 a Elo Havetta debutoval filmom *Slávnosť v botanickej záhrade*. Príbeh je o dvoch kamarátoch Yorickovi a Andrejovi a ich spoločnej láske Marte. Film natočený počas chaotickej pražskej jary sa na dlhé obdobie zavrelo do trezoru ihneď po jeho vytvorení.  

### 70. – 80. roky

Zákaz točiť hrané filmy prišiel pred zostrihaním v poradí štvrtého Jakubiskového filmu *Dovidenia v pekle, priatelia* (1990) v roku 1970. Natočený materiál bol doručený talianskemu producentovi, ktorý ho zostrihal podľa svojich predstáv, diametrálne odlišných od tých Jakubiskových. Juraj Jakubisko sa od tejto verzii dištancoval. Svoju verziu dokončil až v roku 1990. Po zákaze točenia hraných filmov bol Jakubisko presunutý do Krátkeho filmu v Bratislave. Ale aj tvorba krátkych či dokumentárnych filmov bola prísne redukovaná. Témy boli ideologické, diktované zhora. Išlo o filmy ako *Stavba storočia* (1972), *Ondrej Nepela* (1974), *Výstavba tranzitného plynovodu ZSSR, NDR, Západná Európa* (1974), *Filmy v mesiaci ČSSP* (1976), *Dožinky '77* (1978). Ale aj v týchto filmoch badať výrazný filmársky rukopis po vizuálnej stránke diela. Pri filme *Stavba storočia* (1972) bol Juraj Jakubisko režisérom, kameramanom a scenáristom. Elektrizujúcu hudbu zložil Marián Varga so svojou kapelou Collegium Musicum. Jakubisko vo filme pracuje so symbolmi a vytvára tak viaceré roviny, ktoré môže divák vo filme vidieť. Najvýraznejším filmom z tohto obdobia je jednoznačne *Bubeník Červeného kríža* (1977). Išlo propagačný film pre Červený kríž, vďaka čomu mal aj výraznejšiu slobodu pri tvorbe oproti ostatným projektom z tej doby. Film ja najzaujímavejší svojou obraznosťou. Kameramanom bol Ján Ďuriš. Filmom Jakubisko dokázal, že jeho kvality sa nestratili, len na istý čas boli kvôli nepriaznivým okolnostiam pribrzdené.

#### *Postav dom, zasaď strom* (1979)

Až po desiatich rokoch mal Jakubisko dovolené natočiť ďalší dlhometrážny hraný film s názvom *Postav dom, zasaď strom* (1979). Scenár mu však bol pridelený. Išlo o pozitívneho socialistického hrdinu. Tento scenár bol predurčený na gýčový film. Preto sa ho Juraj Jakubisko spolu s Luborom Dohnalom rozhodli prepísať. Meno Lubora Dohnala v titulkoch nikdy nefigurovalo z toho dôvodu, aby mu nestopli činnosť. Hlavným motívom filmu je opäť ľúbostný trojuholník. Ďalším výrazným motívom je motív Cesty. Film ja taktiež plný rôznych symbolov a metafor, ktoré sú pre tvorbu Juraja Jakubiska typické. *Postav dom, zasaď strom* sa dostal do distribúcie, no po negatívnej kampani okolo filmu ho znovu stiahli a dali do trezoru. 

Po filme *Postav dom, zasaď strom* (1979) bol Juraj Jakubisko opäť sankcionovaný, tentoraz však nie tak kruto. Bolo mu dovolené točiť rozprávky, komédie a historické filmy.

#### *Nevera po slovensky* (1979)

Realistická trojdielna komédia *Nevera po slovensky* (1979) vyčnieva nad ostatnými Jakubiskovými filmami svojou jednoduchou lineárnou koncepciou. Taktiež nie je u Juraja Jakubiska typickým označenie jeho filmu ako realistického. Režisér známy svojimi bizarnými, vizuálne experimentálnymi scénami v tomto filme neopúšťa logiku „životného sveta". Trojdielny film je, ako už názov napovedá, o nevere. Ale paradoxom celého filmu je, že sa samotná nevera nikdy neodohrá. Prvá časť má názov Nevera, druhá sa volá Vykrúcačky a poslednou, treťou časťou je Trest. Samotný Juraj Jakubisko sa k filmu vyjadril následovne : "… v čase, kdy témata, která mě zaujímala, byla zapovězena, jsem sáhl po komedii. Byla to zvědavosť, protože před tím jsem tíhnul k tragikomedii s důrazem na černou klávesu. Nebýt této zkušenosti, asi by nikdy nevznikla burleskní scéna pohřbu otce Pichandy v *Tisícročné včele*."

#### *Tisícročná včela* (1983)

Film *Tisícročná včela* (1983) je adaptáciou rovnomennej knihy Petra Jaroša. Kniha Jakubiska zaujala hlavne poetikou magického realizmu, ktorá mu bola nesmierne blízka. Spolu so samotným autorom knihy Petrom Jarošom pripravili scenár. Žánrovo sa film radí medzi ságy, konkrétne je to historická kronika rodiny Pichandovcov začínajúca na konci 19. storočia, ktorá pokračuje v 20. storočí a končí na konci prvej svetovej vojny v roku 1917. Tento film je jedným z najúspešnejších filmov Juraja Jakubiska. Česko-slovenskými kritikmi a novinármi bol ocenený ako najlepší česko-slovenský film osemdesiatych rokov, na prestížnom festivale v Benátkach získal cenu Zlatý Fénix za výtvarnú stránku a najlepšiu kameru a mnoho ďalších ocenení po celom svete. Týmto filmom Juraj Jakubisko dokázal vyzretosť svojho filmárskeho rukopisu. Monumentálna sága sa Jakubiskovi podarila natočiť aj vďaka koprodukcii Slovenskej filmovej tvorby spolu so zahraničnou spoločnosťou Beta Film München.  

#### *Perinbaba* (1985)

Po ságe *Tisícročná včela* (1983) Juraj Jakubisko natočil dve rozprávky. Prvou z nich je *Perinbaba* (1985). Na scenári spolupracoval so slovenským spisovateľom a scenáristom Ľubomírom Feldekom. Ide o rozprávkový príbeh malého Jakuba, ktorého pred smrťou zachráni Perinbaba a zoberie ho do svojej ríše. Perinbaba je schopná pomocou periny a organu ovládať pozemské počasie. Jakub s ňou trávi svoje detstvo a dospievanie, po čase sa však zaľúbi do Alžbetky, richtárovej dcéry spomedzi ľudí, a bude chcieť opustiť Perinbabu a vrátiť sa medzi smrteľníkov.

Juraj Jakubisko vytvoril dva svety, v jednom sa zastavil čas, a tak Perinbaba, Jakub a ani Zubatá nestarnú. Druhý svet, ten pozemský, sleduje Jakub z výšky aj mocou krištáľovej gule a zaujíma sa o osudy bežných roľníkov. Juraj Jakubisko vo filme využíva už svoje typické magické prvky, ktoré sú miestami ladené až hororovo (opakované zobrazovanie smrti, jed a pod.).

#### *Pehavý Max a strašidlá* (1987)

Zostrihaním trinásťdielneho rodinného seriálu na požiadavku nemeckého producenta vznikla druhá rozprávka pod názvom *Pehavý Max a strašidlá* (1987). Na scenári spolupracovali scenáristi ako Jaroslav Dietl, Joachim Hamman, Jozef Paštéka a samotný Jakubisko. Za kamerou sa taktiež vystriedali viacerí kameramani: hlavným kameramanom bol Ján Ďuriš, druhými kameramanmi boli Ján Piroh a opäť Juraj Jakubisko. Zatiaľ čo v Perinbabe boli hororové prvky skôr výnimkou, Pehavý Max a strašidlá je jednoznačným (parodickým) spojením rozprávky a hororu. Tento film má okrem iných, aj silnú etickú hodnotu.

#### *Sedím na konári a je mi dobre* (1989)

Tri mesiace pred pádom komunistického režimu v Česko-Slovensku dokončil Juraj Jakubisko film *Sedím na konári a je mi dobre* (1989). Ide o druhý film z z voľnej trilógie slobode, či z „trilógie osudu a šťastia". Pôvodne sa mal film volať Visím na konári a je mi dobre, no tento názov neprešiel strážcami ideologickej čistoty. Príbeh je o dvoch charakterovo rozdielnych kamarátov zaujímajúcich sa o jednu ženu a dej je zasadený do obdobia tesne po skončení druhej svetovej vojny. Tiež sa tu teda otvára motív ľúbostného trojuholníka, ktorý je príznačný pre všetky tri filmy z trilógie o slobode. Motív duality sa nenachádza len v rozdielnych charakteroch hlavných postáv, ale aj balansovaním medzi skutočnosťou a fikciou, rozprávkou a realitou. Ako je už u filmov Juraja Jakubiska zvykom, aj Sedím na konári a je mi dobre získalo veľa ocenení. 

### 90. roky – 20. roky 21. storočia

Po páde komunistického režimu a vzniku samostatného Slovenska v roku 1993 sa situácia pre Juraja Jakubiska výrazne zlepšila. Už nebol obmedzovaný politickou situáciou a mohol po viac ako dvadsiatich rokoch opäť slobodne natáčať. Začala tak ďalšia etapa v kariére Juraja Jakubiska, ktorá trvá dodnes.

#### *Dovidenia v pekle, priatelia* (1970/1990)

V roku 1990 sa vracia k natočenému, no nezostrihanému materiálu filmu *Dovidenia v pekle, priatelia*. Pôvodne bol film zostrihaný talianskym producentom, ale k tejto verzii sa Juraj Jakubisko nikdy nepriznával. Aj keď finálna verzia bola dokončená až po páde komunistického režimu, treba brať na povedomie, že vznikal počas normalizácie v roku 1970. Scenár mal na starosti Juraj Jakubisko a Karol Sidon a tento film je zároveň posledným spoločným filmom tejto dvojice. Príbeh je o dvojici mužov a jednej žene, ktorý žijú veľmi zvláštnym spôsobom života. Práve "zvláštnosť" je charakteristickým slovom opisujúcim tento film. Jakubisko v ňom pracuje so surreálnymi prvkami, bohatou obraznosťou, bizarnosťou a mnohými, jemu typickými prvkami. Jakubisko využil hercov aj po 22 rokoch a natočil s nimi dokrútky, ktoré umocňujú celkovú dojem zaujímavosti diela. Juraj Jakubisko bol popri réžii a tvorbe scenáru aj kameramanom filmu.

#### *Takmer ružový príbeh* (1990)

Televízny film *Takmer ružový príbeh* (1990) je spojením žánrov muzikálu, rozprávky a romantického príbehu. Spojenie rozprávky s realitou vidno aj v samotnom príbehu. Juraj Jakubisku v ňom spojil rozprávku o Šípkovej Ruženke a krutej reality Darinky, trpiacej vážnou dedičnou chorobou, ktorá zabila aj jej mamu pri pôrode. V hlavnej úlohe sa objavila známa speváčka Darinka Rolincová. Film vyniká po vizuálnej stránke a dobre zvládnutou choreografiou. Kameramanom bol Ján Ďuriš. Aj napriek prihliadnutiu, že ide o film určený tínedžerom táto snímka nedosiahla úroveň iných Jakubiskových filmov.

#### *Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý* (1992)

Tretím, posledným filmom z voľnej trilógie o slobode je film *Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý* (1992). Na rozdiel od ľúbostného trojuholníka dvoch mužov a jednej ženy vo filmoch Vtáčkovia, siroty a blázni (1969) a Sedím na konári a je mi dobre (1989) sa v tomto filme ide o dvojicu žien súperiacich o jedného muža. Motív boja za slobodu bol pre domácich divákov viac žiadaný v rokoch 1969 a 1989, teda v rokoch vzniku predchádzajúcich dvoch filmov z trilógie. Možno aj preto bol *Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý* dostatočne docenený až v zahraničí. Film získal hlavnú cenu Zlatý Delfín na 9. MFF Festival Cinema de Troia v portugalskom meste Azil. 

#### *Nejasná správa o konci světa* (1997)

Od roku 1992 nakrútil Juraj Jakubisko zopár krátkych filmov a videofilmov. Táto skromná aktivita predznamenávala väčší projekt, ktorý bol časovo náročný. Týmto projektom bol film *Nejasná správa o konci světa* (1997). Film vznikol už v produkcii J&J Jakubisko Film v čase, kedy už režisér býval v Prahe. Jakubisko vytvoril apokalyptický príbeh inšpirovaný proroctvami známeho proroka Nostradama. Podľa režiséra stojí film sám o sebe a nespája ho so žiadnym so svojich predchádzajúcich diel. Ale je tu istá podobnosť s filmom *Tisícročná včela* (1983). V oboch filmoch ide o agu zobrazujúcu viaceré rodiny žijúce v jednej dedine. Podobností sa medzi týmito filmami dá nájsť viacero. Na rozdiel do filmu *Tisícročná včela* má *Nejasná správa o konci sveta* potlačenú realistickú rovinu a tak je zvýraznený iluzívny charakter filmu. Kameraman filmu bol Ján Ďuriš. ktorý za prácu na tomto filme získal na MFF v Montreale v roku 1997 Cenu za najväčší umelecký prínos – kamera.  Film získal cenu Zlatý Delfín za najlepšiu réžiu v talianskej Pescare a taktiež cenu za najlepšiu réžiu aj na MFF v San Diegu v USA.

#### *Post coitum* (2004)

Na prelome 20. a 21. storočia sa Juraj Jakubisko opäť venuje krátkej tvorbe. V médiach sa začalo hovoriť o plánovanom spracovaní legendy o čachtickej pani. Preto bolo aj prekvapením, keď oznámil, že bude režisérom filmu *Post coitum* (2004). Podtitul tejto snímky je „mrazivá city komedie". Film obsahuje mnoho erotických scén, no o pornografiu nejde. Je to skôr akási dekonštrukcia pornografie. Erotickými zábermi skôr odhaľuje, čo všetko pri sexe absentuje. V posteľových scénach prehlbuje individualizmus a nevytvára pomyselné duševné puto medzi mužom a ženou a ich lásku. Kameramanom bol opäť Ján Ďuriš, ktorý tentoraz natáčal na HD technológiou. Ako napísal v biografii o Jurajovi Jakubiskovi Peter Michalovič a Vlastimil Zuska, *Post coitum* je prvým filmom na území „cool estetiky".

#### *Bathory* (2008)

Adaptácia známej legendy o Alžbete Báthoryovej z roku 2008 a s názvom *Bathory*. V čase uvedenia bol film najdrahším slovenským filmom. Išlo zároveň o koprodukčnú spoluprácu Slovenska, Česka, Maďarska a Veľkej Británie. Juraj Jakubisko sa podľa jeho vlastných slov držal historických údajov a známych faktov, ale biele miesta zaplnil svojou fantáziou. Film zaznamenal divácky úspech (so zárobkom cez 5 miliónov eur sa stal po tejto stránke najúspešnejším Jakubiskovým filmom), no súdobé kritiky filmom nadšené neboli. Bathory bola úspešná v súťaži Český lev v sekcii Najlepší výtvarný počin a Divácky najúspešnejší český film. 

V súčasnosti sa hovorí o dvoch rozrobených projektoch Juraja Jakubiska. Prvým je Slovanská epopej o histórii Slovanov, druhým projektom je pokračovanie Perinbaby, kde chce obsadiť do hlavnej roly opäť Guliettu Masinovú aj napriek tomu, že herečka v roku 1994 zomrela. Tento problém plánuje vyriešiť pomocou počítačových trikov, čiže ďalších inovatívnych vizuálnych prístupov sa od neho dá očakávať aj v najbližších rokoch.

#### *Perinbaba a dva svety* (2023)

Posledný film pána Jakubiska, ktorý istým spôsobom obnovuje legendu klasickej *Perinbaby* z roku 1985. Príbeh je obohatený o množstvo PC trikov. V hlavných úlohách sa objavili Lukáš Frlajs, Ivan Romančík a Valéria Frištik.

Charakteristika tvorby
----------------------

Slovenský Fellini. Aj tak sa hovorí Jurajovi Jakubiskovi, ktorý má mnoho spoločných charakteristických autorských prvkov. Pre Jakubiskove filmy bolo najdôležitejšie, že do nich vtiahol svet čudáckych bizarných existencií a rozprávanie podriadil poetike nespútanej obraznosti ľudových rozprávok či surrealistických feérií. Tak sa v jeho filmoch stretávame s naturalizmom jedenia múch priamo z mucholapky v *Dovidenia v pekle, priatelia* (1970), či postavou Smrti v poviedkach filmu *Zbehovia a pútnici* (1970). V jeho príbehoch sa stáva nemožné možným; bez metafory a alegórie nie je ani jeden z jeho dôležitých titulov. Vzhľadom na aktuálnu paralelu sa dá hovoriť o magickom realizme v slovenskom filme. Fellini sa o Jakubiskovi vyjadril: „Vo filmoch Juraja Jakubiska sa iracionálne, záhadné a pocitové, stáva tak prirodzeným, ako je život sám. Nie každý z nás má to šťastie mať Jakubiskovo oko, ktoré dokáže vidieť záhadné, neočakávané a fantastické, dokonca aj v každodennom, obyčajnom živote."

Po ére viery v presah umenia do života sa Jakubisko a jeho generácia uzavreli do sveta umenia, nechceli poučovať, byť svedkami, kritikmi, filmovými filozofmi, či spasiteľmi. Väčšmi chceli tlmočiť radosť, atmosféru a zážitok. Ich hra však nebola celkom bez spodných tónov zúfalstva, ich groteskne bizarné príbehy niesli v sebe často skrytú tragiku.

Často opakovanými prvkami sú aj tie folklórne, spomenuté pri Jakubiskovom detstve. Čerpá z tradičných hudobných motívov, z ľudového výtvarného umenia, využíva tradičný odev, predmety každodennej potreby, zoomorfné zobrazenia, rituály a podobne.

Smrť
----

Zomrel v Prahe vo svojich osemdesiatich štyroch rokoch na zdravotné komplikácie.

Zoznam filmov
-------------

* 1960 *Posledný nálet*
* 1960 *Každý den má svoje jméno* (*Each Day Has Its Name*)
* 1961 *Strieborný vietor* (*Silvery Wind*)
* 1962 *Prvá trieda* (*The First Form*)
* 1963 *Mlčení* (*Silence*)
* 1965 *Déšť* (*Rain*)
* 1965 *Čekají na Godota*
* 1967 *Kristove roky*
* 1968 *Zbehovia a pútnici*
* 1969 *Vtáčkovia, siroty a blázni*
* 1970/1990 *Dovidenia v pekle, priatelia!*
* 1972 *Stavba storočia*
* 1975 *Slovensko – krajina pod Tatrami* (TV)
* 1977 *Bubeník Červeného kríža*
* 1978 *Tri vrecia cementu a živý kohút*
* 1979 *Postav dom, zasaď strom*
* 1981 *Nevera po slovensky I. II.*
* 1983 *Tisícročná včela*
* 1985 *Perinbaba*
* 1987 *Pehavý Max a strašidlá*
* 1987 *Frankensteinova Teta* (mini) TV seriál
* 1989 *Sedím na konári a je mi dobre*
* 1990 *Takmer ružový príbeh* (TV)
* 1992 *Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý*
* 1997 *Nejasná zpráva o konci světa*
* 2004 *Post coitum*
* 2008 *Bathory*
* 2023 *Perinbaba a dva svety*

Ocenenia
--------

2019

* Slovensko Oto 2019 – Sieň slávy  
• za zásluhy o štát v oblasti umenia

2016

* Česko Medaila Za zásluhy   
• za zásluhy o štát v oblasti umenia

2013

* Cena Matice slovenskej

2012

* Španielsko  Gijón International Film Festival   
• Cena za celoživotný prínos svetovému filmu

2010

* Monako  Monaco Charity Film Fest   
 Bathory   
• Najlepší umelecký počin
* Slovensko  Slnko v sieti   
• Najlepší filmový počin

2009

* Česko  Český lev 2008   
 Bathory   
• najlepší výtvarný počin roku   
• Najlepší výtvarník a výtvarná koncepcia roku
* Slovensko  Cena Igric   
 Bathory   
• za výtvarný design filmu
* Portugalsko  Elza Morante   
• Cena kinematografie

2008

* Česko  XLIII. MFF Karlovy Vary   
• Krištáľový glóbus za dlhodobý umelecký prínos svetovej kinematografii

2003

* Česko  Český lev 2002   
• Dlhoročný umelecký prínos českému filmu (udelený Českou filmovou a televíznou akadémiou)
* Slovensko  Najvyššie štátne vyznamenanie Slovenskej republiky   
• Pribinov kríž II. triedy

2002

* Slovensko  X. MFF Art Film Trenčianske Teplice   
 • Zlatá kamera za celoživotný prínos slovenské kinematografii (cena bola udelená v dobe zahajovacieho ceremoniálu)

2001

* Česko  Masarykova akademie umění   
 • Cena za celoživotnú umeleckú činnosť
* Česko  Český lev 2000   
 • Najlepší filmový plagát k filmu *Kytice* – Juraj Jakubisko (cena bola udelená pri nominačnom Český lev 2000)

2000

* Juhoslávia  Prehliadka filmov Juraja Jakubiska v Belehrade   
 • Zlatá pečať za významný prínos v rozvoji umenia a filmu (udelená Juhoslovanskou filmotékou)
* Slovensko  Anketa slovenských filmových novinárov a kritikov   
 • Prvé miesto v kategórii Najlepší slovenský režisér

1999

* Francúzsko  Cran Gevier´99   
 Sedím na konári a je mi dobre   
 • Cena za najlepší film

1998

* USA  Taos Talking Picture Festival   
 • Cena Maverick za celoživotné dielo
* USA  Taos Talking Pictures Film Festival   
 Nejasná správa o konci sveta   
 • Cena za vizuálny prínos do kinematografie
* USA  XXI. Medzinárodný filmový festival Denver   
 • Uznanie za vynikajúci výkon vo filmovom umení
* Česko  Cena Mateja Hrebendu za prínos k rozvoji česko-slovenských vzťahov
* Kanada  Montreal World Film Festival   
 Nejasná správa o konci sveta   
 • Cena za nejvatší umelecký prínos a kinematografiu roku
* Česko  Český literárny fond   
 • Najlepší režisér roku 98
* USA  San Diego Film Festival   
 Nejasná správa o konci sveta   
 • Cena za najlepšiu réžiu
* Slovensko  Zvláštna cena Slovenského literárneho fondu   
 Nejasná správa o konci sveta   
 • Cena za najlepšiu réžiu

1997

* Taliansko  Pescara   
 Nejasná správa o konci sveta   
 • Cena za najlepšiu réžiu Zlatý delfín

1993

* Portugalsko  IX. Festival de Cinema de Troia Setubal, Costa Azil   
 Lepšie byť bohatý a zdravý ako chudobný a chorý   
 • Hlavní cena Zlatý delfín

1991

* USA  Los Angeles Film Festival – AFI Fest   
 • Tribute award

1990

* Rusko  MFF Moskva   
 Sedím na konári a je mi dobre   
 • Hlavná cena
* Slovensko  Festival česko-slovenského filmu   
 Sedím na konári a je mi dobre   
 • Zvláštna cena poroty
* Francúzsko  MFF Stasbourg   
 Sedím na konári a je mi dobre   
 • Cena poroty a Cena Alsace Media
* Taliansko  MFF Benátky   
 Dovidenia v pekle, priatelia!   
 • Čestné uznanie a plaketa RAI II

1989

* Taliansko  MFF Benátky   
 Sedím na konári a je mi dobre   
 • Čestné uznanie a plaketa RAI II

1988

* Titul Zaslúžilý umelec

1987

* Kanada  Carrousel international du film de Rimouski   
 Perinbaba   
 • Hlavná cena Camerio
* Argentína  I. MFF pre deti a mládež Buenos Aires   
 Perinbaba   
 • Prvá cena poroty

1986

* Česko-Slovensko  MFF pre deti a mládež Gottwaldov   
 Perinbaba   
 • Zvláštna cena poroty
* Česko-Slovensko  Medaila slovenského filmu   
 Perinbaba
* Česko-Slovensko  XXIV. Festival českého a slovenského filmu Mariánské Lázně   
 Perinbaba   
 • Cena za výtvarnú stránku filmu
* Juhoslávia  Filmový festival v Belehrade   
 Perinbaba   
 • Cena divákov za najlepší film
* Taliansko  MMF Benátky   
 Perinbaba   
 • Čestné uznanie RAI II
* Francúzsko  IV. Festival mladého diváka Lyon   
 Perinbaba   
 • Cena mladého diváka za najlepší film
* Argentína  I. Medzinárodná prehliadka filmov pre deti a mládež Mar del Plata   
 Perinbaba   
 • Zvláštne uznanie

1985

* Taliansko  XLII. MMF Benátky   
 Perinbaba   
 • Cena Gondola, Zvláštne uznanie poroty Katolíckeho filmového strediska

1984

* Španielsko  IV. MFF Sevilla   
 Tisícročná včela   
 • Hlavná cena Konfederácie španielskych filmových klubov za najlepší film festivalu
* Taliansko  XLVI. MFF Benátky   
 • Čestné uznanie a plaketa RAI II. za doterajšiu filmovú tvorbu

1982

* Česko-Slovensko  IV. Festival české a slovenské veselohry   
 Nevera po slovensky   
 • Cena smiechu

1979

* Maďarsko  MFF technických filmov Budapešť   
 Bubeník Červeného kríža   
 • 1. cena

1978

* Nemecko  Filmový festival v Oberhausene   
 Bubeník Červeného kríža   
 • Zvláštna cena
* Bulharsko  MFF Varne   
 Bubeník Červeného kríža   
 • Zlatá medaile
* Česko-Slovensko  XV. Celoštátna prehliadka o umení ARS FILM   
 Bubeník Červeného kríža   
 • Hlavná cena

1977

* Taliansko  XLVI. MFF Benátky   
 • Čestné uznanie a plaketa RAI II. za doterajšiu filmovú tvorbu

1971

* Taliansko  XLVI. MFF Benátky   
 • Čestné uznanie a plaketa RAI II. za doterajšiu filmovú tvorbu

1973

* Maďarsko  VI. MFF technického filmu, Budapešť   
 Stavba storočia, Hlavná cena

1969

* Taliansko  Prehliadka Česko-slovenských filmov, Sorrento   
 • ZLATÁ SIRÉNA za réžiu filmov Kristove roky, Zbehovia a pútnici a Vtáčkovia, siroty a blázni
* Česko-Slovensko  Trilobit 1968   
 Zbehovia a pútnici   
 • Najlepší scenár   
 • Najlepšia réžia   
 • Najlepšia kamera
* Česko-Slovensko  IGRIC 1968   
 Zbehovia a pútnici   
 • Najlepší scenár   
 • Najlepšia réžia   
 • Najlepšia kamera

1968

* Taliansko  XXIX. MFF Benátky   
 Zbehovia a pútnici   
 • Medaila pre mladých tvorcov (Malý lev)
* Česko-Slovensko  IGRIC´67   
 • réžia filmov Kristove roky a Zbehovia a pútnici
* Česko-Slovensko  Trilobit 1967   
 • výroční cena FITESu za réžiu filmu Kristove roky a Zbehovia a pútnici
* Česko-Slovensko  Cena československé filmové kritiky za rok 1967   
 Kristove roky   
 • najlepší československý film roku
* Česko-Slovensko  Filmový festival pracujúcich´67, Bruntál   
 Kristove roky   
 • Cena za najlepší film   
 • Cena mesta Bruntál za najprogresívnejší výkon mladého umělca
* Česko-Slovensko  Cena FINÁLE Plzeň   
 Zbehovia a pútnici   
 • Cena za réžiu a kameru
* Česko-Slovensko  V. Celoštátna prehliadka o umení ARS FILM   
 Dážď   
 • Zvláštna cena   
 Vysťahovalec   
 • Zvláštna cena poroty

1967

* Nemecko  XVII. Medzinárodný filmový týžden Mannheim   
 Kristove roky   
 • Cena FIPRESCI   
 • Cena Jozefa Sternberga za najoriginálnejší a najprekvapivejší film festivalu   
 • Cena Jury Vysoké ludové školy
* Česko-Slovensko  Cena ústeckého Filmového klubu   
 Kristove roky   
 • Zvláštna cena   
 Vysťahovalec   
 • Zvláštna cena poroty
* Česko-Slovensko  Múza lyriky   
 Kristove roky   
 • Cena pražských divákov TERPSICHORÉ
* Česko-Slovensko  XVIII. Filmový festival pracujucích, Ostrov nad Ohří   
 Kristove roky   
 • Cena poroty
* Nemecko  XVII. Medzinárodný filmový týždeň v Mannheimu   
 Čakanie na Godota   
 • Cena Simony Dubreuilh
* Nemecko  XIV. Dni krátkeho filmu v Oberhausenu   
 Čakanie na Godota   
 • Veľká cena za najlepší krátky hraný film   
 • II. cena medzinárodne poroty Vysokých ludových škol NSR
* Taliansko  X. MFF Grand Premio Bergamo   
 Dážď   
 • Zlatá medaile v kategórii autorského filmu

1964

* Belgicko  Medzinárodný festival experimentálnych filmov Knokke le Zoute   
 Mlčanie   
 • Čestné uznanie bruselskej školy INSAC

Divadlo
-------

* Slovensko  Slovenské národné divadlo
	+ Svätopluk 2008
	+ Krútňava 1999
* Česko  Laterna magika   
 • Casanova – Premiéra: 2. február 1995, Derniéra: 26.október 2013

Výstavy
-------

* 2000: Paríž, Francúzsko
* 2004: Berlín, Nemecko, Taliansko, Praha, Česko
* 2005: Praha, Česko
* 2009: Praha, Česko
	+ MIRO Galéria, Bratislava, Slovensko
	+ Prezidentský palác, Bratislava, Slovensko
* 2010: 6 výstav, Česko

Referencie
----------

1. ↑   *Juraj Jakubisko odišiel do večnosti, zostali nám nesmrteľné filmy* [online]. Bratislava: Rozhlas a televízia Slovenska, 2023-02-25, [cit. 2023-02-25]. Dostupné online.
2. ↑   *Juraj Jakubisko - dafilms.sk* [online]. dafilms.sk, [cit. 2023-12-11]. Dostupné online.
3. ↑   *Juraj Jakubisko bol najlepší slovenský režisér 20. storočia. Nikdy nezradil svoju pravdu, spomína manželka Deana* [online]. Pravda.sk, 2023-04-30, [cit. 2023-12-11]. Dostupné online.
4. ↑   *TVŮRCI: JURAJ JAKUBISKO – SCÉNÁŘ A REŽIE* [online]. Česká televize, [cit. 2016-03-11]. Dostupné online.
5. ↑   *TOP 10 - RTVS.sk* [online]. www.rtvs.sk, [cit. 2023-06-21]. Dostupné online.
6. ↑   Slovensko prišlo o režisérsku legendu. Zomrel Juraj Jakubisko. *Štandard* (Bratislava: DENNÍK ŠTANDARD), 2023-02-25. Dostupné online [cit. 2024-01-03].
7. ↑   *Prezident republiky udělil státní vyznamenání* [online]. Pražský hrad, [cit. 2016-11-03]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Juraj Jakubisko**

Externé odkazy
--------------

* Osobnosti.sk - Juraj Jakubisko
* Juraj Jakubisko v Internet Movie Database (po anglicky)
* Juraj Jakubisko v Česko-Slovenskej filmovej databáze

### Rozhovory

* *13. komnata Juraja Jakubiska* – video z cyklu *13. komnata* České televize
* *Juraj Jakubisko* Archivované 2015-04-02 na Wayback Machine hostom v *Show Jana Krause*
* *Juraj Jakubisko* hostom v relácii *Všechnopárty*

Zdroje
------

* Peter Michalovič, Vlastimil Zuska, *Juraj Jakubisko.* Bratislava : Slovenský filmový ústav. ISBN 80-85187-43-4.
* CSFD profily filmov Zbehovia a pútnici, Vtáčkovia, siroty a blázni, Dovidenia v pekle, priatelia, Post Coitum, Bathory, Slovanská epopej Archivované 2016-11-29 na Wayback Machine
* Tatiana Urbanová, *Folklórne prvky vo filmoch Juraja Jakubiska.* Brno: Janáčkova akademie múzických umění v Brně

| Ceny Juraja Jakubiska |
| --- |
| 

| * z
* d
* u
Český lev za dlhodobý umelecký prínos českému filmu |
| --- |
| 
* František Vláčil (1993)
* Jan Švankmajer (1994)
* Karel Kachyňa (1995)
* Jiří Menzel (1996)
* Miloš Forman (1997)
* Jiří Krejčík (1998)
* Miroslav Ondříček (1999)
* Věra Chytilová (2000)
* Otakar Vávra (2001)
* Juraj Jakubisko (2002)
* Theodor Pištěk (2003)
* Stella Zázvorková (2004)
* Jan Němec (2005)
* Ivan Passer (2006)
* Vojtěch Jasný (2007)
* Juraj Herz (2008)
* Jana Brejchová (2009)
* Zdeněk Svěrák (2010)
* Josef Somr (2011)
* Karel Černý (2012)
* Vladimír Körner (2013)
* Drahomíra Vihanová (2014)
* Stanislav Milota (2015)
* Eva Zaoralová a Jiří Bartoška (2016)
* Alois Fišárek (2017)
* Věra Plívová-Šimková (2018)
* Jaromír Kallista (2019)
* Hynek Bočan (2020)
* Ivo Špalj (2021)

 |

| * z
* d
* u
Slnko v sieti za Najlepší výtvarný počin |
| --- |
| 
* Jan Švankmajer / Eva Švankmajerová (2006)
* Mona Hafsahl / Peter Čanecký / Juraj Steiner / Emil Drličiak (2008)
* Juraj Jakubisko (2010)
* Jan Švankmajer / Veronika Hrubá (2012)
* Michal Struss / Henrich Boráros (2014)
* Peter Čanecký / Ondřej Mašek (2016)

 |

| * z
* d
* u
Slnko v sieti za Celoživotné dielo |
| --- |
| 
* Juraj Herz (2004)
* Pavel Branko / Stanislav Szomolányi (2006)
* Maximilán Remeň**†** / Vincent Rosinec (2008)
* Ladislav Chudík / Albert Marenčin (2010)
* Tibor Biath / Eduard Grečner (2012)
* Dušan Dušek / Dušan Hanák (2014)
* Juraj Jakubisko / Igor Luther (2016)
* Rudolf Urc (2017)
* Viliam Gruska / Roman Rjachovský (2018)
* Ondrej Šulaj (2019)
* Milan Lasica (2020)
* Jelena Paštéková / Emília Vášáryová (2022)
* Ladislav Kraus / Stanislav Párnický**†** (2023)

 |
| **†** *indikuje laureáta in memoriam* |

| * z
* d
* u
Osobnosť televíznej obrazovky – Sieň slávy |
| --- |
| 
* Jozef Kroner (2001)
* Katarína Kolníková (2002)
* Ladislav Chudík (2003)
* Eva Krížiková (2004)
* Milan Lasica (2005)
* Pavol Mikulík (2006)
* Mária Kráľovičová (2007)
* Karol Machata (2008)
* Emília Vášáryová (2009)
* Štefan Kvietik (2010)
* Stano Dančiak (2011)
* Dušan Gabáni (2012)
* Magda Paveleková (2013)
* Juraj Kukura (2014)
* Marika Gombitová (2015)
* Emil Horváth (2016)
* Božidara Turzonovová (2017)
* Milan Kňažko (2018)
* Juraj Jakubisko (2019)
* Ján Mojto (2020)

 |

| * z
* d
* u
Igric za Celoživotné dielo |
| --- |
| 
* Štefan Uher (1993)
* Peter Solan (1994)
* Martin Slivka (1995)
* Viktor Kubal (1996)
* Martin Hollý (1997)
* Stanislav Szomolányi (1998)
* Albert Marenčin (1999)
* Alojz Hanúsek (2000)
* Tibor Vichta**†** (2001)
* Tibor Biath (2005)
* Ladislav Chudík (2006)
* Ivan Teren (2007)
* Vido Horňák (2015)
* Roman Rjachovský (2016)
* František Jurišič (2017)
* Juraj Jakubisko (2018)
* Eduard Grečner (2019)
* Stanislav Szomolányi (2020)
* Dušan Hanák (2021)
* Božidara Turzonovová (2022)
* Jozef Šimončič (2023)

 |
| **†** laureát in memoriam |

 |

Autoritné údaje: * abART: 19193
* BnF: 159289216
* GND: 130185019
* ISNI: 0000000081075485
* LCCN: no2007003424
* NK ČR: jn20000728238
* SNK: 172674
* VIAF: 28170890
* Web umenia: 4419
* WorldCat: lccn-no2007003424