recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Trapistickí mnísi
**Rád cisterciánov prísnej observancie** (*Ordo Cisterciensis Strictioris Observantiae*, **OCSO**), ktorého členovia sú nazývaní **trapisti**, vznikol v 17. storočí v kláštore La Trappe (odtiaľ trapisti) vo Francúzsku, kde došlo k reforme cisterciánskeho rádu, ktorej iniciátorom bol Armand Jean Le Bouthillier de Rancé roku 1644. Rád má aj ženskú vetvu.

Rehole
------

Trapisti zachovávajú rehoľu sv. Benedikta, v ktorej sa veľa priestoru venuje modlitbe, ale dôraz sa kladie aj na manuálnu prácu. Túto rehoľu vystihuje heslo, ktoré je spojené s benediktínmi: "Ora et labora" v preklade "modli sa a pracuj". Mnísi zachovávajú mlčanlivosť, pretože ticho vytvára priestor pre vnímanie Boha. Asi najznámejším trapistom na svete je Thomas Merton.

Život v trapistickom kláštore
-----------------------------

Život trapistov má prísne pravidlá. Vstáva sa veľmi skoro ráno (v českom trapistickom kláštore Nový Dvůr pri Toužime o 3:15 ráno). Deň je v znamení pravidelného striedania modlitby, bohoslužieb a duchovného čítania, ku ktorým tvorí protiváhu manuálna práca, pretože každý trapistický kláštor obhospodaruje pozemky a chová napr. ovce či iné zvieratá.

Trapisti v Čechách
------------------

Kláštor trapistov v Novom Dvore
V roku 1999 začali opravovať a dostavovať ruinu statku v Novom Dvore pri Toužime v západných Čechách. Stavba bola prebudovaná na moderný kláštor rádu trapistov. Mnísi sa do objektu nasťahovali už počas stavby a sami s ňou pomáhali. Komunitu v Novom Dvore tvorí asi 30 rehoľníkov. V septembri 2011 bola povýšená na opátstvo.

Trapistky pôsobia v Poličanoch v stredných Čechách, kde prevádzkujú od roku 2007 *Dům pro hosty*  a vybudovali kláštor Naší Paní nad Vltavou. Základný kameň posvätil apoštolský nuncius Diego Causer v roku 2008 a v roku 2012 kardinál Miloslav Vlk vysvätil kláštorný kostol.

Pozri aj
--------

* Thomas Merton

Externé odkazy
--------------

* Stránky trapistického kláštora Nový Dvůr
* Stránky ženského kláštora Naší Paní nad Vltavou

* Stránka o Thomasovi Mertonovi
* OCSO

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Řád cisterciáků přísné observance na českej Wikipédii.*
Pohľad z Nevského prospektu
Interiér chrámu
**Katolícky chrám svätej Kataríny** (rus. *Католическая церковь Святой Екатерины*) je jeden z chrámov slúžiacich príslušníkom rímskokatolíckej cirkvi v Petrohrade. Nachádza sa na Nevskom prospekte, hlavnej a najrušnejšej ulici mesta. Kostol je zasvätený mučeníčke Kataríne Alexandrijskej z antického Ríma, ktorú dal cisár popraviť, pretože sa odmietla vzdať svojej kresťanskej viery.

Dejiny
------

Chrám bol budovaný v rokoch 1738 až 1783 a dokončený bol za vlády imperátorky Kataríny II. Slúžil hlavne rímskym katolíkom, ktorí žili na území hlavného mesta. Boli to najmä Poliaci, ale aj Taliani, Francúzi, Litovci či Nemci. Chrám spravovali františkáni, za Pavla I. ho spravovali jezuiti a po ich vyhnaní dominikáni. V roku 1798 tu bol pochovaný posledný poľský kráľ Stanislav II. August Poniatowski. Kostol prežil prenasledovanie katolíkov po roku 1917, v roku 1938 ho komunisti zrušili a vyplienili. Kostol veľmi chátral a v roku 1970 bol zmenený na sálu filharmónie. Neskôr utrpel veľké škody.

Súčasnosť
---------

Rímskokatolíckej cirkvi bol kostol vrátený v roku 1992. Boli vykonané dôležité rekonštrukcie exteriéru a interiéru. Dnes sa v ňom pravidelne konajú rímskokatolícke bohoslužby v rôznych jazykoch (rusky, poľsky, francúzsky, anglicky).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Katolícky chrám svätej Kataríny**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Súradnice: 59°56′09″S 30°19′44″V﻿ / ﻿59,9357°S 30,329°V﻿ / 59.9357; 30.329
**Valerius Babrius** (2. storočie) bol pôvodom pravdepodobne helenizovaný Riman, autor zborníka bájok písaných cholijambom v gréčtine.

O Babriovom živote sa dozvedáme len to málo, čo poskytuje jeho vlastné dielo. Predpokladá sa, že žil v niektorej východnej provincii, pravdepodobne v Sýrii, kde sa, na rozdiel od Ríma, tešila bájka akej-takej obľube. Bájkar venuje svoju zbierku bájok v desiatich knihách „synovi kráľa Alexandra", čo spôsobuje určité nejasnosti v jeho chronologickom zaradení. Býva umiestňovaný rôzne do období od 3. storočia pred Kr. po 3. storočie po Kr. najčastejšie práve do 2. storočia, a to na základe vnútorného lingvistického rozboru jeho diela. Alexander spomínaný vo venovaní môže byť Alexander Severus, rímsky cisár v rokoch 222-235, známy svojou láskou k literatúre a podporou umelcom. „Alexandrov syn" býva niekedy stotožňovaný s akýmsi Branchom, ktorý je spomínaný v jednej Babriovej bájke, a podľa tejto hypotézy mohol byť jeho učiteľom. Prvé zmienky o Babriovi ako o autorovi sa objavujú na počiatku 3. storočia, čo vylučuje možnosť, že by bol mladší (túto hranicu potvrdzujú i nájdené zlomky papyrusov s Babriovými bájkami).

Až do roku 1842 bol Babrius známy iba na základe spätných metrických rekonštrukcii dochovaných súborov bájok, ktoré robili Richard Bentley a Thomas Tyrwhitt v 18. storočí. V tomto roku objavil Minoides Mynas, ktorý predtým obdobným spôsobom našiel *Philosophoumena* svätého Hippolyta, v kláštore sv.Laury na hore Athos rukopis obsahujúci 123 z predpokladaného počtu 160 Babriových bájok. Dnes je tento dokument uložený v British Museum. Bájky v rukopise sú zoradene abecedne, ale náhle končia pri písmene O. Dochovaný text má vysokú umeleckú kvalitu a možno ho zrovnávať s pôvodnými prozaickými bájkami, z ktorých vychádza. Filológovia potvrdili pravosť tohto nálezu.

Roku 1857 Minas vyhlásil, že na hore Athos objavil ďalší rukopis, ktorý obsahuje 94 bájok a úvod. Táto verzia bola v opise poslaná tiež do British Museum a vydaná roku 1859, ale ukázala sa byť podvrhom. Šesť neznámych bájok bolo odhalených v rukopise z Vatikánskej knižnice.

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Babrius na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 12005784f
* GND: 118978160
* LCCN: n84133329
* NK ČR: jn20000600545
* VIAF: 36151776765518010879
* WorldCat: lccn-n84133329
**Ollanta Moisés Humala Tasso** (\* 26. jún 1962, Lima, Peru) je bývalý peruánsky vojenský dôstojník a politik, v roku 2011 zvolený za 94. prezidenta Peru. Úradu sa ujal 28. júla 2011.

Životopis
---------

Ollanta Humala sa narodil v Lime v rodine známeho kečuánskeho právnika a politického aktivistu Isaaca Humalu, ktorý je ideologickým zakladateľom peruánskeho ľavicovo-nacionalistického hnutia *Etnocacerista*. Ollantov brat *Antauro* velil v januári 2005 niekoľkým desiatkam ozbrojencov (zväčša bývalých vojakov) z hnutia *Etnocacerista*, ktorý obsadili policajnú stanicu v mestečku *Andahuaylas* a požadovali odstúpenie prezidenta Alejandra Toleda. Akcia sa skončila smrťou niekoľkých policajtov a Antauro bol odsúdený na 25 rokov väzenia. Ollanta aktivity svojho brata odmietol a dištancoval sa od neho.

Humala v r. 1982 vstúpil do armády, kde dosiahol hodnosť podplukovníka. Na začiatku 90. rokov sa zúčastnil bojov proti maoistickej militantnej organizácii Svetlý chodník a v r. 1995 krátkej vojny medzi Peru a Ekvádorom o pohraničný región Cenepa. V októbri 2000 viedol Humala v mestečku *Tacna* na juhu Peru vojenskú vzburu miestnej posádky proti skorumpovanej vláde prezidenta Alberta Fujimoriho. Vzbura síce nebola úspešná, priniesla však Humalovi v Peru veľkú popularitu a po páde prezidenta Fujimoriho mu peruánsky kongres udelil pre akékoľvek stíhanie v súvislosti so vzburou amnestiu. Následne slúžil Humala do r. 2004 ako vojenský atašé v Paríži. 

V r. 2005 vystúpil z armády a založil vlastnú politickú stranu s názvom *Peruánska nacionalistická strana*. V nasledujúcom roku vystúpil ako jej kandidát za prezidenta, pričom ho začala podporovať aj veľká centristická strana *Únia za Peru*. Mal povesť silného peruánskeho vlastenca a v prvom kole prezidentských volieb získal najviac hlasov (30,6%), pred druhým kolom mu však uškodili radikálne výroky jeho otca Isaaca (hoci sa Humala od nich dištancoval), ako aj tvrdá protikampaň jeho kritikov, ktorí ho označovali za ľavicovo-nacionalistického populistu. V druhom kole ho tak s náskokom 10% hlasov porazil protikandidát Alan García.

Humala kandidoval aj v nasledujúcich prezidentských voľbách v r. 2011, pričom sa opäť dostal do druhého kola, v ktorom so ziskom 51,5% hlasov porazil pravicovú kandidátku *Keiko Fujimorovú* (dcéru A. Fujimoriho) a stal sa tak 94. peruánskym prezidentom. Funkcie sa oficiálne ujal 28. júla 2011.

Externé odkazy
--------------

* Humalova biografia (špan.)

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 4010 2950
* LCCN: n2006038235
* VIAF: 14195982
* WorldCat: lccn-n2006038235
**Životný pud** je podľa Jána Albrechta základ života spočívajúci vo vôli prežiť. 

Pud života je vlastnosť daná každej podobe života, prejavuje sa v obrane a v reprodukcii života, pôsobí defenzívne, ako aj ofenzívne. Životný pud je univerzálny a je základnou vlastnosťou tak vedomého, ako aj nevedomého života. Odzrkadľuje sa v špecifických podobách vedomia – predovšetkým v podobe pudu sebazáchovy a jeho sociálneho variantu – v podobe mocenského pudu a pudu uplatnenia sa. Špecifické podoby životného pudu sa navzájom nevylučujú, hoci môžu vyvolať odlišné situácie. Majú rovnaké ciele, hoci sú na rôznych rovinách spojené s rôznymi vlastnosťami. Životný pud v jeho bazálnych formách predstavujú biologické mechanizmy, ktoré život udržujú v jeho homeostatickej rovnováhe. Život na druhej strane zasa predstavuje rovnováhu medzi svojou vnútornou integritou vyčleňujúcou sa zo svojho prostredia a prostredím, od ktorého je celkom závislý. K spomenutým vlastnostiam bazálnej roviny a stojacim ešte mimo vedomia patria automatické a mechanické prostriedky defenzie a agresie (napríklad třň a pancier), ktoré majú podrobiť prostredie životným záujmom.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Katolícka stredná pedagogická škola sv. Cyrila a Metoda** je stredná škola s pedagogickým zameraním sídliaca v Košiciach na Južnej triede.

Dejiny
------

Škola začala svoju činnosť 2. septembra 2005, kedy bol košickým gréckokatolíckym biskupom Milanom Chauturom otvorený školský rok 2005/2006. Priestory pre svoje pôsobenie dostala v budove ZŠ Krosnianska. Prvým riaditeľom školy sa stal PaedDr. Ľubomír Verbovanec. Od školského roku 2007/2008 škola pôsobila na Charkovskej ulici 1 na sídlisku Dargovských hrdinov. Prví absolventi – maturanti opustili brány školy po úspešnej maturitnej skúške v máji 2008. V roku 2012 sa presťahovala na Južnú triedu 48, kde sídli doteraz.

Zameranie
---------

Škola vzdeláva a vychováva študentov vo viacerých učebných odboroch v dennej i diaľkovej pomaturitnej forme. Sú to predovšetkým:

* Učiteľstvo pre materské školy a vychovávateľstvo
* Sociálno-výchovný pracovník

Škola má taktiež vlastnú kapelu, zbor a ponúka veľké množstvo aktivít a krúžkov.

Referencie
----------

1. ↑  Stredná odborná škola pedagogická sv. Cyrila a Metoda. *O škole* [online]. Košice: kspgs.edupage.org, [cit. 2021-01-18]. Dostupné online.
2. ↑  Stredná odborná škola pedagogická sv. Cyrila a Metoda. *Študijné odbory* [online]. Košice: kspgs.edupage.org, [cit. 2021-01-18]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Katolíckej strednej pedagogickej školy v Košiciach

Súradnice: 48°42′24″S 21°15′45″V﻿ / ﻿48,706535°S 21,262372°V﻿ / 48.706535; 21.262372


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |
Súradnice: 52°25′42″S 85°01′16″V﻿ / ﻿52,428435°S 85,021060°V﻿ / 52.428435; 85.021060

**Katuň** (rus. Катунь) je rieka v Altajskej republike, v Altajskom kraji v Rusku. Jej dĺžka dosahuje 688 km a plocha povodia rieky zahŕňa 60 900 km².

Priebeh toku
------------

Pramení z čela Geblerovho ľadovca na južnom svahu vrchu Belucha a obteká celý masív Katuňských Belekov. Na strednom toku tečie v širokej doline a delí sa na niekoľko ramien. Nižšie sa dolina zužuje a dosahuje maximálnu šírku 4 km. Vo vzdialenosti 70 km od ústia vteká do roviny. Od sútoku s riekou Arguta tečie na sever. Je ľavou zdrojnicou Obu, ktorý vytvára s riekou Bija, 19 km juhozápadne od mesta Bijsk.

Prítoky
-------

* sprava – Multa, Kuragan, Kučerla, Argut, Čuja
* zľava – Koksa, Kamenka, Sema

Vodný režim
-----------

Rieka Katuň v novembri
Vodný režim je podobný ako u všetkých sibírskych riek a zavisí najmä od topenia snehu a ľadovcov, menej potom od dažďových zrážok. Priemerný ročný prietok vody vo vzdialenosti 53 km od ústia činí 626 m³/s. Zamŕza v období prelomu novembra (dolný tok) a decembra (horný tok) a ľad vydrží až do začiatku apríla.

***Priemerné mesačné prietoky rieky v stanici Srostki v rokoch 1936 až 2000:***

Využitie
--------

Pokiaľ nie je zamrznutá, je splavná a v letnom období býva častým cieľom domácich i zahraničných turistov prevádzkujúcich vodácke športy (najmä rafting). Údolím rieky prechádza Čujský trakt.

Referencie
----------

1. ↑  Encyklopedie Universum 5: Katuň. [DVD-ROM]. 2006. [cit. 2006-12-18].
2. ↑   *ArcticRIMS – Katun' at Srostki* [online].. Dostupné online. (anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Katuň na českej Wikipédii.*
*Quercus suber*
**Dub korkový** (mimo taxonómie alebo staršie: **korkový dub**; zastarano: *korok*, *korek*, *korkový strom*, *pantoflový strom*, *svída/svíb(a)/svidna*; lat. *Quercus suber*) je listnatý strom z čeľade bukovité (*Fagaceae*).

Opis
----

Dub korkový dosahuje výšku až okolo 20 m. Listy sú striedavé, oválne a nepravidelne vykrojené, veľké až 10 cm. Borka je hrubá až 10 cm a odlupuje sa vo veľkých plátoch z ktorých sa získava prírodný korok. Súkvetie sú jahňady. Plodom sú žalude s veľkosťou 3 cm.

Dub korkový

Výskyt
------

Domovina duba korkového je v oblasti Stredomoria, na Pyrenejskom polostrove a v severnej Afrike.

Stanovištia
-----------

Dub korkový sa pestuje na plantážach na otvorených svetlých plochách.

Použitie
--------

Dub korkový sa využíva na získavanie prírodného korku olupovaním borky v intervaloch 6 až 12 rokov. Prvá úroda sa môže vykonať asi po 25 rokoch od výsadby, ale kvalitný korok na výrobu zátok sa získava až po tretej úrode. Korok z prvých zberov sa spracováva prevažne na dekoratívne účely.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dub korkový**

Zdroje
------

1. ↑   *Cestovný ruch - Politika a ekonómia*. [s.l.] : Slovensko-svajciarske zdruz. 192 s. ISBN 978-80-89090-98-3. S. 37.
2. ↑  korkový. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar)
3. ↑  korok. In: Slovenský náučný slovník II. 1932. S. 257
4. 1 2 3  korek. In: Slowár Slowenskí Češko-Laťinsko-Ňemecko-Uherskí
**Kategória** alebo **kategoriálny významový útvar** je relatívne základný a najvšeobecnejší významový útvar, ktorý je výsledkom poznania všetkých entít reality z istého (napríklad filozofického, špeciálnovedného atď.) hľadiska. Je výsledkom poznania najvšeobecnejších stránok reality a implikuje významový útvar transhorizontová realita.

Dôležitými druhmi kategórií sú najmä filozofické kategórie, všeobecnovedné kategórie a špeciálnovedné kategórie.

Treba odlišovať kategóriu a pojem kategórie. Pojem kategórie zaviedol do filozofie Aristoteles.

Kategória podľa Aristotela
--------------------------

Kategória je základný rod bytia, trieda predikátov, ktoré sa dajú použiť na každý predmet. Existuje 10 kategórií: vec, kvantita, kvalita, vzťah, miesto, čas, poloha, manie, činnosť, trpenie. Na inom mieste Aristoteles vyčleňuje len tri kategórie: vec, vlastnosť, vzťah.

Kategória podľa Kanta
---------------------

Kategória sú čisto formálne podmienky poznania, ktoré zabezpečujú jeho všeobecnosť
a nevyhnutnosť. Kategórie sa nevzťahujú na poznávaný objekt, ale patria k rozumu ako schopnosti poznania. Kategórie sa odvodzujú od štyroch základných hľadísk, podľa ktorých sa delia všetky súdy (kvalita, kvantita, vzťah, modalita) a podľa troch možných druhov súdov v rámci každej zo štyroch skupín: kategórií je tak dvanásť, a síce:

* 1. kategórie kvantity: jednota, mnohosť, všetkosť
* 2. kategórie kvality:
* 3. kategórie relácie:

realita inherencia a subzistencia
negácia kauzalita a dependencia
limitácia komunita
* 4. kategórie modality:

možnosť -nemožnosť
existencia - neexistencia
nevyhnutnosť - náhodnosť

Kategória podľa Černíka
-----------------------

Podľa Černíka sú filozofické kategórie koncentrovaným vyjadrením materiálneho a duchovného zmocňovania sa sveta. Ich formovanie sa sprostredkuje celými dejinami ľudského myslenia a spoločenskej praxe. Vzhľadom na ich krajne všeobecný charakter je ich vývin relatívne pomalý a možnosť systematicky ich spracovať vzniká až na pomerne vysokom stupni vývinu praxe a poznania.

Pozri aj
--------

* Kategoriológia
**Kategorický imperatív** je veta, ktorá má formu bezpodmienečného príkazu. Podľa Kanta je to základný etický zákon, mravná zásada, ktorá núti človeka vykonať nejaký čin (alebo mu v tom bráni) bez ohľadu na osobný záujem alebo zisk vyplývajúci z tohto činu. 

Tento zákon vyžaduje, aby každý konal tak, aby sa pravidlo jeho osobného konania mohlo stať pravidlom konania pre všetkých. Skutok, čin bude morálny len vtedy, ak vychádza z rešpektovania mravného zákona. 

Kant sformuloval štyri základné tvrdenia kategorického imperatívu, z toho jedno základné a tri podriadené. Základné a najznámejšie tvrdenie hovorí:  

*„Konaj len podľa toho maxima, od ktorého môžeš zároveň chcieť, aby sa stalo všeobecným zákonom."*

Tri podriadené znejú nasledovne:

1. „Konaj tak, aby sa maxima tvojho konania mohli na základe tvojej vôle stať všeobecným prírodným zákonom."
2. „Konaj tak, aby si používal ľudstvo ako vo svojej osobe, tak v osobe druhého vždy zároveň ako účel a nikdy len ako prostriedok."
3. „Všetky maximá majú zo svojej vlastnej zákonodarnej povahy súhlasiť s možnou ríšou účelov ako ríšou prírody."

V uvedených tvrdeniach sa opakuje slovo „maximum". V logike znamenali „propositiones maximae" (najvyššie tvrdenia) také tvrdenia, z ktorých sa vyvodzoval nejaký dôkaz. „Najvyššie tvrdenia" sa už nedokazovali.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Plagát amerického vaudeville (USA, 1899) 
**Vaudeville** ( franc. [Vôd e víl]) znamená zábavný divadelný program so spevom, tancom, predchodcu  operety, varieté a muzikálu.

História
--------

Pôvod slova nie je jasné. Od 15. storočia znamenal vaudeville zvyčajne vtipnú populárnu pieseň, niečo ako šláger, ktorý si ľudia spievali pri práci. Na známe a populárne melódie sa vtedy písali nové texty. Od 17. storočia, sa takéto skladby objavovali v divadlách, kde ich publikum často spievalo spolu s hercami. Preto sa niektorí domnievajú, že názov je odvodený z francúzskeho spojenia *voix de ville* - v preklade hlas mesta. Od začiatku 19. storočia znamenalo slovo vaudeville ľudový divadelný program s pesničkami, alebo s kupletmi zo známych melódií. Divadlá, ktoré ich hrali sa nazývali tiež varieté ("*Théatre des varietes*").

Z vaudeville vznikla náročnejšia komická opera a po roku 1850 – najmä vďaka J. Offenbachovi opereta. Už v 19. storočí sa vaudeville rozšírilo aj v USA a preto vzniklo odlišné vnímanie tohto pojmu v Európe a v zámorí. Zatiaľ čo sa ľudové vaudeville v Európe vyvinulo smerom k divadlu (fraška s pesničkami, opereta), v zámorí označenie "vaudeville" znamenalo skôr varietný zábavný program na hranici medzi music-hallovým revue a kabaretom, ktorý nemal pevný začiatok a kontinuálny dej (*kontinuálne vaudeville*), ale obsahujú rôzne zábavné, trikovo efektné, často až cirkusové čísla. V týchto divadlách začínal Buster Keaton, Bratia Marxovci, Charlie Chaplin a Stan Laurel. V Anglicku a v Spojených štátoch bývali súčasťou vaudeville aj striptérky a erotické scény, ktoré sa vyvinuli do samostatného žánru americkej burlesky. Vaudevillová divadla upadali s príchodom filmu, a mnohé z nich sa menili na kinosály. V poslednej dobe sa tieto formy zábavy dostali opäť do popredia záujmu a sú inšpiráciou pre nové filmové a divadelné diela, napríklad ako filmový muzikál Moulin Rouge! od Baze Luhrmana, striptízové výkony Dity von Teese, koncertné vystúpenia skupiny Pussycat Dolls , atď.

Odkazy
------

### Súvisiace články

* kabaret
* muzikál
* opereta
* cirkus
* varieté
* music hall
* Georges Feydeau

### Externé odkazy

* (po anglicky)
* História Vaudeville
* Materiály na vaudeville v Knižnici Kongresu

### Literatúra

* *Ottův slovník naučný*, heslo Vaudeville. Sv. 26, str. 463
**„Hotel California"** je titulná skladba z rovnomenného albumu od americkej rockovej skupny The Eagles, ktorá vyšla na singli začiatkom roku 1977. 

Song bol v marci roku 1977 jeden týždeň na vrchole rebríčka Billboard Hot 100. Gitarové sólo v skladbe "Hotel California" je umiestnené v hodnotení časopisu Guitar World na ôsmej pozícii medzi 100 najlepšími sólami všetkých čias. Táto skladba získala v roku 1978 cenu Grammy. Časopis *Rolling Stone* dal túto pieseň na 49. miesto zoznamu 500 najlepších skladieb všetkých čias.
Zároveň je táto skladba v Rokenrolovej sieni slávy zaradená do zoznamu 500 skladieb, ktoré ovplyvnili ďalšie smerovanie rock and rollu.

Táto skladba patrí medzi najznámejšie skladby tejto skupiny. Jej autormi sú Don Henley, Glenn Frey a Don Felder. Ako jedna z ich najpopulárnejších piesní patrí dodnes do základného repertoáru koncertných vystúpení a kompilačných albumov. Jej koncertná nahrávka vyšla aj na ich prvom koncertnom albume *Eagles Live* ako aj v akustickej verzii na edícii, ktorú vydali po opätovnom spojení v roku 1994 na CD a videu s názvom *Hell Freezes Over*. Verziu z roku 1994 s úvodom zahraným na trúbku hrá spolu osem gitár.

Hlavnou líniou skladby je rozprávanie historky ustatého cestujúceho, ktorý zostal uväznený v hrôzostrašnom hoteli, ktorý sa spočiatku zdal lákavým. Text piesne je metaforou o pôžitkárstve a samodeštrukcii v hudobnom priemysle južnej Kalifornii, kde je Hollywood prirovnávaný k luxusnému hotelu, ktorý spočiatku víta a ponúka splnenie všetkých túžob, no výsledkom je pasca pre ich návštevníkov s ich samodeštruktívnymi požiadavkami. Existuje veľké množstvo "výkladov" obsahu textu tejto piesne, pričom jej tvorcovia vždy hovorili o metafore na vulgárny materializmus a výstrednosť. U. Bäumer venuje tejto piesni i samotnej skupine Eagels celú kapitolu, kde o.i. uvádza: "Text "Hotelu California" naráža pravdepodobne na satanovu církev v San Franciscu. Nacháza sa tam na 
California street. Náhoda? Na ľavej vnútornej strane obalu "Hotelu California" vidno tri otvory, ktoré sa podobajú oknám. V prostrednom "okne" sa dá rozoznať tvár holohlavého Antona S. Sandora LaVey..."
Iný alternatívny výklad obsahu textu piesne hovorí, že ide o popis cesty o nenaplnenej láske a manželstve vedúcemu k rozvodu...

Literatúra
----------

* U. Bäumer: Wir wollen nur deine Seele, Rockszene und Okkultismus: Daten - Fakten - Hintergründe. Bielefeld: Christliche,Literaturverbreitung; Wuppertal: Ev. Gesellschaft für Deutschland, 8. Aufl. 1991

Referencie
----------

1. ↑   *The RS 500 Greatest Songs of All Time* [online]. Rolling Stone, 19.12.2004, [cit. 2009-03-11]. Dostupné online. (po anglicky)
**Jevgenij Iršai/Евгений Иршаи** (\* 15. január 1951, Petrohrad, Rusko) je slovenský hudobný skladateľ ruského pôvodu. Narodil sa v Petrohrade (vtedajší Leningrad) a obaja jeho rodičia boli profesionálni hudobníci. Otec pôsobil ako huslista v Mariinskom divadle, matka bola padagogička klavíra na špeciálnej strednej hudobnej škole pre mimoriadne talentované deti, ktorú ukončil aj Jevgenij Iršai.

Život a kariéra
---------------

Iršai ukončil štúdium v roku 1969 na Špeciálnej hudobnej škole a v štúdiu ďalej pokračoval na Leningradskom Konzervatóriu Rimského Korsakova, kde študoval kompozíciu u A. A. Tchernova a V. Uspenskeho (1975) a klavír u P. A. Serebriakova (1978).

V roku 1991 Iršai emigroval na Slovensko, kde žije doteraz. V súčasnosti pôsobí na Vysokej škole múzických umení ako profesor kompozície a vedúci katedry skladby a dirigovania.

Iršaiove diela pravidelne znejú na slovenských a svetových pódiách. Komponuje aj na objednávku prominentných interpretov ako Sergej Roldugin (violončelo), Aleksander Gabryš (kontrabas), Milan Paľa (husle), Jozef Lupták (violončelo), Pavol Brešlik (tenor), Ján Kalinowski (violončelo), Marek Szlezer (klavír) a dirigentov (Peter Gribanov, Aleksander CHernushenko, Mark Kadin, Mario Košik, Viktoria Žaďko.

Ocenenia
--------

* Cena Jána Levoslava Bellu za trio Hard-Shabes (2000, SK)
* Cena Dezidera Zadora za kompozíciu Sonata del grato (2008, UA)

Autoritné údaje: * abART: 27961
* GND: 1044441178
* ISNI: 0000 0000 5710 2658
* LCCN: no2003036874
* NK ČR: ola2002150561
* SNK: 151734
* VIAF: 84962104
* WorldCat: lccn-no2003036874
**OnePlus** je čínsky výrobca mobilných telefónov a k nim pridruženého operačného softvéru založeného na operačnom systéme Android Oxygen OS a Hydrogen OS. Spoločnosť založili v roku 2013 Carl Pei a Pete Lau. Firma sídli v Šen-čene v Číne. OnePlus svoje telefóny pomenúva názvom firmy a pridáva k nemu číslicu, písmeno alebo ich kombináciu. OnePlus je dcérskou firmou spoločnosti Oppo, ktorú vlastní BBK Electronics. BBK vlastní i firmu Vivo, tá by sa dala zaradiť ako sesterská k OnePlus.

Prehľad smartfónov
------------------

1. OnePlus One
2. OnePlus 2
3. OnePlus X
4. OnePlus 3
5. OnePlus 3T
6. OnePlus 5
7. OnePlus 5T
8. OnePlus 6
9. OnePlus 6T
10. OnePlus 7
11. OnePlus 7 Pro
12. OnePlus 7T
13. OnePlus 7T Pro
14. OnePlus 8
15. OnePlus 8 Pro
16. OnePlus Nord
17. OnePlus 8T

Externé odkazy
--------------

*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku OnePlus na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
OnePlus |
| --- |
| Mobilné telefony | 
* OnePlus One
* OnePlus 2
* OnePlus X
* OnePlus 3
* OnePlus 3T
* OnePlus 5
* OnePlus 5T
* OnePlus 6
* OnePlus 6T
* OnePlus 7
* OnePlus 7 Pro

 |
| Softvér | 
* OxygenOS

 |
| Ľudia | 
* Pete Lau
* Carl Pei
* Duan Yongping

 |
**Výskumný ústav rastlinnej výroby** so sídlom v meste Piešťany je špecializovaná štátna vedecká inštitúcia zameraná na výskum v oblasti šľachtiteľských a pôdohospodárskych technológií so zameraním na celé Slovensko, súčasť **Národného poľnohospodárskeho a potravinárskeho centra**.

História
--------

V roku 1951 zriadilo ministerstvo poľnohospodárstva *Oblastný rezortný výskumný ústav rastlinnej výroby* so sídlom v obci Borovce, no už od konca toho istého roku nesie súčasný názov. V roku 1956 sa ústav sťahuje do Piešťan. Od 1. januára 2005 boli k nemu pričlenené aj *Výskumný ústav trávnych porastov a horského poľnohospodárstva Banská Bystrica* a *Oblastný výskumný ústav agroekológie Michalovce*. Riaditeľom inštitúcie je Ing. Pavol Hauptvogel, PhD.

Od roku 2006 bol súčasťou Slovenského centra poľnohospodárskeho výskumu so sídlom v Nitre a od 1. februára 2009 do 31. decembra 2013 bol súčasťou štátnej príspevkovej organizácie Centrum výskumu rastlinnej výroby Piešťany. Od 1. januára 2014 sa VÚRV Piešťany rozhodnutím Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky stal súčasťou štátnej príspevkovej organizácie Národné poľnohospodárske a potravinárske centrum so sídlom v Lužiankach, priamo riadenej Ministerstvom pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR.

Pracoviská VÚRV Piešťany
------------------------

* Experimentálne pracovisko v Borovciach
* Výskumno-šľachtiteľská stanica Vígľaš-Pstruša
* Výskumno-šľachtiteľská stanica v Malom Šariši

Ústavy Národného potravinárskeho a poľnohopodárskeho centra
-----------------------------------------------------------

* Výskumný ústav pôdoznalectva a ochrany pôdy
* Výskumný ústav rastlinnej výroby
* Výskumný ústav živočíšnej výroby Nitra
* Výskumný ústav agroekológie
* Výskumný ústav trávnych porastov a horského poľnohospodárstva
* Výskumný ústav potravinársky
* Výskumný ústav ekonomiky poľnohospodárstva a potravinárstva

Zdroj
-----

* Oficálna stránka VÚRV

Referencie
----------

1. ↑   *Od 1. 1. 2014 je VÚRV súčasťou NPPC so sídlom v Lužiankach* [online]. Piešťany: VÚRV Piešťany, [cit. 2019-07-15]. Dostupné online.

Súradnice: 48°35′08″S 17°48′56″V﻿ / ﻿48,585546°S 17,815522°V﻿ / 48.585546; 17.815522
**Škola katedrálna** je stredoveká latinská škola v sídle biskupa pri katedrálnom kostole. Pri katedrálnych školách vznikali kapituly (zbor kanonikov), pri kapitulách sa zriaďovali školy pod správou kanonika-scholastika alebo kanonika-lektora, ktorí si ustanovovali aj pomocníkov. V katedrálnych školách študovali okrem mladíkov pripravujúcich sa na kňazské povolanie i laici.

Obsah vzdelávania tvorilo trivium a kvadrívium.

Organizácia a obsah vyučovania boli stanovené v štatútoch kapitúl.

Katedrálne školy sa v jednotlivých krajinách a dobách značne líšili, ale
v základných ustanoveniach boli všade rovnaké.

O úrovni vzdelávania v katedrálnych školách v Uhorsku sa dozvedáme iba zo štatútov záhrebskej (1334) a varadinskej (1374) kapituly, ktoré sa v podstate zhodujú.

Najstrašia správa o katedrálnej škole na Slovensku sa zachovala v Nitre z roku 1111. Územie Slovenska patrilo pod jurisdikciu arcibiskupstva v Ostrihome, kde najstaršia správa o katedrálnej škole pochádza z 1205.

Z katedrálnych škôl vzišli univerzity.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
OnePlus 5
**OnePlus 5** je smartfón, ktorý vyrába čínska spoločnosť OnePlus, nasledovník modelu OnePlus 3T a prechodca modelu OnePlus 5T.

Predstavený bol 20. júna 2017. Obsahuje čipset Qualcomm Snapdragon 835, osemjadrový procesor, 6 alebo 8 GB RAM, 64 alebo 128 GB úložisko a grafický procesor Adreno 540. Batéria má kapacitu 3300 mAh a podporuje nabíjanie technológiou Dash Charge. Zadný fotoaparát je duálny, 16 MP + 20 MP.

Displej má uhlopriečku 5,5 palcov, je typu Optic AMOLED s rozlíšením 1080 x 1920 bodov.

Operačný systém je Android 7.1.1 aktualizovateľný na 8.x s nadstavbou OxygenOS.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku OnePlus 5 na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
OnePlus |
| --- |
| Mobilné telefony | 
* OnePlus One
* OnePlus 2
* OnePlus X
* OnePlus 3
* OnePlus 3T
* OnePlus 5
* OnePlus 5T
* OnePlus 6
* OnePlus 6T
* OnePlus 7
* OnePlus 7 Pro

 |
| Softvér | 
* OxygenOS

 |
| Ľudia | 
* Pete Lau
* Carl Pei
* Duan Yongping

 |
**Slovensko-nemecká obchodná a priemyselná komora** (**SNOPK**, nem. DSIHK, AHK Slowakei) je dobrovoľné hospodárske združenie, ktoré bolo založené v júni 2005 ako 57. nemecká zahraničná obchodná komora. V súčasnosti združuje viac ako 440 členských firiem a inštitúcií, čo z SNOPK robí najväčšie bilaterálne hospodárske združenie na Slovensku. Sídli v Bratislave.Súradnice: 48°08′50″S 17°06′27″V﻿ / ﻿48,147085°S 17,107387°V﻿ / 48.147085; 17.107387 Od roku 2017 je jej prezidentom Jürgen Knie a výkonným členom predstavenstva od roku 2018 je Peter Kompalla.

Sídlo v budove Europeum Business Center na Suchom mýte v Bratislave
Ako zahraničná komora uznaná Nemeckou obchodnou a priemyselnou komorou a Spolkovom ministerstvom hospodárstva je Slovensko-nemecká obchodná a priemyselná komora súčasťou výkonnej siete 130 zahraničných zastúpení nemeckého hospodárstva vo viac ako 90 krajinách sveta.

Najdôležitejšou úlohou SNOPK je podpora obchodných a hospodárskych vzťahov medzi Nemeckom a Slovenskom. Komora je prvým miestom pre rozbeh a strediskom poskytovania služieb pre spoločnosti oboch krajín. Podporuje osobitne malé a stredné podniky pri sprístupňovaní dvojstranných trhov. Ústredná kompetencia komory spočíva v sprostredkovaní obchodných kontaktov a rešerší dôležitých informácií o pomeroch na trhu.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky združenia
**Filombrotos** (starogr. *Φιλόμβροτος* – *Filombrotos*) je považovaný za jedného z najslávnejších atlétov starovekého Grécka.

Filombrotos zo Sparty sa zapísal do dejín ako prvý atlét, ktorý zvíťazil v Olympii na troch po sebe idúcich hrách v rokoch 676, 672 a 668 pred Kr. a to v päťboji, v tej najnáročnejšej disciplíne. Záznam o jeho trojnásobnom olympijskom víťazstve v päťboji je uvedený v zozname olympijských víťazov od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

V Olympii sa päťboj (pentathlon) zaviedol na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Päťboj pozostával zo skoku do diaľky, behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol päťboj veľmi obľúbený. Päťbojár pre nich stelesňoval vyváženosť a všestrannosť, ktorých spojenie sa volalo *harmónia*. Potvrdzuje to i výrok takého kritického muža, akým bol Aristoteles: „*Päťbojári sú najkrajší chlapi Hellady."*

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Frank Zarnowski, *The Pentathlon of the Ancient World*, str. 86
2. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.
3. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 378.
5. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 155.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Výrobné prostriedky** sú reálny kapitál a pôda (na rozdiel - najmä - od výrobného faktora práca).

Marxizmus
---------

Termín v tomto význame je jedným z hlavných pojmov marxizmu. Presná definícia znie, že výrobné prostriedky sú súhrn pracovných prostriedkov a pracovných predmetov (používaných v procese spoločenskej výroby na tvorbu hmotných statkov). Pracovné prostriedky sú výrobné nástroje (stroje, náradia, motory atď.), prevádzkové budovy a stavby (aj dopravné), pôda, nádoby na uchovávanie pracovných predmetov a podobne. Pracovný predmet je vec alebo komplex vecí, na ktoré pôsobí človek vo výrobnom procese, t.j. jednak priamo prírodné zdroje a jednak suroviny (t.j. už spracovaný materiál).

Referencie
----------

1. ↑   *Produktionsmittel in: Gabler Wirtschaftlexikon* [online]. Springer, [cit. 2013-01-27]. Dostupné online. (po nemecky)
2. ↑  Volkov, M. I. et al.: *Ekonomický slovník*, 1986
3. ↑  *Politická ekonómia - učebnica*, 1959, Slovenské vydavateľstvo politickej literatúry
**Filonikos** (starogr. *Φιλόνικος* – *Filonikos*) bol olympijský víťaz v roku 76 pred Kr.

Filonikos, syn Filista z Élidy, bol na 176. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v neznámej disciplíne (pravdepodobne v niektorej jazdeckej disciplíne).

Záznam o olympijskom víťazstve Filonika je uvedený (značne poškodený, neuvádza disciplínu) na kamennom podstavci objavenom severozápadne od olympijského Pelopiona. Je to jeden z nápisov (*IvO 198 až IvO 206*, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na spoločnom podstavci (nezachovaného sochárskeho diela) detí a vnukov élidského chovateľa koní Filista (Strogién, Télemachos, Praxagoras, Timareta, Filistos, Theodota a Filonikos), ktorí dosiahli olympijské víťazstvá v jazdeckých disciplínach v rokoch 84 až 76 pred Kr. Južne od olympijského Filippeionu sa našiel aj značne poškodený podstavec Filonikovej nezachovanej sochy.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Inscriptiones Graecae, *IvO 205*
2. 1 2 3 4  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 134.
3. ↑  Macmillan Company, 1912, *American Journal of Archaeology*

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Lesníctvo** je súhrn praktických a teoretických (v užšom zmysle len teoretických) poznatkov a vedomostí o lese a činnostiach súvisiacich s existenciou, zachovaním, zveľadením a hospodárskym využívaním lesa, jeho surovinového bohatstva a ostatných užitočných vlastností v prospech ľudskej spoločnosti.. Lesníctvo je aj príslušný odbor ľudskej činnosti, čiže odbor ľudskej činnosti, ktorý "sa zaoberá ochranou, využívaním, pretváraním a zveľaďovaním lesov v prospech spoločnosti", čiže je to "súhrn činností, organizácií, vzťahov a noriem, praktických a teoretických poznatkov týkajúcich sa lesov."

Základnou zložkou lesníctva je lesné hospodárstvo (ako hospodárske odvetvie resp. príslušná výrobná činnosť vrátane jej riadenia), ďalšie zložky lesníctva sú napr. lesná politika (lesnícka politika) a organizácia, lesné zákonodarstvo a právo, lesnícke školstvo, lesnícka osveta, lesnícka veda a výskum, lesnícke písomníctvo, lesnícke múzejníctvo, história lesov a pod.

Zdroje
------

1. ↑  lesníctvo. In:  *Lesnícky terminologický slovník*. Bratislava : Slovenská akadémia vied, 1953. 57 s. (Odborná terminológia; zv. 7.) Dostupné online. S. 23.
2. 1 2  lesníctvo. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok III. K – M. Bratislava : Veda, 1979. 656 s. S. 342. ; lesné hospodárstvo. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok III. K – M. Bratislava : Veda, 1979. 656 s. S. 337.
3. ↑  lesníctvo. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka*. 5. dopl. a uprav. vyd. Martin : Matica slovenská, 2020. 960 s. ISBN 978-80-8128-261-4. S. 303.
4. ↑  lesníctvo. In:  *Malá slovenská encyklopédia*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Goldpress Publishers, 1993. 822 s. ISBN 80-85584-12-3. S. 390.
5. ↑  lesníctvo. In:  *Slovník slovenského jazyka*. Ed. Štefan Peciar. 1. vyd. Zväzok II l – o. Bratislava : Vydavateľsto SAV, 1960. 648 s. Dostupné online. S. 34.
6. 1 2  Les - lesníctvo. In: Pyramída č. 79. S. 2516
**Filit** alebo **FILIT** (akronym pre **Filozofická hypertextová encyklopédia**) je slovenská hypertextová encyklopédia, ktorá vznikla na báze programu Credit, spolu s ďalšími dokumentmi a programami pre počítačovú podporu štúdia a výskumu v oblasti filozofie.

FILIT je prvá slovenská filozofická encyklopédia vôbec. Do jej vzniku roku 1990 existovali v slovenčine iba preložené filozofické slovníky.[1] Ako nositelia autorských práv sú na hlavnej stránke encyklopédie uvedení filozof Jozef Piaček a informatik a bývalý pedagóg na Univerzite Komenského Miloš Kravčík.[2]

Pokračovaním Filitu je online *Pomocný slovník filozofa (PSF)*, ktorého autorom je J. Piaček.[3]

Referencie
----------

1. ↑  Piaček, Jozef; Kravčík, Miloš, edi. (1999), „Filit", *FILIT : Otvorená filozofická encyklopédia*, Verzia 3.0, Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave, Fakulta matematiky, fyziky a informatiky, Katedra aplikovanej informatiky (vyd. 2001-03-01)
2. ↑  Piaček, Jozef; Kravčík, Miloš, edi. (1999), *FILIT : Otvorená filozofická encyklopédia*, Verzia 3.0, Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave, Fakulta matematiky, fyziky a informatiky, Katedra aplikovanej informatiky (vyd. 2001-03-01), dost. 2016-08-10
3. ↑  Piaček, Jozef (c2017), „O slovníku", *Pomocný slovník filozofa*, dost. 2017-06-02

Externé odkazy
--------------

* Hlavná stránka Filit-u

Pozri aj
--------

* hypertextová encyklopédia
* filozofická príručka
* štúdium filozofie
**Vlnová rovnica** je príkladom parciálnej diferenciálnej rovnice hyperbolického typu. Ako vlnová rovnica sa označuje rovnica, ktorú je možné vyjadriť v tvare:

{\displaystyle {\frac {1}{c^{2}}}{\frac {\partial ^{2}z}{\partial t^{2}}}={\frac {\partial ^{2}z}{\partial x\_{1}^{2}}}+{\frac {\partial ^{2}z}{\partial x\_{2}^{2}}}+...+{\frac {\partial ^{2}z}{\partial x\_{n}^{2}}}}
Vlnová rovnica býva obyčajne zapisovaná s použitím Laplaceovho operátora v ekvivalentnom tvare:

{\displaystyle {\frac {1}{c^{2}}}{\frac {\partial ^{2}z}{\partial t^{2}}}=\Delta z}
Pod pojmom vlnová rovnica je obvykle myslená homogénna rovnica. Vo všeobecnejšom tvare má vlnová rovnica nehomogénne vyjadrenie

{\displaystyle {\frac {1}{c^{2}}}{\frac {\partial ^{2}z}{\partial t^{2}}}=a^{2}\left({\frac {\partial ^{2}z}{\partial x\_{1}^{2}}}+{\frac {\partial ^{2}z}{\partial x\_{2}^{2}}}+...+{\frac {\partial ^{2}z}{\partial x\_{n}^{2}}}\right)+f(x\_{1},x\_{2},...x\_{n})}

Pozri aj
--------

* Hyperbolická diferenciálna rovnica
* Laplaceov operátor
**Los Angeles Times** alebo skrátene **LA Times** je novinový denník, ktorý vychádza od roku 1881 v kalifornskom meste Los Angeles. V roku 2008 boli noviny Los Angeles Times vyhlásené za druhý najväčší denník vydávaný na území USA, ktorého denný náklad v tomto roku bol 773 884 výtlačkov, nedeľný špeciál dosiahol náklad 1 101 981 výtlačkov. Los Angeles Times získali počas svojej existencie niekoľko Pulitzerových cien tak v kategórii reportáž, ako aj v kategórii fotografia. Súčasným vlastníkom denníka je spoločnosť Tribune Company, pričom hlavným šéfredaktorom je Russ Stanton.

Referencie
----------

1. ↑  MacMillan, Robert. Tribune hires former DirecTV CEO to run LA Times. *Reuters*, 16. august 2008. Dostupné online.
2. ↑   *2008 Top Newspapers, Blogs & Consumer Magazines* [PDF]. BurellesLuce. Dostupné online. (Anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka (kvôli GDPR zablokovaný prístup z celej EÚ)
* Tribune Company

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Los Angeles Times na českej Wikipédii.*
**Kobra okuliarnatá** alebo staršie **kobra indická** či **okuliarnik indický** (lat. *Naja naja*) je jeden z najnebezpečnejších hadov v Indii. Patrí do čeľade koralovcovitých a jeho jed obsahuje neurotoxíny. Je známy najmä z atrakcií „zaklínačov".

Opis
----

Kobra okuliarnatá dosahuje dĺžku 1,2 až 1,7 m. Sfarbenie kobier okuliarnatých je pomerne rozmanité, siaha od hnedého až po čierne, pričom väčšina jedincov má výrazné bledé znaky na zadnej strane štítu, čiže „kapucne".

Výskyt
------

Táto kobra uprednostňuje ryžové polia a okraje ciest v blízkosti obcí, takže sa dostáva do kontaktu s človekom. Vyskytuje sa v južnej Ázii hlavne v štátoch Pakistan a India, ale môžeme ju nájsť aj na Srí Lanke, v Bangladéši, Nepále, Bhutáne a Afganistane.

Správanie
---------

Hoci sa kobry občas vyhrievajú na slnku, sú zväčša aktívne v noci. Dokážu liezť po stromoch aj plávať. Rovnako ako iné kobry, aj tento druh pri ohrození roztiahne rebrá na krku, ktoré sú za normálnych okolností zložené.

Potrava
-------

Živia sa malými cicavcami, jaštericami, vtákmi, ale aj inými hadmi, ktoré usmrcujú rýchlo pôsobiacim neurotoxickým jedom.

Rozmnožovanie
-------------

Samica nakladie 10 až 30 vajec do potkaních norí, alebo termitísk a po inkubačnej dobe, ktoré trvá od 48 do 69 dní. Mláďatá merajú 20 až 30 cm.

Predátory
---------

Okrem ľudí sú hlavnými predátormi kobier okuliarnatých viaceré cicavce najmä mungá a dravé vtáky.

Galéria
-------

* Zaklínač hadov, Agra, India.Zaklínač hadov, Agra, India.
* Naja naja so špecifickými znakmi na zadnej strane „kapucne".*Naja naja* so špecifickými znakmi na zadnej strane „kapucne".
* Kobra okuliarnatá.Kobra okuliarnatá.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kobra okuliarnatá**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Kobra okuliarnatá**

Zdroje
------

* BURNIE, David; KOVÁČ, Vladimír, a kol. *Zviera: Obrazová encyklopédia živočíšnej ríše*. Bratislava : Ikar, 2002. ISBN 80-551-0375-5.
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Indian Cobra na anglickej Wikipédii.*
**Vlnová funkcia** je v matematike a fyzike riešenie ľubovoľnej vlnovej rovnice, ktorá je obyčajne parciálna diferenciálna rovnica prvého alebo druhého rádu. S vlnovými rovnicami je možné sa stretnúť v klasickej fyzike, napríklad v teórii elektromagnetického poľa, ako aj v modernej fyzike.

Najčastejšie je možné sa s týmto pojmom stretnúť v kvantovej mechanike, kde sa používa na matematický opis stavu fyzikálneho systému. Je riešením kvantovej pohybovej rovnice, ktorou môže byť napríklad Schrödingerova
alebo Diracova rovnica a je z nej možné vypočítať výsledky meraní vykonaných na systéme. Na rozdiel od klasickej fyziky, kde sa predpokladá aspoň principiálna možnosť jednoznačnej predpovede merania ľubovoľnej veličiny, v kvantovej mechanike je možné z vlnovej funkcie určiť iba pravdepodobnosť, s akou je možné zmerať určitú hodnotu fyzikálnej veličiny.

Ak je fyzikálny systém opísaný lineárnou vlnovou funkciou, platí pre neho princíp superpozície, ktorý je veľmi dôležitý predovšetkým na opis šírenia elektromagnetického žiarenia v kvantovej mechanike. Ak sú dve rôzne vlnové funkcie riešením rovnakej vlnovej rovnice, tak podľa tohto princípu je riešením tejto vlnovej rovnice aj súčet týchto vlnových funkcií a všeobecne aj ich akákoľvek lineárna kombinácia. Princíp superpozície vlnových funkcií zohráva dôležitú úlohu pri vysvetlení a pochopení javu interferencie.
Zapojenie počítačov v prstencovej siete.
**Prstencová topológia** označuje v počítačových sieťach pojem zapojenia, v ktorom je jeden uzol pripojený k ďalším dvom uzlom tak, že vytvoria kruh (prstenec). **Prstencová topológia** je menej efektívna a pomalšia ako hviezdicová sieť, pretože v nej musia dáta prejsť cez veľké množstvo uzlov a aj počítačov, kým sa dostanú k cieľu. Napríklad ak má daná prstencová sieť osem počítačov, musia dáta z prvého počítača prejsť na štvrtý počítač cez počítače dva a tri (PC 1 → PC 2 → PC 3 → PC 4). Môžu ísť aj opačným smerom; vtedy je potrebné prejsť z prvého počítača cez ôsmy, siedmy, šiesty, piaty na štvrtý (PC 1 → PC 8 → PC 7 → PC 6 → PC 5 → PC 4). Nevýhoda prstencovej topológie tiež spočíva v tom, že ak skolabuje jeden uzol, tak skolabuje celá sieť, pretože k funkčnosti siete je potrebné, aby bol v poriadku celý okruh.

Prstencová topológia sa využíva v sieťach Token Ring a FDDI.

Výhody a nevýhody prstencovej topológie
---------------------------------------

### Výhody

* Prenos dát je relatívne jednoduchý, pretože pakety sa posielajú jedným smerom.
* Pridanie ďalšieho uzlu má iba malý dopad na šírku pásma.
* Nevznikajú kolízie.
* Náklady sú menšie ako pri hviezdicovej topológii.

### Nevýhody

* Dáta musia prejsť cez každý počítač medzi odosielateľom a príjemcom, čo zväčšuje dobu trvania prenosu.
* Ak sa pokazí jeden uzol, pokazí sa s ním aj celá sieť a dáta nemôžu byť správne prenášané.
* Je ťažké nájsť a odstrániť chybu.
* Pretože sú všetky stanice navzájom prepojené, musí sa kvôli pridaniu nového uzlu dočasne vypnúť celá sieť.

Pozri aj
--------

* Hviezdicová topológia
* Zbernicová topológia
* Stromová topológia

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kruhová topologie na českej Wikipédii.*
Slovensko a Česko na mape Európy
**Slovensko-česká štátna hranica** je štátna hranica medzi Slovenskom a Českom. Má dĺžku 251,8 km a je tak treťou najdlhšou hranicou Slovenska a najkratšou hranicou Česka. Zo severu začína blízko obce Čierne, kde sa nachádza trojmedzie Slovenska, Česka a Poľska, a pokračuje juhozápadným smerom cez hrebeň Moravsko-sliezských Beskýd, Javorníky a Biele Karpaty. Potom zostupuje do Dolnomoravského úvalu, pričom v tomto úseku je vodnou hranicou, pretože ju tvoria vodná nádrž Kostolnica, Sudomerický potok, Baťov kanál a rieka Morava. Hranica končí na sútoku Moravy a Dyje, na trojmedzí s Rakúskom.

Ako štátna hranica vznikla slovensko-česká hranica v roku 1993 pri rozdelení Česko-Slovenska. K poslednej zmene tejto hranice došlo v roku 1997. Túto hranicu je možné vďaka Schengenskej dohode od roku 2007 voľne prechádzať. Už od roku 2004 bol prechod zjednodušený vďaka členstvu v EÚ.

Referencie
----------

1. ↑   *Štatistické údaje o štátnych hraniciach,* [online]. Ministerstvo vnútra SR, [cit. 2020-08-09]. Dostupné online.
2. ↑   *Schengen - základné informácie* [online]. Ministerstvo vnútra SR, [cit. 2020-08-09]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Česko-slovenská státní hranice na českej Wikipédii.*
**Ozbrojený konflikt** je v medzinárodnom práve konflikt medzi vojakmi viacerých štátov alebo medzi vojakmi, paramilitaristickými organizáciami alebo povstalcami v rámci jedného štátu. Ozbrojený konflikt existuje už vtedy, keď vojaci alebo paramilitaristické skupiny disponujúce aspoň regionálne obmedzenou mocou hrozia, že svoju moc využijú. Presné odlíšenie pojmov ozbrojený konflikt a vojna (vojnový stav) je sporné.

Termín zaviedli Ženevské dohovory o ochrane obetí ozbrojených konfliktov z roku 1949 ako náhradu za starší, užší pojem vojnový stav. Podľa Dodatkového protokolu 1 k dohovorom z roku 1949 môžu byť stranami ozbrojeného konfliktu aj národy, ktoré bojujú proti koloniálnej nadvláde, cudzej okupácii, rasistickým režimom a i. aby uplatnili svoje právo na sebaurčenie. Strana ozbrojeného konfliktu sa volá **strana konfliktu** .

Referencie
----------

1. ↑  bojujúce strany. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy).