recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vlajka Írskeho republikánskeho bratstva
**Írske republikánske bratstvo** (angl. *Irish Republican Brotherhood*, ír. *Éirí Amach na Cásca*, skr. **IRB**) bola tajná bratská organizácia oddaná vytvoreniu „nezávislej demokratickej republiky" v Írsku, pôsobiaca v rokoch 1858 až 1924. Jej náprotivok v Spojených štátoch bol organizovaný Johnom O'Mahonyhom a stala sa známa ako Fenianske bratastvo (neskôr Clan na Gael). IRB hralo dôležitú úlohu v dejinách Írska ako hlavný obhajca republikanizmu v priebehu kampane za nezávislosť Írska od Veľkej Británie a ako nástupca hnutí ako Spojení Íri z 90-tych rokov 18. storočia a Mladí Íri zo 40-tych rokov 19. storočia.

IRB predstavilo návrh Veľkonočného povstania v roku 1916, ktoré viedlo k založeniu Dáil Éireann v roku 1919. Potlačenie funkcie Dáil Éireann viedlo k Írskej vojne za nezávislosť a podpísaniu britsko-írskej dohody v roku 1921 a v konečnom dôsledku viedlo k vytvoreniu Írskeho slobodného štátu, ale bez 6 grófstiev Severného Írska.

Referencie
----------

* *An Phoblacht* 13 March 2008
* Campbell, Christy, *Fenian Fire: The British Government Plot to Assassinate Queen Victoria,* HarperCollins, London, 2002, ISBN 0-00-710483-9
* Clarke, Kathleen, *Revolutionary Woman: My Fight for Ireland's Freedom*, O'Brien Press, Dublin, 1997, ISBN 0-86278-245-7

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Irish Republican Brotherhood na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 49°35′12″S 18°36′41″V﻿ / ﻿49,5868°S 18,6114°V﻿ / 49.5868; 18.6114

**Smrčina** (1 014,6 m n. m.) je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad Řekou, približne 10 km južne od Třinca. Patrí do CHKO Beskydy.

Poloha
------

Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Ropická rozsocha. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a zasahuje na katastrálne územie mesta Třinec a obce Morávka. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca obec Řeka a Tyra, mestská časť Třinca, západným smerom sa nachádza Morávka a východným Košařiska.

Opis
----

Smrčina je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z vrchu Kalužný (993 m n. m.) severozápadným smerom na Ropice (1 083 m n. m.) a Čupel (872 m n. m.). Severným smerom sa nachádza Šindelná (1 000 m n. m.) a Javorový (1 031 m n. m.), východným Ostrý (1 044 m n. m.) a Kozubová (981 m n. m.), južným Kalužný (993 m n. m.) a Slavíč (1 055 m n. m.) a západným Travný (1 203 m n. m.), sedlom oddelená Ropice a Príslop (945 m n. m.). Severovýchodné svahy masívu odvodňuje potok Tyra do Olše, vodu z juhozápadne situovaných svahov odvádza potok Slavíč do Ostravice, obe v povodí Odry. Na vrchol nevedie značená trasa, no značený chodník vedie traverzom severovýchodným úbočím.

### Výhľady

Vrchol Smrčiny pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý však umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou možno pozorovať najmä okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, nezriedka aj Malú Fatru, Kysucké, Oravské a Sliezske Beskydy.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značená trasa, no  červený turistický chodník traverzuje vrchol.

* po  žltej značke z Morávky cez rázc. Pod Velkým Lipovým
* po  červenej značke hrebeňom (traverz vrcholu):
	+ od západu z obce Dobratice cez Ropičku
	+ od juhovýchodu z rázc. Lačnov cez Kalužný
* po  modrej značke zo severu z rázc. Třinec-Guty cez Javorový

Referencie
----------

1. ↑   *Slovenská republika: podrobný autoatlas so zemepisnou sieťou WGS-84 pre GPS*. 8. vyd. Harmanec : Vojenský kartografický ústav, 2007. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 3.
2. 1 2 3 4   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-06-02]. Dostupné online.
3. ↑  Zeměměřický úřad. *Geoprohlížeč* [online]. ags.cuzk.cz, [cit. 2022-06-02]. Dostupné online.
4. 1 2   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2022-06-02]. Dostupné online.
5. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2022-06-02]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Moravsko-sliezske Beskydy
* Zoznam vrcholov v Moravsko-sliezskych Beskydách

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej trase
Obr.1 Fázový diagram sústavy Fe-Fe3C. Oblasť austenitu je označená písmenom γ.
Obr.2 Kryštálová sústava austenitu
**Austenit** je intersticiálny tuhý roztok uhlíka v železe  **γ** (gama). Austenit nie je to isté ako *gama-železo*. Jeho kryštály sú svetlosivej farby, mäkké, húževnaté a tvárne. Nie je magnetický. Austenit má kubickú plošne centrovanú kryštálovú mriežku. Znamená to že v základne kryštalickej bunke s 8 atómami železa v rohoch kocky môže byť až 6 atómov uhlíka umiestnených v strede každej steny. Celkový počet atómov na elementárnu bunku je teda 4 (rohové sú spoločné pre 8 buniek a atómy v strede stien pre dve bunky). Takáto štruktúra sa v pearsonovom systéme označuje cF4 a v "strukturbericht" systéme A1. Takáto štruktúra vznikne ak k priestorovej mriežke kubickej plošne centrovanej (na obr. 2 označenej slovom réseau), teda k jej každému uzlu priradíme jeden atóm železa.

Pomenovaný je podľa anglického metalurga Roberta Austena.

V uhlíkových a nízkolegovaných oceliach sa vyskytuje iba pri vysokej teplote(opticky je to višňovočervená žeravá), len v niektorých vysokolegovaných oceliach (niklom a mangánom) zostáva v oceli aj pri normálnych teplotách. Takéto ocele sa nazývajú **austenitické**.

Austenit vo fázovom diagrame
----------------------------

Na fázovom diagrame sústavy Fe-Fe3C sa čistý austenit nachádza v gama-oblasti (pozri obrázok) pri teplote nad 723 °C. Maximálna rozpustnosť uhlíka v austenite je 2,06 hm. % pri teplote 1147 °C.
Trojuholníková *gama oblasť* je oblasť dokonalej rozpustnosti *uhlíka* v *železe*. Tieto dve látky sú ale pod 723 °C vzájomne nerozpustné. Preto je oblasť austenitu súčasťou eutektoidného systému, kde *eutektoida* je pri teplote 723 °C. Pri poklese pod túto teplotu sa austenit premieňa podľa zloženia na:

* perlit pri 0,8% koncentrácii C
* zmes perlitu a feritu pri koncentrácii C < 0,8%
* zmes perlitu a ledeburitu a karbidu železa pri koncentrácii 0,8% < C < 4,3%

Rozpad austenitu
----------------

Vyššie uvedená premena austenitu vznikne, len ak je priebeh ochladzovania dostatočne pomalý.
Pri kritickom ochladení (kalení) austenitu vzniká martenzit. Ten oproti austenitu zvyšuje tvrdosť. 
Špeciálnymi žíhacimi programami sa môže transformovať na medzifázy (napr. bainit) ktoré majú niektoré veľmi dobré vlastnosti.

Priebeh rozpadu austenitu popisujú špecializované diagramy ARA alebo IRA (TTT diagram).

Austenitické ocele
------------------

Austenitické ocele nie sú mimoriadne tvrdé, ale valcovaním za studena alebo legovaním sa dajú vyrobiť veľmi pevné.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
Surový prírodný kaučuk odkapávajúci z kaučukovníka
**Kaučuk** je polymérový materiál prírodného alebo syntetického pôvodu, vyznačujúce sa veľkou pružnosťou, teda schopnosťou sa účinkom vonkajšej sily výrazne deformovať a potom opäť zaujať pôvodný tvar. Je to teda tzv. elastomér. Kaučuky sú základnou surovinou pre výrobu gúm. Guma vzniká z kaučuku vulkanizáciou, čo je teplom alebo katalyzátorom (urýchľovač) podporovaná reakcia vulkanizačného činidla (napr. síry alebo sírnych zlúčenín). Tá vedie k vzniku disulfidických mostíkov medzi makromolekulami gumy a k tvorbe riedkej trojrozmernej polymérnej siete. Čím dlhšie vulkanizácia prebieha, tým viac mostíkov vzniká a tým je výsledná guma tvrdšia. Vulkanizáciou sa zvyčajne zásadne zlepšia vlastnosti kaučuku, napríklad pevnosť v ťahu, vratnosť deformácie, štruktúrna pevnosť, odolnosť a rozpustnosť.

Prírodný kaučuk
---------------

Z chemického hľadiska ide o cis -1,4-polyizoprén. Z tropického stromu kaučukovníka brazílskeho sa narezávaním jeho kôry získava surový kaučuk (latex). Ten sa upravuje zrážaním napr. kyselinou mravčou, perie vodou a vysuší na materiál zvaný krepa. Jeho ďalšími úpravami (prídavkom plnív, ďalších aditív a vulkanizáciou) sa vyrába guma.

Syntetické kaučuky
------------------

Vyrába sa polymerizáciou alebo kopolymeráciou niektorých nenasýtených uhľovodíkov, môže mať rôzne zloženie. Medzi najbežnejšie druhy patria polybutadienové kaučuky, etylén – propylénové gumy a izoprenové kaučuky (ich monomérom je izoprén, teda sú chemickú obdobou prírodného kaučuku). Medzi syntetické gumy patria aj silikónové kaučuky, čo sú zosieťované Polysiloxány, ale aj Polychloroprene a iné halogénované kaučuky. Z kaučuku na báze uhľovodíkov sa guma vyrába prídavkom plnív, antioxidantov, vulkanizačných činidiel a následnou vulkanizáciou.

História
--------

Prírodný kaučuk bol v Európe známy približne od polovice 18. storočia. Kaučukovníky pre jeho výrobu sa pestovali až do druhej polovice 19. storočia len v Južnej Amerike, neskôr aj v juhovýchodnej Ázii. Rozhodujúce pre širšie využitie prírodného (a neskôr i syntetického kaučuku) bol vynález vulkanizácie, ktorý sa zvyčajne pripisuje američanovi Charlesovi Goodyearovi a datuje sa do roku 1844. Prvými synteticky pripravenými kaučukmi bol polyizoprén (1909 v Nemecku) a polybutadién (1910 v Rusku). Významný bol aj vynález butadién-styrén termoplastického kaučuku, ktorý vyrobili nemeckí chemici v roku 1935.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kaučuk**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kaučuk na českej Wikipédii.*
***Dusk... and Her Embrace*** je druhým riadnym štúdiovým albumom skupiny Cradle of Filth. Po zvukovej stránke sa album značne odlišuje od predošlých vydaných hudobných nosičov (vrátane EP *Vempire (Dark fearytales in phallustein)*). Hudba je rýchlejšia, viac vyzretejšia a spevácky výkon Dani Filtha je lepší. 

Širšou inšpiráciou pre album sú diela spisovateľa Sheridana Le Fanua, veľa skladieb naznačuje tému vampirizmu, i keď upíri nie sú v piesňach priamo spomenutí.

Niektoré vydania albumu obsahujú tri bonusové skladby: coververziu Slayerovej skladby „Hell Awaits", inštrumentálnu verziu songu „Carmilla's Masque" a prerobenú skladbu „Nocturnal Supremacy '96" z ich EP *V Empire*.

Zoznam skladieb
---------------

Autormi skladieb sú Cradle of Filth, texty napísal Dani Filth.

1. „Humana Inspired to Nightmare" – 1:23
2. „Heaven Torn Asunder" – 7:04
3. „Funeral in Carpathia" – 8:24
4. „A Gothic Romance (Red Roses for the Devil's Whore)" – 8:35
5. „Malice Through the Looking Glass" – 5:30
6. „Dusk and Her Embrace" – 6:09
7. „The Graveyard by Moonlight" – 2:28
8. „Beauty Slept in Sodom" – 6:32
9. „Haunted Shores" – 7:04

Bonusové skladby v edícii *Coffin Box Set* sú:  

10. „Hell Awaits" (coververzia od Slayera) – 5:38  

11. „Carmilla's Masque" – 2:54

Verzia *Digipack* má medzi štvrtou a piatou skladbou ako bonus:  

5. „Nocturnal Supremacy '96" - 5:58

Album nahrali
-------------

* Dani Filth - spev
* Stuart Antsis - gitara
* Damien Gregori - klávesy
* Robin Eaglestone - basová gitara
* Nicholas Barker - bicie
* Gian Pyres - gitara
**Dusičnan meďnatý** je meďnatá soľ kyseliny dusičnej so vzorcom Cu(NO3)2. Táto látka je veľmi rozpustná vo vode, podobne ako ostatné dusičnany.

Výroba
------

Rozpúšťanie medi v zriedenej (prvá rovnica) a koncentrovanej (druhá rovnica) kyseline dusičnej:

3 Cu + 8 HNO3 → 3 Cu(NO3)2 + 4 H2O + 2 NO

Cu + 4 HNO3 → Cu(NO3)2 + 2 H2O + 2 NO2

Dusičnan meďnatý možno vyrábať aj inak. Jedna z možností je napríklad vyredukovánie striebra z dusičnanu strieborného (striebro je ušľachtilejší kov ako meď), za súčasného rozpustenia medi na meďnatú soľ.

Cu + 2 AgNO3 → 2 Ag + Cu(NO3)2

Lacnejšia metóda je reakcia octanu meďnatého s dusičnanom draselným.

Cu(CH3COO)2 + KNO3 → Cu(NO3)2 + KCH3COO

Reakcie
-------

Pri zahrievaní dochádza k rozpadu podľa rovnice:

2 Cu(NO3)2 —t→ 2 CuO + 4 NO2 + O2

Dochádza k rozpadu na oxid meďnatý, oxid dusičitý a kyslík, preto je rovnako ako ďalšie dusičnany dobré oxidačné činidlo.
Môžu prebiehať reakcie s ďalšími kovmi, ktoré majú zápornejší elektródový potenciál.

Bezpečnosť
----------

Vďaka medi v molekule zráža bielkoviny, enzýmy a spôsobuje rozpad hemoglobínu, podobne ako síran meďnatý. Pri požití dochádza k akútnej otrave meďou.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dusičnan měďnatý na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Tvorba hrčiek na svetri zo zmesi 50% vlna / 50% polyakryl po cca. 200 hodinách nosenia
Kefka na odhrčkovanie
**Hrčka** (slangový bohemizmus: *žmolok*; po anglicky *pill*) je maličký uzlík (chumáč) v tvare guľky zo syntetických, najčastejšie z polyesterových vlákien na povrchu tkaniny alebo pleteniny z priadzí s obsahom týchto vlákien. Hrčky vznikajú po určitom opotrebovaní textílie na jej povrchu.

Príčiny tvorby hrčiek
---------------------

V dôsledku trenia pri bežnom používaní textílie sa postupne uvoľňujú niektoré vlákna zo zväzku v priadzi, zauzlia sa s končekmi blízkych odstávajúcich vlákien a vytvoria na povrchu pleteniny alebo tkaniny klbko pevne zachytené v štruktúre textílie.

Prostriedky proti tvorbe hrčiek
-------------------------------

Hrčky sa dajú odstrániť rôznymi kefkami alebo škrabkami údajne bez viditeľného poškodenia textílie, vzniku nových hrčiek sa tým však nezabráni.

Výrobcovia textílií sa snažia predchádzať tvorbe hrčiek využitím vlastností, ktoré znižujú náchylnosť k tvorbe hrčiek:

* Dlhé, hrubé vlákna s drsným povrchom a s nižšou ohybnosťou
* Vyšší zákrut pri pradení a zosúkavaní, hustejšie tkaniny a pleteniny
* opaľovanie, postrihovanie, brúsenie povrchu tkanín
* Impregnácia (napr. polyakrylom alebo vinylom), zdrsnenie povrchu textílie (hydrátom hliníka) atď.

Náchylnosť k tvorbe hrčiek sa naopak zvyšuje:

* úpravami, ktoré uhladzujú povrch textílie, apretúrou silikónom, praním s prídavkom zvláčňovadiel

Hodnotenie miery tvorby hrčiek
------------------------------

Na posúdenie miery tvorby hrčiek existuje niekoľko skúšobných metód (odieraním, praním atď.) špecifikovaných pre jednotlivé druhy textílií s kvantitatívnym hodnotením náchylnosti k tvorbe hrčiek. Z odbornej literatúry však nie sú známe záväzné normy na ich používanie.

Literatúra
----------

* Peter/Routte: Grundlagen der Textilveredlung, Deutscher Fachverlag Frankfurt/Main 1989, ISBN 3-87150-277-4
* Gilhaus: Vorlesungen von Prof. Lünenschloß über „Textiles Prüfwesen", Institut für Textiltechnik Aachen 1979

Referencie
----------

1. ↑  HEGEROVÁ, Katarína. Odhrčkovač. *Kultúra slova*, 1993, roč. 27, čís. 7-8, s. 254-255. Dostupné online [cit. 2015-03-11]. ISSN 0023-5202.

Pozri aj
--------

* Priadza
* Tkanina
* Pletenina

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žmolkování na českej Wikipédii.*
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Granada* pozri *Granada (rozlišovacia stránka)*.
Súradnice: 37°10′41″S 3°36′03″Z﻿ / ﻿37,17806°S 3,60083°Z﻿ / 37.17806; -3.60083

**Granada** je malebné mesto na juhu Španielska. Leží v Andalúzii, v nadmorskej výške 738 m. V roku 2005 v ňom žilo 236 982 obyvateľov.

Kultúra
-------

V Granade sa nachádza slávna Alhambra, andalúzska pevnosť a palác, vyhlásená za dedičstvo UNESCA v roku 1984 spolu s Generalife a štvrťou Albayzín. Toto historické bohatstvo, ovocie trojitého vplyvu moslimov, židov a kresťanov robia z Granady dôležité turistické a kultúrne stredisko v Španielsku.

Granadská univerzita, založená v roku 1531 kráľom Karolom I. je jednou z najprestížnejších v krajine, a dáva mestu študentské prostredie a známy nočný život. Túto univerzitu navštevuje viac ako 60 000 študentov.

San Cecilio je patrónom mesta Granada. Je mu venovaný 1. február. Bol granadským biskupom a mučeníkom v 1. storočí.

Umenie
------

V polovici 13. storočia, keď Ferdinand III. svätý dobyl Córdobu a Sevillu, sa moslimskí umelci ukryli v Granade a na severe Afriky. Z ich tradícií vznikla forma, ktorá určila granadský štýl, ktorý je vyvrcholením severoarabského umenia v Alhambre, ktorý sa nerealizoval až do polovice 14. storočia, kedy vládol Jusuf I. a Mohamed V. v rokoch 1333 a 1354. Granada nemá kalifské umenie, ktoré bolo predchodcom alhamarov.

Podnebie
--------

Podnebie je v Granade stredozemné. Teploty sú v zime svieže s množstvom mrazu, a v lete sú priemerné, s maximálnymi teplotami, ktoré v mnohých prípadoch často prekračujú 35º. Teplotný rozdiel je veľmi vysoký, počas celého roka prekračuje často 20º v jeden deň. 

Teplotné rekordy v Granade sú: 

* maximálna nameraná teplota 42,6º 22. 7. 1995
* minimálna nameraná teplota -14,2º 16. 1. 1987

Osobnosti mesta
---------------

* Luis de Granada (\* 1504 – † 1588), dominikánsky teológ, spisovateľ a mystik
* Francisco Suárez (\* 1548 – † 1617), teológ a filozof
* Alonzo Cano (\* 1601 – † 1667), maliar, sochár a architekt
* Eugénia de Montijo (\* 1826 – † 1920), francúzska cisárovná
* Federico García Lorca (\* 1898 – † 1936), spisovateľ

Partnerské mestá
----------------

* Francúzsko  Aix-en-Provence, Francúzsko
* Brazília  Belo Horizonte, Brazília
* USA  Coral Gables, USA
* Nemecko  Freiburg im Breisgau, Nemecko
* Maroko  Murrákuš, Maroko
* Spojené arabské emiráty  Šardža, Spojené arabské emiráty
* Maroko  Tetuán, Maroko
* Alžírsko  Tlemcen, Alžírsko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Granada**
Súradnice: 50°59′28″S 15°1′55″V﻿ / ﻿50,99111°S 15,03194°V﻿ / 50.99111; 15.03194

**Prírodná rezervácia Meandry Smědé** bola vyhlásená 1. júla 1998 na ochranu krajinársky hodnotného územia údolnej nivy rieky Smědej s vyvíjajúcimi sa meandrami a slepými ramenami a štrkopieskovým náplavami. Má chrániť prirodzený charakter riečneho koryta so spoločenstvami rastlín a živočíchov mokradí, riečnej nivy a svahového lesa. Rezervácia má rozlohu 137 hektárov, leží v nadmorskej výške 220 – 270 metrov, nachádza sa v katastroch obcí Višňová a Černousy. Súčasťou chráneného územia je aj Dubový rybník, ornitologicky významná lokalita severných Čech.

Geologicky sa územie nachádza na rumburskej žule a kvartérnych sedimentoch.

Flóra
-----

Z celkovej rozlohy 137 ha pripadá 17,2 ha na lesnú pôdu. Na sutinách tu rastú dub zimný a dub letný, ďalej lipa malolistá, lipa veľkolistá, brest väzový, javor horský, hrab obyčajný, jarabina, jaseň, jedľa a breza. V mokradiach rastie jelša lepkavá, vŕba biela, vŕba trojtyčinková, vŕba ušatá, topoľ osikový, bršlen európsky, kalina obyčajná, baza čierna, baza červená, bol tu vysadený smrek, smrekovec opadavý, borovica lesná a krík lykovec jedovatý.

V lesoch rastie ľalia zlatohlavá, chochlačka dutá a chochlačka prostredná, konvalinka voňavá, mliečnik sladký, samorastlík klasnatý, kruštík širokolistý, zerva klasnatá, v mokradiach a vo vode je to diablik močiarny, trsť obyčajná a hviezdoš kalužný. Priamo v riečke Smědej rastie okrem bežného hviezdoša háčikovitého tiež hviezdoš širokoplodý.

Fauna
-----

Vyskytuje sa tu veľmi vzácny pavúk strehúň pobrežný, žijúci na piesčitých náplavoch len na troch miestach v Česku, ďalej vzácny pavúk druhu *Marpissa radiata*. V rieke žije mihuľa potočná a čerebľa pestrá. Pri Dubovom rybníku hniezdi tiež vzácny žeriav popolavý.

Referencie
----------

1. ↑   *Stránky AOPK ČR* [online]. [Cit. 2016-04-25]. Dostupné online. (po česky)

Pozri aj
--------

* Zoznam chránených území v okrese Liberec

Externé odkazy
--------------

* Nariadenie Okresného úradu v Liberci o zriadení chráneného územia
* Dvojstrana o maloplošných chránených územiach Libereckého kraja

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Meandry Smědé na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chránené územia v okrese Liberec |
| --- |
| Chránené krajinné oblasti | 
* Jizerské hory
* Lužické hory

 |
| Národné prírodné rezervácie | 
* Jezevčí vrch
* Jizerskohorské bučiny
* Karlovské bučiny
* Rašeliniště Jizery

* *Zrušené Národné prírodné rezervácie*:
* Frýdlantské cimbuří · Paličník · Poledník ·  Stržový vrch · Špičák · Štolpichy · Tišina

 |
| Národná prírodná pamiatka | 
* Čertova zeď

 |
| Prírodné rezervácie | 
* Černá hora
* Černá jezírka
* Dlouhá hora
* Hamrštejn
* Klečové louky
* Křížový vrch
* Meandry Smědé
* Na Čihadle
* Prales Jizera
* Ptačí kupy
* Vápenný vrch
* Velký Vápenný

 |
| Prírodné pamiatky | 
* Bílá skála
* Bílé kameny
* Fojtecký mokřad
* Hadí kopec
* Kamenný vrch
* Klečoviště na Smrku
* Kodešova skála
* Na kneipě
* Panský lom
* Pod Dračí skálou
* Pod Smrkem
* Quarré
* Stříbrník
* Terasy Ještědu
* U posedu
* U rozmoklé žáby
* Vlčí louka

 |
| Prírodné parky | 
* Ještěd
* Peklo

 |
**Mchedruli** (მხედრული) alebo **vojenské gruzínske písmo** je abeceda gruzínskeho jazyka, ktorú využívajú aj iné juhokaukazské jazyky, ako (megrelčina, svančina či lazčina). 
V gruzínskej abecede sa využíva fonemická ortografia - každé jedno písmeno zodpovedá jednej hláske (ako napríklad aj v slovenčine, ale s výnimkami). Súčasná gruzínska abeceda pozostáva z 41 znakov, z ktorých sa 8 už nepoužíva a niektoré sa používajú len v megrelčine alebo lazčine.

Poradie písmen *mchedruli* je podľa gréckej abecedy. Ku každému znaku je priradená jeho číselná hodnota, keďže Gruzínci nemajú vlastné výrazy pre čísla.

Dejiny
------

*Mchedruli* pôvodne vznikla ako sekulárne, nenáboženské písmo, na rozdiel od Ašomtavuri a Nuška-kucuri, dvoch historických gruzínskych abecied. Ako Ašomtavuri a Nuška-kucuri, nerozlišuje veľké a malé písmená. Zaujímavé je, že tieto tri abecedy sa tvarmi písmen od seba veľmi odlišujú, ale mená hlások sú rovnaké.

| *Mkhedruli* letters |
| --- |
| ა | ბ | გ | დ | ე | ვ | ზ | ჱ | თ | ი | კ | ლ | მ | ნ |  |
| ჲ | ო | პ | ჟ | რ | ს | ტ | ჳ | უ | ფ | ქ | ღ | ყ | შ |
| ჩ | ც | ძ | წ | ჭ | ხ | ჴ | ჯ | ჰ | ჵ | ჶ | ჷ | ჺ | ჸ | ჹ |

Ukážka
------

Ukážka priamej transliterácie z gruzínskej abecedy do latinky:  
  

ქართული ენა - *kartuli ena* (gruzínčina)  

თბილისი - 'Tbilisi'  

საქართველო - *Sakartvelo* (Gruzínsko)

Referencie
----------

1. ↑   *Georgian alphabet (Mkhedruli)* [online]. Omniglot.com, [cit. 2009-04-22]. Dostupné online.
2. ↑   Asatiani Rušudan, "Gruzínčina pre cudzincov", Tbilisi, 1996
3. ↑   Lomtadze Amiran, "Učíme sa čítať a písať gruzínsky", Tbilisi, 1997

Externé odkazy
--------------

* www.omniglot.com Stránka venovaná modernej gruzínskej abecede
* www.aboutgeorgia.de O gruzínskom jazyku a abecede
* Online transliterácia latinka - mchedruli
Joseph McCarthy
**Mccarthizmus** je v dejinách USA obdobie začínajúce približne koncom 40. rokov 20. storočia a trvajúce až do konca 50. rokov, ktorého hlavnou črtou bol vypätý antikomunizmus prechádzajúci až v antikomunistickú hystériu. Vyznačoval sa zvýšenou politickou represiou a kampaňou šíriacou strach z komunistického vplyvu na americké inštitúcie a zo špionáže sovietskych agentov. Hlavným predstaviteľom tohto prúdu bol senátor Joseph McCarthy, priezvisko ktorého dalo tejto epoche meno. 

McCarthy nikdy svoje obvinenia nedokázal.

Mccarthizmus pre mnoho Američanov najmä vo vládnych inštitúciách, odboroch, školstva a zábavnom priemysle znamenal postihy, napríklad stratu práce, na základe často len vágnych podozrení, že sympatizujú s komunistami. Medzi postihnutými bolo aj mnoho slávnych mien, napríklad umelci Leonard Bernstein, Charlie Chaplin, Aaron Copland, Jiří Voskovec, Arthur Miller a Orson Welles, alebo vedci Robert Oppenheimer a Linus Pauling. 

Po polovici 50. rokov začal mcarthizmus upadať, hlavne kvôli postupnej strate popularity a odporu Najvyššieho súdu USA vedeného hlavným sudcom Earlom Warrenom. Warrenov súd vydal sériu rozhodnutí, ktoré pomohli ukončiť mccarthizmus.

Literatúra
----------

* TOINETOVÁ, Marie-France. *Hon na čarodějnice 1947-1957: Mccarthismus*. Preklad Hana Hurtová. Vyd. 1. Praha : Themis, 1998. 176 s. ISBN 80-85821-75-3.

Externé odkazy
--------------

* Hollywood 'Red' Probe Begins

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mccarthismus na českej Wikipédii.*
**Kosatec žltý** (lat. *Iris pseudacorus*) je trváca rastlina z čeľade kosatcovité (lat. *Iridaceae*). Je to najväčší pôvodný kosatec na území Slovenska.

Opis
----

Je to 0,5 – 1 m vysoká bylina s hrubým podzemkom. Byľ je priama, oblá až sploštená a celkom rozkonárená. Listy sú, ako je pre kosatce typické kopijovité, 1 – 3 cm široké a často také dlhé, ako celá byľ. Okvetie je jasno žlté, relatívne veľké. Plodom je tobolka.

Výskyt a čas kvitnutia
----------------------

Rastie od Kaukazu, cez Prednú Áziu a v Severnej Afrike i na celom území Európy ako bežný druh. Rastie na brehoch rybníkov, pomaly tečúcich vôd, v priekopách a celkovo na podmočených stanovištiach. Kvitne od mája do júla.

Upotrebenie
-----------

Podzemok kosatca žltého
Podzemok sa kedysi používal v ľudovom liečiteľstve, no i v oficinálnej medicíne. Odvar z neho spôsobuje hnačku a vracanie. Kvety poliate octom a usušené na slnku dávajú žlté farbivo, ktoré dobre farbí kožu i papier. Dnes je kosatec žltý považovaný za rastlinu jedovatú, jej používanie sa neodporúča, lebo môže spôsobiť poškodenie tráviaceho traktu.

Literatúra
----------

* MÁJOVSKÝ, Jozef. *Rastliny vôd, močiarov a lúk*. Bratislava : Obzor, 1970. 65-055-70. Kapitola 64, s. 142 – 143.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kosatec žltý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Kosatec žltý**

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2013.04. Prístup 04. september 2022
Centurio so štítom Parma, 1. stor.
Legionár so štítom Parma, 4. – 5. stor.
Rímsky kavalérista so štítom Parma, 1. stor.
**Parma** bol rímsky štít, súčasť rímskej uniformy v 1. – 8. storočí po Kr.

História a vzhľad
-----------------

Tento štít Rimania vymysleli v 1. storočí a používal sa v kavalérií a v auxiliách (pomocných zboroch). Jeho tvar bol elipsovitý. V légiách ho používali niektorí práporčíci, niekedy i centurióni. Termínom Parma sa označuje aj menší guľatý štít, používaný niektorými práporčíkmi a gladiátormi.

Zatiaľ, čo boli štíty légií zvyčajne červené, auxílie preferovali modrú farbu. Štít Parma bol výhodný pre jazdectvo a pre práporčíkov, ktorým bol ľahší, no auxílie ho mali iba z dôvodu prípadnej vzbury. V prípade vzbury by legionári mali vďaka štítu Scutum a celkovému kvalitnejšiemu vybaveniu väčšiu pravdepodobnosť na úspech. Keď sa však Scutum v 3. stor. vyradil, Parmu používali aj légie.

Vo Východorímskom (Byzantskom) impériu sa Parma používala približne až do 8. stor. kedy bola nahradená mandľovými štítmi. V neskororímskom a ranobyzantskom období bol najčastejším motívom na štíte kresťanský znak chi-ro (zo začiatočných gréckych písmen Kristovho mena, Χρίσθος). Práve byzantskí bojovníci s týmto elipsovitým štítom (σκουτάτοι, skutati) tvorili spolu s kavalériou údernú silu byzantskej armády.
Lokomotíva parnej električky
Brnianská parná električka v čele s lokomotívou *Caroline* na historickej jazde
**Parná električka** je električka poháňaná parným strojom. V prevádzke existovali dva základné typy: parným strojom bol vybavený priamo električkový vozeň, alebo bola v súprave zaradená špeciálna parná lokomotíva a za ňou vlečné vozne.

Za predchodcu parnej električky možno považovať americké *steam dummy*, čo boli železničné lokomotívy opatrené dreveným ochranným rámom, ktorý umožňoval ich relatívne bezpečnú prevádzku v uliciach. Populárna boli približne v období od 30. rokov 19. storočia do americkej občianskej vojny.

V Európe sa parná električka vyvinula z konskej električky. Vývoj parného stroja umožnil v 70. rokoch 19. storočia stavbu malých ľahkých električkových lokomotív. Parná električka bola používaná zhruba do druhého desaťročia 20. storočia, pričom už od konca 19. storočia sa mohutne začala presadzovať elektrická električka.

Parné električky
----------------

### Česko

* Parná električka v Brne (prevádzka: 1884 – 1900)
* Parná električka v Ostrave (prevádzka: 1894 – 1901)
* Parná električka v Bohumíne (prevádzka: 1903 – 1916, 1918)
* Královské Vinohrady (prvé plány z rokov 1885, 1886 a 1890 počítali s parnou električkou, nakoniec ale mesto začalo v roku 1894 s prípravou elektrickej električky)

### Poľsko

* hornosliezská konurbácia (prevádzka: 1894 – 1901)
* Lodž (prevádzka: leta 20. a 30. 20. storočia)

### Slovensko

* Parná električka v Košiciach (1893 – 1914)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Parná električka**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Parní tramvaj na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Mestská hromadná doprava |
| --- |
| cestná | omnibus • autobusová (autobus • metrobus) • trolejbus |  |
| koľajová | 

|  |  |
| --- | --- |
| električková | električka (konská • parná • plynová • pneumatická • dieselová • elektrická • vodíková) • rýchlodrážna električka • dvojsystémová električka • podpovrchová električka |
| metro (ľahké) • medzimestská električka • prímestská železnica (Esko • rýchlodráha) |

 |
| vodná | mestský trajekt • vodná tramvaj |
| mestská hromadná doprava na Slovensku |
***Escherichia coli*** (veľmi často len skrátene *E. coli*) je druh baktérie z rodu Escherichia (lat. *Escherichia*) z čeľade Enterobacteriaceae.

Je to fakultatívne anaeróbna gramnegatívna bičíkatá tyčinkovitá baktéria žijúca v hrubom čreve teplokrvných živočíchov. Je jedným z najdôležitejších zástupcov črevnej mikroflóry a jej prítomnosť je potrebná pre správny priebeh tráviacich procesov v čreve.

Význam
------

Jej prítomnosť vo vode indikuje čerstvé znečistenie výkalmi a vylučuje použitie vody ako pitnej vody. Niektoré vzácne kmene *E. coli* sú alebo za určitých podmienok môžu byť patogénne. Môžu spôsobiť rôzne zápaly ako napr. zápal močového mechúra.

*E. coli* sa používa ako dôležitý modelový organizmus v genetike a mikrobiológii, ktorý je významný hlavne pre všeobecnú modelovú štúdiu baktérii. Ďalej je významná ako nástroj používaný kvôli svojej relatívnej jednoduchosti v biotechnológiách napr. pri konzervovaní požadovaných častiach DNA, pri prenose rekombinantných DNA pomocou konjugácie do iných organizmov (Agrobacterium v rastlinných biotechnológiách) a iné.

Biotechnologické použitie
-------------------------

*Escherichia coli* je všeobecne najpoužívanejším systémom na produkciu, tzv. expresiu rozličných proteínov. Zaslúžila sa o to dobrá znalosť jej genómu, ako aj nenáročnosť kultivácie a rýchle množenie sa tohto druhu baktérie. Geneticky modifikované *E. coli* dokážu produkovať na priemyselné alebo farmaceutické účely proteíny v množstvách, ktoré predstavujú až 30 % všetkých proteínov vytváraných baktériou. Pri produkcii eukaryotických, napríklad ľudských proteínov, však práca s *E. coli* naráža na mnohé problémy. Proteíny v ľudských bunkách totiž po samotnej proteosyntéze často ešte podstupujú ďalšie zložité úpravy, ako je napríklad glykozylácia či tvorba disulfidických mostíkov medzi cysteínmi. Tieto úpravy *E. coli* robiť nevie. Navyše, z dôvodu, že eukaryotické proteíny sú pre ňu cudzie, môžu na ňu pôsobiť toxicky až ju usmrtiť. 

### Výroba inzulínu

*Escherichia coli* je využívaná tiež ako pomocná zložka výroby HM inzulínu (humánny inzulín). HM inzulín je z pohľadu usporiadania aminokyselín totožný s inzulínom produkovaným ľudským pankreasom (podžalúdkovou žľazou).

Vyrába sa semisynteticky z inzulínu ošípaných zámenou pôvodnej aminokyseliny aminokyselinou obsiahnutou v ľudskom inzulíne. Ďalšou možnosťou je biosyntetická výroba pomocou prenosu génu pre inzulín do bunky baktérie *Escherichia coli* alebo *Saccharomyces cerevisiae*, ktorý sa za vhodných podmienok rýchlo namnoží a produkuje inzulín. Potom sa z týchto baktérii izoluje čistý ľudský inzulín.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Escherichia coli**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Escherichia coli**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Escherichia coli na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Súradnice: 48°22′38″S 17°35′33″V﻿ / ﻿48,377147°S 17,592486°V﻿ / 48.377147; 17.592486

**Kapitulská ulica** je ulica v Trnave, patrí do historického jadra Trnavy, nachádza sa v mestskej časti Trnava-stred a je súčasťou Centrálnej mestskej zóny, ktorá je mestskou pamiatkovou rezerváciou. Park tiahnuci sa pozdĺž nej je určený na oddych. Neďaleko je Námestie sv. Mikuláša. Na začiatku parku je postavený pomník Mikuláša Schneidra Trnavského. Na opačnom konci ulice sa nachádza Západoslovenské múzeum.

História
--------

### 17. storočie

Peter Pázmaň v roku 1619 postavil na Kapitulskej ulici v Trnave prvú budovu šľachtického konviktu, ktorá slúžila ako šľachtický študentský výchovný ústav. Neskôr slúžila ako  univerzitná budova pre potreby  Trnavskej univerzity.

### 20. storočie

Mesto Trnava malo možnosť začiatkom 50. rokov 20. storočia vyhlásiť časť historického jadra za pamiatkovo chránené územie, avšak mesto túto možnosť vtedy nevyužilo a stalo sa tak až koncom roka 1987, kedy bolo historické jadro mesta Trnava vyhlásené za mestskú pamiatkovú rezerváciu, a tým pádom sa Kapitulská ulica stala súčasťou tejto rezervácie.

### 21. storočie

V sobotu 13. mája 2017 počas mestského trhu Trnavský rínek, ktorý sa konal na Kapitulskej ulici, organizovala trnavská samospráva participatívne plánovanie úpravy Kapitulskej ulice, kde mohli záujemcovia v stánku Mesta Trnava vyjadriť svoje nápady a pripomienky k zamýšľanej revitalizácii Kapitulskej ulice. Záverečná správa z prieskumu verejnej mienky bola zverejnená v tom istom roku približne o mesiac neskôr na webovom sídle Mesta Trnava. Trnavčania sa v prieskume vyjadrili, že si želajú ponechať Kapitulskej ulici prírodno-relaxačný a historický charakter.

Galéria
-------

* 
* 
*

Dopravné spojenie
-----------------

* Hlboká
	+ (stav k 14. marcu 2022)

Referencie
----------

1. ↑  Jankovič, Vendelín: Trnavská univerzita 1635 -1777. *Dejiny Trnavskej univerzity.* Trnava: Vydavateľstvo Trnavskej univerzity v Trnave, 2010, s. 11-54. ISBN: 978-80-8082-353-5.
2. ↑   *MESTSKÁ PAMIATKOVÁ REZERVÁCIA*
TRNAVA - Urbanisticko-historický výskum a aktualizácia zásad ochrany pamiatkového územia *[online]. Trnava: Mesto Trnava, 12/2012. Dostupné online.*
3. ↑   *Participatívne plánujeme úpravu Kapitulskej ulice* [online]. Trnava: Mesto Trnava, 05/2017. Dostupné online.
4. 1 2   *Záverečná správa z prieskumu verejnej mienky k revitalizácii parku na Kapitulskej ulici* [online]. Trnava: Mesto Trnava, 06/2017. Dostupné online.
5. ↑   Trnava : Cestovné poriadky. *imhd.sk* (Bratislava: mhd.sk). Dostupné online [cit. 2022-04-08].
Karta typu CompactFlash
**CompactFlash** (CF) bol pôvodne typ zariadenia pre ukladanie dát používaný v prenosných elektronických zariadeniach. 

Ako záznamové médium používa flash pamäť v štandardizovanom puzdre. Prvýkrát bolo špecifikované a vyrobené spoločnosťou SanDisk Corporation v roku 1994. Fyzický formát je dnes používaný pre mnoho zariadení. Existujú dva typy CF kariet: Type I (hrúbka 3,3 mm) a trochu hrubšie Type II (5 mm). Disk IBM Microdrive rozmerom zodpovedá CF Type II. Ako rozhranie bolo zvolené klasické IDE. Rýchlostné špecifikácie CF postupne pridávajú nové prenosové režimy ATA, posledná špecifikácia CF 4.0 podporuje režim Ultra-DMA 5. Kapacitné a rýchlostné obmedzenia CF zodpovedajú použitému ATA režimu, v súčasnosti existujú karty s kapacitou až 256 GB.

Dnes sa CF karty používajú v profesionálnych digitálnych fotoaparátoch a kamerách alebo miesto pevných diskov v priemyselných počítačoch alebo počítačoch s nízkou spotrebou. Ako flash pamäť s vhodným rozhraním poskytujú alternatívu k SSD, ktoré sa zatiaľ vyrábajú s relatívne malou kapacitou a vysokou cenou (2011). Je k tomu potrebná redukcia CF-IDE, ktorá neobsahuje žiadnu pridanú elektroniku (popr. CF-SATA, kde je prítomný PATA-SATA mostík). Firma Addonics vyrába RAID radič pre 4 CF karty. Vďaka absencii rotačného meškania klasických magnetických diskov toto riešenie môže výrazne urýchliť niektoré úlohy na PC (spúšťanie systému, aplikácií).

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku CompactFlash na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Vybrané typy pamäťových kariet |
| --- |
| Pamäťová karta | 
* CompactFlash I (CF I)
* CompactFlash II (CF II)
* Intelligent Stick (iStick)
* Memory Stick (MS)
* Memory Stick Duo (MSD)
* Memory Stick Micro (M2) (M2)
* Memory Stick PRO Duo (MSPD)
* Memory Stick PRO-HG Duo (MSPDX)
* MicroSD (microSD)
* MiniSD (miniSD)
* MicroSDHC (microSDHC)
* MultiMediaCard (MMC)
* Reduced Size Multimedia Card (RS-MMC)
* MMCmicro Card (MMCmicro)
* µcard
* NT Card (NT NT+)
* PC Card (PCMCIA)
* Secure Digital (SD)
* Secure Digital High Speed (SDHC)
* Serial Flash Module (SFM)
* SmartMedia (SM/SMC)
* xD-Picture Card (xD)

 |
1. Oceán  

2. Elipsoid  

3. Lokálny zvislý smer  

4. Kontinent  

5. Geoid
**Geoid** je fyzikálny model povrchu Zeme pri strednej hladine svetových oceánov. Je definovaný ako ekvipotenciálna plocha voči gravitácii, t. j. plocha s rovnakou úrovňou gravitačného potenciálu, na ktorý je vektor tiažového zrýchlenia kolmý.

Geoid, ako matematické teleso aproximujúce zemský povrch, pochádza z roku 1871 z dielne francúzskeho vedca Listinga. V priebehu času dospeli vedci k trom základným definíciám geoidu:

* definícia geografická – geoid je teleso, ktorého atmosféra oddeľuje od strednej pokojovej hladiny morí a oceánov
* definícia geofyzikálna – geoid je tvorený ekvipotenciálnou plochou, ktorá sa čo najviac približuje strednej pokojovej hladine morí a oceánov
* definícia geodetická – geoid je tvorený ekvipotenciálnou plochou, ktorá sa čo najviac približuje strednej pokojovej hladine morí a oceánov a zároveň prechádza daným nulovým bodom

Geoid určuje na zemskom povrchu nadmorskú výšku v danom výškovom systéme.

Geoid sa voči referenčnému zemskému elipsoidu môže líšiť až o ± 100 m.

Na opis geoidu sa často používa jeho sférická harmonická reprezentácia. Najlepšia súčasná sada koeficientov pre túto reprezentáciu je EGM08 (Earth Gravity Model 2008), zostavený na základe medzinárodného projektu pod vedením NASA (The National Aeronautics and Space Administration).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Geoid**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portál |

**Geofyzika** je veda o fyzikálnych vlastnostiach Zeme a fyzikálnych procesoch na povrchu, vnútri a v najbližšom okolí zemského telesa. Geofyzika má veľmi široký predmet výskumu a zahŕňa aj fyzikálne aspekty ďalších náuk o Zemi. V užšom zmysle slova označuje len fyziku tuhého zemského telesa. Člení sa na fyziku pevnej časti zemského telesa, fyziku atmosféry a fyziku hydrosféry.

Geofyzika skúma:

* Základné fyzikálne vlastnosti zemského telesa:
	+ tiažové pole (gravimetria)
	+ magnetické pole (magnetometria)
	+ elektrické pole (geoelektrika)
	+ geotermické pole (geotermika)
	+ šírenie mechanických vĺn (seizmológia)
	+ prirodzenú rádioaktivitu (rádiometria)

* Fyziku atmosféry
* Fyziku hydrosféry

Aplikovaná geofyzika - vychádzajúc z poznatkov (základnej) geofyziky sa zaoberá vrchnou časťou zemskej kôry a významne prispieva k riešeniu úloh v širokom spektre odborov súvisiacich s horninovým prostredím (nerastné suroviny, geológia, environmentálne záťaže, stavebníctvo, archeológia a i.).

Základné poznatky geofyziky pochádzajú už z Newtonových čias. Jednotlivé geofyzikálne disciplíny sa vyvíjali často nerovnomerne a vo vzájomnej izolácii. Ako samostatný vedný odbor sa začala geofyzika formovať až na začiatku 20. storočia a vyvíja sa úzko spätá s inými vedami o Zemi, predovšetkým s geológiou, geografiou, geodéziou, geochémiou a astronómiou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **geofyzika**.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

| * z
* d
* u
Vedy o Zemi |
| --- |
| 
* Atmosférické vedy
* Geodézia
* Geológia
* Geofyzika
* Glaciológia
* Hydrológia
* Oceánografia
* Pedológia

 |
| 
* Pozri aj: Portál
* Kategória

 |
**Overkill** je thrash metalová skupina založená v roku 1980 v New Jersey. Zo začiatku hrali prebraté skladby skupín ako Motörhead, Kiss alebo Twisted Sister. Boli bez speváka. Potom sa k nim pridal Bobby „Blitz" Ellsworth. Prva zostáva bola D. D. Verni basgitara, Bobby Gustaffson gitara, Rat Skates bicie a Bobby Blitz spev. V hudbe Overkillu je možné nájsť rôzne odtiene iných štýlov. Napríklad v *The Killing Kind*. Overkill prešiel cez obdobie ked thrash metalove skupiny hrali pomalšie čo je výsledkom *I Hear Black*. Od albumu *W.F.O.* si držia štandard typického thrash metalu. Najuspenejsie albumy sú *Under The Influence*, *The Years of Decay*, *Horrorscope*, *Ironbound*, *The Electric Age*, *White Devil Armory*. Overkill vydali veľmi veľa albumov ktoré sú raz experimentálne alebo progresívne. Ale celkovo to znie ako typický Overkill. Typické znaky sú D. D. Verniho basgitara a hlas Bobbyho Blitza. Overkill prešiel cez mnoho personálnych zmien. Jediné D. D. Verni a Bobby Blitz sú od začiatku. 

Ich maskotom je netopier *Chaly*, ktorý je na takmer každom albume. Overkill o ňom píše v piatich verziách skladby *Overkill*. Najlepšie je popisany v *Overkill III.* Overkill sa pravdepodobne inšpiroval záhadným tvorom z New Jersey — takzvaným newjerskym diablom.

Texty
-----

Overkill písali texty typické pre thrash metal. Od doby albumu *Under The Influence* si ponechali svoju vlastnu filozofiu. Hlavným textarom je Bobby „Blitz" Ellsworth. Používa rôzne metafory a prirovnania a frázy. Napríklad v skladbe *Nothing To Die For* je fráza *old enough to know better* (dosť starý aby vedel lepšie). V drunken wisdom je fráza Why dont you get yourself a life, just get the dick out here. Overkill napísal aj skladbu o živote v New Jersey *Hello From The Gutter* (Ahoj z odkvapovej rury). Overkill napísal aj príbeh v piatich verziách. *Overkill I. II. III. IV. V.*

Diskografia
-----------

* *Feel The Fire* (1985)
* *Taking Over* (1987)
* *Under the Influence* (1988)
* *The Years of Decay* (1989)
* *Horrorscope* (1991)
* *I Hear Black* (1993)
* *W.F.O.* (1994)
* *The Killing Kind* (1996)
* *From the Underground and Below* (1997)
* *Necroshine* (1999)
* *Coverkill* (1999)
* *Bloodletting* (2000)
* *Killbox* (2003)
* *ReliXIV* (2005)
* *Immortalis* (2007)
* *Ironbound* (2010)
* *The Electric Age* (2012)
* *White Devil Armory* (2014)
* *The Grinding Wheel* (2017)
* *The Wings of War* (2019)
* *Scorched* (2023)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Overkill**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Overkill (band) na anglickej Wikipédii.*
**Edward Seymour Cornish** (\* 1927) je americký futurológ a publicista.

Kariéra
-------

Edward Cornish je zakladateľom World Future Society WFS. WFS založil v roku 1966 vo Washingtone DC v USA. Vykonával funkciu prezidenta WFS. Je zakladateľom a editorom časopisu The Futurist. Zaoberá sa metodológiou prognózovania a futurológie. Zaoberá sa tiež históriou futurologického myslenia.

Dielo
-----

Napísal a vydal knihy a publikácie *Resource Directory for America´s Third Century. Part 1. An Introduction to the Study of the Future* (1977), *Resource Directory for America´s Third Century. Part 2. Information Sources for the Study of the Future* (1977), *The Study of the Future. An Introduction to the Art and Science of Understanding and Shaping Tomorrow´s World* (1977), *1999: The World of Tomorrow: Selections from The Futurist* (editor) (1978)*, The Great Transformation. Alternative Futures for a Global Society* (editor) (1983), *Global Solutions. Innovative Approaches to World Problems* (1984), *Habitats Tomorrow. Homes and Communities in an Exciting New Era* (editor) (1984), *The Computerized Society. Living and Working in an Electronic Age* (editor) (1985), *Communications Tomorrow. The Coming of the Information Society* (editor) (1982), *The 1990s and Beyond* (editor) (1990), *The Cyber Future. 93 ways our lives will change by the year 2025* (1999), *Exploring Your Future. Living, Learning, and Working in the Information Age* (editor) (2000), *The Opportunity Century. 50 Paths to Success in the 21st Century* (spoluautor) (2000), *Futuring. The Exploration of the Future* (2004).

Bibliografia
------------

### Knihy

Cornish, Edward (editor): Exploring Your Future. Living, Learning, and Working in the Information Age. World Future Society, Bethesda, Maryland 2000

Cornish, Edward: Futuring. The Exploration of the Future. World Future Society, Bethesda 2004

### Správy

Cornish, Edward: The Cyber Future. 93 ways our lives will change by the year 2025. World Future Society, Bethesda, Maryland 1999

### Články

Cornish, Edward: The Wild Cards in Our Future. The Futurist. A magazine of forecasts, trends, and ideas about the future. July – August 2003, Volume 37, No. 4

Externé odkazy
--------------

* 
* 

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 2284 0295
* LCCN: n83205673
* VIAF: 108994376
* WorldCat: lccn-n83205673
**Ellmanovo činidlo** (5,5'-ditiobis-(2-nitrobenzénová kyselina) alebo **DTNB**) je chemikália, ktorá sa používa na určenie počtu alebo koncentrácie tiolových skupín vo vzorke. Toto činidlo vyvinul George L. Ellman.

Príprava
--------

V Ellmanovej pôvodnej publikácii bolo toto činidlo pripravené oxidáciou 2-nitro-5-chlórbenzaldehydu na karboxylovú kyselinu, zavedením tiolovej skupiny pomocou sulfidu sodného a následne oxidáciou monomérov pomocou jódu, čím vznikne dimér. Aktuálne je toto činidlo komerčne dostupné.

Ellmanova skúška
----------------

Pri reakcii tiolov s DTNB dochádza k štiepeniu disulfidovej väzby, čím vzniká 2-nitro-5-tiobenzoát (TNB-), ktorý vo vode ionizuje na TNB2- dianión v neutrálnom a alkalickom pH. Tento anión má žltú farbu.

Táto reakcia je rýchla a stechiometrická, takže pridanie jedného molu tiolu vytvorí jeden mol TNB. Anión TNB2- sa stanovuje spektrofotometricky pomocou merania absorbancie viditeľného svetla pri 412 nm. Molárny absorpčný koeficient je 14,150 M−1 cm−1 pre zriedené roztoky pufrov a 13,700 M−1 cm−1 pre roztoky s vysokou koncentráciou solí, napríklad v 6 M guanídiumhydrochloridu alebo 8 M močoviny. V pôvodnej publikácii v roku 1959 bol molárny absorpčný koeficient pre zriedené roztoky podhodnotený na 13,600 M−1 cm−1 a ako je poznamenané v nedávno publikovanom článku, tento omyl zostáva v literatúre i naďalej. Komerčne dostupné DTNB nemusí byť úplne čisté a môže vyžadovať rekryštalizáciu, aby bolo možné získať presné a reprodukovateľné výsledky.

Ellmanovo činidlo je možné použiť na meranie nízkomolekulových tiolov, ako je napríklad glutatión, v čistých roztokoch i biologických vzorkách, napríklad v krvi. Takisto je pomocou neho možné zmerať počet tiolových skupín v bielkovine.

Referencie
----------

1. 1 2  KUBÍKOVÁ, Eliška. *Čerpajme z minulosti, ktorá nás navedie na budúcnosť*. Bratislava : [s.n.], 2015. Dostupné online. ISBN 978-80-89747-06-1. S. 116.
2. 1 2  Ellman GL. Tissue sulfhydryl groups. *Arch. Biochem. Biophys.*, 1959, s. 70–7. DOI: 10.1016/0003-9861(59)90090-6. PMID 13650640.
3. ↑  Collier HB. Letter: A note on the molar absorptivity of reduced Ellman's reagent, 3-carboxylato-4-nitrothiophenolate. *Anal. Biochem.*, 1973, s. 310–1. DOI: 10.1016/0003-2697(73)90196-6. PMID 4764694.
4. 1 2 3   *Reassessment of Ellman's reagent*. [s.l.] : [s.n.], 1983. ISBN 978-0-12-181991-0. DOI:10.1016/S0076-6879(83)91010-8 [8] Reassessment of Ellman's reagent, s. 49–60.
5. ↑   Quick measurement of protein sulfhydryls with Ellman's reagent and with 4,4'-dithiodipyridine. *Anal Bioanal Chem*, 2002, s. 266–76. DOI: 10.1007/s00216-002-1347-2. PMID 12110978.
6. 1 2   Quick measurement of protein sulfhydryls with Ellman's reagent and with 4,4′-dithiodipyridine. *Analytical and Bioanalytical Chemistry*, 2002-07-01, s. 266–276. ISSN 1618-2642. DOI: 10.1007/s00216-002-1347-2. PMID 12110978. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ellman's reagent na anglickej Wikipédii.*