recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kynologický klub Anička Košice** je najstarším kynologickým klubom na Slovensku.
V súčasnosti je jeho právna forma občianske združenie. KK Anička Košice vytvára svojim členom podmienky pre voľnočasové aktivity, najmä výcvik psov a tréning psích športov.

Je členom Zväzu športovej kynológie (ZŠK) a Asociácie slovenských klubov agility (ASKA), čo umožňuje členom klubu zúčastňovať sa oficiálnych akcií pod záštitou týchto organizácii, teda hlavne skúšok z výkonu psov a agility pretekov.

Klub organizuje odborné semináre aj rôzne podujatia ako skúšky a preteky, ktorých sa zúčastňujú aj pretekári z iných klubov na Slovensku ako aj zo zahraničia.

Súčasné Aktivity
----------------

* Hromadný výcvik poslušnosti
* Športová kynológia
* Agility
* Záchranársky výcvik
* Obedience

História
--------

V roku 1949 sa niekoľkí nadšenci kynológie rozhodli založiť kynologickú jednotku v Košiciach. Predmetom činnosti tejto jednotky bol chov a výcvik služobných psov. Jej zakladateľmi bol Štefan Golodžej, Adolf Hynek, Karel Jeníček, Vladimír Putiš a manželia Irena a Anton Semanský. Trvalo však tri roky, kým ich mesto uznalo ako organizáciu. S výcvikom sa začalo u Ozbrojenej ochrany štátnych železníc. Tento cvičák bol po krátkom čase zrušený a klub sa presťahoval na parcelu za novou tehelňou. Keďže na tomto mieste bolo v čase dažďov priestranstvo stále pod vodou, klub sa musel opäť sťahovať. Mestský národný výbor im pridelil na výcvik časť trhoviska na dobytok. Po dvoch rokoch musel klub opustiť aj tieto priestory a uvoľniť tak miesto pre novú bytovú výstavbu. Vďaka porozumeniu u riaditeľstva Východoslovenských tehelní bolo ďalšie cvičište vybudované na pozemku za starou tehelnou. Po piatich rokoch sa klub musel znovu kvôli výstavbe tentoraz Strednej priemyselnej školy hutníckej presťahovať. Mestský národný výbor pridelil kynologickému klubu parcelu pri Prešovskej ceste, kde museli členovia naviezť zeminu a priestor zrovnať ťažkou technikou. Po niekoľkých týždňoch klub musel naposledy zmeniť svoje pôsobisko. MsNV totiž na parcelu vydal dva výmery. V tom čase klub patril ku KV ZVÄZARMU, ktorý disponoval pozemkom na Aničke. Časť z neho bola vyčlenená pre kynológiu a tak sa začal budovať v poradí už piaty areál, v ktorom klub sídli dodnes.

Referencie
----------

1. ↑  Zoznam členov Zväzu športovej kynológie
2. ↑  Zoznam členov Asociácie slovenských klubov agility
3. ↑   *Putišov memoriál svedčil nemeckým ovčiakom* [online]. korzar.sme.sk, 19. august 2002. Dostupné online.
**Kynortas** (iné názvy: **Kynortás, Kynortes, Kynortés**; starogr. *Κυνόρτας*, *Κυνόρτης* - Kynortas/iný prepis Kynortás, Kynortes/iný prepis Kynortés) bol v gréckej mytológii kráľ Sparty. 

V gréckych mýtoch bol Kynortas mladší syn spartského kráľa Amykla a jeho manželky Diomédé, pochádzajúcej z územia Lapithov.Na trón nastúpil po smrti svojho staršieho brata Argala. Ich mladší brat Hyakinthos zomrel už predtým násilnou smrťou  a pochovali ho v novozaloženom meste Amyklai.

V najstarších mýtoch bol Kynortas otcom Oibala, ktorý sa stal jeho následníkom. Neskôr po dobytí Messénie, aby si Sparťania aj tým podložili nároky na toto územie, začlenili do genealógie spartských kráľov messénskeho kráľa Periéra. Periéres sa tak stal podľa jednej verzie synom Kynorta a otcom Oibala. Pausanias píše, že Oibalos bol synom Kynorta a Periéres syn tesálskeho kráľa Aiola bol prvým manželom jeho manželky Gorgofony,ale historik Apollodoros v jednej pasáži uvádza, že Kynortas bol podľa tvrdenia mnohých otcom Periera. 

Podľa svedectva Pausania, ktorý v druhom storočí navštívil Grécko, ležal hrob spartského kráľa Kynorta pri hrobke Kastora, na mieste zvanom Skiada (starogr. *Σκιάδα*) v Lakónii.

Referencie
----------

1. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,1,3.
2. ↑  Apollodóros, *Kronika*, 3,10,3.
3. ↑  Apollodóros z Atén, *Kronika*, 1,9,5.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,2,4.
5. ↑  Apollodóros z Atén, *Kronika*, 3,10,4.
6. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,13,3.(*Κεφάλαιον Ιγ´*)

Literatúra
----------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)

Pozri aj
--------

* Zoznam kráľov Sparty
Chromebook Samsung Series 3
**Chromebook** je notebook, na ktorom beží linuxový operačný systém Chrome OS. Tieto zariadenia boli pôvodne určené na prácu počas pripojenia na internet, pričom väčšina aplikácií a údajov bola založená na cloude. Pôvodný Chromebook bol príkladom tenkého klienta. Po uvedení boli niektoré aplikácie (Gmail, Docs, Sheets a Slides) prepísané na beh aj v offline režime a sú dostupné aj androidové aplikácie pre Chromebooky, čo robí túto platformu použiteľnú aj na viac všeobecné použitie ako typický tenký klient.

Prvé Chromebooky od Aceru a Samsungu sa začali predávať 15. júna 2011. Neskôr bola uvedená desktopová verzia Chromebox v máji 2012 a zariadenie všetko v jednom predstavila v roku 2014 firma LG Electronics.

Chromebooky sa primárne predávajú priamo od Google a ich retailových partnerov. V roku 2012 boli školy najväčšími odberateľmi. 

Na Google I/O 2016 zaznelo, že budú pre vybrané Chromebooky dostupné aj Android aplikácie cez Google Play Store, čo bude mať za následok dva obchody s aplikáciami v Chrome OS.

V marci 2018 Acer a Google oznámili vytvorenie prvého tabletu Chromebook: karta Chromebook 10. Toto zariadenie malo súťažiť s trhom so zľavou tabletov Apple iPad na trhu vzdelávania. Obrazovka karty 10 (9,7 palca, rozlíšenie 2048 x 1536) bola identická s obrazovkou iPadu. Zariadenie obsahuje stylus. Ani jedno zariadenie neobsahuje klávesnicu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Chromebook na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Produkty Google |
| --- |
| Vyhľadávanie (PageRank) | 
* Google+
* Groups
* Knihy
* Mapy
* Obrázky
* Scholar
* Web

 | Logo spoločnosti |
| Reklama | 
* AdSense
* AdWords (Click-to-Call)
* Analytics
* DoubleClick

 |
| Komunikácia a publikovanie | 
* Allo
* Alerts
* Blogger
* Dokumenty
* Duo
* FeedBurner
* Gmail
* Groups
* Hangouts
* Kalendár
* Kontakty
* Prekladač
* YouTube

 |
| Softvér | 
* Earth
* Chrome
* Fotky
* Keep
* Play
* Prekladač
* SketchUp

 |
| Operačné systémy | 
* Android
* Chrome OS
* Fuchsia
* Wear OS

 |
| Hardvér | 
* Cardboard
* Chromecast
* Daydream
* Home
* Pixel

 |
| Ukončené projekty | 
* Browser Sync
* Desktop
* Gears
* Google TV
* iGoogle
* Orkut
* Pack
* Panoramio
* Picasa
* Reader
* Talk
* Toolbar
* Updater
* Wave
* Zápisník

 |
***Butch Cassidy a Sundance Kid*** je preslávený western režiséra George Roy Hilla z roku 1969 o dvoch sympatických ľahkomyselných zločincoch, špecializujúcich sa na vykrádanie bánk a vlakov. Hlavné úlohy vo filme hrajú Paul Newman a Robert Redford, aj keď pôvodne boli ponúknuté Warren Beattymu a Steve McQueenovi, dokonca sa uvažovalo aj o Marlon Brandovi. Pre Roberta Redforda sa stala postava Sundance Kida prelomovou a urobila z neho populárnu hviezdu.

Film získal štyroch Oscarov v roku 1969 a to za pôvodný scenár, kameru, pieseň a pôvodnú hudbu. Okrem toho bol nominovaný v ďalších troch kategóriách: najlepší film, réžia a zvuk.

Podľa jednej z hlavných postáv nazval Robert Redford filmový inštitút Sundance Institute, ktorý podporuje nezávislých filmárov a ktorý každoročne usporadúva Sundance Film Festival - najvýznamnejší festival nezávislého filmu v USA, ktorý si získal svoje meno už aj v zahraničí. Aj rekreačné stredisko Sundance Resort, ležiace na úpätí Skalnatých hôr v blízkosti Salt Lake City v štáte Utah, nesie meno tohto filmového hrdinu.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Butch Cassidy a Sundance Kid sú vodcovia bandy špecializujúcej sa na vykrádanie bánk a vlakov na americkom západe. Butch je „mysliteľ", tvorca ideí, Sundance je zase pištoľník s najrýchlejšou rukou široko ďaleko. Keď však škody, ktoré spôsobujú železničnej spoločnosti začínajú byť príliš veľké, začne ich prenasledovať špeciálne najatý oddiel. Oddiel ich prenasleduje tak úporne a dôkladne, že Butch navrhne, aby odišli do Bolívie, krajiny o ktorej už dávno sníval. Tam pokračujú vo svojom dobrodružnom pištoľníckom živote.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* *Butch Cassidy and the Sundance Kid* v Internetovej databáze filmov (po anglicky)
* *Butch Cassidy a Sundance Kid* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
**Perseus** je krycie meno údajného sovietskeho špióna, ktorý mal pracovať na Projekte Manhattan. Dôkazy o jeho možnej existencii pochádzajú z odtajnených archívov KGB a prvýkrát sa o tomto špiónovi zmienil ruský plukovník Vladimír Čikov vo svojej knihe „*Ako Stalin ukradol Američanom atómovú bombu*" z roku 1991.

Podľa Morrisa Cohena, Američana naverbovaného Sovietskym zväzom, to bol práve Perseus, ktorý vyniesol podrobnosti o atómovej bombe z laboratórií v Los Alamos. V knihe ruského novinára Nikolaja Dolgopolova „*Rudoľf Ivanovič Abeľ*" sa Morris Cohen zoznámil s Perseom už v Španielsku počas občianskej vojny, no aj samotný autor knihy predpokladá, že toto je výmysel. Cohen ďalej dodáva, že od Persea informácie o atómovej bombe prevzala jeho manželka, Lona Cohenová, ktorá bola Sovietskym zväzom naverbovaná spoločne s ním. S Perseom sa údajne stretla v americkom meste Albuquerque, ktoré sa nachádza neďaleko Los Alamos.

Podľa Morrisa Cohena bolo Perseovou motiváciou poskytnúť Sovietskemu zväzu atómovú bombu strach. Údajne sa Perseus už od začiatku vývoja atómovej bomby obával, aké katastrofické následky by mala atómová nadvláda Spojených štátov na celý svet. Aby predišiel atómovej hegemónii Američanov, rozhodol sa rozložiť sily a spolupracovať so Sovietmi. Morris Cohen priznal, že ani on sám nepozná skutočné meno špióna a na rozdiel od Cohenovcov, ktorí sa z bezpečnostných dôvodov presťahovali z New Yorku do Moskvy, Perseus mal prežiť v pokoji celý život v Spojených štátoch bez toho, aby ho niekto niekedy odhalil.

Údajným špiónom mal byť americký fyzik z MIT Philip Morrison, no ten to poprel, poukazujúc na mnohé nezhody medzi jeho osobným životom a pôsobením Persea. Americký historik John Earl Haynes, dokonca popiera samotnú existenciu Persea a označuje ju za výmysel Vladimira Čikova a ruskej informačnej služby SVR.

Referencie
----------

1. ↑  DOLGOPOLOV, N. M.; ДОЛГОПОЛОВ, Н. М.. *Abelʹ-Fisher*. Moskva : Molodai︠a︡ gvardii︠a︡, 2010. Dostupné online. ISBN 978-5-235-03410-5.
2. ↑   Accuser in Spy Case Accepts a Denial. *The New York Times*, 1999-05-14. Dostupné online [cit. 2020-06-25]. ISSN 0362-4331. (po anglicky)
3. ↑   *Return to Responses, Reflections and Occasional Papers // Return to Historical Writings* [online]. www.johnearlhaynes.org, [cit. 2020-06-25]. Dostupné online.
Oxyrhynský papyrus 222
**Aristón** (starogr. *Ἀρίστων* – *Aristón*) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 448 pred Kr.

Meno Aristóna, víťaza 83. olympijských hier v roku 448 pred Kr. je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Aristón je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v tridsiatom deviatom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Ἀρίστων... – Aristón z...).

Aristón, olympionik z roku 448 pred Kr. podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho zvíťazil v boxe medzi dorastencami (v tom roku zvíťazil v boxe medzi mužmi Akousilaos z Rodu), preto nemôže byť totožný z Aristónom z predchádzajúcich hier, ktorého niektoré zdroje uvádzajú ako víťaza v boxe medzi mužmi. Mohol to byť pravdepodobne jeho menovec alebo syn.

Box dorastencov (pygmé paidón) zaradili do programu olympijských hier v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Walter de Gruyter, *Biographischer Index der Antike / Biographical Index of the Classical World*, str. 112
2. 1 2  Oxyrhynský papyrus 222, *Aristón*, 39. riadok
3. ↑  Bernard Pyne Grenfell, Arthur Surridge Hunt: *Oxyrhynchus Papyri.* Bd. II. Egypt Exploration Society, London 1898, S. 85 – 95.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 180.
5. ↑  Gregory Zorzos - Γρηγόρης Ζώρζος, *All About Pagration (Pan+kratos): Ancient Greek Martial Art*.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 247.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Arion na morskom koni, autorom obrazu je William-Adolphe Bouguereau (1855)
**Arión** (**Arión z Méthymny**) na Lesbose, bol legendárny básnik a spevák starovekého Grécka. 

Žil v Korinte u Peryandra a živil sa ako spevák s doprovodom kithary. Jeho dielo sa nedochovalo. V jeho vystúpeniach so satyrským zborom pozoroval Aristoteles počiatky tragédie.

Často býva zobrazovaný na chrbáte delfína. Ten podľa povesti básnika zachránil, keď sa vracal po mori z ciest, pred posádkou, ktorá sa ho chystala okradnúť a zavraždiť. Arión sám skočil do mora a tu ho vzal na chrbát delfín, ktorý bol prilákaný jeho hudbou. Bezpečne ho dopravil na breh. Vďačný básnik dal na mieste, kde vystúpil z mora postaviť na pamiatku pomník.

V Rusku vychádza poetický časopis Arion, ktorý nesie meno tohto básnika.

V Olomouci bola v roku 2002 pred radnicou dokončená Arionova kašna, ktorá doplnila koncept barokových rezervoárov spojených s mytologickými námetmi.

Iné projekty
------------

CommonsWikicitáty
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Arión**
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Arión**

Autoritné údaje: * GND: 102381283
* ISNI: 0000 0000 2033 2492
* LCCN: n77011076
* VIAF: 32386084
* WorldCat: lccn-n77011076
**Aristónymidas** (starogr. *Ἀριστωνυμίδας* – *Aristónymidas*) bol olympijský víťaz v päťboji v roku 72 pred Kr.

Aristónymidas z Kosu bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v päťboji. Pentathlon (päťboj) sa v Olympii zaviedol na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený.

Olympijské víťazstvo Aristónymida zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Walter de Gruyter, *Biographischer Index der Antike*, str. 114
2. 1 2 3  Fotios, *Myriobiblon*, 97.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
6. ↑  J. U. Powell, E. A. Barbe, *New Chapters in the History of Greek Literature*, str. 74

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Asamón** (starogr. *Ἀσάμων* – *Asamón*) bol v roku 340 pred Kr. víťaz olympijských hier v boxe.

Asamón z Élidy zvíťazil v boxe na 110. olympijských hrách v roku 340 pred Kr. V Olympii sa box (pygmé) zaradil do programu na 23. hrách v roku 688 pred Kr. V starovekom Grécku mal box voľnejšie pravidlá a bol tvrdší ako dnešný. Dovoľovalo sa všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal remencami ovinuté päste a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.

Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias uvádza, že počas prehliadky posvätného okrsku olympijskej *Altidy* videl i sochu Asamóna. Autorom jeho sochy bol sochársky majster Pyrilampes z Messény.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Frank Zarnowski, *The Pentathlon of the Ancient World*, str. 192
2. 1 2 3  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,16,5.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 145-146.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Aristón** (starogr. *Ἀρίστων*) – *Aristón*) bol grécky sochár na rozhraní 3. a 2. storočia pred Kr. 

Aristón, syn a pravdepodobne aj žiak sochára Dionysia z Boiótie, bol činný na prelome 3. a 2. storočia pred Kr. Svedectvom niekdajšej tvorby tohto umelca je v Tébach objavený fragmentárny nápis na podstavci zo sochy:

|  |  |
| --- | --- |
| *Ἀρίσ[των Διο]νυσίου ἐποίησε.*  | preklad: *Aris[tón Dio]nysiov zhotovil.* |

- text v starogréčtine
Aristón pochádzal zo sochárskej rodiny. Jeho otec Dionysios a brat Agatharchos pôsobili v Órópose, čo potvrdzujú nápisy na podstavcoch zo sôch nájdené v archeologickej lokalite starovekej boiótskej veštiarne Amfiareion.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Ariston 8*
2. ↑  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 112. (po nemecky)
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG VII 2527*
4. ↑  Inscriptiones Graecae, *Epigr. tou Oropou 421*
5. ↑  Inscriptiones Graecae,  *Epigr. tou Oropou 424/425*
**Aristón** (starogr. *Ἀρίστων*) bol grécky sochár zo 6. stor. pred Kr.

Aristón, sochár (bronziar) zo Sparty, so svojím bratom Telestom, vyrobili kolosálnu bronzovú sochu Dia umiestnenú v Olympii. Pausanias o tom uvádza: „*Neďaleko votívneho daru Hyblejských bol zhotovený kovový podstavec a na ňom je Zeus; jeho výšku odhadujem asi na osemnásť stôp (5,328m). Ktorí ľudia venovali sochu bohu, a čie je to dielo, hlásajú napísané verše:*

*Kleitorčania dali bohu čo desiatok vzácny,*
*pažami zdeptali vojská, skrotiac nejedno z miest.*
*Aristón s Telestom, bratom....(v texte je medzera)*
*jedna ich zrodila matka, z Lakónie bol ich rod."*
Bratia Aristón a Telestas boli činní zrejme v prvej polovici 6. stor. pred Kr. Je možné, že sa bratia vo svojej dielni podieľali nielen na výrobe bronzových sôch v životnej veľkosti, ale aj na skromnejšej výrobe bronzových nádob. Meno Telestas (Telesstas) sa nachádza na hornom okraji bronzovej hydrie objavenej v Lebadeii (Boiótia), dnes umiestnenej v Rímsko-germánskom ústrednom múzeu v nemeckom Mainzi. Z hydrie sa zachoval len horný rám spolu s rúčkami. V prospech tejto identifikácie treba uviesť výnimočne vysokú kvalitu ženského protomé na spodnom uchytení rúčky. 

Okrem miestnych remeselníkov pôsobili v Lakónii aj umelci z iných regiónov. Až do šiesteho storočia pred Kr. mala Sparta styky s Krétou, ako aj s inými umeleckými centrami v Kykladách a hlavne s východogréckym (hovoriacom v iónskom dialekte) ostrovom Samos. Bronzové výrobky z dielní tohto ostrova majú podobnosti s mnohými lakónskymi dielami.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Kōstas Papaïōannou. *The Art of Greece*. New York : H.N. Abrams, 1989. ISBN 978-08-1090-634-1. S. 612.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II..*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 357.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 415.
4. ↑  Anton Powell. *A Companion to Sparta*. Hoboken : John Wiley & Sons, 2017. ISBN 978-11-1907-238-6. S. 163.
5. ↑  C. M. Stibbe, Barbara Heldring. *Agalmata: Studien Zur Griechisch-archaischen Bronzekunst*. Leuven : Peeters Publishers, 2006. ISBN 978-90-4291-708-8. S. 215.
6. ↑  Onassis Cultural Center. *Athens-Sparta*. New York : Alexander S. Onassis Public Benefit Foundation (USA) in collaboration with the National Archaeological Museum, Athens, 2006. ISBN 978-09-7765-981-4. S. 156.
**Preklad** (iné názvy: **prekladanie**, **preloženie**) je prevod (v užšom zmysle len písomný, resp. literárny prevod) správy (resp. textu) z jedného jazykového kódu do iného. Názvom **preklad** sa označuje aj výsledok tejto činnosti (t. j. spravidla preložený text, preložené dielo). Ústne prekladanie sa nazýva (aj) tlmočenie.

Osoba vykonávajúca preklad sa nazýva **prekladateľ**. V slovenskom práve (zákon č. 382/2004 Z. z. o znalcoch, tlmočníkoch a prekladateľoch) sa názvom prekladateľ označuje špecificky len osoba vykonávajúca úradný preklad, čiže prevod písomného textu medzi jazykmi na úradné účely (a teda s pridaním odtlačku pečiatky); iné názvy takejto osoby sú úradný prekladateľ či súdny prekladateľ – pozri úradný preklad.

Charakteristika
---------------

Podľa Antona Popoviča: „Preklad je prekódovanie jazykového textu, pri ktorom dochádza k vytváraniu jeho novej jazykovej podoby a štylistického tvaru. Preklad je prechod textového invariantu z jedného textu do druhého, a to pri maximálnom rešpektovaní výrazových a významových vlastností (informácií) originálu. V dôsledku toho je preklad afirmatívnym a zjavým medzitextovým nadväzovaním (metatextom)." 

Preklad ako vedecká disciplína nepatrí primárne pod jazykovedu, ale je samostatnou disciplínou – translatológiou. Preklad teda nie je aplikovanou lingvistikou.[chýba zdroj]

Druhy prekladu
--------------

Podľa (ne)doslovnosti:

* doslovný preklad (=priamy preklad) - vrátane slovného prekladu
* voľný preklad

Podľa (ne)priamosti:

* priamy preklad - preklad originálu
* nepriamy preklad (=preklad z druhej ruky) - preklad prekladu originálu

Podľa druhu literatúry:

* umelecký preklad – preklad umeleckých textov
* odborný preklad – preklad odborných textov

Podľa (ne)automatizácie:

* ľudský preklad (=humánny preklad) – preklad vykonaný (prevažne) človekom
* strojový preklad – preklad vykonaný (prevažne) softvérom (vrátane tzv. online prekladu, t.j. prekladu vykonaného prostredníctvom Internetu)

Proces prekladu
---------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Proces prekladu*

Pozri aj
--------

* teória prekladu
* lingvistika prekladu

Zdroje
------

1. 1 2  preklad. In. Encyklopédia jazykovedy. 1993 S. 342
2. ↑  preklad. In: Pyramída S. 4753
3. ↑  preklad; text. In: Krátky slovník slovenského jazyka
4. ↑  preklad. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar)
5. ↑   *Zákon č. 382/2004 Z. z. o znalcoch, tlmočníkoch a prekladateľoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov* [online]. Bratislava: Úrad vlády SR, 2004-05-26, [cit. 2022-07-24]. Dostupné online.
6. ↑  POPOVIČ, Anton. *Originál - preklad (interpretačná terminológia)*. [s.l.] : Tatran, 1983. 362 s. S. 171.
7. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
8. ↑  POPOVIČ, Anton. *Originál - preklad (interpretačná terminológia)*. [s.l.] : Tatran, 1983. 362 s. S. 223.
9. ↑   S. 262
**Povedz, kto ťa zabil** je fantasy krimi seriál plný čierneho humoru vyrobený v USA. Hlavnou postavou je cukrár Ned (Lee Pace), ktorý má schopnosť dotykom oživovať mŕtvych. Ak sa oživeného (človek, zviera, rastlina) nedotkne do jednej minúty, zomrie namiesto neho iný (človek, zviera, rastlina). Seriál sa začal natáčať a vysielať v roku 2007 na stanici ABC. Má dve série. Seriál vymyslel Bryan Fuller. Na Slovensku ho vysiela Televízia Markíza so slovenským dabingom.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Seriál je nakrútený v štýle rozprávky. Dejom sprevádza rozprávač. Ned už od narodenia môže oživovať mŕtvych. Tí však nesmú byť živí viac ako 60 sekúnd, lebo namiesto nich zomrie niekto iný. Zabitie "náhradnej" osoby závisí od vzdialenosti od oživenej osoby. Oživil aj svoju matku, no namiesto nej zomrel otec Nedovej priateľky Chuck. Keď Chuck zabili pre pár sošiek zo zlata, Ned ju oživil tiež. Namiesto nej zomrel majiteľ pohrebníctva. 
Ned pracuje ako cukrár v The Pie Hole, no pomáha partnerovi Emersonovi v riešení vrážd. Keď si polícia nevie rady, vypíše odmenu za dolapenie vraha a vtedy Ned oživuje mŕtvych, aby im povedali, kto ich zabil. Po oživení Chuck sa k nim pridala aj ona. 

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Postavy
-------

Chi McBride a Bryan Fuller

| Postava | Charakter | Herec | Slovenský dabing |
| --- | --- | --- | --- |
| **Ned** | *vlastník The Pie Hole, cukrár, Emersonov partner* | Lee Pace | Ivan Šándor |
| **Charlotte "Chuck" Charlesová** | *Nedova priateľka z detstva, oživená* | Anna Frielová | Kristína Turjanová |
| **Emerson Cod** | *súkromný detektív, Nedov partner* | Chi McBride | Matej Landl |
| **Olive Snooková** | *čašníčka v The Pie Hole* | Kristin Chenoweth | Lenka Košická |
| **Vivian Charlesová** | *Chuckina teta, v minulosti akvabela* | Ellen Greene | Oľga Belešová |
| **Lily Charlesová** | *Chuckina teta (v skutočnosti Chuckina matka), v minulosti akvabela* | Swoosie Kurtz | Lucia Vráblicová |
| **rozprávač** | *rozprávač* | Jim Dale | Dušan Szabó |
| **Digby** | *Nedov pes, oživený* | - | - |

Časti
-----

*Pozri Zoznam častí seriálu Povedz, kto ťa zabil*

Externé odkazy
--------------

* *Povedz, kto ťa zabil* v Internet Movie Database (po anglicky)
**Premenlivosť** (iné názvy: **premennosť, menlivosť, variabilita, variabilnosť, nestálosť, meňavosť, menistosť, menivosť**) môže byť:

* schopnosť alebo vlastnosť podliehať zmenám/byť menlivý
* rozdielnosť

**Variabilita** alebo **premenlivosť** môže byť v biológii charakteristická črta a schopnosť živých organizmov, vplyvom ktorej sa svojimi znakmi a morfologickými a fyziologickými vlastnosťami navzájom odlišujú, pozri premenlivosť (biológia)

**Variabilita** alebo **menlivosť** môže byť v štatistike rozdielnosť určitej vlastnosti jednotiek určitého štatistického súboru, pozri variabilita (štatistika)

**Variabilita** môže byť vo filozofii premeniteľná veličina, pozri variabilita (filozofia).

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **nestálosť**

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
**Termodynamická teplota** (staršie **absolútna teplota**, **Kelvinova teplota** alebo **Kelvinova absolútna teplota**) je fyzikálna stavová veličina, ktorá vyjadruje stav termodynamickej rovnováhy telesa. Zaviedol ju v roku 1848 anglický fyzik William Thomson, lord Kelvin.

Termodynamická teplota je "absolútna" škála, pretože je meraná od fundamentálneho základu - teplota "nula" je absolútna (nemôže byť nižšia), kedy zaniká aj základný pohyb v materiáloch, ktorý by mohol sprostredkovať tepelnú výmenu.

Označovanie
-----------

* Symbol veličiny: *T* (angl. *temperature*)
* Základná jednotka SI: *kelvin*, značka jednotky **K**
* Iné používané jednotky: *stupeň Celzia* °C, *stupeň Fahrenheita* °F, *stupeň Réaumura* °R, *stupeň Rankina* °R

Teplota sa meria teplomerom.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

* Teplota

Zdroj
-----

* absolútná teplota. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 31.
**Krajinská Osemaštyridsiatnická strana** alebo **Krajinská strana 1848**, alebo **Strana roku 48** (maď. *Országos 1848-as párt*, alebo *Országos 48-as párt*) bola politická strana podporovateľov a nasledovníkov Ľudovíta Košuta, ktorá vznikla po rakúsko-uhorskom vyrovnaní. Jej členmi boli strední statkári, mešťania a roľníci. Jej sila nespočívala v počte poslaneckých kresiel v uhorskom sneme (38 zo 480 poslancov v roku 1867), ale vo veľkej, prevažne roľníckej, základni. Vzhľadom na vtedajšie volebné právo, však väčšina jej členov nemala právo voliť.

História
--------

Strana vznikla premenovaním Krajnej ľavice v roku 1870. Hlavnými predstaviteľmi strany boli Ignác Helfy a Ernő Simonyi, hoci Helfy nebol nikdy oficiálnym predsedom strany.

Jej základným programovým bodom bol boj za ideály, ciele a výsledky revolúcie z roku 1848 a jej úplné víťazstvo politickými prostriedkami.

Nebolo to však homogénne politické zoskupenie, keďže aj vo vnútri strany existovali rozdielne názory napr. na otázku úplnej samostatnosti Uhorska. Časť strany odmietala akékoľvek spojenie s Rakúskom a odmietala nárok Habsburgovcov na Uhorskú korunu, iná súhlasila s personálnou úniou, keď Rakúsko a Uhorsko spája iba osoba panovníka. Tretia skupina podporovala vtedajšie názory Ľudovíta Košuta, ktorý v emigrácii zrevidoval svoje revolučné postoje.

Po predsedníctve Jozefa Madarásza sa strany „ujal" Daniel Iráni a pod jeho vedením v roku 1874 sa strana zlúčila s politickou formáciou Principiálny ľavý stred (maď. *Elvhű Balközép*, čo boli rovnako ako členovia Krajnej ľavice odídenci zo Strany ľavého stredu), vytvorili tzv. Zjednotenú štátoprávnu opozíciu (maď. *Egyesült Közjogi Ellenzék*), ktorá sa vzápätí premenovala na Osemaštyridsiatnickú stranu nezávislosti (maď. *Negyvennyolcas Függetlenségi Párt*) pod vedením Daniela Irániho.

Strana zanikla v roku 1884, kedy sa zlúčila so Stranou nezávislosti (ktorej predsedom bol Ľudovít Močári) a vznikla Nezávislá a osemaštyridsiatnická strana (Függetlenségi és Negyvennyolcas Párt), ktorej predsedom bol až do svojej smrti Daniel Iráni.

### Výsledky volieb do uhorského snemu

| **Voľby** | **Počet hlasov** | **Podiel hlasov** | **Počet mandátov** | **Pomer mandátov** | **Parlamentná úloha** |
| 1872 | ? | ? | 38 | 8,9 % | opozícia |

Volieb 1861 sa budúca strana zúčastnila ako frakcia Krajná ľavica v Rezolučnej strane.

Volieb 1865 sa rovnako zúčastnila frakcia Krajná ľavica, tentoraz už v rámci Strany ľavého stredu.

Vo voľbách 1872 strana vystupuje ako samostatná strana pod názvom Krajná ľavica.

Zdroj
-----

1. ↑  LIPTÁK, Ľubomír. *Politické strany na Slovensku 1860 - 1989*. 1. vyd. Bratislava : Archa, 1992. ISBN 8071150290.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Országos 1848-as Párt na maďarskej Wikipédii.*
**Termodynamická účinnosť** je parameter, ktorý kvantitatívne vyjadruje, ako účinne sa približuje skutočný proces v zariadení k idealizovanému procesu v tomto zariadení. Táto definícia sa vzťahuje na termodynamický proces, t.j. na jeden komponent obehu, napr. len turbíny, alebo na otvorené systémy, napr. systémy stacionárneho prúdenia. Je to bezrozmerné číslo a označuje sa symbolom **ηT**.

V definícii termodynamickej účinnosti nie je určené, aký je idealizovaný proces pre konkrétne zariadenie, ani čo je cieľom daného procesu - zariadenia. Preto pojem termodynamická účinnosť zahŕňa viacero rôzne definovaných a pomenovaných účinností.

Termodynamická účinnosť tepelných motorov
-----------------------------------------

Pre oblasť tepelných motorov t.j. uzavretých termodynamických cyklov je pojem termodynamická účinnosť synonymum pre termickú účinnosť = tepelnú účinnosť.

Termodynamická účinnosť zariadení stacionárneho prúdenia
--------------------------------------------------------

Pre oblasť otvorených systémov pojem termodynamická účinnosť môže zahŕňať napríklad:

1. *termodynamickú izoentropickú účinnosť* skrátene *izoentropickú účinnosť* alebo adiabatickú účinnosť, ak je idealizovaným procesom adiabatický proces. Podľa typu zariadenia je možné rozlíšiť napríklad:
	* adiabatickú účinnosť turbín
	* adiabatickú účinnosť kompresorov (lopatkových)
	* adiabatickú účinnosť dýz
2. **izotermickú účinnosť**, ak je idealizovaným procesom izotermický vratný proces. Toto je príklad chladených kompresorov.

Pozri aj
--------

* Efektívna účinnosť
* Mechanická účinnosť
* Exergetická účinnosť
* Chemická účinnosť
* Indikovaná účinnosť

Referencie
----------

1. 1 2  ANTAL, Štefan. *Termodynamika*. Bratislava : Edičné stredisko STU, 1992. 317 s.
2. ↑  TRNKA, Jaroslav; URBAN, Jaroslav. *Spaľovacie motory*. 1. vyd. Bratislava : Alfa, 1992. 568 s. ISBN 80-05-01081-8.
3. ↑   KUNC, Antonín, a kol. *Mechanika III*. Bratislava : Slovenské vydavateľstvo technickej literatúry, n.p. 1965. 256 s.



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portál |
**Emma Goldmanová** (\* 27. jún 1869, Kaunas, Litva – † 14. máj 1940, Toronto, Kanada) bola americká anarchistka a komunistická aktivistka.

Narodila sa v židovskej rodine v Litve. Keď mala trinásť rokov, rodina sa po zavraždení cára Alexandra II. v čase politických represií presťahovala do Petrohradu.

V roku 1885 emigrovala ako šestnásťročná s nevlastnou sestrou Helenou do Ameriky, kde sa rýchlo skontaktovala s ruskými exulantmi a anarchistami.

Nekompromisne presadzovala právo každého indivídua na sebaurčenie a zo začiatku sa hlásila k násiliu ako prostriedku politického boja proti vykorisťovaniu a utlačovaniu. Neskôr sa od tohto postoja dištancovala. 

V rokoch 1895 – 96 absolvovala vo Viedni kurz pre pôrodné babice. Po návrate do USA naďalej bojovala za slobodu prejavu a začala propagovať ideál „slobodnej lásky", čo znamenalo, že základom bola vzájomná úcta medzi partnermi, nie model malomeštiackej rodiny. 

Goldmanová vydávala časopisy (Mother Earth – Matka Zem) a publikovala knihu *Anarchism and Other Essays* (Anarchizmus a iné eseje, 1911). Zasadzovala sa za zverejňovanie informácií o kontrole pôrodnosti. 

Počas prvej svetovej vojny protestovala proti nútenému odvodu mužov, za čo sa v roku 1917 dostala na dva roky do väzenia s priateľom Alexandrom Berkmanom. Po návrate z väzenia oboch deportovali do Ruska, kde ich počiatočné sympatie k boľševikom vystriedalo poznanie skutočnosti, že ich ciele sa v revolučnom Rusku nedajú realizovať. 

V nasledujúcich rokoch bývala v Nemecku, Francúzsku, Anglicku, Švédsku a v Kanade. 

Po Berkmanovej samovražde v roku 1936 zaujala Goldmanovú Španielska občianska vojna, preto odišla do Katalánska a odtiaľ do Londýna propagovať republikánske Španielsko. Počas cesty v Kanade usporiadala zbierku, dostala však mozgovú porážku a ako sedemdesiatročná zomrela v Toronte.

Externé odkazy
--------------

* Feministická skupina 8. marca

Autoritné údaje: * BnF: 11905314k
* GND: 118540475
* ISNI: 0000 0001 2128 7563
* LCCN: n50034593
* NK ČR: jn20000601978
* VIAF: 39377930
* WorldCat: lccn-n50034593
Znak Rádu sekier
**Rád sekery** (špa. Orden de la Hacha) alebo **Rád paní z Tortosy** bol prvým ženským rytierskym rádom, ktorý roku 1149 založil barcelonský gróf Ramon Berenguer IV.

Rád bol založený počas reconquisty, po obliehaní Tortosy v roku 1148 Maurmi, kedy ženy zachránili mesto tým, že sa prezliekli za mužov, ozbrojili sa sekerami a zahnali nájazdníkov. K pocte týchto statočných žen vtedy gróf založil prvý rytiersky rád výhradne pre ženy. Jeho členky obdaroval radou privilégií a oslobodil ich od daní.

Rád bol vyhradený len pre uvedené obrankyne a ich dcéry. Jeho symbolom bola červená sekera.

Literatúra
----------

* Hermann Weiss, *Kostümkunde: Geschichte der Tracht und des Geräthes im Mittelalter vom 4ten bis zum 14ten Jahrhundert*, Ebner & Seubert, Stuttgart, 1864, S. 722
* Ökonomische Enzyklopädie von J. G. Krünitz, 1773 - 1858
* Neuestes Damen-Konversations-Lexikon, Roßberg, Leipzig, Verlag der Roßberg’schen Buchhandlung, 1856

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Řád sekery na českej Wikipédii.*
**Ad hoc** (čítaj *ad hok*) je latinské slovné spojenie, ktoré znamená „na toto", „na tento účel", v doslovnom preklade „k tomu". Vo všeobecnosti označuje riešenie navrhnuté na konkrétny účel, ako oblek na mieru od krajčíra, ručne vytvorený sieťový protokol alebo matematický vzťah pre konkrétne použitie, na rozdiel od všeobecných riešení, ktorými by boli v tomto prípade konfekčný oblek, štandardizovaný protokol a všeobecný matematický vzťah. Tiež môže hovoriť o improvizovanom a často impromptu riešení alebo udalosti na rozdiel od dobre pripravených.

Ad hoc počítačová sieť
----------------------

V počítačových sieťach je **ad-hoc** metóda sieťového spojenia, často asociovaná s bezdrôtovými (wireless) zariadeniami. Spojenie sa nadväzuje na dobu trvania jednej relácie (session) a nevyžaduje základovú stanicu (base station). Namiesto toho zariadenie objavuje ostatné vo svojom dosahu a tieto navzájom komunikujú, aby vytvorili sieť. Zariadenia môžu po pripojení vyhľadať cieľové uzly, ktoré sú mimo dosahu posielaním broadcast požiadaviek, ktoré každý uzol posúva ďalej. Spojenia naprieč viacerými uzlami sú možné - multihop (viacskoková) ad-hoc sieť. Smerovacie protokoly potom poskytujú stabilné spojenie aj ak sa uzly pohybujú.

Pozri IEEE 802.11 alebo Bluetooth. Alternatívou je infraštruktúra, ktorá používa základovú stanicu na správu siete v jej dosahu.

Termín **ad-hoc sieť** môže tiež znamenať nezávislú množinu základných služieb (IBSS, independent basic service set).

Ad hoc hypotéza
---------------

Vo filozofii a vede, ***ad hoc*** často znamená pridanie vyplývajúcej hypotézy alebo úpravy filozofickej či vedeckej teórie, aby sa sťažilo jej vyvrátenie kompenzáciou anomálií, ktoré teória v pôvodnej forme neočakávala. Filozofi a vedci často podozrievavo alebo skepticky pozerajú na teórie, ktoré sa spoliehajú na neustále, neelegantné ad hoc úpravy. Pozri Skeptic's Dictionary: *Ad hoc* hypothesis. Množstvo vedeckého chápania a poznávania sa spolieha na modifikáciu existujúcich hypotéz a teórií, ale tieto sa odlišujú od *ad hoc* hypotéz v tom, že vysvetlenie anomálií odhaľujú nové spôsoby vyvrátenia.

Zaujímavým príkladom *ad hoc* hypotézy je pridanie kozmologickej konštanty Albertom Einsteinom do poľa rovníc všeobecnej teórie relativity, aby bol umožnený vznik modelu stacionárneho vesmíru. Hoci sa na to neskôr odvolával ako na svoju najväčšiu chybu, zistilo sa, že formálne dosť dobre zodpovedá teóriám temnej energie. Každopádne účel, pre ktorý Einstein kozmologickú konštantu zaviedol, právom považoval za chybné ulpievanie na tradičných predstavách o vesmíre. A to nielen preto, že aj v rámci teórií temnej energie naďalej považujeme vesmír za nestacionárny.
Porovnanie strednej piestovej rýchlosti (čierna čiara) a skutočnej rýchlosti piesta (farebné čiary pre rôzne dĺžky ojníc) pri pohybe z dolnej do hornej úvrate. Otáčky = 1.000 min-1, zdvih = 88 mm. Pomer l/r ojnice: 3 - červená, 4 - zelená, 5,5 - modrá
**Stredná piestová rýchlosť** je porovnávacia veličina v oblasti piestových spaľovacích motorov. Vyjadruje strednú rýchlosť piesta pri menovitých otáčkach. Má jednotku m.s-1. Vypočíta sa zo vzorca:

{\displaystyle c\_{s}={\frac {Z.n}{30}}}   , kde

* **cs** - stredná piestová rýchlosť [m.s-1]
* **Z** - zdvih, [m]
* **n** - menovité otáčky, [min-1]

Využitie
--------

Stredná piestová rýchlosť má vzťah k otáčkam motora a tiež k rýchlosti pohybu piesta. Je teda úmerná veľkosti odstredivých síl a zrýchľujúcich síl posuvných hmôt. Tieto sily vplývajú na zaťaženie kľukového mechanizmu a veľkosť trecích strát motora. Pri určitej veľkosti strednej piestovej rýchlosti, sa dosiahne maximum efektívneho výkonu. S ďalším zvyšovaním otáčok síce rastie indikovaný výkon, ale rýchlejšie rastú mechanické straty a efektívny výkon ďalej klesá. Táto úroveň je cca 22 až 24 m.s-1.

Stredná piestová rýchlosť sa tiež využíva pre klasifikáciu motorov na pomalobežné, stredne rýchlobežné a rýchlobežné.

Hodnoty[1]
----------

V ranej dobe automobilových pretekov dosiahol motor Panhard Levassor z roku 1903 hodnotu cs= 7,14 m.s-1 pri otáčkach 1200 min-1. Už v roku 1914 motor Vauxhall dosahoval cs= 18,6 m.s-1 pri otáčkach 4000 min-1. Ďalší nárast strednej piestovej rýchlosti bol pozvoľný: v roku 1927 Miller typ 91 dosahoval cs= 20,3 m.s-1 / 8000 min-1, v roku 1951 Alfa Romeo 159 M dosahoval cs= 24,5 m.s-1 / 10500 min-1, v roku 1988 Ford Cosworth DFR len o málo viac cs= 24,6 m.s-1 / 10800 min-1. Moderný vysoko otáčkový motor Ferrari z roku 2007 s extrémne nízkym zdvihovým pomerom dokonca nižšiu cs= 20,4 m.s-1 pri otáčkach 19000 min-1

Referencie
----------

1. ↑  Pauer V.: *Vývoj konstrukce závodních vozů*. Vše podstatné z historie techniky formulových vozú. Grada Publishing, 2011.

Zdroje
------

* Mackerle J.: *Motory závodních automobilů*. SNTL Praha a Alfa Bratislava (spoločné vydanie) 1980.
Súradnice: 18°30′00″S 69°59′00″Z﻿ / ﻿18,50000°S 69,98333°Z﻿ / 18.50000; -69.98333

**Santo Domingo** (oficiálne **Santo Domingo de Guzmán**; v preklade *Svätý Dominik*), v rokoch 1936 až 1961 známe ako **Ciudad Trujillo** [čítaj: sjudad truchiljo] (v preklade *Trujillovo mesto*), je hlavné a najväčšie mesto Dominikánskej republiky. Nachádza sa na ostrove Haiti pri pobreží Karibského mora pri ústí rieky Ozama. Mesto je známe ako „brána do Karibiku".

Dejiny
------

Zakladateľom mesta bol objaviteľ Bartolomej Kolumbus, mladší brat Krištofa Kolumba. V roku 1496 sa na tomto mieste vylodili Španieli a 5. augusta 1496 sa Santo Domingo stalo najstarším sídlom založeným Európanmi v Amerike. Bolo taktiež prvým sídlom Španielskej koloniálnej vlády v Novom svete. Pôvodne sa mesto volalo *La Isabela*, podľa kráľovnej Izabely I.

Pamiatky
--------

V meste sa z významných pamiatok nachádza katedrála (Catedral de Santa María la Menor), nemocnica, hrad (pevnosť Ozama), dom Kolumbovej rodiny a univerzita z roku 1538. Všetky tieto pamiatky sú najstaršie svojho typu na americkom kontinente. Historické centrum tohto koloniálneho mesta je od roku 1990 zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.

Doprava
-------

Mesto má metro a dve medzinárodné letiská Las Américas a La Isabela. Mesto je taktiež dôležitým prístavom. Do Santo Domingo mesta smerujú 3 z 5 diaľnic v krajine.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Santo Domingo (hlavné mesto)**
Autožeriav Tatra
Autožeriav na podvozku Pragy V3S
Autožeriav pre ťažké náklady
**Autožeriav** alebo **automobilový žeriav** je nákladný automobil s nadstavbou otočného žeriavu. Pracovný stroj (žeriav) tak získava schopnosť mobility a využitia na akomkoľvek dostupnom mieste, predovšetkým na stavbách, montážnych činnostiach a doprave.

Konštrukcia
-----------

Moderné autožeriavy majú teleskopicky vysúvateľné ramená, umožňujúce manipuláciu s nákladom vo veľkej výške. Nevyhnutnosťou sú vysúvacie podpery, zabezpečujúce stabilitu a prenášajúce záťaž z ramena na podklad bez rizika poškodenia podvozku a pneumatík. Súčasťou nadstavby je obslužná kabína žeriavnika a navíjací lanový bubon. Pohyb ramena zabezpečuje hydraulika. 

Zvláštnym typom je vyprosťovací autožeriav, používaný záchranármi pri nehodách, vojakmi a odťahovou službou pre ťažké vozidlá. Majú kratšie rameno, otočené v transportnej polohe dozadu a prídavné navijaky pre vyprosťovanie.

Autožeriav vo význame **mobilný žeriav** môže byť akékoľvek mobilné zariadenie s nadstavbou žeriavu. Najčastejšie sú to samohybné kolesové, pásové a koľajové podvozky.

Pozri aj
--------

* Žeriav
* Hydraulická ruka

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Autožeriav**
*Odyseus (v strede) v sprievode Eurylocha a Perimeda stretol ducha Teiresia (hlava vľavo dole) v podsvetí, scéna z 11. spevu Odysey*, červenofigúrový kalyx-kratér, cca 380 pred Kr.
**Teiresias** alebo **Teiresiás** (starogr. *Τειρεσίας* – *Teiresias*, lat. *Teresias, Tiresias*) je v gréckej mytológii syn Euéra a najády Charikly. Bol slávnym tébskym veštcom.

Podľa jednej verzie veštecké nadanie nemal od narodenia. Získal ho vraj, keď mal rozhodnúť spor medzi najvyšším bohom Diom a jeho manželkou Hérou, o tom, kto má väčšie potešenie z lásky, žena alebo muž. Teiresias mal byť schopný tento spor rozsúdiť, pretože sám bol v mladosti zmenený na ženu na celých sedem rokov. Teiresias rozhodol, že žena je na tom vždy lepšie, takže prisúdil výhru Diovi. Nahnevaná Héra ho za tento verdikt potrestala slepotou. Zeus nemohol zmariť kúzlo iného boha, preto mu to vynahradil vešteckým duchom. K tomu mu daroval dlhý život, sedem až deväť ľudských pokolení. 

Iná verzia uvádza, že vešteckú schopnosť mu darovala bohyňa Aténa, ktorá ho oslepila za to, že ju pri kúpeli uvidel nahú. Potom vraj z lásky k jeho matke mu tak zbystrila sluch, že rozumel aj hlasom vtákov. Urobila to tak, že zo svojho štítu vzala hada Erichthonia a prikázala mu, aby jemne jazykom lízal Teiresiove uši a tým zjemnil jeho sluch. Navyše mu bohyňa darovala aj slepeckú palicu, pomocou ktorej chodil s takou istotou, ako vidiaci.

Teiresias sa počas svojho dlhého života preslávil mnohými vešteckými výkonmi, k jeho najslávnejšiemu výkonu patrí, keď kráľovi Oidipovi, ktorý hľadal vraha kráľa Laia, povedal, že sám je jeho vrahom a to dokonca vrahom svojho otca a aj manželom vlastnej matky.

Neomylné boli aj jeho veštby kráľovi Kreontovi vo vojne "Siedmi proti Tébam".

Vládkyňa podsvetia Persefona ponechala Teiresiovi, ako jedinému z duší zomrelých, pamäť i rozum. Teiresias potom v podsvetí veštil Odyseovi, ktorému predpovedal šťastný návrat do vlasti.

Veštkyňou sa stala aj jeho dcéra Manto.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 440–441.
2. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,6,7.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 75.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Teiresiás na českej Wikipédii.*
**Ada Rapošová** (rod. Brozmanová; \* 18. január 1913, Brezno – † 1999, Bratislava [chýba zdroj]) bola slovenská režisérka.

Životopis
---------

Absolvovala rodinnú školu a Matičnú hudobnú školu v Banskej Bystrici, 1932 v Prahe kurz pre vychovávateľky a administratívne pracovníčky v sociálnych ústavoch. Pôsobila vo viacerých mestách Slovenska, od roku 1945 pravidelne spolupracovala s rozhlasom, najprv v Košiciach a potom v Bratislave ako herečka a režisérka vysielania pre ženy. Roku 1952-1959 interná slovesná režisérka Čs. rozhlasu, 1959-1960 režisérka Hlavnej redakcie programov pre deti a mládež Čs. televízie v Bratislave. Zapojila sa herecky do ochotníckeho divadelného hnutia v Brezne a v tejto činnosti pokračovala aj v Ľubietovej, kde vytvorila viacero významných postáv. S rozhlasom začala externe spolupracovať roku 1942, neskôr ako interná rozhlasová režisérka sa sústredila predovšetkým na pôvodnú slovenskú a českú tvorbu, ďalej slovenskú a českú klasiku - inklinovala najmä ku komédii, ale neobchádzala ani svetovú klasiku. Režírovala rozprávky mnohé vo vlastnej úprave a hry pre mládež, za nahrávku mimoriadnych kvalít sa považuje jej réžia Olivera Twista (1958). V čs. televízii režírovala hry pre mládež (Smrť Jánošíkova, Olejkár, Čenkovej deti a i.). Nositeľka viacerých ocenení.

Literatúra
----------

* *Encyklopédia dramatických umení Slovenska*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.