**Ivan Gundulić** (\* 8. január 1589, Dubrovník, Chorvátsko – † 8. december 1638, Dubrovník) bol básnik a dramatik dubrovnického baroka 17. storočia.

Životopis
---------

Celý jeho život je úzko spojený s dejinami nezávislej Dubrovníckej republiky. Narodil sa v rodine dubrovnického patricija *Francesca Gundulića*, senátora a diplomata, bývalého vyslanca v Carihrade a člena rady republiky. Dostal výborné vzdelanie. Vyštudoval filozofiu, rímske a všeobecné právo. Po ukončení zastával rôzne funkcie vo verejných úradoch republiky. V devätnástich rokoch sa stal členom Veliko Vijece (Veľkej rady). Dvakrát, v rokoch 1615 a 1619 zastával prechodne funkciu kneza (komisára alebo správcu) Konavle, oblasti na juhovýchode mesta.

V roku 1619 sa oženil s Nicoliou Sorokočević († 1644) s ktorou mal troch synov: Franjo (Francesco)(\* 1630 - † 1700), Šiško (Žigmund) (\* 1632 - † 1684) a Mato (Matheo)(\* 1636 - † 1684) Od roku 1621 až do svojej smrti zastával rôzne funkcie v správe mesta: v roku 1636 sa stal senátorom, v roku 1637 sudcom, v roku 1638 členom Malej rady (Malo Vijece). Jeho úspešnú kariéru ukončila smrť.

Práca
-----

Zo začiatku písal, alebo prekladal z taliančiny mytologické divadelné hry v tom čase obľúbené v dubrovníckych divadelných krúžkoch. Z nich sa celé zachovali iba dve (*Ariadna, Unesená Prozerpína*), ďalšie dve sa zachovali iba v zlomkoch (*Diana, Armida*) a šesť hier je známych iba podľa svojich názvov, ako ich autor zaznačil v úvode k svojmu prekladu *Dávidových žalmov* (1621). Neskôr tieto diela mladosti sám zavrhol a zložil lyricko-reflexívny epos v troch častiach (tzv. plačoch), ktorý vyšiel pod názvom *Slzy márnotratného syna*. Toto dielo je skvostom dubrovníckej barokovej literatúry. Námet na alegorickú pastiersku hru v troch dejstvách *Dubravka* (1628) čerpal z vtedajšej súčasnosti. Základom hry bola tradičná domáca slávnosť, pri ktorej bolo zvykom zasnubovať najkrajšie dievča s najkrajším mládencom. Ľúbostné motívy však zostávali v úzadí a do popredia sa dostávali reflexie o súčasnom politickom a spoločenskom živote Dubrovníka vrcholiace v nádhernej hymne na "krásnu, drahú a sladkú slobodu". Idea slobody a umelecké spracovanie hry získali Gundulićovi veľkú popularitu.

Popredné miesto v rámci európskej literatúry mu zabezpečil rozsiahly historicko romantický epos *Osman* (v 20 spevoch). Gundulićovo dielo sa delí na dve časti, autor ho však nestihol dokončiť, chýbajú v ňom dva spevy (14. a 15.). Neskorší básnici sa pokúšali nahradiť tieto spevy. Najlepšie sa to podarilo až v období chorvátskeho národného obrodenia básnikovi Ivanovi Mažuranićovi. S jeho doplnením vyšiel epos *Osman* po prvýkrát tlačou (1844) (pred tým sa šíril iba v odpisoch). Osman bol bezprostrednou reakciou na súčasnú politickú situáciu, ktorá po víťazstve Poliakov nad Turkami a po smrti tureckého sultána živila v podmanených slovanských národoch nádeje na rozpad tureckého panstva a na vymanenie sa spod jeho nadvlády.

Gundulićovým dielom preniká horúca oslava slobody, slovanské povedomie a pevná viera v osloboditeľské poslanie Slovanov. Celé jeho dielo vyniká lyrickou hĺbkou ako aj ideovou náplňou, ktorej podstatu tvorí hlásanie slobody, kritika súčasnej spoločnosti a myšlienka slovanského uvedomovania.

Dielo
-----

* *Ariadna* (1633)
* *Dubravka* (1628)
* *Osman* (1621-38)
* *Piesne pokorne kralja Davida* (1621)
* *Suze sina razmetnoga* (1621)
* *Prozerpina ugrabljena*
* *Armida*
* *Diana*
* *Čerera*
* Kleopatra
* *Galatea*
* *Adon*
* *Posvetilište ljuveno*
* *Koraljka od Šira*

Externé odkazy
--------------

* Slzy márnotratného syna

Autoritné údaje: * BnF: 12023045j
* GND: 118699288
* ISNI: 0000 0001 2128 8101
* LCCN: n84069451
* NK ČR: jn20000810333
* VIAF: 39390411
* WorldCat: lccn-n84069451