recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 41°45′39″S 23°25′04″V﻿ / ﻿41,76083°S 23,41778°V﻿ / 41.76083; 23.41778

**Chata Vichren** (bulh. Хижа Вихрен – Chiža Vichren) je celoročne otvorená horská chata, ktorá leží v pohorí Pirin v juhozápadnom Bulharsku.

Poloha
------

Chata sa nachádza v severnej časti pohoria Pirin v nadmorskej výške 1 950 m n. m. na skalnom prahu v doline rieky Bănderica na jej ľavom brehu. Chata leží medzi vrchmi Vichren a Todorin vrăh.

Dostupnosť
----------

Priamo ku chate vedie 16 km dlhá asfaltová cesta z mesta Bansko. Cesta pešo z Banska po turistickej trase trvá zhruba 4,5 hodny. Ku chate premáva niekoľkokrát za deň aj pravidelná minibusová linka z autobusovej stanice v meste Bansko.

Charakteristika a dejiny
------------------------

Chata Vichren bola postavená Bulharským turistickým zväzom v rokoch 1939 – 1941. Jej prvé meno bolo chata Eltepe, podľa starého názvu vrchu Vichren. V chate je zavedená voda aj elektrická energia a pri objekte sa nachádza aj parkovisko. Celý komplex pozostáva z dvoch masívnych dvojposchodových budov a niekoľkých bungalovov. Celkovo dokáže komplex ubytovať až 196 hostí. V chate sa nachádza reštaurácia s teplou kuchyňou a bufet. Vykuruje sa pevným palivom a kemping v okolí chaty je zakázaný.

Okolie
------

V blízkosti chaty vedie niekoľko turistických trás. Najbližšie prírodné zaujímavosti sú Bănderické jazerá, z ktorých najdostupnejšie a najbližšie sú jazero Okoto a Ribnoto jazero. Chata tiež slúži ako východiskový bod k výstupom na vrch Vichren, najvyšší vrch pohoria Pirin a druhý najvyšší vrch Bulharska.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  btsbg.org
2. 1 2 3 4  opoznai.bg
3. 1 2  terrainunknown.com
4. 1 2 3  bulgarian-mountains.com
Súradnice: 48° 51′ 27.95″ s.š. 2° 20′ 55.6″ v.d.

Veža Saint-Jacques
**Tour Saint-Jacques** (po francúzsky; doslova *Veža sv. Jakuba*) je neskorogotická veža v Paríži. Nachádza sa na malom námestí s parkovou úpravou v 4. obvode. Je vysoká 52 m a patrí k významným pamiatkam mesta. 

Od roku 1998 je zaradená na zozname svetového dedičstva UNESCO ako súčasť Svätojakubskej pútnickej cesty vo Francúzsku.

Dejiny
------

Veža bola postavená v rokoch 1508 – 1522 a je jediným pozostatkom kostola *Saint-Jacques-la-Boucherie*, ktorý od roku 1259 slúžil ako oficiálny kostol parížskeho cechu mäsiarov (fr. *boucher*). Kostol bol v 16. storočí výrazne prestavaný a v roku 1797 až na vežu zbúraný.

V roku 1824 tu bola umiestnená zlievareň olovených nábojov. V roku 1836 kúpilo vežu mesto Paríž a zriadilo okolo verejný park. V roku 1856 bola vyhlásená za historickú pamiatku.

V rokoch 1854 – 1858 bola veža zreštaurovaná. V roku 2001 musela byť veža zahalená, aby odpadávajúce časti kamennej výzdoby neohrozovali chodcov. Druhá rozsiahla oprava bola v rokoch 2006 – 2009 s nákladom 8,3 miliónov eur.

V hale veže sa nachádza socha fyzika Blaise Pascala, ktorý na veži vykonával barometrické merania. Od roku 1891 je na vrchole umiestnená malá meteorologická stanica.

Veža inšpirovala v roku 1856 spisovateľa Alexandra Dumasa k napísaniu divadelnej hry *La tour Saint-Jacques-la-Boucherie*.

Pozri aj
--------

* Pútnické miesta na ceste do Santiaga de Compostela vo Francúzsku

Externé odkazy
--------------

* *V Paríži sprístupnia dve významné pamiatky*, Novinky.cz (29. 7. 2008)
* Dejiny veže na stránkach mesta Paríž Archivované 2009-02-04 na Wayback Machine
* Reštaurovanie veže na stránkach mesta Paríž[nefunkčný odkaz]

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Věž Saint-Jacques na českej Wikipédii.*
University of Reading Science & Technology Centre.
**University of Reading Science & Technology Centre** je vedeckotechnický park nachádzajúci sa vo východnej časti *Whiteknights Campus*, jedného z univerzitných areálov University of Reading asi tri kilometre južne od centra mesta Reading v anglickom grófstve Berkshire. Zahŕňa približne 3 000 m² kancelárskych a laboratórnych priestorov a ponúka komerčné výskumné a vývojové zariadenia 30 minút od letiska Heathrow.

Park ponúka priestory pre začínajúcich podnikateľov, malé a stredné podniky; klimatizované laboratóriá, sklady a chladiace miestnosti a integrovaný servis počítačových technológií. Umožňuje jednoduchý prístup k univerzitnej knižnici, ponúka príležitosť spolupracovať pri výskume a prístup k špecializovaným technickým službám. Tiež umožňuje kontakt so študentmi a absolventmi, ktorý môžu spolupracovať na projektoch.

Referencie
----------

1. 1 2   *University of Reading Science and Technology*
and Enterprise Centres *[online]. UKSPA, [cit. 2010-12-13]. Dostupné online. Archivované 2009-11-26 z originálu.*
2. ↑   *Welcome to the Science & Technology Centre* [online]. The University of Reading, rev. 2007-12-03, [cit. 2010-12-13]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **University of Reading Science & Technology Centre**
Súradnice: 48°8′50″S 17°4′00″V﻿ / ﻿48,14722°S 17,06667°V﻿ / 48.14722; 17.06667

**Vysokoškolský internát Družba UK** (VI Družba) je vysokoškolský internát a hotel Univerzity Komenského. Nachádza v bratislavskej mestskej časti Karlova Ves v blízkosti Karloveského ramena Dunaja. Obytnú časť internátu tvoria dva bloky - 10-poschodové panelové budovy, medzi ktorými sa nachádza polyfunkčná budova s jedálňou. Súčasťou internátu Družba sú aj tzv. švédske domčeky južne od blízkej Botanickej záhrady.

Internát Družba ubytováva hlavne študentov Univerzity Komenského - Prírodovedeckej, Lekárskej a Právnickej fakulty UK, pričom ubytovacia kapacita je približne 2 400 lôžok. V internáte sa nachádzajú dvoj a trojlôžkové izby. Poskytuje taktiež hotelové ubytovanie s kapacitou 110 lôžok (jedno a dvojlôžkové izby). V roku 2009 boli v internáte (aj vo švédskych domčekoch) upravené 2 izby pre telesne postihnutých.

V priestoroch internátu sa nachádza aj kongresové centrum. Počas leta funguje internát aj ako hostel pod označením Red Star Hostel.

Riaditeľom VI Družba je PhDr. Ivan Daňo.
Výstavba historickej budovy hotelu Družba sa začala koncom roka 1978 a dokončena bola v máji roka 1982.
Od 29.4.2020 internát prechádza do krízového riadenia ako repatriačné centrum pre repatriantov prichádzajúcich zo zahraničia na územie SR.

Referencie
----------

1. ↑  Račková, D. *Univerzity sú plné prekážok* [online]. sme.sk, 20.02.2011, [cit. 2011-12-03]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Vysokoškolský internát Družba
**Univerzál** je časopis študentov Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (FF UPJŠ). Prináša informácie z diania na fakulte, rôzne zaujímavosti, tipy a praktické rady týkajúce sa štúdia, vyučujúcich aj aktivít mimo vyučovania. Vychádza štyrikrát ročne. Je registrovaný na Ministerstve kultúry SR (evidenčné číslo: EV 3960/10), ISSN 1338-2969.

S myšlienkou vydávať časopis študentov masmediálnych štúdií na FF UPJŠ v Košiciach prišiel vyučujúci Katedry slovakistiky, slovanských filológií a komunikácie FF UPJŠ Marián Gladiš koncom roka 2009. Primárnym zámerom vydávania časopisu *Univerzál* bolo umožniť študentom masmediálnych štúdií zdokonaliť sa v slovenskej štylistike a gramatike, novinárskej žánrológii a systéme redakčnej práce v reálnych žurnalistických podmienkach, t. j. v rámci vydávania študentského časopisu.

Premiérové číslo časopisu *Univerzál* vyšlo 23. apríla 2010. Prvé dva ročníky (2010 a 2011) vydával Marián Gladiš ako fyzická osoba (*Univerzál* bol v tom čase časopisom študentov masmediálnych štúdií na FF UPJŠ), od tretieho ročníka (2012) sa pretransformoval na časopis študentov Filozofickej fakulty UPJŠ v Košiciach, vydavateľom je odvtedy Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.

Na poste šéfredaktora časopisu sa dosiaľ vystriedalo sedem študentiek a študentov FF UPJŠ: Lucia Lendelová (2010, 2013 – 2014), Ivica Gazdovičová (2012 – 2013), Mária Hrehová (2015), Igor Michalčík (2015 – 2020), Michal Rodziňák (2020 – 2021), Michaela Pariľáková (2021 – 2022) a Timotej Mikloš (od septembra 2022).

Zaujímavosti
------------

* Inšpiráciou Mariánovi Gladišovi pri založení časopisu bol polyhistor Matej Bel, ktorý ako rektor bratislavského evanjelického lýcea vydával v rokoch 1721 – 1722 týždenník Nova Posoniensia, čím chcel umožniť študentom, aby sa zdokonalili v latinskej gramatike a štylistike.
* Názov časopisu vymyslel vtedajší študent masmediálnych štúdií Michal Lendel – išlo o slovnú hračku, ktorej základom bolo *univer* ako univerzita.

Súčasnosť
---------

Koncom roka 2015 vystriedala dovtedajšiu redakčnú radu nová, ktorá pozostáva prevažne zo študentov masmediálnych štúdií. Pri výmene rady nastala aj koncepčná a vizuálna zmena časopisu. Napriek tomu, že logo ostalo pôvodné (z roku 2010, je to jediný prvok, ktorý sa počas existencie časopisu nezmenil – jeho tvorcom je Róbert Soročina, autor prvotného grafického riešenia časopisu *Univerzál*), grafika a aj celkové spracovanie sa v mnohom oproti pôvodnému zmenili.

Referencie
----------

1. ↑  FF UPJŠ. *Marián Gladiš* [online]. Košice: upjs.sk, [cit. 2021-07-05]. Dostupné online. Archivované 2021-07-09 z originálu.
2. ↑  FF UPJŠ. *Pred desiatimi rokmi začal vychádzať Univerzál – časopis študentov Filozofickej fakulty UPJŠ v Košiciach* [online]. Košice: upjs.sk, 2020-04-23, [cit. 2021-07-05]. Dostupné online.
3. ↑  FF UPJŠ. *Pred desiatimi rokmi začal vychádzať Univerzál – časopis študentov Filozofickej fakulty UPJŠ v Košiciach* [online]. Košice: upjs.sk, 2020-04-23, [cit. 2021-07-05]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |

* Časopis Univerzál na stránke Filozofickej fakulty UPJŠ v Košiciach
Pohľad na Union Station
Los Angeles **Union Station** (v skratke LAUS, v minulosti známa ako **Los Angeles Union Passenger Terminal** alebo **LAUPT**) je hlavnou železničnou stanicou v Los Angeles´v Kalifornii. Železničná doprava je prevádzkovaná spoločnosťami Amtrak a Metrolink; rýchlodráhu a metro prevádzkujú spoločnosti Metro Rail Red Line, Purple Line a Gold Line. Spoločnosť Silver Line prevádzkuje autobusovú dopravu. Od februára 2011 je vo vlastníctve dopravného oddelenia okresu Los Angeles (Los Angeles County Metropolitan Transportation Authority).

História
--------

Stanica bola otvorená v roku 1939 ako jedna zo staníc, nesúcich názov **union station** (pôvodný názov znamenal označenie stanice, z ktorej sú vypravované vlaky viac ako dvoch železničných spoločností). Budova bola navrhnutá architektmi Johnom Parkinsonom a Donaldom B. Parkinsonom, rovnakými architektmi, ktorí navrhli radnicu v Los Angeles. Stanica prebrala služby, prevádzkované staršou La Grande Station. Bola poslednou veľkolepou stanicou postavenou v USA. Je postavená v štýle španielskej koloniálnej architektúry a v roku 1980 bola zaregistrovaná v zozname historických miest USA (National Register of Historic Places).

Plány do budúcnosti
-------------------

Autobusová spoločnosť Silver Line stavia nový autobusový terminál, ktorý bude súčasťou staničného komplexu. Hotový má byť v roku 2015. V plánoch je rozšírenie počtu koľají, ktoré skráti cestovný čas najmä pri diaľkovej železničnej doprave. Stanica je plánovaná ako hlavná losangeleská zastávka kalifornskej vysokorýchlostnej železnice, ktorej výstavba sa má začať v roku 2012.

Externé odkazy
--------------

* The Parkinson Architectural Archives: Union Station Archivované 2007-08-27 na Wayback Machine
* Umelecké diela na Union Station a v El Pueblo Archivované 2004-11-16 na Wayback Machine
* Union Station Archivované 2006-05-14 na Wayback Machine — Stránka spoločnosti MTA.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Union Station (Los Angeles) na anglickej Wikipédii.*

1. ↑  Los Angeles Union Station, CA – (LAX) Train Station. Amtrak. Retrieved on April 20, 2012.
2. ↑   *High-Speed Rail Authority Approves State Matching Funds to Extend Backbone of Statewide System* [online]. December 20, 2010, [cit. 2010-01-08]. Dostupné online. Archivované 2010-12-26 z originálu.
**Univers Zero** je belgická inštrumentálna skupina známa hraním temnej hudby ovplyvnenej komornou hudbou 20. storočia. V roku 1974 ju založil bubeník Daniel Denis a gitarista Roger Trigaux.

Štýlovo pohybujúca sa na pomedzí avant - progresívneho rocku sedemdesiatych rokov a vplyvov pochádzajúcich z hudby Igora Stravinského či Bélu Bartóka. Spolu so skupinami ako Henry Cow (Spojené kráľovstvo), Samla Mammas Manna (Švédsko), Stormy Six (Taliansko) či Etron Fou Leloublan (Francúzsko) boli Univers Zero zakladajúcimi členmi hnutia *Rock in Oppositon*.

Tvorba skupiny je takmer čisto inštrumentálna, výstižne popísaná ako akási temná odnož komornej hudby. Na skorších albumoch je zvuk skupiny vymedzený silným akustickým základom, pre neskoršiu fázu tvorby je typická inklinácia i k elektronickej hudbe, ktorá sa stáva súčasťou akustického jadra skupiny.

Od roku 1977 po rok 1986 Univers Zero nahrali šesť albumov a v roku 1987 na obdobie zhruba desať rokov skupina pozastavila svoju činnosť. Svoju činnosť obnovuje koncom deväťdesiatych rokov, čoho výsledky sú i nové albumy vydávané postupne od roku 1999.

Členovia skupiny
----------------

* Michel Berckmans - hoboj, klarinet
* Daniel Denis - bicie, perkusie
* Patrick Hanappier - husle, viola
* Guy Segers - basová gitara, spev
* Roger Trigaux - gitara, klavír, organ, harmónium

Diskografia
-----------

* *1313* (1977)
* *Heresie* (1979)
* *Ceux du Dehors* (1981)
* *Crawling Wind* EP (1983)
* *UZED* (1984)
* *Heatwave* (1986)
* *The Hard Quest* (1999)
* *Rhythmix* (2002)
* *Implosion* (2004)
* *Live* (2006)
* *Relaps Archives 1984-1986* (2009)
* *Clivages* (2010)
* Phosphorescent Dreams (2014)

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Hudobný portálBelgický portál |

* oficiálna stránka (po anglicky)
**Svätenie vody** (rus. водокрещи – *vodokrešči*) je deň v ľudovom kalendári Slovanov pripadajúci na 6. (19.) január, jeden z najväčších výročných sviatkov Slovanov. V tento deň sa končia Vianoce, prebieha svätenie vody vo vodojemoch (jazerá, rybníky a pod.) alebo v riekach, konajú sa krstové kúpania a začínajú sa prípravy na zimnú svadobnú sezónu (*malá svadba*).

Iné názvy sviatku
-----------------

V tento deň sa u pravoslávnych Slovanov slávi krst Pána a Zjavenie Pána, katolíci v ten deň slávia sviatok Troch kráľov.

Tradície
--------

Vo východoslovanskej tradícii je najvýznamnejším predvečer tohoto sviatku - epifánny večer. Medzi južnými Slovanmi na východnom Balkáne môže byť sviatkom aj niektorý okolitý deň - napríklad sviatok Jána Krstiteľa (7 / 20. januára) alebo Deň žien (8 / 21. januára).

Hlavnou udalosťou dňa svätenia vody je jej požehnanie, preto sa vo vodnej nádrži alebo v rieke vyreže v ľade prieruba a po slávnostnom pochode s krížom sa ľudia modlia. Po nej sa ľudia v prierube kúpu: chorí preto, aby sa vyliečili a zdraví pre očistenie sa od hriechov. Ruské zimné kúpanie vzniklo z tohoto starovekého pohanského zvyku rituálnej očisty vodou.

Sviatok svätenia vody a koniec fašiangov (rus. масленица – *maslenica*) vymedzujú čas vhodný na svadby.

V Bulharsku, Severnom Macedónsku a v Grécku sa po vysvätení vody konajú slávnostné procesie ku vodnej nádrži s nesením obrazov svätých (rus. хоругвя]) a je zvykom hodiť potom drevený kríž do vody a potápať sa pre neho. Vylovenie kríža z vody je považované za česť.

Referencie
----------

1. ↑   *Крещенский вечер.— Звезды.— Колыхание воды в полночь.— Крещенский снег* [online]. www.bibliotekar.ru, [cit. 2019-05-29]. Dostupné online.
2. ↑   *Книги по истории, археологии, географии, этнографии, филологии* [online]. gbooks.archeologia.ru, [cit. 2019-05-29]. Dostupné online. Archivované 2016-03-14 z originálu.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Водокрещи na ruskej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Krstové kúpania

Externé odkazy
--------------

* Pravoslávny kalendár. Sväté Zjavenie Pána. Krst pána Boha a spása Ježiša Krista (pravoslavie.ru)
Ekonomická univerzita v Krakove
**Uniwersytet Ekonomiczny w Krakowie** (doslova "Ekonomická univerzita v Krakove") je vysoká škola ekonomického zamerania v Poľsku. Vznikla v roku 1925 ako súkromná *Vysoká obchodná škola v Krakove*. V súčasnosti na nej študuje viac ako 21 000 študentov. V rámci výchovno-vzdelávacej činnosti ekonomická univerzita organizuje vysokoškolské štúdium bakalárske, inžinierske a doktorantské a celoživotné vzdelávanie.

Fakulty
-------

Ekonomická univerzita v Krakove má v súčasnosti 4 fakulty:

* Fakultu ekonómie a medzinárodných vzťahov
* Fakultu manažmentu
* Fakultu financií
* Fakultu tovaru vied

Externé odkazy
--------------

* oficiálna webová stránka univerzity (po poľsky)
* oficiálna webová stránka univerzity ERASMUS (po anglicky) (po poľsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Uniwersytet Ekonomiczny w Krakowie**

Referencie
----------

1. ↑   Università
2. ↑   About CUE

Autoritné údaje: * BnF: 14467842g
* ISNI: 0000 0001 0729 0088
* LCCN: no2009021849
* NK ČR: kn20141107005
* VIAF: 152311555
* WorldCat: lccn-no2009021849
Urban exploration v praxi
**Urban exploration** (skrátene **urbex**; doslova „mestský prieskum") alebo **infiltrácia** je súkromný prieskum verejne/oficiálne neprístupných nadzemných aj podzemných objektov a zariadení vytvorených ľuďmi najmä v mestách.

Charakteristika
---------------

Urban exploration je prienikom medzi „archeológiou", fotografovaním interiérov nevyužívanej architektúry a adrenalínovým športom. Medzi skúmané objekty patria najmä katakomby, staré nepoužívané budovy, kanalizácia, staré továrne, strechy, kostoly, nemocnice, tunely, mosty a podobne. 

Motiváciou pre mestský prieskum môže byť amatérsky či profesionálny záujem o podobu a dejiny zaujímavých architektonických diel (najmä továrenské haly, mosty, tunely), niektorí nadšenci urbexu vyhľadávajú v budovách zvyšky starých strojov alebo technologického vybavenia, iní sú skôr fotografmi, ktorí iba hľadajú zaujímavé exteriéry alebo interiéry (v opustených budovách, továrňach, železničných staniciach), prípadne hľadajú netradičné výhľady (na mostoch alebo komínoch) a pod. Časť nadšencov vníma urbex ako módny adrenalínový šport a ich cieľom je dostať sa na neprístupné alebo zákonom zakázané miesta, kde si často zhotovujú fotografie a videá, ktoré zverejňujú na internete. 

Pre mestský prieskum by ale malo platiť základné pravidlo: „Neodnášaj nič než fotky, nenechávaj nič než stopy". Je neprípustné z navštívených objektov niečo vyniesť alebo ich akýmkoľvek spôsobom znehodnocovať. Prívrženci urban exploration sa naopak snažia poukázať na kultúrno-umelecké hodnoty opustených objektov a iniciovať ich obnovu.

Na Slovensku sa urbexu venuje niekoľko desiatok nadšencov, jedným z nich je aj youtuber Ivan Donoval a maliar Juraj Florek, ktorý v roku 2017 pripravuje vlastnú knihu o fenoméne urban exploration.

Literatúra
----------

* FAIGLOVÁ, Barbora - HAVLÍKOVÁ, Katka: *Urbex : opuštěná místa v Čechách.* Praha : Grada, 2015. 141 s. ISBN 978-80-247-5336-2
* GREGOR, Marek (text) - SVOBODA, Tomáš (foto): Objevování rozpadu : Fotograf Tomáš Svoboda už několik let dokumentuje vybydlené městské objekty po celém světě. In: *REFLEX*, r. XXVII, č. 44, 3. 11. 2016, s. 42 - 49.

Referencie
----------

1. ↑  ADAMCOVÁ, Simona: Navštevujú miesta kde už nikto nežije. Lokalitu neprezradia. In: SME 17. 8. 2016, dostupné online.
2. ↑  NÉMETH, Jana: Maliar Juraj Florek preskakuje ploty, aby objavil krásu v ruinách fabrík, bitúnkov či škôl. In: Denník N, 14. 9. 2017. dostupné on-line.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Urban exploration**

Externé odkazy
--------------

* Forbidden Places
* český článok
* Databáza o známych opustených miestach
* Portál slovenskej komunity nadšencov pre urbex
Synagogálne lavabo, okolo roku 1745, synagóga v Pfaffenhoffene, Francúzsko
**Synagogálne lavabo** je závesná kovová nádrž s vodou, kohútikom a nádržkou. Obvykle sa nachádza v predsieni synagógy alebo pri východe židovského cintorína na rituálne očistenie rúk. Lavabo je najčastejšie vyrobené z medi alebo pocínovaného železného plechu. Menej obvyklým materiálom sú zliatiny cínu. Synagogálne lavabo sa tvarovo neodlišuje od lavaba v kresťanskom chráme, ak nie je doplnené o hebrejský nápis alebo špecifickú výzdobu je ľahko zameniteľné. Niektoré časti lavaba sa môžu vyskytovať aj samostatne.

Referencie
----------

1. ↑  KÓNYA, Peter. Židovské múzeum v Prešove. *Pamiatky a múzea: revue pre kultúrne dedičstvo* (Martin: Osveta), 1996, čís. 3, s. 9, 11. ISSN 1335-4353.
2. ↑  Lavabo synagogální. In: KOSÁKOVÁ, Eva; KLÍMOVÁ-PAVLÁTOVÁ, Hana. *Slovník judaik*. Praha : Židovské muzeum v Praze, 2004. Dostupné online. ISBN 80-85608-64-2. S. 31. Archivované 2023-08-20 z originálu. (po česky)

Literatúra
----------

DOLEŽELOVÁ, Jana, et al. *Židovské tradice a zvyky*. 2. vyd. Praha : REAG, 1995. 106 s. ISBN 80-85608-14-6. (po česky)

Externé odkazy
--------------

* Synagogálne lavabo v synagóge Remu v Krakove Archivované 2023-08-20 na Wayback Machine
Na základe experimentov s ukoristenými nemeckými raketami V2 sa Spojené štáty rozhodli vyvinúť vlastnú raketu na kvapalné palivo. V roku 1946 americké Naval Research Laboratory (NRL) riadilo vývoj novej prieskumnej rakety nazvanej **Viking**. Raketa bola navrhnutá a vyrobená v Glenn L. Martin Company (dnešnej Lockheed-Martin). Boli na nej vyskúšané niektoré novinky vrátane motora uloženého v kardánovom závese pre riadenie rakety a plynových trysiek, ktoré stabilizovali raketu po vypnutí hlavného motora. Takéto systémy sa dodnes používajú v raketách a kozmických lodiach. Raketový motor bol jedným z prvých troch veľkých raketových motorov na tekuté palivo vyrobených v Spojených štátoch. V rokoch 1949 až 1954 bolo vypstených celkovo dvanásť rakiet Viking. Prvá vystúpala do výšky 80 km a Viking II 24. mája 1954 dosiahol rekordnú výšku 254 km pre jednostupňové rakety. Vďaka týmto letov NRL ako prvé zmeralo teplotu, tlak a vietor v horných vrstvách atmosféry, elektrónovú hustotu ionosféry a zaznamenalo ultrafialové spektrum Slnka.

5. októbra 1954 počas štartu z White Sands fotoaparát pripevnený na raketu Viking vyhotovil prvú fotografiu hurikánu a tropickej búrky z výšky 160 km. Fotografia obsiahla plochu s priemerom 1 600 km vrátane časti Mexika, Texasu a Iowy. Zároveň to bola prvá fotografia Zeme v prirodzených farbách vyhotovená z takej výšky. Po úspechu NRL v tejto sérii experimentov vedci verili, že silnejší motor a prídavný stupeň urobí z Vikinga raketu schopnú vyniesť na obežnú dráhu družice. To viedlo NRL k projektu Vanguard. 

Počas vývoja a testov sa Viking vyvinula na 13,7 metra vysokú raketu s priemrom 1,14 metra a hmotnosťou 450 kg. Jej jediný motor spaľoval alkohol a tekutý kyslík a poskytoval ťah 89 kN. Peroxid vodíka po konvertovaní na paru poháňal turbopumpu, ktorá do motora pumpovala palivo a okysličovadlo.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

*
Logo Travelist by Secret Escapes
**Travelist by Secret Escapes** je medzinárodná cestovateľská spoločnosť zaoberajúca sa predajom zlacnených pobytov v luxusných hoteloch prostredníctvom svojich internetových stránok. Spoločnosť pôsobí v Belgicku, Dánsku, Nemecku, Taliansku, Holandsku, Nórsku, Rumunsku, Španielsku, Švédsku, Veľkej Británii, Česku, Poľsku, Maďarsku, Chorvátsku a na Slovensku. 
Travelist je cestovateľský klub, ktorý sprístupňuje svoje ponuky výhradne svojim členom na základe bezplatnej registrácie emailovou adresou.

História
--------

Logo
Pôvodne poľský startup sídliaci vo Varšave založil v roku 2012 Tomasz Nowinski. Vďaka inovatívnej ponuke získal projekt do roku 2014 viac ako 600 000 užívateľov. Po dosiahnutí tohto míľniku sa spoločnosť zlúčila s britskou spoločnosťou Secret Escapes operujúcou v rovnakom sektore, vďaka čomu expandovala na medzinárodný trh. 

V júli roku 2015 spoločnosť získala podporu 60 miliónov amerických dolárov od Octopus Investments a Google Ventures na podporu ďalšej expanzie. V roku 2016 dosiahla spoločnosť ďalší významný míľnik predajom 4 miliónov hotelových nocí.

Referencie
----------

1. ↑   *About us | Secret Escapes* [online]. www.secretescapes.com, [cit. 2017-02-13]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  E-BIZNES, Wspieramy. *Travelist — Polish travel start-up makes it big* [online]. Medium, 2015-09-17, [cit. 2017-02-13]. Dostupné online. Archivované 2017-02-14 z originálu.
3. ↑   Secret Escapes acquires Travelist, wants to get flashy elsewhere in Europe. *Tnooz*. Dostupné online [cit. 2017-02-13]. (po anglicky)

Pozri aj
--------

* Cestovanie
* Turizmus
* Google
* Hotel

Externé odkazy
--------------

* Slovenská domovská stránka
**VOB** súbor (**V**ideo **Ob**ject) je multimediálny kontajner v DVD-Video médiách. VOB môže obsahovať video, zvuk, titulky, menu či navigačný obsah multiplexované spolu do streamovej formy. VOB formát je založený na MPEG program stream formáte, ale s ďalšími obmedzeniami a špecifikáciami vo vlastných dátových tokoch. MPEG program stream obsahuje ustanovenia pre neštandardné dáta (aké sa používajú vo VOB súboroch) vo forme vlastných dátových tokoch. VOB súbory sú veľmi prísnou podmnožinou MPEG program stream štandardu. Kým všetky súbory VOB sú MPEG program streamy, nie všetky MPEG program streamy sú v súlade s definíciou VOB súboru.

Analogicky k MPEG program stream, môže súbor VOB obsahovať H.262/MPEG-2 Part 2 alebo MPEG-1 Part 2 video, MPEG-1 Audio Layer II alebo MPEG-2 Audio Layer II zvuk, ale použitie týchto kompresných formátov vo VOB súbore má určité obmedzenie v porovnaní s MPEG program stream. Okrem toho môže súbor VOB obsahovať Linear PCM, AC-3 alebo DTS titulky. VOB súbor nemôže obsahovať AAC zvuk (MPEG-2 Part 7), MPEG-4 kompresné formáty a ďalšie, ktoré sú prípustné v MPEG program stream štandarde.

Prehrávanie
-----------

Prehrávač generovaných MPEG-2 súborov môže zvyčajne prehrávať nezašifrované VOB súbory, ktoré obsahujú MPEG-1 Audio Layer II zvuk. Ostatné zvukové kompresné formáty AC-3 alebo DTS sú menej podporované. MPlayer, VLC media player, GOM Player, Media Player Classic a viac platformovo špecifických prehrávačov ako ALLPlayer prehrávajú VOB súbory.

Pozri aj
--------

* EVO
* Porovnanie kontajnerových formátov
* Zoznam video editorov

Referencie
----------

1. ↑  DVD FLLC (2009-02) DVD Book Construction - list of all available DVD Books, Retrieved on 2009-07-24
2. ↑  DVD FLLC DVD Format Book - History of Supplements for DVD Books, Retrieved on 2009-07-24
3. 1 2  What is a VOB file, Retrieved on 2009-07-26
4. 1 2  DVD - MPeg differences, Retrieved on 2009-07-24
5. ↑   *Is it easy to understand DVD format?* [online]. [Cit. 2011-02-26]. Dostupné online.
6. ↑  MPEG.org (July 21, 1996) DVD Technical Notes - Video Data Specifications, Retrieved on 2009-07-25
7. ↑  Videohelp.com What is DVD? Technical Info for DVD-Video, Retrieved on 2009-07-28
8. ↑  ISO (2000-12-01) ISO/IEC 13818-1 : 2000, Second edition (PDF), Retrieved on 2009-07-25

Externé odkazy
--------------

* doom9.org - Čo je na DVD?
* DVD-Video Informácie

| * z
* d
* u
Audiovizuálna kompresia dát |
| --- |
| Obrázky | 
* APNG
* BMP
* GIF
* JPEG XR
* JPEG
* JPEG 2000
* MNG
* PCX
* PNG
* SVG
* TIFF
* WBMP
* XPM

 |
| Video | 
* MPEG-1
* MPEG-2
* MPEG-4
* MPEG-5 = part1 (EVC) + part2 (LC EVC)
* H.264/MPEG-4 AVC
* H.265/mpegH HEVC
* H.266/MPEGi VVC
* VP8
* VP9
* AV1
* HuffYUV
* RealVideo
* Theora
* Dirac
* WMV
* Apple ProRes

 |
| Zvuk | 
* AAC
* Apple Lossless
* AC-3
* AMR
* ATRAC
* CELT
* FLAC
* G.711
* G.729
* MP3
* MOD
* Opus
* Speex
* Vorbis
* TAK
* WAV
* WMA
* Musepack

 |
| Kontajnery | 
* AVI
* Ogg
* MPEG
* QuickTime
* ASF
* MP4
* Matroska
* VOB

 |
***Tri dcéry*** *(angl. Three daughters)* je slovenská balada režiséra Štefana Uhra. Film vznikol podľa námetu a scenára Alfonza Bednára. *„Tri dcéry sú Uhrovou najdôslednejšou kritikou systému. Nikdy predtým ani potom nenakrútil titul, ktorý by tak zásadne obnažil antihumánosť totalitnej spoločnosti."*

Synopsa
-------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Balada o troch dcérach mapuje prvé roky totalitného režimu začiatkom päťdesiatych rokov. Otec Majda (Jozef Čierny) sa rozhodne nedeliť majetok medzi svoje štyri deti. Preto sa rozhodne svoje tri dcéry, Máriu, Zuzana a Teréziu, poslať do kláštora a všetky role zanechať synovi. Na začiatku režimu im však všetku pôdu zaberú a starého Majdu aj so synom a nevestou vysťahujú do neexistujúcej dediny. Zabraná pôda sa stala jablkom sváru medzi Majdom a jeho synom Jozefom, ktorý otcovi vyčíta, že pôdu nerozdelil spravodlivo medzi všetky svoje deti. Keď sa Starý Majda ocitne bez strechy nad hlavou a bez majetku, rozhodne sa navštíviť všetky tri dcéry a poprosiť ich o odpustenie a o pomoc. Pochopenia a pomoci sa mu nakoniec dostane len u najmladšej z dcér, u Terézie, ktorá slúži v kláštore ako sestra Klemencia.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Hrajú v hlavných úlohách
------------------------

* Alžbeta Štrkulová – sestra Klemencia
* Stanislava Strobachová – matka predstavená
* Alžbeta Bárthová-Pietrová – Benedikta
* Ivan Rajniak – Ing.Demko
* Hana Slivková – Zuzka
* Mária Sykorová – Beáta
* Jozef Čierny – starý Majda

Tvorcovia
---------

* Štefan Uher – Réžia
* Alfonz Bednár – Námet
* Alfonz Bednár – Scenár
* Stanislav Szomolányi – Kamera
* Iľja Zeljenka – Hudba
* Anton Krajčovič – Architekt
* Ján Dudušek – Návrhy kostýmov
* Maximilián Remeň – Strih
* Milan K. Némethy – Zvuk
* Ján Svikruha – Vedúci výroby

Lokácie natáčania
-----------------

Film *Tri dcéry (1967)* sa nakrúcal v exteriéroch Doupov, Kopčany, Skalica a v okolí Holíča.

Referencie
----------

1. ↑  MACEK, Václav. *Štefan Uher*. Bratslava : Slovenský filmový ústav, 2002. S. 99.

Zdroje
------

*. Dostupné online. Archivované 2014-01-11 z originálu.
* Václav Macek, *Dejiny slovenskej kinematografie*, (Bratislava: Osveta, 1997), s. 621
* Václav Macek, *Štefan Uher*, (Bratislava: Slovenský filmový ústav,2002), s. 293
* O filme na kinema.sk
* O filme na csfd.cz
**T-Systems International GmbH** (skrátene **T-Systems**) je nemecká globálna IT služba a poradenská spoločnosť so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom. Spoločnosť bola založená v roku 2000 a je dcérskou spoločnosťou Deutsche Telekom.

Od roku 2012 bol T-Systems najväčšou nemeckou a jednou z najväčších európskych spoločností poskytujúcich služby v oblasti IT služieb, ktoré slúžia zákazníkom ako WestLB, Old Mutual, Daimler, Volkswagen, Royal Dutch Shell, Sanlam, Murray & Roberts, BP, TUI AG, De Agostini, Philips, MAN SE, Airbus, E.ON. a British American Tobacco. Spoločnosť pôsobí vo viac ako 20 krajinách av roku 2015 zamestnávala 45 990 ľudí, v roku 2003 to bolo približne 50 000 ľudí na celom svete, medzi nimi približne 27 000 v Nemecku a 23 000 mimo Nemecka. V roku 2007 bol generálnym riaditeľom Reinhard Clemens. Predtým bol prezidentom EDS Nemecko (teraz HP Enterprise Services) od roku 2003. Od januára 2018 je generálnym riaditeľom spoločnosti T-Systems Adel Al-Saleh.

V júni 2018 T-Systems oznámila, že v priebehu 3 rokov preruší 10 000 pracovných miest, z toho 6 000 v Nemecku, s nádejou, že spoločnosť sa vráti do ziskovosti.

Na Slovensku pôsobí pod názvom Deutsche Telekom IT Solutions Slovakia a sídli v Košiciach.

Referencie
----------

1. ↑   *ITWeb :T-Systems snares R1.8bn Old Mutual deal* [online]. itweb.co.za, [cit. 2019-05-05]. Dostupné online. Archivované 2008-05-30 z originálu. (po anglicky)
2. ↑   *IT-Services* [online]. computerwoche.de, [cit. 2019-05-05]. Dostupné online. (po nemecky)
3. ↑   *T-Systems* [online]. t-systems.com, [cit. 2019-05-05]. Dostupné online. Archivované 2014-08-09 z originálu. (po nemecky)
4. ↑   *Deutsche Telekom's T-Systems to cut 10,000 jobs: CEO* [online]. reuters.com, [cit. 2019-05-05]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   *Kontakt – T-Systems Slovakia* [online]. myt-systems.sk, [cit. 2019-05-05]. Dostupné online.

Zroj
----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku T-Systems na anglickej Wikipédii.*
**TEDOM L 12** je model českého, čiastočne nízkopodlažného autobusu, ktorý od roku 2007 vyrába třebíčska spoločnosť TEDOM. TEDOM L12 je predovšetkým linkový autobus, ktorý nemusí byť 100% nízkopodlažný a tak využíva tzv. low entry koncepcie (nízkopodlažný je priestor od predných ku stredným dverám vrátane).

Konštrukcia
-----------

Konstrukčne je TEDOM L 12 odvodený od plne nízkopodlažného mestského modelu TEDOM C 12. S ním sa prakticky zhoduje predná, nízkopodlažná časť (340 mm nad vozovkou) autobusu po druhé dvere, umiestnené približne uprostred dĺžky vozidla. Zadná časť vozidla je prístupná po dvoch schodoch. TEDOM L12 je linkový dvojnápravový autobus so samonosnou karosériou. Rám karosérie je zvarený z tenkostenných uzavrených profilov z nerezovej oceli. Opláštenie je vytvorené z hliníkových plechov, čelá vozidla a strecha sú vyrobené zo sklolaminátu. Interiér je tepelne izolovaný rohožou s hliníkovou fóliou. Tvrdené okenné sklá sú do karosérie vlepené. Pre vstup a výstup cestujúcích slúžia dvoje dvojkrídlové, elektropneumaticky ovládané dvere na pravej bočnici, pričom oboje ústia do nízkopodlažného priestoru. Motor a prevodovka sú umiestnené pod podlahou v zadnej, vysokopodlažnej časti autobusu. Tri plynové bomby (každá o objeme 320 l) pre CNG sú umiestnené na streche v prednej časti voza. V ponuke výrobcu je i dieselová verzia s označením C 12 D, jej výroba sa však v najbližšej dobe neplánuje.

Výroba a prevádzka
------------------

Prvé dva autobusy typu L 12 boli vyrobené v roku 2007, jeden z nich bol prvýkrát predstavený na Autosalóne v Nitre na jeseň toho roku. Druhý prototyp, spolu so sériovým vozom z roku 2008 (bol vystavený na brnianskom Autotecu 2008), zakúpila spoločnosť Znojemská autobusová doprava PSOTA.

Externé odkazy
--------------

* Informáce na stránkách výrobcu
* Fotogaléria

| * z
* d
* u
Autobusy vyrábané spoločnosťou TEDOM |
| --- |
| 
* C12 G
* C12 D
* L12

 |
**Trnavský šermiarsky cech** je skupina historického šermu, ktorej počiatky siahajú do roku 1999.

História
--------

Z pôvodného smerovania ako skupiny historického šermu sa časom vykryštalizoval šermiarsky cech, ktorého hlavnou náplňou je hĺbkové štúdium pôvodných šermiarskych manuskriptov (fechtbuchov) a následná rekonštrukcia dobových bojových metód a postupov (Kunst des Fechtens majstra Lichtenauera). V tejto činnosti patrí medzi prvé skupiny na Slovensku (popri pezinskej Corone).

Druhou zložkou činnosti Trnavského šermiarskeho cechu je spoznávanie hmotnej európskej kultúry. Osobitne si cech vybral roky 1450 – 1480 ako hlavné obdobie pre živú rekonštrukciu historických reálií, kostýmov, zbraní a artefaktov.

Trnavský šermiarsky cech patrí medzi zakladateľov Gesellschaft Lichtenawers, nadskupinovej organizácie združujúcej zoskupenia a okruhy ľudí venujúcich sa rekonštrukcii šermiarskeho systému Lichtenauerovej línie.

Trnavský šermiarsky cech začal úpravou a oživením hradobnej veže mestského opevnenia Trnavy. Projekt obnovy veže spočíva v rekonštrukcií a vybavení jednej veže vybavením dobovej strážnice, či mestskej posádky. Popri tom sa budú budovať expozície šermu a zbraní 15. storočia ako aj výstava venovaná vývoju mestského opevnenia.

Externé odkazy
--------------

* Trnavský šermiarsky cech Archivované 2010-05-11 na Wayback Machine
**Vakcína proti besnote** je vakcína používaná na prevenciu besnoty. Existuje množstvo dostupných vakcín, ktoré sú bezpečné aj účinné. Môžu byť použité na prevenciu besnoty pred, a na určitú dobu aj po vystavení vírusu pohryznutím psom alebo netopierom. Imunita, ktorá sa vyvinie, je dlhodobá po troch dávkach. Zvyčajne sú podávané injekciou do kože alebo svalu. Po nakazení vírusom je vakcinácia zvyčajne používaná spolu s antirabickým imunoglobulínom. Pre ľudí s vysokým rizikom nákazy je odporúčaná vakcinácia. Vakcína je účinná pre ľudí aj zvieratá. Imunizácia psov je vysoko efektívna v prevencii ľudského nakazenia.

Vakcína môže byť bezpečne podaná pre všetky vekové kategórie. U okolo 35 až 45 percent ľudí vyvolá krátkodobé začervenanie a bolesť v mieste injekcie. Okolo 5 až 15 percent ľudí môže mať horúčku, bolesti hlavy alebo nevoľnosť. Po vystavení besnote nie sú žiadne kontraindikácie pre jej použitie. Väčšina vakcín neobsahuje thiomersal. Vakcíny pripravené z nervového tkaniva sú používané v niektorých krajinách, hlavne v Ázii a Latinskej Amerike, ale sú menej účinné a majú väčšie množstvo vedľajších účinkov. Ich použitie nie je odporúčané Svetovou Zdravotníckou Organizáciou.

Milióny ľudí celosvetovo bolo zaočkovaných proti besnote, a je predpokladané, že vakcína zachraňuje život viac ako 250,000 ľuďom ročne. Nachádza sa na zozname esenciálnych liekov Svetovej Zdravotníckej Organizácie, čo sú najdôležitejšie lieky odporúčané pre základný zdravotný systém. Veľkoobchodná cena sa pohybuje medzi 44 a 78 Amerických dolárov pre priebeh liečby, pre rok 2014. V Spojených Štátoch Amerických stojí priebeh terapie vakcínou proti besnote viac ako 750 Amerických dolárov.
Tuaregovia žijúci tradičným spôsobom v Mali.
**Tuaregovia** alebo zriedkavo **Tuáregovia** (často nesprávne *Tuarégovia*; fr. *Touareg*) je etnikum v Afrike, hlavná časť Berberov. Žijú v severovýchodnom Mali (Azawad), severnej Burkine, v západnom Nigeri, južnom Alžírsku a juhozápadnej Líbyi. Typicky sú to kočovní pastieri žijúci na Sahare. V minulosti sa venovali doprave tovaru karavánami.[chýba zdroj]

Ich jazyk nazývame tuaregčina, patrí do berberčiny. Ovládajú však často aj jazyky arabčina, hauština a songhajčina.[chýba zdroj] Ich náboženstvom je islam.

Referencie
----------

1. ↑  HAVELKA, Ondřej. *Tuaregové: muslimové s křesťanskou minulostí a polyteistickými berberskými kořeny* [online]. Dingir, 2020-02-12, [cit. 2021-10-27]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tuaregovia**

Externé odkazy
--------------

* Tuaregové, leccos.com Dostupné online Archivované 2012-05-19 na Wayback Machine
Lietadlá typu Fokker 100 a Fokker 70 od spoločnosti Tyrolean Airways na letisku Schwechat vo Viedni
**Tyrolean Airways**, oficiálne *Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt GmbH*, bola rakúska letecká spoločnosť so sídlom v Innsbrucku, ktorá bola členom Star Alliance a Austrian Airlines Group, v ktorej lietala pod značkou **Austrian Arrows**.

História
--------

Spoločnosť založili v roku 1978 Gernot Langes-Swarovski a Christian Schwemberger-Swarovski ako *Aircraft Innsbruck*. V roku 1979 bola spoločnosť premenovaná na *Tyrolean Airways* a v roku 1980 otvorila pravidelnú prevádzku so 48 miestnym lietadlom De Havilland Canada Dash 7 z Innsbrucku do Viedne a Zürichu. V roku 1994 kúpila podiel v spoločnosti Austrian Airlines. Následne došlo k čiastočnej obmene flotily a farebná úprava lietadiel sa priblížila k farbám materskej spoločnosti.

Destinácie
----------

Tyrolean Airways prevádzkuje 6 destinácií v Rakúsku a 74 destinácií v Európe.

### Letisko Viedeň-Schwechat

Amsterdam, Atény [sezónne], Barcelona [sezónne], Bazilej, Belehrad, Berlín-Tegel, Bologna, Bolzano, Brusel, Bukurešť-Otopeni [sezónne], Budapešť, Kišiňov, Kolín/Bonn, Kodaň, Dnipro, Doneck, Drážďany, Dubrovník [sezónne], Düsseldorf [sezónne], Florencia, Frankfurt, Ženeva, Göteborg-Landvetter, Graz, Hamburg [sezónne], Helsinki, Jasy, Innsbruck, Istanbul-Atatürk, Charkov, Kyjev-Borispol, Klagenfurt, Košice, Krakov, Krasnodar, Leipzig/Halle, Linz, Ľvov, Lyon, Miláno-Linate, Miláno-Malpensa [sezónne], Minsk, Mníchov, Nice, Oslo-Gardermoen, Podgorica, Praha, Priština [sezónne], Rostov nad Donom [sezónne], Salzburg, Sarajevo [sezónne], Sibiu, Skopje, Soči, Sofia [sezónne], St. Gallen-Altenrhein, Sankt Peterburg, Štokholm-Arlanda, Stuttgart, Tbilisi [sezónne], Solún [sezónne], Temešvár, Tirana, Tripolis, Varna, Benátky-Marco Polo, Vilnius, Varšava, Záhreb, Zürich [sezónne]

Flotila
-------

| Lietadlo | V prevádzke | Fotografia | Sedadiel   (Economy) | Poznámky |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Fokker 70 | 9 |  | 80 |  |
| Fokker 100 | 15 |  | 100 |  |
| Bombardier Dash 8 Q300 | 8 |  | 50 |  |
| Bombardier Dash 8 Q400 | 11 |  | 72 |  |
| spolu | **43** |  |  | Stav z mája 2010 |

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Austrian Arrows Archivované 2010-01-04 na Wayback Machine


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
Taunus
Poloha pohoria
**Taunus** patrí medzi nemecké stredohoria. Rozprestiera sa medzi riekami Mohan (na juhu), Rýn (na západe) a Lahn (na severe). Na východe tvorí prírodnú hranicu úrodná rovina Wetterau pomenovaná po riečke *Wetter*. Väčšia časť Taunusu patrí pod Hesensko, západná časť pod Porýnie-Falcko.

Vrchy
-----

Najvyšším vrchom Taunusu je *Großer Feldberg* (Veľký Feldberg) s výškou 878 m. Susedný *Kleiner Feldberg* (Malý Feldberg) meria 826 m, nasleduje ich *Altkönig* vysoký 798 m.

Mestá
-----

Okolo Taunusu a vo vnútri najdeme celý rad historických miest. Na hesenskej strane sú napr.: Bad Homburg, Idstein, Eppstein, Bad Camberg, Wiesbaden, Rüdesheim a celý Rheingau; v Porýní-Falcku Diez, Katzenelnbogen, Nassau, Bad Ems, Lahnstein, Sankt Goarshausen so slávnou skalou, kde si podľa básnika Heinricha Heineho česávala svoje zlatoplavé vlasy Lorelei.

Historické pamiatky
-------------------

### Z rímskych čias

Taunusom viedla slávna rímska hradba Limes, ktorá mala za úlohu chrániť rímsku ríšu pred germánskymi kmeňmi severne od nej. Niektoré pozostatky možno obdivovať až do dnes. Niektoré časti boli rekonštruované, napríklad slávny rímsky hrad *Saalburg* severne od Bad Homburgu alebo strážna veža na území mesta Taunusstein.

### Hrady a zámky

V Taunuse nájdeme celý rad hradov a zámkov. Medzi najkrajšie možno zaradiť zámok Braunfels. Zrúcaniny sú napr. v Eppsteine, Falkensteine a Nassau.

Ďalší výskyt mena „Taunus"
--------------------------

Podľa tohto pohoria boli niekoľko desaťročí pomenované nemecké modely automobilky Ford.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Taunus**

Externé odkazy
--------------

* Informácie pre turistov
* Prírodný park Hochtaunus
* Trojrozmerné prehľadové mapy o krajinách Taunusu Archivované 2009-04-25 na Wayback Machine
* Archeologické nálezy vo Wehrheime

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Taunus na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Tykanie** je v niektorých jazykoch spôsob oslovovania jednej osoby pomocou 2. osoby jednotného čísla (ty). Tykanie sa v mnohých spoločnostiach považuje za dôverné, neformálne a v mnohých situáciách a spoločenských vzťahoch za neprijateľné. Na vyjadrenie formálnosti, spoločenského odstupu alebo úcty, hlavne pri jednaní s cudzími, staršími alebo spoločensky významnejšími osobami sa ako protiklad používa vykanie, teda oslovovanie jednotlivého človeka v 2. osobe množného čísla. V niektorých iných jazykoch, napr. nemčine, sa využíva aj onikanie (oslovovanie v 3. osobe množného čísla), prípadne iné jazykové prostriedky.

V slovenčine a napríklad aj v češtine s tykaním súvisí aj voľba neformálneho pozdravu. Pri vykaní sa používa formálne pozdrav, napr. "dobrý deň" a "dovidenia". Pri tykaní sa obyčajne oslovuje krstným menom alebo prezývkou. Oslovenie "pán" alebo "pani" je formálne a používa sa obyčajne len pri vykaní.

V septembri 2016 bolo vo firmách vykanie na ústupe, častejšie sa vyskytovalo tykanie. Vo firmách sa tiež vyskytovalo vykanie s používaním krstného mena.

Referencie
----------

1. ↑   *Vykanie vo firmách je na ústupe. Nahrádza ho tykanie* [online]. TASR, 2016-09-12, [cit. 2016-10-28]. Dostupné online. Archivované 2016-10-28 z originálu.
Svätý **Teodor Studita** (iné mená: **Teódoros Studitský**, **Theodóros Studités**; \* okolo 759, Carihrad - † 826) bol kresťanský svätec a významný byzantský hymnograf.

Spolu so starcom Platonom založil Sakudionský monastier na Olympe, neskôr sa stal jeho igumenom. V čase saracénskej hrozby v Malej Ázii odišiel s bratmi do Carihradu, kde sa ujal monastiera Studion, podľa ktoré dostal neskôr prímeno Studita. Teodor vytvoril pre mníchov v monastieri prísne pravidlá spoločného života podľa pravidiel sv. Bazila Veľkého. Čoskoro sa pri ňom zhromaždilo okolo 1000 mníchov. V monastieri sa venoval aj tvorbe kánonov, cirkevných hymnov a kníh.

Počas ikonoboreckého prenasledovania Teodor verejne obhajoval úctu svätých ikon, za čo ho cisár poslal do vyhnanstva. Tam bol aj mučený a väznený v strašných podmienkach. Až po nástupe ďalšieho cisára Michala III. bol prepustený, ale odmietol sa vrátiť do Konštantínopolu.

Po jeho smrti (roku 826) boli jeho telesné pozostatky v roku 844 prenesené do Carihradu. 

Teodorom zostavené pravidlá boli po jeho smrti zapísané jeho žiakmi a sú známe ako studitský typikon.

V pravoslávnej a gréckokatolíckej cirkvi má sviatok 11. novembra a je uctievaný ako prepodobný a vyznávač.

Pozri aj
--------

* Studiti

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Teodor Studita**

Zdroje
------

1. ↑  ZOZUĽAK, Ján. *Byzantská filozofia*. Plzeň : Vydavatelství a nakladatelství Aleš Čeněk, 2016. 224 s. ISBN 978-80-7380-640-8. S. 55.
2. ↑  byzantská filozofia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 417.

* "Teodor Studita, vyznávač, prepodobný : 11. november, 26. január." In: Antonín Čížek: *Synaxár : Životy svätých.* Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 66-68. ISBN 80-967341-1-3
* "Dňa 11. novembra : Prepodobný Otec náš, vyznávač, Teodor Studit." In: Andrej Josafát Gregor Truch: *Život svätých : Duchovné čítanie pre slovenských gréckokatolíckych veriacich na každý deň kalendárneho roka.* Preklad a úprava: Michal Čarný. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2003, s. 550-554. ISBN 80-7165-381-0

Externé odkazy
--------------

* Teodor Studita Archivované 2010-06-15 na Wayback Machine - život svätého

Autoritné údaje: * BnF: 123135844
* GND: 118756761
* ISNI: 0000 0004 5767 177X
* LCCN: n81118597
* NK ČR: jo2007289666
* VIAF: 62875165
* WorldCat: lccn-n81118597
Vegeta - balenie
Vegeta
**Vegeta** je celosvetovo predávaná prísada do jedla. Tvorí ju zmes korenia a rôznych druhov zeleniny.

V Česku je Vegeta vyrábaná spoločnosťou Vitana vo výrobnom závode vo Varnsdorfe. Vitana ponúka tri typy Vegety: Vegetu Original, Pikant a Bylinkovú. Vegety s príchuťou (bylinková a pikant) sú bez pridaného glutamanu a konzervačných látok.

**Vegeta Original** obsahuje: karotku, petržlen, cibuľu, paštrnák, zeler, ligurček, cesnak, cukor, prírodná zeleninová aróma, jedlú soľ, látku zvýrazňujúce chuť a vôňu.

**Vegeta Pikant** obsahuje: papriku sladkú mletú 14%, cesnak sušený mletý, cibuľu sušenú mletú, cukor, zázvor mletý, korenie čierne mleté, korenie červený drvený, list petržlenu, chilli chipotle mleté ​​0,5%, zeler koreň sušený mletý a jedlú soľ.

**Vegeta Bylinková** obsahuje: bazalku, oregano, šalvia, rozmarín, cesnak, cibuľu, paštrnák, papriku červenú, petržlenovú vňať, paradajky, zeler, bobkový list, glukózu, jedlú soľ a farbivo riboflavín.

Vegeta bola vytvorená v roku 1958 v laboratóriách spoločnosti Podravka tímom profesorky Zlaty Bartl, pochádzajúcej z bosnianskeho Sarajeva. Výrobok bol uvedený na trh v Juhoslávii v roku 1959 pod názvom "Vegeta 40" a vzápätí sa stal veľmi populárnym. Tým aj mnohonásobne vzrástla jeho výroba. Roku 1967 bola Vegeta 40 prvýkrát exportovaná do Maďarska a Sovietskeho zväzu. V Česku je vlastníkom ochrannej známky od roku 1969 spoločnosť Vitana. Vegeta predávaná v Česku a na Slovensku teda nie je výrobkom Vegeta od Podravky predávaným celosvetovo. Vegeta od Podravky sa u nás predáva pod názvom Podravka.

Referencie
----------

1. ↑   *Vegeta Original* [online]. [Cit. 2015-05-17]. Dostupné online. Archivované 2010-02-14 z originálu.
2. ↑   *Vegeta Pikant* [online]. [Cit. 2015-05-17]. Dostupné online. Archivované 2010-02-17 z originálu.
3. ↑   *Vegeta Bylinková* [online]. [Cit. 2015-05-17]. Dostupné online. Archivované 2010-02-17 z originálu.
4. ↑   *Úřad průmyslového vlastnictví* [online]. [Cit. 2015-05-17]. Dostupné online. Archivované 2020-07-28 z originálu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vegeta na českej Wikipédii.*