Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Tlmočenie* pozri *Tlmočenie (rozlišovacia stránka)*.
**Tlmočenie** (príslušná osoba sa volá **tlmočník**) môže byť v jazykovede resp. translatológii:

* najčastejšie: ústny preklad (pričom preklad znamená prevod textu z jedného jazykového kódu do druhého); alebo
* preklad (t.j. ústny aj písomný); alebo
* zastarano: písomný (prípadne akýkoľvek) preklad.

**Tlmočník** je v slovenskom práve (zákon č. 382/2004 Z. z.) okrem toho označenie špecificky len úradného ústneho tlmočníka (iné názvy: úradný tlmočník, súdny tlmočník).

Nasledujúci text sa zaoberá len vyššie uvedeným prvým významom, čiže ústnym prekladom, o písomnom preklade pozri článok preklad (jazykoveda) a o úradnom tlmočení pozri úradné tlmočenie.

Etymológia
----------

Slovenské slovo tlmočník (zastarano: tlmač) pravdepodobne pochádza z praslovanského \*tъlmačь, ktoré pochádza z tureckého slova dilmaç (=tlmočník), prípadne z obdobného slova iných turkických jazykov; toto turkické slovo pravdepodobne pochádza zo slova talami (=sprostredkovateľ) z maloázijského jazyka mitanni. Rovnaký pôvod má aj bývalé ruské slovo „tolmač" (=tlmočník), ktoré sa ale dnes už nepoužíva. Jeho fonetický variant sa zachovala napr. v poľštine „tlumač". Nemecké slovo „Dolmetscher" (=tlmočník, staršie: prekladateľ) má buď rovnaký pôvod, alebo je jednoducho prevzatím západoslovanského slova. 

Zastarané francúzske slovo trucheman či truchement (=tlmočník, sprostredkovateľ) pochádza z arabského slova turdžumán či tardžumán (=tlmočník, prekladateľ) prevzatého do francúzštiny asi počas križiackych výprav. 

Medzinárodné slovo drogman (ktorého dnešný slovenský hlavný význam je "tlmočník, najmä na zastupiteľských úradoch v krajinách Blízkeho východu", ale historicky išlo o levantské označenie tlmočníka) sa do európskych jazykov dostalo cez byzantskogrécke slovo dragoumanos z vyššie spomínaného arabského slova turdžumán či tardžumán.

Charakteristika
---------------

Jedna z možných definícií tlmočenia je takáto: Tlmočenie je "ústna forma prekladu, resp. dvojjazyčnej komunikácie, pri ktorej ide o prekódovanie textu, pričom príjem východiskového textu a prednes cieľového textu nasledujú bezprostredne za sebou". Pri tlmočení ide o operatívny prenos informácií, ktorý sa uskutočňuje prostredníctvom aktualizovanej reči. 

Tlmočenie je špecifický druh prevedenia textu z jedného jazyka do druhého. Predstavuje náročný proces predpokladajúci nielen pokročilú úroveň ovládania cudzieho jazyka, ale aj rad ďalších schopností mimolingvistického charakteru. Pri tlmočení dochádza k prevádzaniu jazykovej informácií z jedného jazykového kódu do druhého, k sprostredkovaniu informácie v rámci komunikačného aktu. Tlmočenie je teda aj druhom jazykovej komunikácie.

Z translatologického hľadiska môžeme povedať, že pri tlmočení nejde primárne o prekódovanie textu, ale o prenos konkrétneho, situačného zmyslu výpovede. To predpokladá prvotnú špecificky tlmočnícku analýzu východiskového textu. Tá v sebe zahŕňa aj selekciu informačných ťažísk výpovede. Tieto sa potom môžu pri konzekutívnom tlmočení písomne zachytávať vo forme tlmočníckych poznámok.

Delenia
-------

Rozoznávame rôzne typy tlmočenia, dva najvýznamnejšie druhy sú konzekutívne tlmočenie a simultánne tlmočenie. Tlmočenie možno deliť podľa komunikačného hľadiska, podľa spôsobu využitia komunikačného kanála a podľa techniky prenosu informácií.

Dejiny
------

Tlmočenie je najstaršou formou sprostredkovanej jazykovej komunikácie a má svoje počiatky v dávnej minulosti. Tlmočenie sa uplatnilo hneď na začiatku vývoja ľudskej spoločnosti predovšetkým v náboženstve, obchode, vojenstve ale aj diplomacii.

Zdroje
------

1. ↑  preklad. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 342.
2. 1 2  preklad. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar)
3. 1 2  tlmočiť. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka*. 5. dopl. a uprav. vyd. Martin : Matica slovenská, 2020. 960 s. ISBN 978-80-8128-261-4. S. 758.
4. ↑  preklad. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka*. 5. dopl. a uprav. vyd. Martin : Matica slovenská, 2020. 960 s. ISBN 978-80-8128-261-4. S. 557.
5. ↑  tlmočník. In:  *Malá slovenská encyklopédia*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Goldpress Publishers, 1993. 822 s. ISBN 80-85584-12-3. S. 735.
6. ↑  tlmočiť. In: KRÁLIK, Ľubor. *Stručný etymologický slovník slovenčiny*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2015. 700 s. ISBN 978-80-224-1493-7. S. 615.
7. ↑   *Dolmetscher, der* [online]. dwds.de, [cit. 2022-07-24]. Dostupné online.
8. 1 2  Čeňková. I. 2001. s. 9
9. ↑
10. ↑
11. ↑  Keníž, A. 1986. s. 48
12. ↑  Keníž, A. 1986. s. 23
13. ↑  Slouková, G. 1984. s. 11
14. ↑  Fedorko, M. 2009. s. 33
15. ↑  „Tlmočenie je najstaršou formou bilingválnej komunikácie." (Keníž, A. 1986. s. 5).

* ČEŇKOVÁ, I. et al.: *Teorie a didaktika tlumočení I.* Praha: Ústav translatologie FF UK, 2001. ISBN 80-85899-62-0
* KENÍŽ, A.: Úvod do komunikačnej teórie tlmočenia. Bratislava: UK, 1986.
* SLOUKOVÁ, G.: *Úvod do teorie tlumočení*. Praha: SPN, 1984.
* FEDORKO, M.: Einige Bemerkungen zur Notizennahme im Dolmetschunterricht. Prešov: FF PU, 2009.

Pozri aj
--------

* lingvistika