**Edward Witten** (\* 26. august 1951, Baltimore, Maryland, USA) je americký teoretický fyzik so zameraním na matematickú fyziku. Je profesorom na Inštitút pre pokročilé štúdie v Princetone, vedúcim výskumníkom v oblasti teórie superstrún a držiteľom najvyššieho ocenenia na poli matematiky, Fieldsovej medaily.

Narodenie a vzdelanie
---------------------

Witten sa narodil v Baltimore, štáte Maryland v židovskej rodine ako syn Lorraine W. Wittenovej a Louis Wittena, teoretického fyzika špecializujúceho sa na gravitáciu a všeobecnú relativitu. Získal bakalársky titul z odboru história (s časťou lingvistika) a to na Brandeisovej univerzite. Witten plánoval stať sa politickým novinárom a publikoval články v The New Republic a The Nation. Krátko pracoval pre Georga McGoverna v jeho prezidentskej kampani. Potom navštevoval jeden semester Univerzitu vo Wisconsin-Madisone ako študent ekonómie avšak na štúdiách neuspel. Vrátil sa na akademickú pôdu a zapísal sa na štúdium aplikovanej matematiky na Princetonskej univerzite predtým, ako vymenil oddelenia a získal Ph.D. za fyziku v r. 1976 a to pod vedením Davida Grossa, laureáta Nobelovej ceny vo fyzike za rok 2004.

Akademická kariéra
------------------

Po získaní PhD pracoval na Harvardovej univerzite ako asistent a na Princetonskej univerzite ako profesor fyziky v rokoch 1980 – 1987. Krátko bol tiež na Caltec-u (Kalifornskej technickej univerzite) a to v rokoch 1999 – 2001. V súčasnosti je profesorom matematickej fyziky Charles Simoyi a na Inštitúte pre pokročilé štúdie v Princetone, štáte New Jersey.

Witten má najvyšší tzv. h-index (110) zo všetkých žijúcich fyzikov.

Výskum a výsledky
-----------------

Witten v značnej miere prispel k poznatkom v teoretickej fyzike a to prácou, ktorá priniesla veľký počet vysoko matematických výsledkov. Primárne sa angažoval na poli teórie kvantového poľa a teórie strún ako aj v priľahlých oblastiach topológie a geometrie. Medzi jeho mnohé práce patrí napríklad zjednodušený dôkaz teorémy pozitívnej energie vrátane problematiky spinorov vo všeobecnej relativite, jeho práca týkajúca sa supersymetrie a Morseho teórie, jeho úvod do topologickej teórie kvantového poľa a príbuzné práce v zrkadlovej symetrii ako aj jeho práce na M-teórii.

Witten v r.1990 dostal *Fieldsovu Medailu* a to od Medzinárodnej matematickej únie, čím sa stal prvým fyzikom, ktorý získal toto ocenenie. Sir Michael Atiyah o Wittenovi povedal:"Hoci je celkom určite fyzik, jeho pochopenie matematiky nájde obdobu len u mála matematikov... Znova a znova prekvapil matematickú obec brilantnou aplikáciou fyzikálnych poznatkov vedúcich k novým a hlbokým matematickým teorémam... mal zásadný vplyv na súčasných matematikov. V jeho podaní sa fyzika opäť raz ukazuje ako bohatý zdroj inšpirácií a poznatkov z matematiky." Jedným takým príkladom je jeho vplyv na čistú matematiku v jeho sústave chápanie Jonesovho polynómu použijúc Chern-Simonsovu teóriu. Toto malo ďalekosiahle dopady na topológiu nízkych dimenzií a viedlo ku kvarkovým invariantom ako sú Witten-Rešetikin-Tureavove invarianty. 

Witten je široko známy ako najdokonalejší fyzik svojej generácie a "jeden z najväčších žijúcich fyzikov, možno dokonca Einsteinov nástupca". V r. 1995 navrhol existenciu M-teórie na konferencii na Univerzite Južnej Kalifornie a použil ju na vysvetlenie predtým pozorovaných dualít, ktorý vyvolali nový záujem o teóriu strún nazvaný druhá superstrunová revolúcia. V súčasnosti pracuje na možných vzťahoch medzi kalibračnými teóriami a geometriou Langlandsovho programu.

Osobný život
------------

Witten je ženatý s Charrou Nappi , profesorkou fyziky na Princetonskej univerzite. Majú dve dcéry, Ilanu a Danielu a jedného syna, Raphaela. jeho brat, Matt Witten, je scenáristom a producentom niekoľkých populárnych TV seriálov vrátane L.A. Law a Dr. House.

Ocenenia
--------

Witten dostal mnoho ocenení vrátane MacArthurovho grantu (1982) a Fieldsovu medailu (1990), Národnú medailu za vedu (2002), Pytagorovo ocenenie (Croton 2005), Cenu Henriho Poincaré (2006) a Crafoordovu cenu (2008). Pápež Benedikt XVI. Wittena vymenoval za člena Pontifikálnej akadémie vied (2006). Witten sa rovnako v r. 2004 objavil na zozname sto najvplyvnejších osôb týždenníka TIME. V r. 2000 dostal Nemmersovu cenu za matematiku.

Pozri aj
--------

* Gromovov-Wittenov invariant
* Hořavova-Wittenova doménová stena
* Seiberg–Wittenova kalibračná teória
* Seiberg–Wittenov invariant
* Vafa–Wittenova teoréma
* Weinberg–Wittenova teoréma
* Wess–Zumino–Wittenov model
* Wittenov index

Referencie
----------

1. ↑  Philip Ball, Index aims for fair ranking of scientists, *Nature* 436, 900 (18 August 2005)
2. ↑  The H-Index: The Hot Topic in Information Science, *Times Higher Education*, 13 Marec 2008
3. ↑  "On the work of Edward Witten" Archivované 2011-09-27 na Wayback Machine (when being awarded the Field's medal)
4. ↑  NATIONAL MEDAL OF SCIENCE AWARDED TO INSTITUTE FOR ADVANCED STUDY PHYSICIST EDWARD WITTEN Archivované 2008-09-08 na Wayback Machine, Institute for Advanced Study announcement, 22 Október 2003
5. ↑  ATIYAH, Michael. *Michael Atiyah: Collected Works: Volume 6*. [s.l.] : Oxford Science Publications, 2005. ISBN 978-0198530992. S. 209,212.
6. ↑  The Man Who Led the Second Superstring Revolution, *Discover Magazine*, 13 November 2008
7. ↑  The Elegant Universe: Welcome to the 11th Dimension, PBS NOVA transcript
8. ↑   "Edward Witten", The President's National Medal of Science: Recipient Details.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Edward Witten**

Externé odkazy
--------------

* Web stránka fakulty - Edward Witten (po anglicky)
* publikácie na ArXiv (po anglicky)
* Wittenov tematický strom na arxiv.org (po anglicky)
* Informácie o epizóde Futurama Archivované 2012-07-20 na Wayback Machine (po anglicky)
* Referencia o Edwardovi Wittenovi vo web komixe Abstruse Goose Archivované 2009-12-13 na Wayback Machine (po anglicky)
* "Edward Witten" - John J. O'Connor, Edmund F. Robertson, MacTutor History of Mathematics archive (po anglicky)
* Edward Witten v projekte matematickej genealógie (po anglicky)
* interview s Edwardom Wittenom v CERNe
* interview s Edwardom Wittenom v Canterbury
* prednáška - Edward Witten Lecture - Dimensional Gravity Revisited

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Edward Witten na anglickej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Nositelia Fieldsovej medaily |
| --- |
| Lars Ahlfors / Jesse Douglas (1936) **·**  Laurent Schwartz / Atle Selberg (1950) **·**  Kunihiko Kodaira / Jean-Pierre Serre (1954) **·**  Klaus Roth / René Thom (1958) **·**  Lars Hörmander / John Milnor (1962) **·**  Michael Atiyah / Paul Cohen / Alexander Grothendieck / Stephen Smale (1966) **·**  Alan Baker / Heisuke Hironaka / Sergej Novikov / John G. Thompson (1970) **·**  Enrico Bombieri / David Mumford (1974) **·**  Pierre Deligne / Charles Fefferman / Grigorij Margulis / Daniel Quillen (1978) **·**  Alain Connes / William Thurston / Čchiou Čcheng-tung (1982) **·** Simon Donaldson / Gerd Faltings / Michael Freedman (1986) **·**  Vladimir Drinfeľd / Vaughan Jones / Šigefumi Mori / Edward Witten (1990) **·**  Jefim Zeľmanov / Pierre-Louis Lions / Jean Bourgain / Jean-Christophe Yoccoz (1994) **·**  Richard Borcherds / Timothy Gowers / Maxim Koncevič / Curtis McMullen (1998) **·**  Laurent Lafforgue / Vladimir Vojevodskij (2002) **·**  Andrej Okuňkov / Grigorij Pereľman / Terence Tao / Wendelin Werner (2006) **·**  Elon Lindenstrauss / Ngô Bảo Châu / Stanislav Smirnov / Cédric Villani (2010) **·**  Artur Avila / Manjul Bhargava / Martin Hairer / Marjam Mírzáchání (2014) **·**  Caucher Birkar / Alessio Figalli / Peter Scholze / Akshay Venkatesh (2018)
 |

| * z
* d
* u
Nositelia Lorentzovej medaily |
| --- |
| 
* Max Planck (1927)
* Wolfgang Pauli (1931)
* Peter Debye (1935)
* Arnold Sommerfeld (1939)
* Hendrik Anthony Kramers (1947)
* Fritz Wolfgang London (1953)
* Lars Onsager (1958)
* Rudolf Ernst Peierls (1962)
* Freeman Dyson (1966)
* George Eugene Uhlenbeck (1970)
* John Hasbrouck Van Vleck (1974)
* Nicolaas Bloembergen (1978)
* Anatole Abragam (1982)
* Gerardus ’t Hooft (1986)
* Pierre-Gilles de Gennes (1990)
* Alexander Poľjakov (1994)
* Carl Edwin Wieman, Eric Allin Cornell (1998)
* Frank Wilczek (2002)
* Leo Kadanoff (2006)
* Edward Witten (2010)
* Michael Berry (2014)
* Juan Martín Maldacena (2018)

 |

Autoritné údaje: * BnF: 12284463d
* GND: 113972682X
* ISNI: 0000000117755563
* LCCN: n85180832
* NK ČR: mzk2005279395
* ORCID: 0000-0002-7752-6073
* Scopus: 7005343881
* VIAF: 93348818
* WorldCat: lccn-n85180832