recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vláskožiabrovce** (lat. Pteriomorpha, Pteriomorphia, Filibranchia) sú rad lastúrnikov. Ich nitkovité žiabre visia voľne do plášťovej dutiny. Majú mohutnú byssovú žľazu, výlučkom ktorej prisadajú na dno. Napriek tomu viaceré druhy majú na okraji plášťa oči – u niektorých (*Pecten*) sú to dokonca primitívne komorové oči so šošovkou. 

Rozdelenie do čeľadí je neustálené, preto si uvedieme len najznámejšie druhy:
arka bájna (*Arca noae*) a hrebeňovka jakubovská/hrebenatka jakubská (*Pecten jacobaeus*) žijú v Stredozemnom mori, hrebenatka pontická (*Pecten ponticus*) žije hojne v Čiernom mori. Perlotvorka morská/perlorodka morská (*Meleagrina (= Pteria) margaritifera*) sa kedysi hromadne chovala kvôli perlám na pobreží Indického a Tichého oceána. K jedlým druhom patrí stehnovka nádherná (*Pinna squamosa*) s kyjovitými lastúrami, dlhými až 1 m a slávka čiernomorská/slávka stredomorská (*Mytilus galloprovincialis*), obe zo Stredozemného mora. Vyhľadávané sú najmä ustrica jedlá (*Ostrea edulis*) z celého pobrežia Európy a slávka jedlá (*Mytilus edulis*) z morí severnej Európy.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vláskožiabrovce**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Vláskožiabrovce**

Zdroj
-----

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
Súradnice: 49°30′50″S 18°35′12″V﻿ / ﻿49,5139°S 18,5867°V﻿ / 49.5139; 18.5867

**Nad Kršlí** (1 002 m n. m.) je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severovýchodnej Morave nad Morávkou, približne 17 km juhovýchodne od Frýdlantu nad Ostravicí. Patrí do CHKO Beskydy.

Poloha
------

Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Polomský hřbet. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a na katastrálnom území obce Morávka. Najbližšími sídlami sú severozápadne a severne situované samoty obce Morávka, severovýchodne sa nachádza Horní Lomná a južne Klokočov.

Opis
----

Vrch Nad Kršlí leží v rázsoche, ktorá vybieha severozápadne z Malého Polomu (1 060 m n. m.), ležiaceho v hraničnom hrebeni Moravsko-sliezskych Beskýd. Severným smerom sa nachádza vrch Mituří (859 m n. m.), Slavíč (1 055 m n. m.) a Kalužný (993 m n. m.), východným Kozí hřbety (985 m n. m.), Veľký Polom (1 067 m n. m.) a Malý Polom, južným Uhorská (1 029 m n. m.) a Vrchpredmier (828 m n. m.) a západným Polomka (983 m n. m.), Sulov (942 m n. m.), Lysá hora (1 328 m n. m.) a Travný (1 203 m n. m.). Južné a západné svahy odvodňuje riečka Morávka, východné jej prítok Skalka, patriace do povodia Ostravice. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a názov vychádza z pomenovania samoty Kršle, ktorá je neďaleko.

### Výhľady

Nesúvislý lesný porast vrcholovej oblasti umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, no tiež Turzovskú vrchovinu, Javorníky, Oravské a Sliezske Beskydy.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no blízkym sedlom prechádza  červeno značená hrebeňovka, vedúca z rázc. Bílý Kříž na Veľký Polom (1 067 m n. m.), na ktorú sa pripájajú trasy z okolitých obcí. Značené chodníky vedú aj severným úbočím, kde je významné rázcestie Okrouhlice.

Referencie
----------

1. 1 2   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-03]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-04-03]. Dostupné online.
3. ↑  Zeměměřický úřad. *Geoprohlížeč* [online]. ags.cuzk.cz, [cit. 2023-04-03]. Dostupné online.
4. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-03]. Dostupné online.
5. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-03]. Dostupné online.
6. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-04-03]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Moravsko-sliezske Beskydy
* Zoznam vrcholov v Moravsko-sliezskych Beskydách

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej trase
**Matej Buček** (\* 23. január 1884, Liesek – † 10. apríl 1937, Vráble) bol slovenský katolícky kňaz, náboženský spisovateľ a politik HSĽS v období medzivojnového Česko-Slovenska.

Životopis
---------

Matej Buček, r. 1934Matej Buček (stojaci prvý zľava) ako člen predsedníctva HSĽS v roku 1934. 
Absolvoval gymnázium v Trstenej. Tu bol študentom národne uvedomelého profesora a spisovateľa Jána Kovalika, s ktorým sa jeho cesty po rokoch stretli v politike. Po ukončení stredoškolských štúdií sa stal teológom ostrihomského arcibiskupstva. V roku 1907 bol vysvätený za kňaza. Jeho prvým kaplánskym pôsobiskom sa stala obec Nadošany (dnes Hontianske Trsťany), z ktorých prešiel v roku 1908 do Veľkých Kostolian. V roku 1910 sa stal administrátorom farnosti v Piešťanoch. V rokoch 1912 - 1921 pôsobil ako kňaz v obci Hrádok a následne v Hronskom Beňadiku. Jeho posledným kňazským pôsobiskom boli od roku 1929 Vráble. Počas svojho pôsobenia vo Vrábľoch sa zaslúžil o založenie spolkov Katolícky skaut, Orol a Mariánska družina. Z jeho podnetu sa upravil a vysadil park okolo kostola. Postaral sa aj o vymaľovanie interiéru chrámu, opravu sôch a rozšírenie cintorína.

Už v mladosti prejavoval svoje národné povedomie a aj napriek nepriaznivej situácii pred rokom 1918 verejne vystupoval po slovensky. Po vzniku Česko-Slovenska sa angažoval v Hlinkovej slovenskej ľudovej strane. V rokoch 1930 - 1936 bol aj členom predsedníctva strany. V prvých voľbách do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1928 bol volebným lídrom HSĽS a stal sa členom prvého zastupiteľstva. Zvolený bol aj v ďalších voľbách v roku 1935. Po týchto voľbách sa jeho poslaneckým kolegom stal jeho bývalý gymnaziálny profesor Ján Kovalik. V krajinskom zastupiteľstve patril k častým rečníkom a pravidelne vystupoval a vyvíjal snahu v prospech zaostalého zdravotníctva na slovenskom juhu. Zomrel náhle na následky srdcovej porážky 10. apríla 1937. 

Veľkolepý pohreb sa konal 13. apríla 1937 vo Vrábľoch. Zosnulého pochovával rožňavský biskup Michal Bubnič. S príhovorom vystúpil aj Andrej Hlinka. O význame a obľube Mateja Bučka medzi obyvateľstvom svedčí aj fakt, že na jeho poslednú rozlúčku prišlo niekoľko tisíc ľudí, vrátane zástupcov politického a cirkevného života.

Referencie
----------

1. ↑   Matej Buček 50-ročný. *Slovák* (Bratislava), 1934-01-24, roč. XVI, čís. 19, s. 2.
2. ↑   Matej Buček, dekan, farár vo Vrábľoch v rokoch 1929 – 1937. *[Vráble]* (Vráble), 2007,04,05, roč. IV, čís. 7, s. 4.
3. ↑   Dve úmrtia v ľudovej strane. *Slovenský denník* (Bratislava), 1937-04-13, roč. XX, čís. 85, s. 1.
4. ↑   Nad hrobom dekana Mateja Bučeka. *Slovák* (Bratislava), 1937-04-14, roč. XIX, čís. 84, s. 1.
Vlajka Bhutánu

**Vlajka Bhutánu** je rozdelená šikmou uhlopriečkou na dva trojuholníky v tradičných čínskych farbách: žrďový je žltý, vlajúci je oranžovo červený. Po uhlopriečke je položený biely bhutánsky bezkrídly drak s čiernou kresbou. Drak hľadí vpravo a drží gule predstavujúce vajcia poznania a univerzum. Žltá farba predstavuje autoritu kráľa a jeho hlavnú úlohu pri riadení náboženských i svetských záležitosti, červená znamená duchovnú moc budhizmu, ktorý je v krajine reprezentovaný dvoma sektami. Pôvodne bola farba tejto časti vlajky hnedá, až v šesťdesiatych rokoch nabrala dnešný odtieň. Drak má rôzne symbolické funkcie (Bhután je "krajina draka") a dunenie hromov v bhutánskych údoliach naznačuje jeho prítomnosť. Jednoznačne pripomína staré čínske vlajky a skoršie vzťahy krajiny k Číne vôbec. 

V dnešnej podobe sa vlajka objavila roku 1971.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Bhutánu**

| * z
* d
* u
Vlajky ázijských krajín |
| --- |
| 
* Afganistan Afganistan
* Arménsko Arménsko
* Azerbajdžan Azerbajdžan
* Bahrajn Bahrajn
* Bangladéš Bangladéš
* Bhután Bhután
* Brunej Brunej
* Cyprus Cyprus
* Čína Čína
	+ Hongkong Hongkong
	+ Macao Macao
	+ Taiwan Taiwan
* Filipíny Filipíny
* Gruzínsko Gruzínsko
* India India
* Indonézia Indonézia
* Irak Irak
* Irán Irán
* Izrael Izrael
* Japonsko Japonsko
* Jemen Jemen
* Jordánsko Jordánsko
* Kambodža Kambodža
* Katar Katar
* Kazachstan Kazachstan
* Kirgizsko Kirgizsko
* Kórejská ľudovodemokratická republika Kórejská ľudovodemokratická republika
* Kórejská republika Kórejská republika
* Kuvajt Kuvajt
* Laos Laos
* Libanon Libanon
* Malajzia Malajzia
* Maldivy Maldivy
* Mjanmarsko Mjanmarsko
* Mongolsko Mongolsko
* Nepál Nepál
* Omán Omán
* Pakistan Pakistan
* Palestína Palestínske autonómne územia
* Rusko Rusko
* Saudská Arábia Saudská Arábia
* Singapur Singapur
* Spojené arabské emiráty Spojené arabské emiráty
* Srí Lanka Srí Lanka
* Sýria Sýria
* Tadžikistan Tadžikistan
* Thajsko Thajsko
* Turecko Turecko
* Turkménsko Turkménsko
* Uzbekistan Uzbekistan
* Vietnam Vietnam
* Východný Timor Východný Timor

 |  |
Súradnice: 54°17′00″S 36°29′42″Z﻿ / ﻿54,28333°S 36,49500°Z﻿ / 54.28333; -36.49500

**King Edward Point** (tiež známy ako **KEP**) je stála výskumná stanica British Antarctic Survey na ostrove Južná Georgia. Je hlavným mestom Britského zámorského územia Južná Georgia a Južné Sandwichove ostrovy. Nachádza sa v zálive Cumberland East Bay a v zátoke King Edward Cove na severovýchodnom pobreží ostrova Južná Georgia. Osada je podľa počtu obyvateľov najmenšie hlavné mesto na svete. Často sa chybne označuje ako hlavné mesto tohto Britského zámorského územia miesto Grytviken, čo je osada na začiatku spoločnej zátoky King Edward Cove, bývalá a aktuálne nepoužívaná veľrybárska stanica.

História
--------

Táto oblasť bola preskúmaná švédskou antarktickou expedíciou v rokoch 1901-04 pod vedením Otta Nordenskiölda. Pomenovaný bol okolo roku 1906 po kráľovi Spojeného kráľovstva Edwardovi VII. Od roku 1909 je King Edward Point sídlom britského richtára spravujúceho ostrov. V roku 1925 vláda Spojeného kráľovstva zriadila Discovery House, námorné laboratórium pre výskumy Discovery.

Galéria
-------

* Juhovýchodný pohľad zo zálivu Cumberland East BayJuhovýchodný pohľad zo zálivu Cumberland East Bay
* Panoramatický obraz GrytvikenuPanoramatický obraz Grytvikenu

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **King Edward Point**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku King Edward Point na anglickej Wikipédii.*
Vlajka Falklánd
**Vlajka Falklánd** – používa sa britská modrá služobná vlajka (*Blue Ensign*) s falklandským vlajkovým emblémom (nazývaným po anglicky *badge*) z roku 1948, ktorý je umiestnený vo vlajúcej časti.

Na delenom štíte je v hornej časti na modrom poli vyobrazený bezrohý baran stojací na zelenej tráve (chov oviec tu má základný hospodársky význam), v dolnej časti je na modrých a bielych vlnách plachetnicová loď *Desire*, ktorej posádka ostrovy roku 1592 objavila. K jej menu sa vzťahuje zámerná slovná hračka v motte, napísanom na stuhe pod štítom: *DESIRE THE RIGHT* (Vraj právo).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Falklánd**

Galéria
-------

* Vlajka guvernéra FalklándVlajka guvernéra Falklánd
* Obchodná námorná vlajka FalklándObchodná námorná vlajka Falklánd

| * z
* d
* u
Vlajky krajín Južnej Ameriky |
| --- |
| 
* Argentína Argentína
* Bolívia Bolívia
* Brazília Brazília
* Čile Čile
* Ekvádor Ekvádor
* Guyana Guyana
* Kolumbia Kolumbia
* Panama Panama
* Paraguaj Paraguaj
* Peru Peru
* Surinam Surinam
* Trinidad a Tobago Trinidad a Tobago
* Uruguaj Uruguaj
* Venezuela Venezuela

**Závislé územia:**
* Aruba Aruba
* Falklandy Falklandy
* Francúzska Guyana Francúzska Guyana
* Holandské Antily Holandské Antily
* Južná Georgia a Južné Sandwichove ostrovy Južná Georgia a Južné Sandwichove ostrovy

 |
Súradnice: 13°31′S 2°6′V﻿ / ﻿13,517°S 2,100°V﻿ / 13.517; 2.100

**Niamey** je hlavné mesto Nigeru.

Poloha
------

Nachádza sa v juhozápadnej časti krajiny, na rieke Niger. Je administratívnym, ekonomickým a kultúrnym centrom a s počtom 1,3 milióna obyvateľov aj najväčším sídlom. Mestom prechádza dôležitá cesta Dakar – N’Djamena, spájajúca 7 krajín a 5 hlavných miest.

Dejiny
------

Niamey bolo založené pravdepodobne v 18. storočí, no až do konca 19. storočia bolo menším regionálnym mestom bez väčšieho významu. K nárastu populácie a dôležitosti prišlo po príchode francúzskych kolonistov, ktorí urobili z mesta dôležité centrum a v roku 1926 aj hlavné mesto Nigeru. V tej dobe malo Niamey okolo 3000, o tridsať rokov neskôr už 30 000 a v roku 1988 už 400 000 obyvateľov. Prudký nárast populácie pokračuje dodnes, keďže do mesta sa sťahujú ľudia zo širokého okolia za prácou, a tak sa aktuálny počet odhaduje na 1,5 milióna ľudí. Vysoký populačný rast spôsobuje, že väčšinu obyvateľov tvoria mladí ľudia. 

Nočné mesto
V priemysle dominuje výroba materiálov pre stavebníctvo (cement a tehly), keramiky a textílií.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Niamey**
1 — mobilná fáza; 2 — papier; 3 — separovaná zmes; 4 — štandardy; 5 — čelo rozpúšťadlo; 6 — štart 
**Papierová chromatografia** (angl. *paper chromatography* — PC) je analytická metóda používaná na separáciu a identifikáciu zložiek kvapalných zmesí a roztokov. Pre svoju jednoduchú realizáciu patrí k najčastejšie používaným chromatografickým technikám.

História
--------

Papierovú chromatografiu vyvinul Richard Willstätter na základe opisu separačných techník od Michaila Cveta.

Princíp
-------

Stacionárnu fázu pri papierovej chromatografii tvorí voda absorbovaná na chromatografickom papieri a mobilnú fázu kvapalina (napr. butanol, pentán, acetón). Pri papierovej chromatografii sa kladie veľký dôraz na čistotu mobilnej fázy a homogénnu štruktúru papiera. Niekedy je možné namiesto chromatografického papiera použiť obyčajný filtračný papier.

Mobilná fáza postupne pomocou kapilárnych síl vzlína po papieri, na ktorom sú v jednej línii (na tzv. štarte) nanesené pomocou kapiláry separované zmesi a štandardy (t. j. zložky, ktoré v zmesi očakávame). Jednotlivé zložky zmesi sú rôzne rozpustné vo vode absorbovanej na papieri a v mobilnej fáze a preto sú mobilnou fázou unášané rôznou rýchlosťou. 

Po určitom čase sa škvrna nanesenej zmesi rozdelí na viacero škvŕn v rôznej vzdialenosti od štartu. Samotný štart nie je nikdy ponorený v mobilnej fáze.

Výsledok separácie rastlinných farbív na papieri.
Podmienkou toho, aby sa zmes dala rozdeliť papierovou chromatografiou je, že všetky zložky musia byť farebné, alebo ľahko vyfarbiteľné. Na vyfarbovanie (tzv. vyvolanie) chromatogramu sa používa najčastejšie amoniak, pary jódu, ninhydrín a UV žiarenie.

Pre každú vytvorenú škvrnu možno vypočítať *retardačný (*alebo *retenčný) faktor* *R*F:

{\displaystyle R\_{\mathrm {F} }={\frac {a}{b}}}
*a* — vzdialenosť škvrny od štartu
*b* — vzdialenosť čela mobilnej fázy od štartu
Hodnota retardačného faktora je pri rovnakých podmienkach (teplota, rozpúšťadlo atď.) reprodukovateľná a slúži na identifikáciu zložiek v zmesi.

Referencie
----------

1. ↑   Willstätter-Stoll Theory of Leaf Reflectance Evaluated by Ray Tracing. *Applied Optics*, 1973, s. 2448–2453. DOI: 10.1364/AO.12.002448. PMID 20125799.
2. ↑   Richard Willstätter, 25th anniversary of his death (25 September 1942). *Munchener medizinische Wochenschrift (1950)*, 1967, s. 2018–2019. PMID 4874034.
3. ↑  KLOUDA, Pavel. *Moderní analytické metody*. 1.. vyd. Ostrava : Pavel Klouda, 1996. ISBN 978-80-86369-22-8. S. 49-51.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* chromatografia na tenkej vrstve
**Cisterciánsky rád** (lat. *Ordo Cisterciensis*, **OCist.**, iné názvy: **Cisterciátsky rád, cisterciáni, cisterciti, bernardíni**; mužský príslušník sa volá **cistercián** alebo **cistercita** alebo **bernardín**, ženská príslušníčka **cisterciánka** alebo **cistercitka**) je mníšsky rád, ktorý má pôvod v reformnom hnutí v benediktínskom ráde na severe Francúzska.

Cisterciánsky rád je kontemplatívnym rádom, ktorý sa riadi regulou sv. Benedikta podľa hesla *Ora et labora* (modli sa a pracuj). V ich živote má prvé miesto chórová modlitba, duchovné čítanie a rozjímavá modlitba. Druhou ich činnosťou je ručná práca.

Dejiny
------

Zakladateľom cisterciánskeho rádu je sv. Róbert, opát benediktínskeho kláštora v Molesme, ktorý s niekoľkými mníchmi odišiel do Saint-Nicolas-lès-Cîteaux (lat. Cistercium) pri Dijone, kde založili nový kláštor, kde chceli obnoviť mníšstvo podľa reguly sv. Benedikta. Jeho nástupca opát sv. Alberich dostal od pápeža ochranný list pre reformné hnutie. Mníchov však trápili ekonomické ťažkosti. Výrazný zlom nastal, keď do rádu vstúpil sv. Bernard de Fontaine so svojou družinou a stal sa veľkým šíriteľom rádu. Čoskoro boli založené ďalšie kláštory vo Francúzsku a potom aj v iných krajinách. Opát Štefan Harding dotvoril pravidlá rádu pre organizáciu života cisterciánov - *Charta caritatis - Zákon lásky*.

Najväčší rozvoj zaznamenal rád v 13. a 14. storočí. Potom však kvôli vonkajším okolnostiam strácal na význame. Od r. 1892 vytvorila rádová kongregácia s centrom v La Trappe vlastný rád ("Reformovaní cisterciáni" - trapisti).

Prvý kláštor cisterciánok inšpirovaných mužskými kláštormi vznikol v Tartu pri Dijone a jeho počiatky siahajú do 20. rokov 12. storočia. V roku 1225 pre nich opát Štefan Harding vytvoril vlastné konštitúcie. Za ich zakladateľku sa považuje sv. Humbelína, rodná sestra sv. Bernarda.

Literatúra
----------

* "Řád cisterciáků." In: *ŘEHOLNÍ ŽIVOT V ČESKÝCH ZEMÍCH : Řeholní řády a kongregace, sekulární instituty a společnosti apoštolského života v České republice.* Kostelní Vydří : Karmelitánské nakladatelství, 1997. 40-43 s. EDICE ENCYKLOPEDIE. ISBN 80-7192-222-6
* "Řád sester cisterciaček." In: *ŘEHOLNÍ ŽIVOT V ČESKÝCH ZEMÍCH : Řeholní řády a kongregace, sekulární instituty a společnosti apoštolského života v České republice.* Kostelní Vydří : Karmelitánské nakladatelství, 1997. 131-135 s. EDICE ENCYKLOPEDIE. ISBN 80-7192-222-6

Autoritné údaje: * BnF: 11866718c
* GND: 1008453-8
* ISNI: 0000 0001 2287 7426
* LCCN: n81025943
* NK ČR: ko2002148860
* VIAF: 133609618
* WorldCat: lccn-n81025943
**Zbožštenie** (gr. θέωσις, csl. ωбоженїе) je v gréckokatolíckej a pravoslávnej teológii bytostné zjednotenie a spojenie človeka s Bohom, účasť človeka na živote presvätej Trojice, na Božej prirodzenosti. Toto spojenie človeka a Boha ale neznamená ich stotožnenie ani splynutie v jedno bytie. Veriaci sa stáva milosťou tým, čím je Kristus svojou prirodzenosťou. Zbožštenie je podľa gréckokatolíckej a pravoslávnej teológie cieľom ľudského života. Je to proces, ktorý prebieha počas celého života, definitívne bude ukončený až pri druhom príchode Ježiša Krista.

Náuka o zbožštení človeka existuje v cirkvi od prvých storočí. Jej základ je v Biblii, kde sa viackrát hovorí o účasti človeka na Božej prirodzenosti, svätosti a pod. (2 Pt 1, 4; Hebr 3, 14 ; 6, 4; 12, 10). Rozvinuli ju už prví cirkevní otcovia. Svätý Irenej Lyonský (asi 135-202) hovorí: *„Boh sa stal synom človeka, aby sa človek stal synom Boha."* Svätý Atanáz Alexandrijský (295–373): *„Lebo on sa stal človekom, aby sme sa my stali bohmi."*

Teológia zbožštenia nie je neznámou ani na Západe, napríklad sv. Tomáš Akvinský (1225-1274) ju formuloval takto: *„Keďže jednorodený Boží Syn chcel, aby sme mali účasť na jeho božstve, prijal našu prirodzenosť, stal sa človekom, aby ľudí urobil bohmi."* Veľký obdivovateľom teológie zbožštenia bol aj rímsky pápež Ján Pavol II. najmä vo svojom apoštolskom liste Orientale lumen.

Zbožštenie je takisto súčasťou náuky Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní (mormónov), ktorá verí, že všetci ľudia sú duchovne počatí (Židom 12:9, Skutky 17:28-29) synovia a dcéry Boha a teda sú súčasťou jednej nebeskej rodiny. Pretože ľudia sú doslovné Božie deti, môžu sa stať dedičmi jeho slávy a spoludedičmi s Ježišom Kristom (Rimanom 8:16-17).

Mormónska cirkev učí, že jedno z požehnaní daných zbožšteným ľuďom je, že „budú mať všetko, čo má náš Nebeský Otec a Ježiš Kristus – všetku moc, slávu, panstvo a poznanie" (viď NaZ 132:19-20). Prezident Joseph Fielding Smith napísal: „Otec prostredníctvom Syna sľúbil, že všetko, čo má, bude dané tým, ktorí sú poslušní jeho prikázaniam. *Porastú v poznaní, múdrosti a moci, pôjdu od milosti k milosti, až kým sa im náhle nerozbreskne plnosť dokonalého dňa.*" (Doctrines of Salvation, comp. Bruce R. McConkie, 3 vols.)

Zdroje
------

* Andrej ŠKOVIERA: Zbožštenie – cieľ nášho života
* Základy našej viery (z pohľadu byzantskej katolíckej cirkvi)
* Zásady evanjelia

Literatúra
----------

* Andrej ŠKOVIERA: Zbožštenie – cieľ nášho života. In: *Gréckokatolícky kalendár 2008*. Košice: Byzant, 2007, s. 80-84.
* Andrej ŠKOVIERA: Teológia zbožštenia s osobitným zreteľom na liturgické texty byzantského obradu. In: *Theologos. Teologická revue Gréckokatolíckej bohosloveckej fakulty PU v Prešove*. 2000, roč. 2, č. 2, s. 20-27. Dostupné online.
Jokerov cosplay
**Joker** (z angl. žolík, vtipkár) je fiktívna postava z komiksov od DC Comics. Bol vytvorený Jerrym Robinsonom, Bobom Kaneom a Billom Fingerom ako úhlavný nepriateľ Batmana. Debutoval na jar 1940 v komikse Batman #1.

Stvárnenie Jokera sa v priebehu rokov menilo. Kým od konca 40. do 60. rokov bolo populárne jeho stvárnenie ako komického a neškodného zlodeja, neskôr sa ujala pôvodná idea zo 40. rokov, ktorá vykresľuje Jokera ako psychopatického, sociopatického a amorálneho kriminálnika s výzorom klauna.

Jokerov klaunský výzor je vysvetlený ako dôsledok nehody, keď sa mu po páde do nádrže s chemikáliami vybielila pokožka, vlasy zafarbili na zeleno, pery na červeno a jeho ústa boli poleptané do tvaru večného úsmevu.

Joker sa objavuje v mnohých Batmanovských komiksoch, ale tie najdôležitejšie sú Muž ktorý sa smeje (Batman: The Man Who Laughs) a Smrtiaci žart (Batman: The Killing Joke), ktoré su zamerané primárne na Jokera.

Joker sa objavil v mnohých seriáloch a filmoch spojených s Batmanom. V animovaných seriáloch ho dabovali Mark Hamill a Kevin Michael Richardson. V seriáli a filme Batman zo 60. rokov komického Jokera hral Cesar Romero. Vo filme Batman z roku 1989 Jokera, zobrazeného v duchu čierneho humoru hral Jack Nicholson. Vo filme The Dark Knight (2008), zameranom na ešte temnejšie a realistickejšie vykreslenie tejto postavy stvárnil Jokera Heath Ledger. Podľa nepotvrdených špekulácií ho príprava na túto rolu uviedla do depresií, ktoré viedli k tomu, že sa predávkoval liekmi. Vo filme Suicide Squad túto postavu stvárnil Jared Leto.

Joker je spolu s Green Goblinom považovaný za najznámejšieho superzločinca v súčasnej populárnej kultúre.
Príklady dvojrozmerného zobrazenia trojrozmerného predmetu.
**Deskriptívna geometria** je odvetvie matematiky zaoberajúce sa zobrazovaním trojrozmerného priestoru na
rovinu (nákresňu). Poskytuje metódy, ktoré umožňujú dosiahnuť jednoznačnosť týchto zobrazení a ich čitateľnosť. Cieľom je zobrazenie a skúmanie geometrických vlastností útvarov, napr. v architektúre a strojníctve. 

Medzi základnú metódu patrí premietanie – stredové alebo šikmé.

Za zakladateľa deskriptívnej geometrie je považovaný francúzsky geometer Gaspard Monge (1746 – 1818), ktorý publikoval vedecký systém v diele *Géometrie descpriptive* (1799). Na Slovensku sa o rozvoj zaslúžil český matematik Gabriel Čeněk (1900 – 1956).

Referencie
----------

1. ↑  FILIP, Jozef. *Prehľad deskriptívnej geometrie*. Bratislava : SVTL, 1959.
2. ↑  PISKA, Rudolf; MEDEK, Václav. *Deskriptivní geometrie I*. Praha : SNTL, 1972.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Thailand Science Park** (v thajčine อุทยานวิทยาศาสตร์ประเทศไทย ) je thajský vedecký park, ktorý sa nachádza v meste Tha Khlong.

História
--------

Thailand Science Park je popredné centrum vedy, technológie a inovácie v krajine. Bol založený v roku 2002, je riadený technologickým riadiacim centrom TMC Národnej vedeckej a technologickej agentúry pre rozvoj pod dohľadom Ministerstva pre vedu a technológie. Jeho aktivity sú najmä v oblasti biotechnológie, informačných technológií, technológie materiálov a kovov a nanotechnológie. Technológie poskytujú silnú podporu pre podniky v oblasti poľnohospodárstva a potravinárstva, zdravotníctva a medicíny, energetiky a životného prostredia. Prvá fáza rozvoja parku bola dokončená v roku 2002. Vzťahuje sa na 140 000 metrov štvorcových. Ďalšie fázy rozvoja parku, s rozlohou 127 000 m² pre účely súkromných spoločností sa dokončujú.

Poloha
------

Vedecký park sa nachádza v meste Tha Khlong, v okrese Klong Luang, v provincii Pathum Thani, v blízkosti mesta Rangsit, severne od Bangkoku, asi 20 km od letiska Don Muang. Park sa nachádza v blízkosti troch popredných univerzít Thajska: Asian Institute of Technology; Thammasat University; Sirindhorn International Institute of Technology.

Charakteristika
---------------

V parku je viac ako 60 podnikov, 5 výskumných ústavov, 3 univerzity a jedna lekárska fakulta. Svoje sídlo tu má Národná agentúra vedy a techniky (Thajsko) NSTDA s 2 700 zamestnancami, TMC a národné výskumné centrá: Národné centrum elektroniky a výpočtovej techniky (NECTEC); Národné centrum pre genetické inžinierstvo a biotechnológie (BIOTEC); Národné centrum kovov a materiálov (MteCO); Národné centrum nanotechnológie (NANOTEC).

Vedecký park poskytuje a podporuje:

* technologickú a technickú podporu v rámci priemyselnej techniky programu pomoci (iTAP),
* finančnú podporu v rámci technologického rozvoju (CD),
* duševné vlastníctvo poskytované službami živnostenského úradu (TLO),
* zmluvy, výskum a spoluprácu vo výskume, podporu vedy a techniky od znalostnej služby (STKS),
* oslobodenie od dane z príjmov, podporuje výskum a vývoj Certifikačného výboru (RDC),
* spoločný investičný fond spravovaný investičným NSTDA centrom (NIC).

Externý odkaz
-------------

* Oficiálna stránka (po anglicky)
Olympijské striebroOlympijské striebro

**Simon Eder** (\* 28. august 1984, Zell am See, Rakúsko) je rakúsky biatlonista a reprezentant.

Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 1996 a od roku 2008 je členom reprezentačného tímu. Povolaním je vojak ako mnohí biatlonisti. Jeho osobným trénerom je Walter Hörl a tímovým trénerom je jeho otec a tiež bývalý rakúsky reprezentant Alfred Eder. Momentálne je slobodný a ovláda anglický a taliansky jazyk.

Doposiaľ získal na vrcholných podujatiach 2 strieborné medaily, z toho jednu na ZOH a druhú na MS v biatlone. Obe pochádzajú zo štafetových pretekov.

Svetový pohár
-------------

Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2009/10 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 8. mieste.

| Sezóna | Miesto |
| --- | --- |
| **2012/13** | 11. |
| **2011/12** | 34. |
| **2010/11** | 11. |
| **2009/10** | 8. |
| **2008/09** | 12. |
| **2007/08** | 18. |
| **2006/07** | 68. |

Olympijské hry
--------------

V rámci ZOH bol zatiaľ členom rakúskeho biatlonového tímu len vo Vancouveri 2010 kde dokázal vybojovať v rámci štafety mužov na 4 x 7,5 km striebornú medailu.

| Sezóna | D | Miesto | SP | PU | MS | IN | TE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ZOH | Kanada  Vancouver | 11. | 4. | 25. | 6. | 2. |

Majstrovstvá sveta
------------------

Na MS v biatlone dokázal zatiaľ získať jednu striebornú medailu v súťaži štafiet mužov v rámci MS v biatlone 2009. Najlepším individuálnym umiestnením je 8. miesto z pretekov šprintu, tiež z MS v biatlone 2009.

| Sezóna | D | Miesto | SP | PU | MS | IN | TE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | MS | Česko  Nové Město na Moravě | 10. | 12. | 18. | 42. | 5. |
| 2012 | MS | Nemecko  Rupholding | 46. | 34. | - | 23. | 5. |
| 2011 | MS | Rusko  Chanty-Mansijsk | 17. | 14. | 9. | 17. | 9. |
| 2009 | MS | Kórejská republika  Pchjongčchang | 8. | 14. | 8. | - | 2. |
| 2008 | MS | Švédsko  Östersund | 33. | 23. | 15. | 20. | 4. |
| 2007 | MS | Taliansko  Antholz-Anterselva | - | - | - | 68. | 6. |

*Legenda*

* *SP* - *šprint*
* *PU* - *stíhacie preteky*
* *MS* - *preteky s hromadným štartom*
* *IN* - *vytrvalostné preteky*
* *TE* - *preteky štafiet*

Zdroje
------

* Simon Eder na stránke IBU Datacenter
* Simon Eder na stránke Sport-Reference.com
**Dmitrij Vladimirovič Malyško** (rus. Дмитрий Владимирович Малышко; \* 19. marec 1987, Sosnovyj Bor, Leningradská oblasť) je ruský biatlonista. Profesionálne sa biatlonu venuje od roku 1995 a od roku 2011 je členom reprezentačného mužstva. Jeho trénermi sú Kucherov a Parfionov.

Jeho najväčším úspechom je strieborná medaila z ME v biatlone.

Je slobodný a medzi jeho záľuby patria autá.

Svetový pohár
-------------

Najlepšie umiestnenia v celkovom hodnotení SP v jeho doterajšej kariére boli 8. a 19. miesto.

| Sezóna | Miesto |
| --- | --- |
| **2012/13** | 8. |
| **2011/12** | 19. |

Majstrovstvá sveta
------------------

V roku 2012 súťažil na seniorských MS v biatlone v nemeckom Rupholdingu. Vo vytrvalostných pretekoch skončil na 35. mieste a v pretekoch štafiet na 6. mieste. O rok neskôr 2x skončil na 4. mieste.

| Sezóna | D | Miesto | SP | PU | MS | IN | TE | MIX |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | MS | Česko  Nové Město na Moravě | 5. | 4. | 15. | - | 4. | 6. |
| 2012 | MS | Nemecko  Rupholding | - | - | - | 35. | 6. | 5. |

Majstrovstvá európy
-------------------

Na ME v biatlone v roku 2010 ako člen ruskej štafety spolu Alexejom Volkovom, Vladimírom Semakovom a Viktorom Vasilievom skončil na 2. mieste za štafetou Nemecka.

| Sezóna | D | Miesto | SP | PU | MS | IN | TE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | ME | Estónsko  Otepää | - | - | - | 25. | 2. |

Juniorské majstrovstvá sveta
----------------------------

Jeho najlepším umiestnením je 8. miesto z pretekov štafiet, ktoré dosiahol v roku 2005 v Kontiolahti.

| Sezóna | D | Miesto | SP | PU | MS | IN | TE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | JMS | Fínsko  Kontiolahti | 10. | 29. | - | 8. | - |

Zdroje
------

* Dmitry Malyshko na stránke Biathlon.com.ua
* Dmitry Malyshko na stránke IBU Datacenter
**Ankarsrum** je švédska firma, zameriavajúca sa hlavne na výrobu kuchynských robotov a náhradných dielov. Je jednou z najstarších firiem vo Švédsku; bola založená už v roku 1655 a má viac ako 300-ročnú tradíciu. Sídli v Smålande. Vývoj, výrobu motorov i hliníkových komponentov realizuje vo vlastnej réžii.

Dejiny
------

Firma bola založená v roku 1655. Na začiatku 20. storočia bola známa ako výrobca sporákov na drevo, plyn a elektrinu. V roku 1968 ju kúpila spoločnosť Electrolux a následne došlo k zmene zamerania na výrobu elektrických motorov. Electrolux v tom čase vyrábal čističky vzduchu pre švédsku armádu a zároveň *Mixer Electrolux Assistant*. V tej dobe spoločnosť Ankarsrum získala značné odborné znalosti v oblasti elektrických motorov. V roku 1990 sa premenovala na Elmotor FHP. V roku 2001 ju od Elektroluxu kúpila firma AB Traction a vrátila jej pôvodné meno.

V súčasnosti je najvýznamnejším produktom firmy kuchynský robot Ankarsrum Original/Assistant.

Kuchynský robot Ankarsrum Original/Assistant
--------------------------------------------

Mixér vyvinul v roku 1939 Alvar Leningo. Prvý prístroj mal motor s výkonom 250 W a bol krémovej farby. *Ankarsrum Original* sa začal vyrábať v roku 1940 pod záštitou firmy Electrolux. V roku 1969 bola výroba presťahovaná do Ankarsrumu. V roku 2009 prebrala firma Ankarsrum od AB Traction všetky práva na výrobu mixérov, zvýšila výkon motoru na 800 W a v roku 2012 ich premenovala na *Ankarsrum Original*.

Roboty Ankarsrum sa neustále vyvíjajú, ale trvalo si zachovávajú rovnakú základnú konštrukciu a koncept. Zameniteľnosť súčiastok so staršími modelmi tak umožňuje nakupovať náhradné diely aj na 70 rokov staré modely. 

V rokoch 1999-2006 získal tento kuchynský robot viacero ocenení ("Best in Test" v Råd & Rön, ICA-kuriren, Matmagasinet).

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Ankarsrum Assistent

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Assistent (varumärke) na švédskej Wikipédii.*
* Ankarsrum History (oficiálna stránka)
Súradnice: 48°46′21″S 17°49′47″V﻿ / ﻿48,772517°S 17,82983°V﻿ / 48.772517; 17.82983

**Kamečnica** je potok na Strednom Považí, na území okresu Nové Mesto nad Váhom. Je to pravostranný prítok Klanečnice a má dĺžku 16,5 km. Medzi obcou Lubina a osadou Hrušové sa vetví na dve ramená, za obcou Bzince pod Javorinou meandruje.

*Prameň:* v Bielych Karpatoch, v podcelku Javorinská hornatina, na južnom úpätí Veľkej Javoriny (970,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 550 m n. m.

*Smer toku:* na hornom toku viac-menej na juhovýchod, na dolnom toku na východ, pričom vytvára výrazný oblúk smerujúci na sever, pred ústím tečie na krátkom úseku opäť na juhovýchod

*Geomorfologické celky:* 1.Biele Karpaty, podcelok Javorinská hornatina, 2.Myjavská pahorkatina, 3.Považské podolie, podcelok Trenčianska kotlina

*Prítoky:* sprava prítok (388,3 m n. m.) spod Prostredného vrchu (755,8 m n. m.), spod Krásneho vrchu (370,9 m n. m.), spod Saláškov (588,0 m n. m.), zľava z osady Ličkovci, spod Rohu (487,0 m n. m.), dva prítoky z oblasti Maleníka a potok Vrzavka

*Ústie:* do Klanečnice na okraji mesta Nové Mesto nad Váhom v nadmorskej výške okolo 192 m n. m.

*Obce:* Lubina a jej osady (Podkozince, Hrnčiarové a iné), Hrušové (okrajom) a Bzince pod Javorinou

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-09-01]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kamečnica**

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Klanečnice |
| --- |
| *Klanečnica* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Hraničný potok
* Javorina
* Kamečnica
* **Klanečnica**
* Lieskovský potok
* Lubinský potok
* Lužov potok
* Majlovský potok
* Svinársky potok (ČR)
* Vrzavka
* Záhlbocký potok
* Záhradský potok

 |
**Svätopluk II.** (9. – 10. stor. alebo posledná tretina 9. storočia) bol veľkomoravské údelné knieža, pravdepodobne Nitrianska. Bol členom dynastie Mojmírovcov, syn kniežaťa Svätopluka I.

Orientoval sa na bavorských feudálov a východofranského kráľa Arnulfa, ktorí ho využívali ako svoj nástroj zasahovania do vnútorných záležitostí Moravy. Podľa veľmi neskorej a nespoľahlivej tradície bola jeho matka Gizela, sestra Arnulfa. To by vysvetľovalo, prečo sa v sporoch s bratom obracal na strýka.:22 Jeho brat, knieža Mojmír II. ho dal za to uväzniť, miesto, kde bol uväznený bola možno dnešná obec Zbehy. V roku 899 ho z väzenia alebo obkľúčenia vyslobodili Bavori, pravdepodobne niekde pri dolnej alebo strednej Dyje alebo medzi Dyje a Dunajom:931 a odviedli ho do Bavorska:120. Pravdepodobne začiatkom roka 901 ho Mojmír II. vymenil za grófa Isanricha.:121 Neskôr už o ňom nie sú žiadne správy.

Referencie
----------

1. 1 2  SVATOPLUK II. In: LUTOVSKÝ, Michal. *Encyklopedie slovanské archeologie v Čechách, na Moravě a ve Slezsku*. 1. vyd. Praha : Libri, 2001. 431 s. ISBN 80-7277-054-3. S. 318.
2. ↑  Svätopluk II. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok V R – Š. Bratislava : Veda, 1981. 791 s. S. 657.
3. 1 2  MĚŘÍNSKÝ, Zdeněk. *České země od příchodu Slovanů po Velkou Moravu*. 1. vyd. Zväzok II. Praha : Libri, 2006. 967 s. ISBN 80-7277-105-1.
4. ↑  STANISLAV, Ján. *Slovenský juh v stredoveku*. 1. vyd. Diel I. Turčiansky Sv. Martin : Matica slovenská, 1948. 664 s. (Spisy Jazykového odboru Matice slovenskej ; ser. B; zv. 1.) S. 340.
5. 1 2   *Dejiny Slovenska*. Ed. Samuel Cambel. Vyd. 1. Zväzok I : (do roku 1526). Bratislava : Veda, 1986. 534 s.

Ďalšia literatúra
-----------------

* SVÄTOPLUK II. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok V. R – Š. Martin : Matica slovenská, 1992. 560 s. ISBN 80-7090-216-7. S. 387.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Svätopluk II. (Nitrianske kniežatstvo)**
Toto je článok o vajci ako potravine. O vajcovej bunke vtákov alebo vajcorodých stavovcov pozri *vajce.*
Smažené slepačie vajcia s mrkvou, parmezánom a smotanou
**Vajce** ako potravinu ľudia a ich predkovia konzumujú už milióny rokov. V juhovýchodnej Ázii ľudia domestikovali sliepky a zbierali ich vajcia na potravu už v období 1 500 rokov pred Kristom. Najčastejšie sa konzumujú vajcia hydiny, najmä kurčiat. Vajcia iných vtákov vrátane pštrosov a iných vtákov z radu bežcov sa síce tiež konzumujú pravidelne, ale oveľa menej často ako vajcia kurčiat. Ľudia môžu konzumovať aj vajcia plazov, obojživelníkov a rýb. Vajíčka rýb konzumované ako potrava sú známe ako ikry alebo kaviár.

Vajíčka vtákov a plazov sa skladajú z ochrannej škrupiny, bielka a žĺtka (*vitellus*), ktoré sú uložené v rôzne tenkých blanách. Vo vaječných žĺtkoch a celých vajciach sa nachádza veľké množstvo bielkovín a cholínu. Hojne sa využívajú v kuchyni. Napriek výživovej hodnote vajec existujú určité potenciálne zdravotné problémy vyplývajúce z obsahu cholesterolu, kontaminácie salmonelou a alergie na vaječné bielkoviny.

Sliepky a iné zvieratá znášajúce vajcia sa vo veľkom chovajú na celom svete a masová produkcia slepačích vajec je celosvetovým odvetvím. Odhaduje sa, že v roku 2009 sa na celom svete vyprodukovalo 62,1 milióna ton vajec z celkového počtu približne 6,4 miliardy nosníc. V dopyte a očakávaniach existujú regionálne rozdiely, ako aj súčasné diskusie týkajúce sa metód hromadnej produkcie.

Referencie
----------

1. ↑  Kenneth F. Kiple, *A Movable Feast: Ten Millennia of Food Globalization* (2007), s. 22.
2. ↑   *The biocultural origins and dispersal of domestic chickens* [online]. misuse.ncbi.nlm.nih.gov, [cit. 2023-06-21]. Dostupné online.
3. ↑   *How to Buy Eggs*. Washington, D. C. : U.S. Department of Agriculture, 1995. 10 s.
4. ↑   *USDA Database for the Choline Content of Common Foods* [online]. nal.usda.gov, [cit. 2023-06-21]. Dostupné online. Archivované 2010-12-05 z originálu.
5. ↑   *Outlook for egg production* [online]. wattagnet.com, 2010-10-11, [cit. 2023-06-21]. Dostupné online. Archivované 2015-03-15 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vajce (potravina)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Eggs as food na anglickej Wikipédii.*
**Heinrich Klinger** (\* 1. október 1832, Bratislava – † 12. január 1905, Viedeň) bol rakúsky priemyselník.

Život
-----

Heinrich Klinger bol synom židovského obchodníka v meste Preßburg, ktoré bolo súčasťou Rakúskeho cisárstva. V roku 1846 prišiel do neďalekej Viedne, kde ho od roku 1848 zamestnal podnik „Josef und Markus Weiß". O desať rokov neskôr, v roku 1858, založil vo Viedni obchod s plátnom a v roku 1866 založil fabriku na tkanie vo Svitavách. V rokoch 1868 a 1869 nasledovali pobočky vo Viedni Leopoldstadt a v Budapešti. V roku 1888 nasledovala ďalšia pobočka v jeho rodnom meste Pressburg, známa ako „Klingerka". Táto továreň zamestnávala až 500 ľudí, a preto ešte v roku 1894 postavil Klingerovu kolóniu, ktorá nestála v jej bezprostrednej blízkosti, ale na Plátenníckej, Súkenníckej a Valchárskej ulici, v blízkosti ktorých, o čosi neskôr, vznikla továreň Gumon. V roku 1898 Heinrich Klinger, ktorý vo svojich továrňach používal mechanické tkacie stroje od roku 1875, dočasne zamestnával viac ako 3 000 pracovníkov. Ako člen Viedenskej obchodnej komory sa Klinger podieľal na príprave obchodných predpisov z roku 1883 a mnoho rokov bol členom predstavenstva Israelitische Kultusgemeinde Wien, ktorej prezidentom bol v rokoch 1897 až 1903. V priebehu rokov odovzdal svoju prosperujúcu spoločnosť svojmu synovi Ernstovi Klingerovi (1862 – 1928), ktorý už v mladom veku pôsobil v spoločnosti svojho otca.

Referencie
----------

1. ↑  PAULÍK, Tomáš. Príbeh Klingerky: Od robotníckej kolónie na predmestí až k najvyššej budove v centre Bratislavy. *Spojená Bratislava* (Bratislava: J&T REAL ESTATE), 2018-07-04. Dostupné online [cit. 2020-12-15].

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Heinrich Klinger (Industrieller) na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 136054056
* VIAF: 80463507
Mgr. **Matej Ftáčnik** (\* 29. september 1992, Bratislava) je slovenský technologický podnikateľ roka 2019 a spoluzakladateľ softvérovej firmy Vacuumlabs a Vacuum Group, tímu vyše 500 odborníkov v oblasti budovania produktov a služieb v 13 firmách.

Životopis
---------

Narodil sa v Bratislave. Je absolventom fakulty matematiky, fyziky a informatiky na Univerzite Komenského v Bratislave. Svoje skúsenosti s business developmentom získal v Silicon Valley, kde pomáhal pri expandovaní slovenských startupov do USA. Je zakladateľom Spotu - prvého slovenského kreatívneho priestoru, ktorý sa veľmi rýchlo stal tvorivým ekosystémom a urýchľovačom mnohých komunitne orientovaných aktivít (vzdelávanie, sieťovanie, mentoring) a podnikateľských činností (podnikové poradenstvo, podpora, fundraising). Od roku 2012 Spot prilákal viac ako 6500 nadšencov, má 120 mentorov, ktorí pracovali na 150 startupoch.

Organizoval prvé tri Startup Weekends na Slovensku. Vďaka tejto aktivite v roku 2011 vyhral Startup Award. Bol spoluzakladateľom Startup Campov na Slovensku a v Česku, kde usporiadal startup Summit v Prahe, ktorého sa zúčastnilo 250 CEE.

Zároveň je spoluzakladateľom prvej LGBTQ+ bankovej služby v USA s názvom *Daylight*. V roku 2021 zaznamenala úspechy a napriek globálnej pandémii a neistote v bankovníctve si našla tisícky záujemcov vďaka silnej podpore komunity, ktorou je založená a vedená. Podporuje diverznú spoločnosť a otvorene bojuje za práva znevýhodnených skupín.

V súčasnosti je spoločník a riaditeľ vo firme Vacuumlabs s.r.o. ktorá organizuje ReactiveConf – druhú najväčšiu konferenciu na svete na tému web a mobile vývoj v prostredí React a príbuzných technológiách.

Referencie
----------

1. ↑   *Matej Ftáčnik* [online]. [Cit. 2022-08-31]. Dostupné online.
2. ↑   *FTÁČNIK Matej | Sofisol* [online]. [Cit. 2022-08-31]. Dostupné online.
3. ↑   *Matej Ftáčnik* [online]. [Cit. 2022-08-31]. Dostupné online.
4. ↑   *FTÁČNIK Matej | Sofisol* [online]. [Cit. 2022-08-31]. Dostupné online.
Chamberí
**Chamberí** je stanica metra v centre španielskeho hlavného mesta Madridu. V súčasnosti nefunguje pre cestujúcich, v roku 1966 bola zatvorená. Nachádza sa na linke 1 madridského metra medzi stanicami Bilbao a Iglesia.

Dejiny
------

Prvú trasu metra v Madride otvoril 17. októbra 1919 kráľ Alfonz XIII. Viedla od stanice Sol (z námestia Puerta del Sol) na sever do stanice Cuatro Caminos. Trasa mala asi 3,5 km a 8 staníc, medzi ktorými bola aj stanica Chamberí.

V 60. rokoch 20. storočia bolo kvôli zvyšujúcemu sa počtu pasažierov rozhodnuté modernizovať linku 1, aby na nej mohli premávať nové súpravy s vyššou kapacitou, do šiestich vozňov dlhé. Na to bolo potrebné rozšíriť nástupištia všetkých staníc z doterajších 60 metrov, ktoré mali od otvorenia metra, na novú štandardnú dĺžku 90 metrov. Vzhľadom na technickú nemožnosť predĺžiť stanicu Chamberí a jej blízkosť ku staniciam Bilbao a Iglesia na oboch stranách, sa 22. mája 1966 ministerstvo verejných prác rozhodlo stanicu zatvoriť.

Stanica ostala nevyužívaná 40 rokov, pričom museli vlaky spomaliť, keď cez ňu prechádzali, kvôli čomu boli na uľahčenie ich pohybu orezané nástupištia. To, že vchody do stanice boli zamurované, umožnilo zachovanie mnohých predmetov z tej doby, ako billboardy, turnikety, a dokonca aj papierové peniaze. Stanica však bola nakoniec zvandalizovaná.

### Súčasnosť

V auguste 2008 bola znovuotvorená ako múzeum. Vstupné sa neplatí a návštevníci sa môžu prechádzať po priestoroch starej stanice a dostať sa až na nástupište. Koľajisko je od nástupišťa oddelené vysokou sklenenou stenou a tak návštevníci majú možnosť vidieť plnú prevádzku metra linky 1 - vlaky stanicu, samozrejme, míňajú.

V areáli sa nachádzajú staré mapy, tabule, nástenky a rôzne informácie, ktoré súviseli s chodom metra v Madride v minulosti.

Vstup do múzea sa nachádza na križovatke ulíc Calle de Luchana a Calle de Sta Engracia.

Okrem tejto stanice sa ako múzeum madridského metra používa aj *Nave de motores de Pacífico*, bývalá budova napájania.

Galéria
-------

* Vchod do stanice z uliceVchod do stanice z ulice
* Tabuľa so stanicami (smer: juh)Tabuľa so stanicami (smer: juh)
* Sklo oddeľujúce koľajiskoSklo oddeľujúce koľajisko
* Projekcia na opačnom nástupištiProjekcia na opačnom nástupišti

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chamberí (stanica metra)**

Externé odkazy
--------------

* Stránka múzea (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Estación de Chamberí na španielskej Wikipédii.*
**Avia S-92** bolo prvé česko-slovenské prúdové lietadlo. Vzniklo pokračovaním výroby a menšími úpravami nemeckého stroja Messerschmitt Me 262.

Vznik
-----

Avia S-92
V čase druhej svetovej vojny vyrábali firmy Tretej ríše na území Protektorátu značné množstvo súčiastok pre tieto lietadlá, iné firmy vykonávali ich opravy, a tak sa k českým špecialistom dostali plány a výkresy týchto moderných strojov. Po konci druhej svetovej vojny zostalo na území Čiech a Moravy určité množstvo nemeckých drakov prúdových lietadiel Me 262 a iných častí, ale kompletné lietadlo nezostalo žiadne, tie boli zabavené Spojencami. Napriek tomu sa českí inžinieri pustili do vývoja a 27. augusta 1946 vzlietol prvý prototyp. Úlohou boli poverené Letecké opravovne Malešice (kompletizácia a skúšky motorov Jumo 004-B1, označených ako M-04) a Avia Letňany (montáž lietadiel). Prvé prúdové stíhacie lietadlo Avia S-92 bolo česko-slovenskému vojenskému letectvu oficiálne odovzdané 24. júna 1948. Česko-slovenské vojenské letectvo dostalo deväť jednomiestnych stíhacích lietadiel *S-92* (Me 262A) a tri dvojmiestne cvičné bojové lietadlá *CS-92* (Me 262B). Lietadlami bola vyzbrojená 5. stíhacia letka a tieto lietadlá sa stali prvými prúdovými lietadlami vo výzbroji česko-slovenského stíhacieho letectva. Obidve verzie, S-92 aj CS-92 je možné vidieť v Leteckom múzeu Kbely.

Špecifikácie (Avia S-92)
------------------------

### Technické údaje

* Posádka: 1
* Dĺžka: 10,60 m
* Rozpätie: 12,51 m
* Výška: 3,85 m
* Plocha krídel: 21,70 m²
* Hmotnosť prázdneho lietadla: 4 420 kg
* Vzletová hmotnosť: 6 398 kg
* Pohonná jednotka: 2 × prúdový motor M-04 (Jumo 004 B-1) s osemstupňovým axiálnym kompresorom a jednostupňovou turbínou, každý motor s ťahom 8,7 kN pri zemi

### Výkony

* Maximálna rýchlosť: 972 km/h
* Cestovná rýchlosť: 850 km/h
* Medzná rýchlosť: 960 km/h
* Dostup: 15 000 m
* Dolet: 900 km
* Doba výstupu do výšky 8000 m: 3 minúty

### Výzbroj

* 2×/4x kanón MK 103 kalibru 30 mm

Zdroje
------

* 
* 
* 
* 


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoSlovenský portálČeský portál |