recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**GK Zaria Kaspija (Astrachaň)** (rus. ГК Заря Каспия (Астрахань)) je ruský mužský hádzanársky klub z Astrachánu. Vznikol v roku 1978 pod názvom *VFSO Dinamo Astrachaň*. Medzi rokmi 1997 – 2008 niesol klub názov *Lukoil-Dinamo Astrachaň*. Je majster Sovietskeho zväzu a mnohonásobný medailista z najvyššej ruskej ligy. Z medzinárodných úspechov je najhodnotnejšia finálová účasť v Pohári EHF v roku 2003. V sezóne 2007/08 si zahral aj prestížnu Ligu majstrov EHF. Momentálne hrá najvyššiu domácu súťaž, Superligu.

Úspechy
-------

Sovietska (SNŠ) najvyššia súťaž:

* 1 x zlato – 1990
* 2 x striebro – 1989, 1991,
* 1 x bronz – 1992

Ruská najvyššia súťaž:

* 8 x striebro – 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008
* 2 x bronz – 1995, 2000

Európske súťaže
---------------

**Liga majstrov EHF**:

* 2007/08: skupinová fáza

**Pohár víťazov pohárov EHF**:

* 2007/08: štvrťfinále

**Pohár EHF**:

* 1995/96: štvrťfinále
* 2000/01: 4. kolo
* 2001/02: 4. kolo
* 2002/03: finále
* 2003/04: semifinále
* 2004/05: semifinále
* 2005/06: štvrťfinále
* 2006/07: osemfinále
* 2008/09: štvrťfinále
* 2009/10: 4. kolo
* 2011/12: 3. kolo

**Mestský pohár EHF**:

* 1996/97: osemfinále
* 1997/98: osemfinále

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka klubu (po rusky)
* Zarja Kaspija Astrachán na stránke Európskej hádzanárskej federácie (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Заря Каспия na ruskej Wikipédii.*
**Internacionalizácia potrieb** je jav spočívajúci vo vyrovnávaní a zjednocovaní potrieb v celosvetovom meradle, najmä vo väčšine hospodársky vyspelých štátov, ktorý je príznačný pre obdobie vedecko-technickej revolúcie[1] prebiehajúcej od 40. – 50. rokov 20. storočia.[2] Je dôsledkom globalizácie a skutočnosti, že internacionalizácia výroby ako aj rozvoj vedy a techniky, telekomunikačných a dopravných sietí umožnili ľuďom poznávať a napodobňovať život v iných častiach sveta. Univerzálnosť potrieb je súčasťou globálneho životného štýlu.[3]

Referencie
----------

1. ↑  Cinkl, Jiří at al. ed. (1986), „internacionalizace potřeb", *Encyklopedie zahraničního obchodu* (2. upr. a dopl. vyd.), Praha; Bratislava: SNLT; Alfa, str. 236
2. ↑  Gvišiani, D. M.; Mikulinskij, S. R. (1974), „naučno-techničeskaja revoľucija", *Boľšaja sovetskaja enciklopedia*, [Veľká sovietska encyklopédia], 17 (Moršin – Nikiš), Moskva: Sovetskaja enciklopedija, OCLC 490596853
3. ↑  Michník, Lubomír (1995), „internacionalizácia potrieb", *Ekonomická encyklopédia : Slovník A – Ž* (1. vyd.), Bratislava: Sprint, str. 252, ISBN  8096712225
**Stupeň Rømera** je jednotka teploty ktorá bola v roku 1701 navrhnutá dánskym astronómom Ole Rømerom, po ktorom je aj pomenovaná. 
Teplota nula stupňov bola pôvodne stanovená ako teplota mrznutia soľanky a bod varu vody bol stanovený na 60 stupňov. Neskôr bol spodný fixný bod pre ľahšiu manipuláciu stanovený na 7.5 stupňa, čo predstavuje bod mrznutia vody. Jeden stupeň Rømera je preto rovný 100/52.5 ≈ 40/21 Kelvina (alebo stupňa Celzia). 

Pre stupeň Rømera je používaná značka buď *°R*, alebo v prípade potreby odlíšenia od stupňov Réaumura a Rankina *°Rø*.

Prevodová tabuľka
-----------------

**Prevodová tabuľka pre stupne Rømera**| Kelvin | [K] = ([°Rø] - 7.5) x 40/21 + 273.15 | [°Rø] = ([K] - 273.15) x 21/40 + 7.5 |
| Celsius | [°C] = ([°Rø] - 7.5) x 40/21 | [°Rø] = [°C] x 21/40 +7.5 |
| Fahrenheit | [°F] = ([°Rø] - 7.5) x 24/7 + 32 | [°Rø] = ([°F] - 32) x 7/24 +7.5 |
| Réaumur | [°Ré] = ([°Rø] - 7.5) x 32/21 | [°Rø] = [°Ré] x 21/32 + 7.5 |
| Newton | [°N] = ([°Rø] - 7.5) x 22/35 | [°Rø] = [°N] x 35/22 + 7.5 |
| Rankine | [°R] = ([°Rø] − 7.5) · 24/7 + 491.67 | [°Rø] = ([°R] − 491.67) · 7/24 + 7.5 |
| Delisle | [°De] = (60 - [°Rø]) x 20/7 | [°Rø] = (60 - [°De] x 7/20 |

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rømer scale na anglickej Wikipédii.*
Ulica Na Šefranici
**Mestská štvrť Svojdomov** je štvrť rodinných domov bytového stavebného družstva Svojdomov v Žiline nachádzajúca sa na uliciach – Stárkova, Na Šefranici a Daniela Krmana, postavená v rokoch 1931 – 1932. Družstvo Svojdomov založil v roku 1930 Š. Mellner, ktorý bol aj predsedom družstva.

Celoštatna súťaž na kolóniu Svojdomov bola vyhlásená v roku 1930. Do užšej súťaži boli oslovený architekti Michal Maximilián Scheer, J. Stein a Ž. Wertheimer. Stavebne boli realizované projekty od architektov M. M. Scheera a J. Steina. Bola tu projektovaná štvrť pre 145 rodinných domov. V rokoch 1931 – 1939 sa z plánovaných 68 domov postavilo 48 rodinných domov, ktoré stáli samostatne alebo ako dvojdomy. Jednotlivé domy boli projektované s možnosťou variability ich využitia v ďalších rokoch. Uplatnené tu boli myšlienky moderného bývania zo Stuttgartskej výstavy z roku 1927 funkcionalizmu – rovná strecha, strešné pochôdzne terasy, obytné balkóny, vystupujúce schodištia, loggie, zimné záhrady.

Členom družstva boli ponúkané projekty na rôzne typy domov: 1-izbový, 2-izbový s manzardou, dva 2-izbové byty v jednom dome, 3 izby s manzardou a 4-izbový dom. Po druhej svetovej vojne sa už pokračovalo vo výstavbe viacpodlažných budov, čím sa narušila urbanistická koncepcia doposiaľ vybudovaných rodinných domov. Priestorové riešenie domov družstva Svojdomov predstavuje jedinečnú pamiatku modernej architektúry na Slovensku, porovnateľnú s ostatnými dobovými realizáciami. Predstavuje vysoký štandard bývania a výrazne ovplyvnila vývoj bývania v meste aj v ďalších rokoch.

Literatúra
----------

* MELLNER Dušan:*Žilina a Svojdomov.*kniha 2010 Žilina
* Michal Scheer: *Architektonická tvorba 1925 - 1975.* Zodp. redaktor: prom.hist. Alexander Richter. PRR OZ, Nitra, január – február 1984
* KUBIČKOVÁ, K.: (Ed.): *Michal Maximilián Scheer. Architektonické dielo.* (Katalóg výstavy.) Bratislava, SNG a SAS 1993. 35
* DULLA, M.: *Slovenská architektúra od Jurkoviča po dnešok.* Perfekt, Bratislava 2007, s. 102


|  |  |
| --- | --- |
|  | Žilinský portál |

Súradnice: 49°13′32″S 18°43′51″V﻿ / ﻿49,225483°S 18,730863°V﻿ / 49.225483; 18.730863
**Komando Červená ruka** (angl.  *Red Hand Commando* skr. **RHC**) je malá a veľmi tajná lojalistická polovojenská skupina v Severnom Írsku ktorá je úzko spätá so skupinou Ulsterské dobrovoľnícke sily (UVF). Je pomenovaná po Ulsterskej červenej ruke.

História
--------

### Vznik

RHC vzniklo v roku 1972 v Shankill Road v západnom Belfaste. Založil ho John McKeague spolu s kolegami z Shankillského obranného združenia. V roku 1972 RHC súhlasilo aby sa stalo neoddeliteľnou súčasťou Ulsterských dobrovoľníckych síl. Drží si stále vlastné štruktúry ale v prevádzkových otázkach sa s UVF dohodli na zdieľaní zbraní a personálu a často vykonávali vojenské akcie v mene UVF. Skupina bola označená ako nezákonná v roku 1973.

### Polovojenská kampaň

RHC viedlo polovojenskú kampaň od roku 1972 až do prímeria v roku 1994. Podľa údajov RHC údajne zabilo 13 ľudí vrátane 12 civilistov a jedného vlastného člena. Je však známe, že zabili aj ďalších v mene Ulsterských dobrovoľníckych síl.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Red Hand Commando na anglickej Wikipédii.*
Doc. Mgr. art. **Iveta Sabová**, ArtD. (\* 1964) je slovenská klaviristka a pedagogička oddelenia klavírnej spolupráce na Hudobnej a tanečnej fakulte VŠMU v Bratislave a na Konzervatóriu v Bratislave.

Zúčastnila sa viacerých klavírnych súťaží a ako sólistka účinkovala so Štátnou filharmóniou Košice a Štátnym komorným orchestrom Žilina. Vystúpila na rôznych interpretačných súťažiach doma, ale i v zahraničí (napr. *Internationaler Mozartwettbewerb* v Salzburgu, *Internationaler LOUIS SPOHR Wettbewerb* vo Weimare, *Medzinárodná tribúna mladých interpretov v rámci BHS*).

V súčasnosti sa predovšetkým venuje komornej hre, spolupracuje s viacerými slovenskými sólistami. Koncertovala na mnohých miestach na svete, ako napríklad v Nemecku, Rakúsku, Taliansku, Maďarsku, Rumunsku, Česku, Slovensku, ale aj na Malte a v USA. Pravidelne sa ako lektorka zúčastňuje medzinárodných majstrovských kurzov a festivalov, ako napríklad *Musica Arvenzis* v Dolnom Kubíne, *Medzinárodná akadémia Lessa* v Taliansku, Interpretačné kurzy v rámci medzinárodnej organizácie EPTA, *Medzinárodné interpretačné kurzy a festival Pekná hudba* v Banskej Štiavnici, Medzinárodné interpretačné kurzy v Komárne a *Letná akadémia VŠMU*.

Vzdelanie
---------

* 1978 – 1984 Konzervatoř v Kroměříži, Česko
* 1984 – 1988 HTF VŠMU v Bratislave (doc. Ivan Palovič)
* 2010 doktorandské štúdium na HTF VŠMU v Bratislave (prof. Daniela Varínska)
* Medzinárodné interpretačné kurzy na JAMU v Brne, Česko

Umelecká prax
-------------

* 2011 – klavírna spolupráca, (K. Daniš – husle), „Tribúna mladých interpretov" v rámci BHS
* 2011 – klavírna spolupráca, „10. Internationaler Mozart Wetbewerb", Salzburg (Rakúsko)
* 2007 – 5. medzinárodná súťaž L. Spohra pre mladých huslistov, Weimar (Nemecko)
* klavírna spolupráca na Medzinárodnej interpretačnej súťaži „Beethovenuv Hradec" v Hradci nad Moravicí (Česko), v odbore hra na husliach, hra na violončele

Pedagogická prax
----------------

* 1988 – Konzervatórium v Bratislave, pedagogička Klavírneho oddelenia, vedúca Oddelenia klavírnej spolupráce
* 1996 – HTF VŠMU v Bratislave, vedúca Oddelenia klavírnej spolupráce

Referencie
----------

1. 1 2   *Iveta Sabová* [online]. Bratislava: Hudobné centrum, [cit. 2023-02-15]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * SNK: 167891
* VIAF: 162156563699923242855
Súradnice: 42°12′05″S 19°29′21″V﻿ / ﻿42,201269°S 19,489059°V﻿ / 42.201269; 19.489059

Vodná nádrž **Koman**, známa tiež ako **jazero Komani** (albán. *Liqeni i Komanit*) je priehradná nádrž na rieke Drin v severnom Albánsku. Nachádza sa v kraji Shkodër, na severe končí pri hranici okresu Tropojë v kraji Kukës. Priehradná nádrž bola pomenovaná po obci Koman, ktorá leží na ľavom brehu Drinu. Priehradná hrádza, vodná elektráreň a prístav sa nachádzajú pri dedine Palaj-Gushta, ktorá leží na opačnom brehu rieky.

Geografia
---------

V blízkosti nádrže prevláda takmer nedotknutá príroda. Jazero Komani v jeho južnej časti je obklopené vrcholmi s nadmorskou výškou asi 500 – 1000 metrov, o niečo ďalej od priehrady, najmä na severe, je výška hôr okolo 2000 – 2500 metrov. Z niektorých miest pozdĺž nádrže je možno vidieť vrcholy Dinárskych vrchov. Na brehu jazera Komani a jeho zátok sú len menšie osady a dediny, alebo len jednotlivé usadlosti, pričom jediným spojením s vonkajším svetom pre miestnych obyvateľov sú len lode. V blízkosti priehrady, nad pravým brehom Drinu, sa nachádza veľká jaskyňa *Spella e Zojes* (*Jaskyňa Panny Márie*). Plavba po jazere Komani je považovaná za jednu z najkrajších vodných ciest na svete.

História
--------

Priehrada Koman, vysoká 115 metrov, bola postavená v rokoch 1980 až 1988 na rieke Drin v tiesňave Malgun (*gryka e Malgunit*) neďaleko obce Koman. Vodná elektráreň, ktorá pôvodne niesla meno albánskeho komunistického vodcu Envera Hoxhu, bola vybavená štyrmi výkonnými turbínami z Francúzska a má kapacitu 600 MW. Priehrada je hlboká až 96 m a miestami je len 50 metrov široká. Objem nádrže je 430 miliónov kubických metrov.

Výstavba sústavy vodných diel a elektrární na rieke Drin v Albánsku začala v 60. rokoch 20. storočia. Na dolnom toku Drinu sa nachádza priehrada Vaut të Dejës. Tunajšia vodná elektráreň bola uvedená do prevádzky v roku 1973. Na hornom toku Drinu bola v rokoch 1971 až 1978 v blízkosti rovnomenného mesta postavená najväčšia priehrada a najväčšie umelé jazero v Albánsku – Liqeni i Fierzës. Tieto vodné diela a elektrárne boli vybudované s čínskou pomocou. Počas komunistickej éry v Albánsku bolo v oblasti priehradnej kaskády na rieke Drin natočených niekoľko romantických filmov.

Referencie
----------

1. 1 2   *Komani Lake Terminal (Terminali i Komanit)* [online]. mapy.cz, [cit. 2022-05-13]. Dostupné online.
2. 1 2  GLOYEROVÁ, Gillian. *Albánie (turistický průvodce). Jezero Komani*. 3. vyd. Brno : Jota, 2009. ISBN 978-80-7217-728-8. S. 136. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Koman (vodná nádrž)**

Externé odkazy
--------------

* Komani Lake Ferry (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Koman (vodní nádrž) na českej Wikipédii.*
**Poslanec Európskeho parlamentu** (anglicky *Member of the European Parliament*, skrátene *MEP*, inak označovaný aj ako europoslanec) je člen Európskeho parlamentu, jedinej inštitúcie Európskej únie s priamo volenými zastupiteľmi. Poslanci pochádzajú zo všetkých členských štátov EÚ.

Počet poslancov
---------------

V parlamente oficiálne zasadá 750 poslancov plus predseda. Tento počet sa však v priebehu volebného obdobia môže znížiť - napríklad v prípade smrti alebo odstúpenia poslanca jeho miesto neobsadzuje žiadny náhradník, ani sa nekonajú doplnkové voľby. Každý členský štát má presne stanovený počet poslancov v závislosti od počtu obyvateľov. Podľa tohto prerozdelenia najviac kresiel, 96, prislúcha Nemecku, štáty s najmenším zastúpením sú Malta, Luxembursko, Cyprus a Estónsko, ktoré majú po 6 poslancov.

Slovensku podľa Zmluvy z Nice prináleží 13 europoslancov. Avšak v prvom volebnom oobdobí po svojom vstupe do EÚ, t.j. 2004-2009, malo Slovensko 14 europoslancov, pretože v tom čase ešte Rumunsko a Bulharsko nevstúpilo do EÚ a väčšina im prináležiacich kresiel bola prerozdelená medzi ostatné členské štáty.

Ako dôsledok tkz. brexitu bude mať Slovensko od volebného obdobia 2019-2024 trvale 14 europolsancov. Vyplýva to z dohody Európskeho parlamentu o prerozdelení časti uvoľnených kresiel Spojeného kráľovstva medzi zostávajúce členské štáty. Zároveň sa zníži celkový počet poslancov Európskeho parlamentu zo 751 na 705.

Voľba poslancov
---------------

Voľby sa konajú každých 5 rokov a to od roku 1979. Predtým boli členovia Európskeho parlamentu delegovaní spomedzi poslancov národných parlamentov. Jednotlivé členské štáty majú právo určiť si, akým spôsobom sa na ich území bude voliť. Napríklad zatiaľ čo na Slovensku sa do Európskeho parlamentu volí v jednom celoštátnom volebnom obvode, v Spojenom kráľovstve sa volí v 12 krajoch. Voľby sa konajú v rovnaký čas vo všetkých členských štátoch EÚ.

Zoznam poslancov Európskeho parlamentu za Slovensko
---------------------------------------------------

* Volebné obdobie 2004-2009

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2004*
* Volebné obdobie 2009-2014

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2009*
* Volebné obdobie 2014-2019

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2014*
* Volebné obdobie 2019-2024

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Voľby do Európskeho parlamentu na Slovensku v roku 2019*

Referencie
----------

1. ↑  Európsky parlament, oficiálna stránka. *Poslanci Európskeho parlamentu* [online]. [Cit. 2019-03-13]. Dostupné online.
2. ↑  HNonline. *SR bude mať 14 europoslancov* [online]. 24.10.2002, [cit. 2019-03-13]. Dostupné online.
3. ↑  SME. *Europoslanci definitívne schválili pobrexitovú podobu prerozdelenia mandátov* [online]. 13.06.2018, [cit. 2019-03-13]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Európskeho parlamentu
Súradnice: 51° 54′ 33″ s.š. 4° 29′ 12″ v.d.

Erasmusbrug Rotterdam 2015
**Erasmusbrug** (doslova „Erasmusov most") je zavesený most na rieke Nieuwe Maas, ktorý spája južnú a severnú časť mesta Rotterdam v Holandsku.

Postavený bol v roku 1996, celková jeho dĺžka je 802 metrov, výška asymetrického pylónu 139 metrov a hlavné rozpätie 280 metrov. Váži 6800 ton. Navrhol ho Ben van Berkel.

Južná časť mosta má 89 metrov dlhý zdvíhací most pre lode, ktoré nemôžu preplávať popod most. Tento zdvíhací most je najväčší a najťažsí v západnej Európe a má najväčší panel svojho typu na svete.

Most oficiálne otvorila kráľovná Beatrix 6. septembra 1996, jeho výstavba stála 165 miliónov holandských guldénov, čo je asi 75 miliónov eur. Krátko po otvorení, v októbri roku 1996 bolo zistené, že most sa kolíše pri zvláštnych silných veterných podmienkach. Na zredukovanie tohto kolísania boli nainštalované silnejšie tlmiče nárazov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Erasmusbrug**

Externé odkazy
--------------

* Erasmus Bridge v databáze *Structurae*
* Erasmusbrug Youtube
**Noah Hawley** (\* 1967, New York, New York, USA) je americký televízny scenárista, televízny producent a spisovateľ, známy najmä vďaka televíznym seriálom *Fargo* (2014 – súčasnosť) a *Legion* (2017 – súčasnosť).

Kariéra
-------

### Knihy

Noah Hawley napísal päť románov: *A Conspiracy of Tall Men* (1998), *Other People's Weddings* (2004), *The Punch* (2008), *The Good Father* (2012) a *Pred pádom* (orig. *Before the Fall*, 2016).

### Televízia

Hawley pracoval ako scenárista a producent počas prvých troch sérií televízneho seriálu *Kosti* (2005 – 2008).

Neskôr bol tvorcom seriálov *Extra tím* v roku 2009, ktorý mal 10 častí a *My Generation* v roku 2010, ktorý bol po dvoch častiach stiahnutý z vysielania kvôli nízkej sledovanosti.

V roku 2014 sa na televízne obrazovky dostal jeho nový seriál *Fargo*, ktorý je adaptáciou rovnomenného filmu z roku 1996 od bratov Coenovcov, za ktorý v tom istom roku získal Cenu Emmy za najlepšiu minisériu.

Po predĺžení zmluvy s televíziou FX v decembri 2015 produkoval seriál *Legion*, založenom na rovnomennej postave z Marvel komiksov.

### Film

V roku 2006 napísal scenár k filmu *The Alibi*.

Jeho filmový režisérsky debut bude sci-fi film *Pale Blue Dot* s Natalie Portman v hlavnej úlohe.

Filmografia
-----------

### Film

| Rok | Názov | Režisér | Scenárista |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | *The Alibi* |  | áno |
| *pripravovaný* | *Pale Blue Dot* | áno | áno |
| *oznámený* | *Doctor Doom* |  | áno |

### Televízia

| Rok | Názov | Režisér | Scenárista | Výkonnýproducent | Poznámka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 – 2008 | *Kosti* |  | áno |  | Scenárista (6 epizód), koproducent (14 epizód, 2007 – 2008) |
| 2009 | *Extra tím* |  | áno | áno | Tvorca, scenárista (4 epizódy) |
| 2010 | *My Generation* |  | áno | áno | Tvorca, scenárista (2 epizódy) |
| 2014 – súčasnosť | *Fargo* | áno | áno | áno | Tvorca, režisér (2 epizódy), scenárista (23 epizód) |
| 2017 – súčasnosť | *Legion* | áno | áno | áno | Tvorca, režisér (2 epizódy), scenárista (14 epizód) |

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Autoritné údaje: * BnF: 165181577
* GND: 130879703
* ISNI: 0000 0001 2020 878X
* LCCN: n97086451
* NK ČR: jo2012698967
* VIAF: 10962267
* WorldCat: lccn-n97086451
Poloha
Mapa
**Porúrie** (nem. Ruhrgebiet) je husto obývaná oblasť v Severnom Porýní-Vestfálsku, ktorá sa skladá z veľkého počtu pôvodne priemyselných miest. Oblasť je približne ohraničená riekami Ruhr na juhu, Rýn na západe a Lippe na severe. Žije tu asi 5,3 miliónov obyvateľov. Je to jadrová oblasť rýnsko-ruhrskej konurbácie, kde žije vyše 12 miliónov obyvateľov.

Jazyková poznámka
-----------------

V slovenčine je síce predpísaný poslovenčený tvar Porúrie, ale ako meno príslušnej rieky je predpísaný pôvodný tvar Ruhr (a nie poslovenčený tvar \*Rúr).

Charakteristika
---------------

Smerom od západu na východ región obsahuje mestá Duisburg, Oberhausen, Bottrop, Mülheim an der Ruhr, Essen, Gelsenkirchen, Bochum, Herne, Hamm, Hagen a Dortmund. Okrem toho niekoľko viac „poľnohospodárskych" okresov Wesel, Recklinghausen, Unna a Ennepe-Ruhr. Tieto okresy spolu zrástli na rozsiahly komplex priemyselne využitej krajiny, obývanej 5,3 miliónmi obyvateľov, čím tvoria piatu najväčšiu metropolitnú oblasť v Európe po Moskve, Veľkom Londýne, Veľkom Madride a Paríži.

Pozri aj
--------

* Porýnie

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Porúrie**

Zdroje
------

1. ↑   Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2018-04-08]. Dostupné online.
2. ↑  Porúrie. In: *Pravidlá slovenského pravopisu*, 2013. dostupné online
3. ↑  Porúrie. In: *Slovník slovenského jazyka*, 1959-1968. dostupné online
4. ↑  Ruhr; Porúrie. In: BELŠÍNKOVÁ, Otília, ed. et al. *Malá slovenská encyklopédia*. Bratislava: Encyklopedický ústav SAV, 1993. ISBN 80-85584-12-3. s. 621; 568
5. ↑  Porúrie. In: *Malá encyklopédia zemepisu sveta*. 1. vyd. Bratislava: Obzor, 1977. S. 387
**Koma** (iné názvy: **asymetrická chyba**, **kóma**) je optická chyba, spočívajúca v tom, že sa svietiaci bod mimo optickej osi objektívu zobrazí v tvare kométy s jasným jadrom, z ktorého vychádza široký chvost. Vzniká tým, že zväzok lúčov po lome nemá osovú symetriu, lúče prechádzajúce rôznymi časťami objektívu sa stretávajú v rozličných vzdialenostiach od hlavného ohniska. Koma vzrastá úmerne so vzdialenosťou od optickej osi a môže dosiahnuť veľkú hodnotu. Veľmi znižuje rozlišovaciu schopnosť ďalekohľadu a ostrosť zobrazenia na okrajoch poľa. Možno ju odstrániť vhodnou kombináciou viacerých šošoviek (aplanát) a jej kvadratická závislosť od svetelnosti ju umožňuje ľahšie odstrániť pri málo svetelných optických sústavách.

Zdroje
------

1. 1 2  Anglicko-slovenský technický slovník A-J. Bratislava: Alfa. 1993, S. 281
2. ↑  koma. In: ŠALING, S. et al. Veľký slovník cudzích slov, 2000, S. 638
3. ↑  Z fotografickej terminológie I. In: SON 1959 č. 9  S. 269

*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
**Erasos** (starogr. *Ἔρασος*) je v gréckej mytológii syn Trifyla a vnuk lykosúrskeho kráľa Arkada.

Z antických autorov nám správu o ňom zanechal jedine Pausanias, ktorý videl jeho sochu medzi najpamätnejšími votívnymi dielami v Delfách: „*Tohoto Trifyla nezrodila Erató, ale Laodameia, dcéra Amykla, vládcu v Lakedaimone. Erasos, Trifylov syn, bol sem venovaný tiež... Arkádsky Samolas je tvorca Trifyla a Azana, Antifanes z Argosu zase Elata, Afeida a Erasa.*"

Zo sochy Erasa sa zachoval podstavec. Značne poškodený nápis na tomto podstavci uvádzal signatúru umelca a s veľkou pravdepodobnosťou aj jeho meno. Na ďalšom epigrafickom náleze z Delf sú okrem jeho mena uvedené aj mená jeho rodiny z Arkádie a iných mýtických postáv.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 281.
2. ↑  Inscriptiones Graecae, *FD III 1:11*
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *FD III 1:3*
***The End…*** je štvrtý sólový štúdiový album nemeckej speváčky Nico, vydaný v novembri 1974 vo vydavateľstve Island Records. Na albume sa opäť, rovnako ako v predchádzajúcich prípadoch, podieľal hudobník John Cale, ktorý popri rôznych nástrojoch obstaral tiež produkciu albumu. Svoj posledný album *Desertshore* Nico vydala v roku 1970 a následne jej bola zrušená zmluva s vydavateľstvom Reprise Records. Ďalší album preto vydala až po tom, čo jej John Cale zaistil zmluvu s vydavateľstvom Island Records. Ďalší album nazvaný *Drama of Exile* vydala až v roku 1981.

Popri Caleovi a Nico sa na albume podieľali ešte gitarista Phil Manzanera, hráč na syntetizátory Brian Eno a dcéry zvukového inžiniera Johna Wooda, ktoré spievali sprievodné vokály. Album obsahuje celkom osem piesní, z toho šesť autorských. Ďalej album obsahuje verziu Nemeckej hymny a coververziu piesne „The End" od americkej skupiny The Doors. Na obale albumu je použitý záber z filmu *Les Hautes solitudes* francúzskeho režiséra Philippa Garrela. V roku 1982 vyšiel album v reedícii na audiokazete a roku 1996 potom prvýkrát aj na CD. Roku 2012 vyšiel album v reedícii na CD doplnené o jeden bonusový disk obsahujúci záznamy z koncertov.

Zoznam skladieb
---------------

1. „It Has Not Taken Long" (Nico) – 4:12
2. „Secret Side" (Nico) – 4:08
3. „You Forgot to Answer" (Nico) – 5:08
4. „Innocent and Vain" (Nico) – 3:52
5. „Valley of the Kings" (Nico) – 3:57
6. „We've Got the Gold" (Nico) – 5:44
7. „The End" (John Densmore, Robby Krieger, Ray Manzarek, Jim Morrison) – 9:37
8. „Das Lied der Deutschen" (Hoffmann von Fallersleben, Joseph Haydn) – 5:29

Obsadenie
---------

* Nico – spev, harmónium
* John Cale – basgitara, xylofón, akustická gitara, syntetizátory, organ, marimba, triangel, cabaça, boobam, zvonkohra, perkusie, piano, elektrické piano, produkcia
* Phil Manzanera – elektrická gitara v „The End"
* Brian Eno – syntetizátory v „It Has Not Taken Long", „You Forget to Answer" a „Innocent and Vain"
* Vicki Wood – sprievodný spev
* Annagh Wood – sprievodný spev
* John Wood – zvukový inžinier
* Vic Gamm – zvukový inžinier

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku The End... na českej Wikipédii.*
**Soulfly** je americká metalová skupina z Phoenixu v Arizone. 
Kapelu založil Max Cavalera v roku 1997 po tom čo kvôli nezhodám a po smrti svojho nevlastného syna opustil svoju kapelu Sepultura, ktorú založil so svojim bratom Igorom v roku 1984. Kapela hrá thrash metal, kombinovaný s world music a s typickou brazílskou hudbou.

V histórii tejto hudobnej formácie sa udiali viaceré zmeny na všetkých postoch, od založenia kapely vydržal doteraz len Max Cavalera.

Členovia
--------

### Terajší členovia

* Max Cavalera - spev, gitara (1997-doteraz)
* Marc Rizzo - gitara (2003-doteraz)
* Mike Leon - basgitara (2018)
* Zyon Cavalera - bicie

### Bývalí členovia

* Jackson Bandeira - gitara (1997-1998)
* Logan Mader - gitara (1998-1999)
* Roy Mayorga - bicie (1997-1999, 2002-2003)
* Marcello D. Rapp - basgitara (1997-2003)
* Mikey Doling - gitara (1999-2003)
* David Ellefson - basgitara (2003-2004)
* Joe Nuñez - bicie (2000-2001, 2003)
* Bobby Burns - basgitara (2003)

Diskografia
-----------

### Štúdiové albumy

* 1998 - *Soulfly* (Roadrunner)
	+ Single: „Umbabarauma"/ „Bleed"
* 2000 - *Primitive* (Roadrunner)
	+ Single: „Tribe"/ „Back to the Primitive"
* 2002 - *3* (Roadrunner)
	+ Singel: „Seek 'N Strike"
* 2004 - *Prophecy* (Roadrunner)
	+ Singel: „Prophecy"
* 2005 - *Dark Ages* (Roadrunner)
	+ Single: „Frontlines"/ „Carved Inside"
* 2008 - *Conquer*
	+ Single: „Unleash"
* 2010 - *Omen*
* 2012 - *Enslaved*
* 2013 - *Savages*
* 2015 - *Archangel*
* 2018 - *Ritual*
* 2022 - *Totem*

### DVD

* 2005 - *The Song Remains Insane*

### EP

* 1999 - *Tribe*

Ich prvým štúdivým albumom bol *Soulfly* z roku 1998. Na debutovom albume skupina spolupracovala so známymi hudobníkmi, ako napríklad Mario C. Burton C. Bell, Dino Cazares a Christian Olde Wolbers zo skupiny Fear Factory, Fred Durst a DJ Lethal z Limp Bizkit, Chino Moreno z Deftones, alebo Eric Bobo zo skupiny Cypress Hill. 

Album *Primitive* bol silne ovplyvnený nu-metalom a stal sa ešte úspešnejším ako ich debut. Na albume sa podieľali aj Corey Taylor zo skupiny Slipknot, Sean Lennon, Chino Moreno z Deftones a Tom Araya zo skupiny Slayer. 

Tretí album, nazvaný *3* sa považuje za najslabší album kapely. 

Na albume *Prophecy* skupina spolupracovala so srbskými hudobníkmi. Najviac to počuť na piesni „Moses", ktorá je akousi zmesou metalu a reggae. 

Vo februári 2005 kapela vydáva DVD *The Song Remains Insane*. Je to biografický pohľad na kapelu s množstvom rozhovor, fotografii a videí. 

Najnovším albumom je *Dark Ages* z októbra 2005, považovaný za ich najtvrdší album. Je to akýsi návrat k tradíciám Sepultury. Ich v poradí šiesty album, nazvaný *Conquer*, vyšiel 29. 7. 2008.

Referencie
----------

1. ↑  Roadrunner

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Soulfly**

Autoritné údaje: * BnF: 14260908j
* GND: 10323886-4
* ISNI: 0000 0001 1498 4539
* LCCN: n2003078504
* NK ČR: xx0024816
* VIAF: 128102038
* WorldCat: lccn-n2003078504
**Tibor Alexy** (\* 22. júl 1929, Padarovce) je slovenský architekt, urbanista. Predstaviteľ Slovenskej urbanistickej školy.

Pedagogicky pôsobil v rámci predmetu Vývoj stavby miest, ktorému vtlačil osobitý ráz a novodobú interpretáciu. Zameriaval sa aj na problematiku urbanistickej rekonštrukcie, kde výsledky vlastného vedeckého bádania nových teórií priamo aplikoval v tvorivej praxi. Je autorom teórie vývoja a štrukturálneho pretvárania urbánneho prostredia. Výsledky tohto skúmania sa v podobe publikácií *Rekonštrukcia sídel* a *Vývoj a premena ur- banistickej štruktúry* premietli aj do študijnej literatúry a procesu vzdelávania. Viedol ateliérovú tvorbu a diplomový projekt. Osobitný bol najmä jeho prínos v oblasti metodiky ateliérovej tvorby, kde presadzoval formovanie konceptu prostredníctvom pracovného modelu.

Tibor Alexy je súčasťou trojice urbanistov - pod skratkou AKT - uznávanej aj v zahraničí (Tibor Alexy, Ján Kavan a Filip Trnkus).

* 1955 – Ing. arch.
* 1968 – CSc. (PhD)
* 1973 – docent
* 1986 – DrSc.
* 1987 – profesor
* 1988 až 1990 – vedúci Katedry urbanizmu a územného plánovania FA STU
* 1990 až 1993 – vedúci Katedry urbanisticko-architektonických súborov FA STU

Zdroje
------

* Bencová, J. Hianik, I. Winková, N.: *Emanuel Hruška a Slovenská urbanistická škola - Výber z celoživotného diela optikou troch profesorov architektov urbanistov*. SPEKTRUM STU, 1/2017, Bratislava, náklad 55 ks, ISBN 9788022746625
* Hianik, I. Winková, N.: 3 Profesori Architekti - Urbanisti Prof. Ing. arch. Tibor ALEXY, DrSc. Prof. Ing. arch. Ján KAVAN, PhD. Prof. Ing. arch. Filip TRNKUS, PhD. Vystavujú výber z diela (1965 - 1995), 2014, Bratislav - katalóg z výstavy
* 
* 
* 
* 

Autoritné údaje: * abART: 2069
* SNK: 172844
* VIAF: 3680156565693423500004
**Andrej Terren** (známy aj ako **András Terren**, alebo **Andreas Terren**; \* 9. október 1814? Kremnica? – † 5. december 1890? Kremnica?) bol amatérsky entomológ – lepidopterológ a koleopterológ, evanjelický farár a milovník prírody. Pôvodom bol maďarskej národnosti. Takmer po celý svoj život pôsobil v Kremnici ako farár.

Dátum narodenia, ani jeho miesto nie je presne známe. Podľa záznamov Indexu ku matrikám cirkvi by mohol byť narodený v Kremnici dňa 9. októbra 1814. Jeho otec Terren András († 1832) a matka Balla Anna.

Počas svojho života mal úzke kontakty s dvomi významnými entomológmi Rakúsko-Uhorskej monarchie: MUDr. Imre Frivaldským a jeho príbuzným Ing. Janosom Frivaldszkým, ktorý pochádzal z Rajca. Po skončení štúdia teológie pôsobil ako kňaz v Kremnici (Körmöcbánya).

Venoval sa hlavne zberu chrobákov a motýľov, prevažne v okolí Kremnice, ale navštívil počas svojho života i grécky ostrov Krétu a oblasť Malej Ázie: Turecko – [okolie Izmiru a Bursy], Bulharsko a Grécko. Túto svoju cestu vykonal s oboma Frivaldszkovcami: (MUDr. Imre Frivaldszky a Ing. Janos Frivaldszky), pričom zozbieral z tohto územia významný a dosť početný entomologický materiál do svojej zbierky. Tejto výskumno – zberateľskej cesty sa zúčastnil v rokoch 1843 – 1845. Po svojom návrate pôsobil ďalej ako kňaz v Kremnici. Celkove je o tomto zberateľovi známych veľmi málo informácií.

Zbierku Andreja Terrena po jeho smrti zdedil jeho brat, ktorý pôsobil tiež ako farár v Kremnici. Časť zbierky v rozsahu asi 10 000 kusov chrobákov odkúpil uhorský zberateľ slovenského pôvodu Jozef Bossanyi (1853 [1855?] – 1946) v roku 1899.

Andrej Terren zomrel pravdepodobne v Kremnici 5. decembra 1890.

Zdroje informácií o autorovi
----------------------------

* Rhaab, K.: Index ku matrikám evanjelickej cirkvi: september 1888 – 22. 1. 1890, Kremnica.
* Bossányi, J.: 1899, Terren András. Rovartani lapok, 6, 129, Budapest.
* Jurkovič, M.: 1976, Ján Frivaldszký. In: Vlastivedný zborník Považia, XII. Martin, Osveta, 249 – 252.
* Rybáriková, R.: 1994, Ján Frivaldský, Rajecký rodák a múzejník. In: Spravodaj mestského múzea, Rajec, 1 / 1994, 11 – 12.
* Koleška, Z.: 1995, TERREN András. 614, In: Seznam biografií československých entomologů (entomologové nežijíci) – 15. pokračování, Klapalekiana, 31 (Suppl.): 564 – 775.
* Hesselbarth, G.; Oorschot, H. van & Wagener, S.: 1995, Die Schmetterlinge der Türkei, Band 2: 1196: (odkaz na časť jeho zbierkového materiálu).
* Okali, I. et al.: 1996, *Slovník slovenských zoológov a zoológov so vzťahmi k územiu Slovenska*. T: Terren Andrej (András): 118.
* Gaedike, R. & Groll, E. K. eds. 2001, Internetové informácie. Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Terren András (=Andrej)".

Bibliografia
------------

Nie je známe, že by bol publikoval niektoré entomologické práce.
**Andrej Ľudovít Katina** (pseudonym **Podlipný**) (\* 4. február 1909, Zvolen, Slovensko – † 23. október 1968, Myjava, Slovensko) bol slovenský evanjelický kňaz, cirkevný hodnostár, spisovateľ a redaktor.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Ondreja Katinu a jeho manželky Kataríny, rodenej Bukovej. Základné vzdelanie získal vo Zvolene, kde aj v roku 1929 zmaturoval. Neskôr študoval teológiu v Bratislave (1929 – 1933), ordinovaný bol v roku 1933. Pôsobila ako kaplán vo Zvolene, farár v Badíne (1935 – 1946), Hronseku a napokon sa stal biskupom Západného dištriktu (1952 – 1968). Jeho pôsobenie poznačil vtedajší politický systém.

Tvorba
------

V roku 1932 debutoval zbierkou nábožensky a sociálne ladených básní, potom sa venoval prozaickej tvorba s mravoučnou a historickou tematikou, pokúšal sa aj o drámu. V publicistike sa venoval kultúrnohistorickej a cirkevnej problematike, zostavil modlitebník a vydal historickú prácu o artikulárnom kostole v Hronseku. Bol spoluredaktorom časopisu Evanjelický posol spod Tatier.

Dielo
-----

* 1932 – *Ozveny času* (Zvolen)
* 1940 – *Zachránená rodina* (Liptovský Mikuláš)
* 1941 – *Slnečné ráno* (Bratislava)
* 1944 – *Z drevených chalúp* (Liptovský Mikuláš)
* 1949 – *Drevený artikulárny kostol v Hronseku* (Liptovský Mikuláš)
* 1954 – *Malý modlitebník* (Liptovský Mikuláš)

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 127152660
* ISNI: 0000 0000 5730 2908
* NK ČR: ola2002151455
* SNK: 154132
* VIAF: 84963228
**Andrej Truchlý-Sytniansky** (Trúchly) (\* 9. november 1841, Svätý Anton – † 28. október 1916, Sása) bol rímskokatolícky kňaz, spisovateľ, literárny kritik, prekladateľ. Pseudonym: A. Sytniansky, Andrej Sitniansky, Andrej M.Sitniansky, Andrej Truchlý-Sytniansky, Argus, Slávomil Lipovský

Rodina
------

* otec Štefan Truchlý (1815 – 1878)
* matka Anna rod. Halásová
* brat Štefan Truchlý (1850 – 1922)

Životopis
---------

Na piaristickom gymnáziu v Banskej Štiavnici absolvoval 6 tr. a 2 tr. na kat. gymnáziu v Banskej Bystrici (do 1863), kde študoval teológiu v biskupskom bohosloveckom seminári, 1867 vysvätený → Š. Moyzesom za kňaza. Rokuk. kaplán v Tajove, Prievidzi a i. miestach, od 1893 farár v Sáse. Ťažisko jeho literárnej práce spočívalo vo vydavateľskej, organizátorskej, redakčnej a kritickej činnosti. Pôvodnú poéziu, literárne a kritické state, biografické príspevky a nekrológy, cestopi sné a vlastivedné články, preklady, správy a listy publikoval v rôznych novinách a časopisoch. Venoval sa aj botanike, spolupracoval s A. Kmeťom. Agilný nár. pracovník, organizátor slov. ochotníckeho divadla a spevokolu v Banskej 
Štiavnici, predseda študentského spolku Kolo a cirk. združenia Boromejské bratstvo v Banskej Bystrici..

Dielo
-----

* Legenda čili Čítanie o svätých a vyvolených Božích 4 – 11, Trnava-Skalica roku 1889 – 1899
* Dejiny sv. Cirkve 1 – 2. Viedeň roku 1890 – 1895
* Cirkevný dejepis pre meštianske školy, Trnava roku 1921
* Príspevky k náuke o prízvučných rytmických rozmeroch v slovenskom básnictve. Slovesnosť, 1, 1873 č. 1 – 6, 10 – 12
* Niečo o mikroskopických hubkách. Slov. pohľady, 11, 1891, s. 252 – 258, 311 – 315, 373 – 378;
* 1872 Cestopisné úryvky z altajských hôr. Orol III.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5715 9320
* NK ČR: jx20050630007
* SNK: 176339
* VIAF: 84329661
**Krokodíl olivový** alebo **krokodíl siamský** (lat. *Crocodylus siamensis*) je druh krokodíla z čeľade krokodílovité.

Rozšírenie
----------

Je to sladkovodný krokodíl pôvodne obývajúci Indonéziu (Borneo a možno Jávu), Brunej, východnú Malajziu, Laos, Mjanmarsko, Thajsko a Vietnam. V súčasnej dobe je však kritický ohrozený a v mnohých týchto oblastiach už vyhubený.

Vzhľad
------

Krokodíl olivový je stredne veľký krokodíl. Samci obvykle neprekročia dĺžku tela 3 m, občas môžu túto hranicu presiahnuť a dosiahnuť tak max. 4 m. V zajatí však vzniklo niekoľko krížencov, ktorí môžu merať aj viac. Dospelý jedinci sú sfarbený tmavohnedo s čiernymi pruhmi a škvrnami na tele aj chvoste. Mláďatá sú dospelým jedincom pomerne podobné, sú zlatavohnedo sfarbené s čiernymi pruhmi na chvoste aj tele. Dospelé jedince sa od nedospelých kusov líšia aj širším nosom.

Spôsob života
-------------

O spôsobe života krokodíla olivového sa toho vie málo a väčšina poznatkov pochádza s pomerne zložitého chovu. V prírode preferuje pomaly tečúce vody zvlášť potom močiare, rieky a niektoré jazerá. Loví prevažne ryby k čomu má prispôsobený aj dlhý nos, ale aj obojživelníky, plazy a možno aj cicavce. Zvieratá dosahujú pohlavnú dospelosť zhruba v desiatich rokoch. Krokodíl olivový si stavia kopcovité hniezdo asi medzi aprílom a júnom a samica do neho kladie zhruba 20 až 50 vajec. Inkubačná doba trvá zhruba 80 dní a po úzkostlivom volaní samica mláďatá vyslobodzuje z hniezda a prenáša k vode. Ako dlho a či vôbec stráži matka svoje mláďatá po narodení nie je jasné.

Ohrozenie
---------

Z dôvodu prílišného lovu a masívnej strate lokalít patrí krokodíl olivový medzi kriticky ohrozené druhy. Už v roku 1992 bol považovaný za vyhynutého a od tej doby početné prieskumy a záznamy preukázali prítomnosť menšej populácie v Thajsku (zrejme dvaja jednotlivci), Vietname (zhruba menej než 100 jednotlivcov) a väčšiu populácii v Mjanmarsku a Laose. V marci roku 2005 ochranári prírody našli hniezdo s mláďatami krokodíla olivového v južnom Laose v provincii Savannakhet. Naopak niet žiadnych nedávnych záznamov o existencii krokodíla olivového v Malajzii, Bruneji a Indonézii. Počet krokodílov olivových žijúcich vo voľnej prírode sa pohybuje zhruba okolo 5 000 jednotlivcov. Veľa krokodílov chovaných v zajatí sú kríženci s krokodílom morským, ale je tu aj niekoľko „čistých" jednotlivcov, ktorí sa chovajú v niekoľkých krokodílích rezerváciách, zvlášť v Thajsku.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Krokodíl olivový**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Krokodíl olivový**

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2012.2. Prístup 14. mája 2022
2. 1 2  MATOUŠEK, B. Slovenské menoslovie krokodílov. In: Kultúra slova 3 1998
3. ↑  vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky z 18. februára 1999 (93/1999 Z.z.) o chránených rastlinách a chránených živočíchoch a o spoločenskom ohodnocovaní chránených rastlín, chránených živočíchov a drevín

Externé odkazy
--------------

* (po anglicky)
**Andrej Vrábel** (\* 2. september 1910, Mokrá Lúka – † 10. marec 1991, Levice) bol slovenský pedagóg a matematik.

Rodina
------

* otec Viliam Vrábel
* matka Irma rod. Adamis

Životopis
---------

Narodil sa 2. septembra 1910 v Mokrej Lúke, okres Rožňava. Po maturite (v roku 1929) v Leviciach študoval matematiku a deskriptívnu geometriu na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Začal vyučovať na meštianskej škole v Ružomberku, potom na gymnáziách v Šahách, Leviciach, Liptovskom Mikuláši, v Bardejove a 6 rokov na Priemyselnej škole strojníckej v Banskej Bystrici. Znovu na gymnáziu v Leviciach, kde od roku 1951 bol riaditeľom školy. Na každom svojom pôsobisku vedel u žiakov vzbudzovať záujem o štúdium matematiky a dosahovať výborné vyučovacie výsledky. Počas pôsobenia v Banskej Bystrici sa zúčastnil SNP ako člen Revolučného národného výboru v Banskej Bystrici. Bol jedným zo zakladateľov Pobočky JSMF v Nitre. Pri jeho 75. narodeninách JSMF mu udelila Medailu za zásluhy o rozvoj matematiky a fyziky a vyslovila mu uznanie za dlhoročnú pedagogickú prácu. Pedantným plnením povinností bol vzorom svojim žiakom i svojim kolegom. Zomrel 10. marca 1991 v Leviciach. Jeho meno nesie Gymnázium Andreja Vrábla v Leviciach od roku 2000.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike - pokrstený ako András Mihály Vrábel
* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 161131
* VIAF: 6417156565701623500007
Štátny znak Čiernej Hory
Súčasný **štátny znak Čiernej Hory**, ktorý je takisto súčasťou štátnej vlajky, bol oficiálne prijatý zákonom dňa 13. júla 2004. Ide o zlatú korunovanú dvojhlavú orlicu s krídlami za letu, so žezlom v pravom drápe a jablkom v ľavom. Na hrudi má srdcový štítok so zlatým levom na zelenom poli s modrým pozadím. Zlatá koruna nad orlicou, zlaté žezlo a jablko sú doplnené krížikom – predstavujú čiernohorské korunovačné klenoty. Znak predstavuje zlatý vek Čiernej Hory za vlády dynastie Petrović-Njegoš, ktorá tu vládla do roku 1918.

Galéria
-------

* Znak Čiernohorského kniežatstva (1905 – 1910) Znak Čiernohorského kniežatstva (1905 – 1910)
* Štátny znak Čiernohorského kráľovstva (1910 – 1918) Štátny znak Čiernohorského kráľovstva (1910 – 1918)
* Znak Čiernej Hory v rámci Juhoslávie (1946 – 1963)Znak Čiernej Hory v rámci Juhoslávie (1946 – 1963)
* Znak Čiernej Hory v rámci Juhoslávie (1974 – 1993) Znak Čiernej Hory v rámci Juhoslávie (1974 – 1993)
* Štátny znak federácie Srbsko a Čierna Hora Štátny znak federácie Srbsko a Čierna Hora
* Znak Čiernej Hory v rámci federácie (1992 – 2004) Znak Čiernej Hory v rámci federácie (1992 – 2004)
* Štátny znak na štátnej vlajke Štátny znak na štátnej vlajke

Súvisiace články
----------------

* Čierna Hora
* Vlajka Čiernej Hory
* Čiernohorská hymna

Externé odkazy
--------------

Štátne znaky a erby v čiernohorských dejinách (po čiernohorsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Státní znak Černé Hory na českej Wikipédii.*
**Andrej Černiansky - Špánik** "Csernyánszky alias Spanik" (\* 12. október 1841 Rajec - † 1. február 1923 Martin) bol redaktor, publicista, úradník, šľachtického pôvodu.
Pseudonym: Monte Čerigo; Samuel Supavský; M.A. Španík

 Rodina
-------

* otec: Ján Černiansky - Špánik
* matka: Barbora rod. Madovčíkova

Životopis
---------

Študoval v seminári v Banskej Bystrici, teológiu vo Viedni (neukončil). Roku 1868-1869 redaktor Pešťbudínskych vedomostí v Pešti, od.r. 1870 úradník sporitelne v Martine. Organizátor kultúrneho života, 1871 spoluzakladateľ Slov. spevokolu 
v Martine, v kt. účinkoval aj ako herec. Básnické prvotiny uverejnil v zborníku banskobystrického seminára Jarnie kvety. V humoristickej tvorbe vynikol ako improvizátor a kritik spoločenských pomerov.

Literatúra
----------

* Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Rajec; záznam číslo 158; pokrstený ako Andreas Cšernjanszky Spanjik
* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 62323
* ISNI: 0000 0000 5757 9341
* NK ČR: mzk2003181283
* SNK: 159062
* VIAF: 84544795
**Ernest Sýkora** (\* 2. august 1914, Banská Bystrica – † 15. január 2000, Bratislava) bol slovenský verejný činiteľ a pedagóg.

Životopis
---------

Člen ÚV KSS, ÚV KSČ, povereník školstva a kultúry, minister školstva a osvety. Realizátor štátnej politiky a zákonodarstva v oblasti školstva na Slovensku. Organizátor mládežníckeho hnutia a politickej práce s mládežou. Vysokoškolský pedagóg a dekan FF UK v Bratislave. Pôsobil v SAV, ČSAV a v iných slovenských i zahraničných vedeckých, politických, spoločenských organizáciách a komisiách. Autor kníh, štúdií a článkov. Hlavný redaktor encyklopedického diela, redaktor zborníkov. 

Účastník protifašistického odboja, počas SNP redaktor povstaleckého denníka *Útok*, neskôr vedúci Zpravodajskej agentúry Slovenska v Banskej Bystrici. Nositeľ vysokých vyznamenaní.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5562 7215
* LCCN: n81100490
* NK ČR: mzk2002145096
* SNK: 155914
* VIAF: 75178419
* WorldCat: lccn-n81100490
Štátny znak Svätého Tomáša a Princovho ostrova
**Štátny znak Svätého Tomáša a Princovho ostrova** bol zavedený v roku 1977, po vyhlásený nezávislosti od Portugalska v roku 1975. Znak je definovaný v ústave Svätého Tomáša a Princovho ostrova v prvej hlave, štrnástom článku a tretej časti.

Opis
----

V zlatom mandľovitom štíte je umiestnená kakaová palma. Štít je podopieraný dvoma figúrami, sokolom z ľavej strany a papagájom z pravej strany. Figúry symbolizujú dva hlavné ostrovy krajiny a to Svätý Tomáš a Princov ostrov. Nad štítom sa nachádza päťramenná modrá (alebo čierna) hviezda, ktorá symbolizuje jednotu krajiny. Nad hviezdou je zlatá stuha, na ktorej sa nachádza nápis v portugalskom jazyku, ktorý znie:

„*República Democrática de S. Tomé e Príncipe*"
Figúry vtákov stoja na zlatej stuhe, na ktorej sa nachádza motto krajiny v portugalskom jazyku:

„*Unidade – Disciplina – Trabalho*"

Koloniálne znaky
----------------

Ako prvé znaky tejto kolónie boli používané znaky Portugalského kráľovstva. Prvý osobitný znak pre túto kolóniu bol vytvorený v roku 1935 a bol používaný až do roku 1975. Všetky koloniálne znaky sa vyznačujú rovnakým štítom, v ktorom je prvok Portugalského znaku, mora a územia.

### Opis štítu

Podrobný pohľad na štít znaku, používaného počas koloniálnej nadvlády Portugalska (1935 – 1975)
Polokrúhly štít sa delí na tri časti:

* V pravom hornom rohu sa nachádza pol polokrúhleho strieborného štítu s piatimi rovnakými menšími modrými štítmi (port. *quinas*) usporiadanými do kríža. V každom modrom štíte je päť strieborných kruhov.
* V ľavom hornom rohu sa nachádza pol polokrúhleho červeného štítu so zlatým kolesom a osou vodného mlyna a so štyridsiatymi štyrmi modrými figúrami (vodnými kvapkami).
* V strede päty štítu sa nachádza na striebornom podklade päť zelených vĺn.

### Opis znaku z obdobia 1935 až 1951

Prvý koloniálny znak Svätého Tomáša a Princovho ostrova (1935 – 1951)
V srdci znaku sa nachádza vyššie opísaný štít, ktorý je umiestnený na zlatej armilárnej sfére. Nad štítom sa nachádza päť zlatých veží s červenými armilárnymi sférami, spojené štyrmi zlatými hradbami na ktorých sú umiestnené polokrúhle strieborné štíty s červeným krížom Kristovho rádu. Pod štítom je strieborná stuha na ktorej sa nachádza nápis v portugalskom jazyku:

„*Colónia Portuguesa de São Tomé e Príncipe*"
### Opis znaku z obdobia 1951 až 1975

Koloniálny znak Svätého Tomáša a Princovho ostrova (1951 – 1975)
V srdci znaku sa nachádza vyššie opísaný štít, ktorý je umiestnený na zlatej armilárnej sfére. Nad štítom sa nachádza päť zlatých veží s červenými armilárnymi sférami, spojené štyrmi zlatými hradbami na ktorých sú umiestnené polokrúhle strieborné štíty s červeným krížom Kristovho rádu. Pod štítom je strieborná stuha na ktorej sa nachádza nápis v portugalskom jazyku:

„*Provín. Portuguesa de São Tomé e Príncipe*"

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štátny znak Svätého Tomáša a Princovho ostrova**

Externé odkazy
--------------

* Flaggen lexikon
**Andrej Šustek** (\* 28. október 1840, Slovenská Ľupča - † 4. september 1915, Slovenská Ľupča) bol slovenský publicista. Pseudonym: Ľupčan, Osekanec Matiaš, Železolom.

Jeho otec Andrej Šustek, jeho matka Zuzana rod. Muránska, jeho brat Daniel Šustek.

Životopis
---------

Ľudovú školu navštevoval v Slovenskej Ľupči, študoval na reálke v Banskej Bystrici (1852-1855). Vyučil sa za zámočníka. Zámočník v Grazi, Innsbrucku, od roku 1863 v Slovenskej Ľupči. 

Spisovateľ samouk, tvorca populárnej literatúry, najmä humoristickej a spoločenskosatirickej. Autor pravidelných listov v hiadeľskom nárečí v Černokňažníkovi, besedníc v Národných novinách, popularizačných článkov, v ktorých sa zameral na boj proti alkoholizmu a odrodilstvu. Mestský kapitán Slovenskej Ľupče, funkcionár vzájomnej pokladnice, od roku 1872 jej notár.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 33; evanjelická farnosť Slovenská Ľupča; pokrstený ako Andreas Schusztek