recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sixtínska Madona** (tal. *Madonna Sistina*) je názov obrazu talianskeho renesančného maliara a architekta Raffaela Santiho. 

Obraz objednal u Raffaela v roku 1512 pápež Július II. ktorý ním chcel osláviť pripojenie Piacenzy k cirkevnému štátu. Prostredníctvom neho chcel zviditeľniť i svoju rodinu della Rovere.

Ikonografia a symbolika
-----------------------

Obraz zobrazuje Pannu Máriu držiacu na rukách Ježiša, stojacu na oblaku pred roztiahnutou oponou. Mária, svojou pózou sťa stelesnenie vznešenosti a humánnosti, práve zostupuje, ako to naznačuje poloha jej nôh a pohyb rúcha. Pred ňou kľačia dve postavy - po jej pravej ruke je to pápež Sixtus II. s črtami tváre objednávateľa diela, po ľavej ruke sv. Barbora. Pápež Sixtus II. v hlbokej úcte rukami naznačuje jej cestu z oblakov na zem, do kostola San Sisto v Piacenze (benediktínsky kostol zasvätený sv. Sixtovi a sv. Barbore dostal tento obraz po dokončení od Júliusa II. do daru). Kľačiaca sv. Barbora upiera svoj pohľad na dvojicu anjelikov znudene sa opierajúcich o spodný rám obrazu a sledujúcich výjav nad ich hlavami.

Obraz obsahuje symbolické prvky. Tie možno vybadať z polohy Dieťaťa na Máriiných rukách, rozhrnutého závesu a tiary ležiacej pri pápežových nohách. Podľa katolíckeho chápania sa chlieb a víno „premieňajú" na telo a krv Kristovu. Svätí rozhrnuli záves aby umožnili návrat Krista na Máriiných rukách k svätej obete; pápež im ukazuje cestu do chrámu. Mária ponúka Krista ako eucharistiu: neobjíma ho tak ako si matka túli dieťa, ale drží ho pred sebou. 

Tiara pri pápežových nohách je priamym poukázaním na rodinu pápeža Júliusa II.. Symbolizuje ju žaluď korunujúci tiaru; Július II. sa vlastným menom volal Giuliano della Rovere (z tal. *„rovere"* t. j. dub).

Generácie návštevníkov drážďanskej Gemäldegalerie obdivujú spôsob, akým vykreslil svoju predstavu Panny Márie v tomto diele Raffael. Jeho *Sixtínska Madona* patrí k najznámejším svetovým dielam o čom okrem iného svedčí aj nespočetné množstvo reprodukcií.

Umiestnenie diela
-----------------

Pôvodne bol obraz pravdepodobne určený ako umelecký doplnok hrobu pápeža Júliusa II. keďže sv. Sixtus II. bol patrónom rodiny della Rovere. Doplnenie obrazu dvojicou anjelov, ktorí bývajú takto často zobrazovaní na náhrobkoch, túto úvahu potvrdzuje. 

Obraz bol dvestopäťdesiat rokov umiestnený na svojom pôvodnom mieste v kostole San Sisto v Piacenze. V roku 1754 sa stal majetkom saského kurfirsta Fridricha Augusta II.. V roku 1855 sa obraz dostal do zbierok drážďanskej Gemäldegalerie Alte Meister odkiaľ bol počas 2. svetovej vojny prevezený do Sovietskeho zväzu. Od roku 1956 je opäť v Drážďanoch.

Zdroje
------

* R. H. Johannsen, *Slávne maľby*, Slovart, Bratislava, 2004
* Dielo na www.wga.hu
Súradnice: 49°19′46″S 20°20′35″V﻿ / ﻿49,3294795°S 20,3431575°V﻿ / 49.3294795; 20.3431575

**Kostol svätého Ondreja** v Spišských Hanušovciach je v dnešnej podobe prevážne barokový rímskokatolícky kostol z obdobia stredoveku nachádzajúci sa v strede obce Spišské Hanušovce v tradičnom regióne Zamagurie v Prešovskom kraji na Slovensku. Má priznaný štatút národnej kultúrnej pamiatky.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Dátum výstavby kostola nie je presne známy, na základe kanonických vizitácií z 18. storočia sa predpokladá, že kostol bol postavený už pred rokom 1200, uvádzajú sa však aj iné letopočty, napríklad 14. storočie. Prvá zmienka je z kanonickej vizitácie Eigrayna z roku 1700 a práve tu sa spomína existencia kostola už pred rokom 1200.

Stavba je postavená z kamenných blokov a budova je ohradená múrom. Jedná sa o jednoduchú budovu, pričom architektonický sloh pôvodnej stavby je neurčitý, v súčasnej podobe však prevládajú prvky barokového slohu. Budova pozostáva z troch lodí a má jednu štvorposchodovú vežu. Pôvodný vchod do kostola bol na západnej strane budovy a pod vežou sa nachádzala predsieň. Kostol prešiel niekoľkými rekonšrukciami a opravami, pričom dnešná podoba je predovšetkým z reštaurácie z roku 1831. Ďalšie opravy zahrnovali napríklad opravu prepadnutej strechy v roku 1854, prestavba sakristie v roku 1873, oprava dlážky kostola v roku 1874, ďalšia oprava strechy v roku 1876, alebo zhotovenie novej dlážky v rokoch 1886 - 1887. Terajšie lavice v kostole boli vyrobené v rokoch 1890 - 1894 a oltár pochádza z roku 1893.

Na zoznam kultúrnych pamiatok bol kostol zapísaný 30. októbra 1963.

Zaujímavosť
-----------

* V interiéri kostola sa nachádzajú cenné historické predmety - ide predovšetkým o oltáre, sochy a drevené lavice.

Galéria
-------

* Pohľad ku kostolu zo západuPohľad ku kostolu zo západu
* Pohľad na časť južnej fasády budovyPohľad na časť južnej fasády budovy

Referencie
----------

1. ↑   *Zoznam vybraných národných kultúrnych pamiatok* [online]. Bratislava: Pamiatkový úrad SR. Dostupné online.
2. ↑   *Register nehnuteľných NKP* [online]. Bratislava: Pamiatkový úrad SR. Dostupné online.
3. 1 2 3 4  pamiatky.sk
4. 1 2 3 4 5 6  farnostsh.sk
5. 1 2 3  spisskehanusovce.sk
Rabbi Moše Lichtenstein je moderný ortodoxný rabín z ješivy Har Ecion na Západnom brehu Jordánu
**Moderný ortodoxný judaizmus** alebo **moderná ortodoxia** je hnutie ortodoxného judaizmu, ktoré sa snaží o spojenie tradičných židovských hodnôt a dodržiavanie židovského náboženského práva (halacha) so sekulárnym, moderným svetom.

Moderná ortodoxia je postavená na niekoľkých učeniach a filozofiách. V Spojených štátoch a všeobecne aj v západnom svete je prevažne centristická ortodoxia podporená filozofiou Tora Umada (Tora a veda). V Izraeli je moderná ortodoxia dominantne zastúpená náboženským sionizmom. Ale aj napriek tomu, že tieto hnutia nie sú identické, spája ich mnoho rovnakých hodnôt a mnoho rovnakých prívržencov.

Referencie
----------

1. ↑  LIEBMAN, Charles S. *Modern orthodoxy in Israel* [online]. BNET.com, 1998, [cit. 2013-06-04]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* BBC – Modern Orthodoxy (po anglicky)
* Clal – Who Are Today’s Modern Orthodox? Archivované 2011-06-12 na Wayback Machine (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Moderní ortodoxní judaismus na českej Wikipédii.*
Budova Ženevskej univerzity
**Université de Genève** (doslova *Univerzita v Ženeve*) je verejná výskumná univerzita nachádzajúca sa v Ženeve vo Švajčiarsku.

V roku 1559 ju založil Ján Kalvín ako teologický seminár a právnickú školu. Škola bola zameraná na teológiu až do 17. storočia, kedy sa stala centrom osvieteneckého učenia. V roku 1873 sa zbavila svojich spojení s cirkvou a stala sa oficiálne sekulárnou. Dnes ide o druhú najväčšiu univerzitu vo Švajčiarsku. Ponúka širokú škálu študijných oborov a je centrom akademických a výskumných programov v rámci medzinárodných partnerstiev. Výuka prebieha prevážne vo francúzštine.

Je súčasťou siete európskych univerzít Coimbra Group.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Université de Genève**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne internetové stránky (po anglicky) (po francúzsky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ženevská univerzita na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 11868006x
* GND: 1010450-1
* ISNI: 0000000121752154
* LCCN: n79064813
* NK ČR: kn20101012008
* ULAN: 500312894
* VIAF: 143949988
* WorldCat: lccn-n79064813
**Eduard Hanslick** (\* 11. september 1825, Praha – † 6. august 1904, Baden pri Viedni) bol česko-rakúsky hudobný kritik, teoretik a estetik.

Život
-----

Hoci vyštudoval právo, začal sa vzápätí, už v polovici 40. rokov 19. storočia v Prahe venovať hudobnej kritike a dejinám hudby. Od roku 1852 pôsobil trvale vo Viedni, kde sa stal vôbec prvým profesorom v odbore dejín hudby na tamojšej univerzite (1861). Svoje hudobné kritiky a fejtóny publikoval v najväčších viedenských listoch svojej doby, v *Wiener Zeitung*, *Presse* a *Neue Freie Presse*.

Svojim presadzovaním pohľadu na hudbu ako na „absolútne umenie", ktoré nenesie konkrétne významy a jeho krása nespočíva v ničom mimo hudbu samotnú, sa postavil do priameho protikladu k názorom Richarda Wagnera, ktorý bol protagonistom tzv. programovej hudby.

Hanslick zasiahol významným spôsobom do skladateľskej dráhy Antonína Dvořáka. V roku 1877 informoval Dvořáka, že jeho dielo prilákalo pozornosť vtedy výraznej osobnosti hudobného romantizmu, skladateľa Johannesa Brahmsa ktorý ho následne odporučil berlínskemu nakladateľovi hudobných diel Fritzovi Simrockovi. Dvořák potom pre Simrocka v roku 1878 napísal prvú sériu svojich *Slovanských tancov* a získal za ňu veľmi pozitívnu kritiku, a to aj od Hanslicka samotného.

Dielo
-----

Najväčší ohlas mala Hanslickova habilitačná práca *O hudobnom krásnu* (*Vom Musikalisch-Schönen*) z roku 1854.

Rozsiahle bádateľské úsilie stojí aj za dvojzväzkovou *Históriou koncertného života vo Viedni* (*Geschichte des Konzertwesens in Wien*, 1869-70) a deväťzväzkovým dielom *Moderná opera* (*Die moderne Oper*, 1875-1900). V roku 1894 vyšli v Berlíne jeho spomienky *Aus meinem Leben*.

Tiež komponoval, ale jeho hudobné dielo je skromné. Obsahuje aj dve piesne na české texty *Český houslista* a *Milostná píseň pod Vyšehradem*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eduard Hanslick**

Externé odkazy
--------------

* Heslo v Českom hudobnom slovníku Archivované 2017-06-30 na Wayback Machine
* Heslo v encyklopédii Britannica
* Heslo v encyklopédii Larousse

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Eduard Hanslick na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 123019
* BnF: 12052446c
* GND: 118545825
* ISNI: 0000000117483668
* LCCN: n50017763
* NK ČR: jk01033445
* VIAF: 19696720
* WorldCat: lccn-n50017763
**Hans Kelsen** (\* 11. október 1881, Praha – † 19. apríl 1973, Orinda, Kalifornia, USA) bol rakúsky teoretik práva a politiky, zakladateľ normativizmu. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patria "Čistá právna náuka (Reine Rechtslehre)" a "Všeobecná teória noriem".

Život
-----

Vzdelanie získal vo Viedni. Po ukončení právnického štúdia sa venoval vedeckej dráhe v odbore ústavné právo. V roku 1911 habilitoval na Viedenskej právnickej fakulte. Počas prvej svetovej vojny pôsobil ako poradca na ministerstve vojny. V roku 1918 sa stal profesorom ústavného práva a od roku 1919 sa aktívne podieľal na tvorbe Ústavy prvej Rakúskej Republiky.

V roku 1938 v dôsledku vpádu nacistov do Rakúska emigroval najprv do Švajčiarska a v roku 1940 do USA. Prednášal na univerzitách v Harvarde a Berkley. Bol židovského pôvodu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hans Kelsen**

Referencie
----------

1. ↑  Bröstl, A.: FRONTISTERION.Bratislava: Kalligram, 2009. str. 281 a nasl. ISBN 978-80-8101-179-5

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 75752
* BnF: 11909571x
* GND: 118561219
* ISNI: 0000000121266076
* LCCN: n50045680
* NK ČR: jn20000700878
* VIAF: 31998356
* WorldCat: lccn-n50045680
**(3393) Štúr** je planétka, ktorú objavil Milan Antal v skorých ranných hodinách dňa 28. novembra 1984 počas svojho pobytu na maďarskom observatóriu Piszkéstető. Je pomenovaná po Ľudovítovi Štúrovi.

Okolnosti objavu
----------------

Planétka sa v čase objavu nachádzala na hranici súhvezdí Orión (*Orion*) a Jednorožec (*Monoceros*), asi 4,6° východne od hviezdy {\displaystyle \mu } Ori (+4,4 mag). Mala zdanlivú fotografickú jasnosť +17,3 mag a bola 49. planétkou objavenou v druhej polovici novembra 1984.
Svedčí o tom aj jej predbežné označenie **1984 WY1**, ktoré dostala krátko po objave.

Planétka bola na tomto observatóriu pozorovaná (pravdepodobne M. Antalom) aj v ďalších 4 nociach a celkovo bolo zmeraných 13 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná ráno 4. decembra 1984.

Dráha
-----

Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 387 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 4,16 roku (1519 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 213 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 11 km.

Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 10514 vydanom dňa 26. marca 1986.

Pomenovanie
-----------

Planétka je pomenovaná po Ľudovítovi Štúrovi, vedúcej osobnosti národno-obrodeneckého hnutia Slovákov a autora gramatiky spisovnej slovenčiny.

Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 13608 vydanom dňa 25. septembra 1988 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Pozri aj
--------

* Zoznam planétok 3251-3500

Externé odkazy
--------------

* Dráha planétky (3393) Štúr v Slnečnej sústave (interaktívny 3D applet, Java)

  

*… | 3392 Setouchi | **3393 Štúr** | 3394 Banno | …*
**Victor-Lucien Tapié** (\* 24. júl 1900, Nantes – † 23. september 1974, Saint-Aubin-des-Châteaux) bol francúzsky historik, ktorý sa zaoberal strednou Európou a historickými udalosťami v Čechách.

Jeho otec pochádzal z juhu Francúzska z oblasti Armagnac a pôsobil ako profesor na strednej škole v Nantes. Matka bola vnučka botanika v Nantes.

Roku 1920 dosiahol na Sorbonne potrebnej kvalifikácie na vyučovanie na strednej škole. V čase, keď francúzska vláda a parížska univerzita zakladali francúzsky ústav v Prahe, bol medzi inými aj Tapié vyslaný do Čiech vyučovať francúzštinu. Jeho pobyt v Čechách naňho zapôsobil a mimo svojej školskej činnosti sa začal venovať českej histórii. Bližšie sa zoznámil s dielom Ernesta Denisa, s ktorým sa v Čechách aj stretol. Často sa stretával s českými historikmi Václavom Novotným a Josefom Pekařom a bol naplno rozhodnutý venovať svoju silu hlbšiemu poznaniu dejinných vzťahov Čiech a Francúzska. S týmto plánom sa roku 1921 vrátil na Sorbonnu. Roku 1922 obhájil vysokoškolský titul prácou na tému Henrich IV. a České krajiny.

Roku 1926 vydal v *Českom časopise historickom* (ktorého redaktorom bol J. Pekař) listy Karla st. zo Žerotína Ľudovítovi XIII. Roku 1934 získal podporu Rockefellerovej nadácie a vďaka ktorej sa naplno venoval bádateľskej činnosti.

Referencie
----------

1. ↑  *Dva listy Karla st. ze Žerotína králi francouzskému*, ČČH 32, 1926, s. 582–584.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Victor-Lucien Tapié**

Externé odkazy
--------------

* Zoznam prác v *Bibliografii dějin českých zemí* (Historický ústav AV ČR)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Victor-Lucien Tapié na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 111823
* BnF: 119260101
* GND: 131407740
* ISNI: 0000000110284957
* LCCN: n50008694
* NK ČR: jn19990008418
* VIAF: 66473956
* WorldCat: lccn-n50008694
**M270 Multiple Launch Rocket System** je americký samohybný obrnený salvový raketomet na pásovom podvozku. Americká armáda ho začala používať v roku 1980. Verzie M270A1 a M270B1 boli vyrábané v rokoch 1980 - 2003. Po ďalších zmenách na MLRS ho zakúpili armády Spojeného kráľovstva, Francúzska, Nemecka, Talianska, Holandska a Turecka.

Opis
----

Odpaľuje rakety zem-zem a taktické strely ATACMS. Niektoré z typov rakiet vystreľovaných z MLRS používajú bojovú hlavicu na princípe kazetovej munície, ktorá nad priestorom cieľa rozmetá väčšie množstvo výbušných náloží, podobne ako sovietsky raketomet BM-27. Raketomet obsahuje celkom 12 rakiet v dvoch blokoch po šiestich. Posádka zložená z vodiča, strelca a veliteľa môže bez nutnosti opustenia kabíny odpáliť všetkých 12 rakiet do 60 sekúnd.

Referencie
----------

1. ↑  MGM-140/-164/-168 ATACMS[nefunkčný odkaz], missilethreat.com (po anglicky)
2. 1 2  MLRS (Multiple Launch Rocket System), United States of America, army-technology.com, citované 16. 2. 2014 (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **M270 Multiple Launch Rocket System**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku M270 MLRS na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°08′43″S 37°44′42″V﻿ / ﻿48,14528°S 37,74500°V﻿ / 48.14528; 37.74500
**Avdijivka** (ukr. Авдіївка) je mesto v Doneckej oblasti na východe Ukrajiny, ležiace 15 kilometrov severne od oblastného mesta Doneck. Pred ruským vpádom na Ukrajinu mala približne 31 tisíc obyvateľov; začiatkom roka 2024 v meste ostávalo už len približne tisíc ľudí. Od začiatku invázie oň prebiehali ťažké boje medzi ruskou a ukrajinskou armádou, ktoré vo februári 2024 vyústili v obsadenie mesta Rusmi. Kvôli neustálemu ostreľovaniu a bojom je však takmer úplne zničené.

Obec vznikla v roku 1778 a jej obyvatelia sa zaoberali prevažne poľnohospodárstvom. Plodné černozeme v okolí priťahovali stále nových osadníkov. Názov dostala po svojom zakladateľovi, ktorý sa údajne volal *Avdij.*

Najväčším impulzom pre rozvoj osady sa stalo privedenie železnice na konci 19. storočia. Po tom, ako z ruskej občianskej vojny vyšli víťazne boľševici a Avdijivka bola začlenená do Ukrajinskej sovietskej socialistickej republiky v rámci ZSSR, sa v roku 1923 prvýkrát stala strediskom rajónu a v roku 1956 nakoniec získala štatút mesta. V roku 2014 ju nakrátko obsadili proruskí separatisti, no ukrajinskej armáde sa ju podarilo dobyť späť. Do ruskej invázie na Ukrajinu ležala priamo na zamrznutej frontovej línii, pričom dochádzalo k sporadickému obnoveniu bojov či ostreľovania. Ukrajina sa v tomto období snažila mesto čo najlepšie opevniť, aby ho v prípade obnovenia bojov dokázala čo najdlhšie udržať.

Naplno sa boje znova rozhoreli vo februári 2022 – ruská armáda sa odvtedy dlho neúspešne snažila mesto dostať pod svoju kontrolu. V októbri 2023 rozbehla mohutnú operáciu na obsadenie mesta, čo sa jej napokon o štyri mesiace neskôr podarilo. Spolu s bitkou o Bachmut išlo o jedno z najbrutálnejších stretnutí rusko-ukrajinskej vojny, ktoré si podľa odhadov vyžiadalo stratu 47-tisíc ruských a 8-tisíc ukrajinských vojakov.

Hospodárstvo mesta bolo postavené najmä na miestnej koksovej fabrike, ktorá bola najväčšia svojho druhu v Európe.

Referencie
----------

1. ↑  TA3, televízia. *Sú obkľúčení. Ruské jednotky útočia na mesto Avdijivka zo všetkých strán* [online]. ta3, 2023-11-24, [cit. 2024-02-08]. Dostupné online.
2. 1 2  BARAN, Michal. *Avdijivka padla, ukrajinskí vojaci sa stiahli* [online]. Správy RTVS, 2024-02-17, [cit. 2024-02-23]. Dostupné online.
3. 1 2   *Špatné zprávy z Avdijivky. Ukrajinci nemají munici, Rusové se už prostříleli do ulic | Aktuálně.cz* [online]. Aktuálně.cz - Víte, co se právě děje, 2024-02-07, [cit. 2024-02-08]. Dostupné online. (po česky)
4. 1 2  СТЕШЕНКО, М. М.. *Авдіївка*. Zväzok 1. [s.l.] : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України. Dostupné online. ISBN 978-966-02-2074-4. (Ukrainian)
5. ↑   *Авдіївка, Ясинуватський район, Донецька область » Історія міст і сіл Української РСР* [online]. [Cit. 2024-02-08]. Dostupné online. (po rusky)
6. 1 2  A.S, Petit Press. *Pevnosť, ktorá nemala nikdy padnúť. Rusi sa o Avdijivku usilovali desať rokov* [online]. svet.sme.sk, [cit. 2024-02-23]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Avdijivka**
Album Actually
***Actually*** je druhý štúdiový album anglického synth-popového dua Pet Shop Boys, ktorý vydali 7. septembra 1987 Parlophone v Spojenom kráľovstve a EMI Manhattan v Severnej Amerike. Počas roku 1988 Pet Shop Boys dokončili aj celovečerný film s názvom *It Couldn't Happen Here*. Vďaka piesňam tohto dua bol najznámejší tým, že obsahoval video k skladbe „Always on My Mind". *Actually* bol znovu vydaný v roku 2001 (rovnako ako väčšina doterajších albumov tohto dua) ako *Actually/Further Listening 1987–1988*.  Reedícia bola digitálne remastrovaná a obsahovala remixy od Pet Shop Boys a predtým nevydaný materiál z obdobia okolo pôvodného vydania albumu. Ďalšie vydanie nasledovalo 9. februára 2009 pod názvom *Actually: Remastered* , ktoré obsahovalo iba 10 skladieb z pôvodného vydania. V roku 2006 album Actually zaradil časopis *Q* do svojho zoznamu „40 najlepších albumov 80. rokov" na 22. miesto. V roku 2012 ho *časopis Slant Magazine* zaradil na 88. miesto v zozname „100 najlepších albumov 80. roky 20. storočia". V roku 2020 sa v časopise *Rolling Stone* umiestnil na 435. mieste v zozname „500 najlepších albumov všetkých čias".

Zoznam skladieb
---------------

1. "One More Chance" – 5:30
2. "What Have I Done to Deserve This?" – 4:18
3. "Shopping" – 3:37
4. "Rent" – 5:08
5. "Hit Music" – 4:44
6. "It Couldn't Happen Here" – 5:20
7. "It's a Sin"4:59
8. "I Want to Wake Up" – 5:08
9. "Heart" – 3:58
10. "King's Cross" – 5:10

Zostava
-------

### Pet Shop Boys

* Neil Tennant
* Chris Lowe

### Ďalší hudobníci

* Andy Richards – Fairlight a programovanie klávesnice
* Blue Weaver – Fairlight a programovanie klávesnice
* Gary Maughan – Fairlight a programovanie klávesnice
* Adrian Cook – Fairlight a programovanie klávesnice
* JJ Jeczalik – Fairlight a programovanie klávesnice
* Dusty Springfield – hosťovský spev
* Angelo Badalamenti – orchester

Pozri aj
--------

* Pet Shop Boys
* Please (1986)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Actually na anglickej Wikipédii.*
| 2S5 Giacint-S |
| --- |
| Samohybná húfnica 2S5 Giacint-S vystavená v parku PatriotSamohybná húfnica 2S5 Giacint-S vystavená v parku Patriot |
| **Základná charakteristika** |
| Posádka | 5 |
| Dĺžka | 8,95 m |
| Šírka | 3,25 m |
| Výška | 2,76 m |
| Hmotnosť | 27,5 t |
| **Pancierovanie a výzbroj** |
| Pancierovanie | 15mm |
| Hlavná zbraň | 152mm kanón 2A37 |
| Sekundárne zbrane | 7,62 mm guľomet PKT |
| **Pohon a pohyb** |
| Pohon | dieselový V-59 388 kW (520 koní) |
| Odpruženie |  |
| Max. rýchlosť | po ceste 62 km/h, v teréne 25 km/h |
| Pomer výkon/hmotnosť |  |
| Dojazd | 500 km |
| Priechodnosť |  |

**2S5 Giacint-S** je sovietska/ruská samohybná húfnica kalibru 152 mm. Je určená na ničenie veliteľských stanovíšť, opevnení a živej sily.

Vznik a vývoj
-------------

V roku 1965 schválilo ministerstvo obrany Sovietkeho zväzu program rozvoja delostreleckých systémov. Vtedajšie sovietske kanóny M-46, nasadené v delostreleckom súboji medzi Čínou a Taiwanom, sa ukázali ako nevyhovujúce.

V roku 1968 sa začali práce na vývoji novej samohybnej húfnice. Podvozok bol použitý z experimentálnej samohybnej húfnice SU-100P a ten bol vybavený 152 mm kanón 2A37 (postavený na základe kanóna z ťahanej húfnice 2A36 Giacint-B). 

Prvé samohybné húfnice 2S5 boli vyrobené v roku 1976. Sériová výroba bola spustená v roku 1977 a prebiehala až do roku 1993. Za 17 rokov bolo vyrobených až 2000 kusov 2S5.

Konštrukcia
-----------

Posádku húfnice tvorí 5 ľudí. Korba 2S5 je chránená ľahkým pancierovaním, ktoré dokáže odolať ručným palným zbraniam a črepinám granátov. Munícia sa nachádza vo vnútri a nabíjanie sa robí ručne. Húfnica vezie 30 kusov munície.

Samohybná húfnica 2S5 je vyzbrojená 152 mm kanónom 2A37 namontovaným v zadnej časti podvozku. Dosah konvenčnej vysokovýbušnej fragmentačnej strely OF-29 s hmotnosťou 46 kg je 28,4 km a munície s prídavným raketovým pohonom OF-9 až 33 km. Maximálna rýchlosť streľby je 5-6 rán za minútu.

Samohybná húfnica s hmotnosťou 27,5 tony má pomerne dobrú pohyblivosť. Na diaľnici môže dosiahnuť rýchlosť až 62 km/h, v teréne 25 km/h. Dojazd vozidla je 500 km.

Užívatelia
----------

* Bielorusko  Bielorusko
* Eritrea  Eritrea
* Rusko  Rusko
* Ukrajina  Ukrajina
* Uzbekistan  Uzbekistan

Referencie
----------

1. ↑   *152-мм армейская самоходная пушка 2С5 "Гиацинт-С" (объект 307)* [online]. vpk.name, [cit. 2024-01-25]. Dostupné online.
2. ↑   *152-мм армейская самоходная пушка 2С5 «Гиацинт-С»* [online]. kskdivniy.ru, [cit. 2024-01-25]. Dostupné online.
3. ↑   *Самоходная пушка Гиацинт-С 2С5 152 мм* [online]. old.gvtm.ru, [cit. 2024-01-25]. Dostupné online.
4. ↑  МОИСЕЕВ, Алексей. *Применение САУ 2С5 "Гиацинт" украинскими военными оказалось провальным* [online]. rg.ru, 2022-03-22, [cit. 2024-01-25]. Dostupné online.
**Wu-kche-sung Arena** (čín. 五棵松体育馆, pchin-jin: *Wǔkēsōng Tǐyùguǎn*) tiež známa ako **Cadillac Center** (čín. 凯迪拉克中心, pchin-jin: *Kǎidílākè Zhōngxīn*) je viacúčelová krytá aréna v Pekingu. Pôvodne bola postavená pre prípravné zápasy a finále letných olympijských hier v roku 2008. Stavba arény sa začala 29. marca 2005 a bola ukončená 11. januára 2008. 

Štadión má kapacitu 19 000 a rozprestiera sa na ploche 63 000 metrov štvorcových.

Aréna hostila niektoré zo zápasov ľadového hokeja v rámci zimných olympijských hier v roku 2022.

História
--------

Aréna vo februári 2007
Štadión postavila spoločnosť "Beijing Wukesong Cultural & Sports Co. Ltd." ktorej piatimi akcionármi sú Zhongguancun CENCONS Group, Haidian State-owned Assets Investment Co. Ltd, Beijing Urban Construction Group Co. Ltd, Beijing Urban Construction Co. Ltd a Tianhong Group. Po olympijských hrách sa centrum stalo dôležitou súčasťou dedičstva olympijských hier v Pekingu a umožnilo občanom využívať kultúrne, športové, rekreačné, rekreačné a komerčné aktivity. Bol to rozsiahly komplexný projekt, v Pekingu, vzácny v integrácii kultúrnych, športových a komerčných účelov s rozsiahlymi záhradami a zelenými plochami.

Dňa 6. januára 2011 MasterCard Worldwide, rival olympijského sponzora Visa, oznámil získanie práv na pomenovanie centra. S účinnosťou od 21. januára 2011 bola premenovaná aréna na MasterCard Center. Takmer o päť rokov neskôr, 16. decembra 2015, LeTV Sports oznámila, že získala práva na pomenovanie arény. Aréna bola oficiálne premenovaná na LeSports Center 1. januára 2016. Okrem toho LeSports prisľúbil poskytovanie balíka intelektuálnych služieb v aréne aj mimo nej. Po zatvorení LeTV Sports bola aréna nakrátko pomenovaná na Huaxi Live. Od septembra 2017 vlastní práva na pomenovanie arény divízia Cadillac spoločnosti General Motors.

Dňa 14. decembra 2015 Kontinentálna hokejová liga (KHL) oznámila, že jej expanzívny tím z Pekingu bude hrať v aréne. Dňa 5. septembra 2016 strelil obranca Kunlun Red Star Anssi Salmela prvý gól v prvom hokejovom zápase, v aréne a prvý domáci gól Kunlunu v KHL. Červená hviezda vyhrala zápas 6-3.

V roku 2017 sa zápasu hviezd Čínskej basketbalovej asociácie v LeSports Centre zúčastnilo 18 000 ľudí.

Referencie
----------

1. ↑   *Sportovní centrum Wu-kche-sung* [online]. idnes.cz. Dostupné online.
2. ↑   *Wukesong Arena to showcase the "best ice" at Beijing 2022, American ice-maker claims* [online]. Insidethegames.biz. Dostupné online.
3. ↑   *LeTV Sports to Name Beijing Wukesong Arena* [online]. CRIENGLISH.com, [cit. 2022-02-10]. Dostupné online. Archivované 2015-12-23 z originálu.
4. ↑   *Wukesong Arena Newly Renamed as "Huaxi Live" as LeTV's Financial Woes Continue* [online]. thebeijinger.com. Dostupné online.
5. ↑   *Cadillac Named Title Sponsor of Wukesong Arena in Beijing* [online]. media.gm.com. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Wu-kche-sung Arena**
**Prokúra** je špeciálny typ zastúpenia na základe plnej moci.

Prokurista (t. j. splnomocnený na základe plnej moci) je oprávnený konať za podnikateľa vo všetkých úkonoch týkajúcich sa prevádzky podniku. Dokonca aj v takých právnych úkonoch, pri ktorých sa vyžaduje zvláštna plná moc (napríklad na zastupovanie pred súdom). Prokúra je obmedzená do tej miery, že prokurista môže robiť právne úkony týkajúce sa len prevádzky podniku. Úkon, ako je predaj samotného podniku, určite nie je úkonom týkajúcim sa prevádzky podniku, išlo by o prekročenie plnomocenstva vyplývajúceho z prokúry. Prokúra tiež nezahŕňa oprávnenie na scudzovanie (napríklad predaj nehnuteľnosti) a zaťažovanie nehnuteľností (napríklad založenie nehnuteľnosti), pokiaľ v nej nie je toto oprávnenie výslovne uvedené. 

Ak bol rozsah oprávnenia prokuristu obmedzený internými pokynmi podnikateľa (interné pokyny môžu vyplývať buď všeobecne zo stanov spoločnosti, alebo podnikateľ individuálne zakáže prokuristovi urobiť nejaký úkon), nemá to vplyv na právne úkony vykonané prokuristom s tretími osobami. Týmito právnymi úkonmi prokurista platne zaviazal podnikateľa, za ktorého koná. Z prekročenia oprávnenia prokuristom je možné vyvodiť len zodpovednosť prokuristu voči podnikateľovi. 

Prokuristom môže byť len fyzická osoba. Prokúru je možné udeliť aj viacerým osobám. Priamo v prokúre je potrebné vymedziť, či každý prokurista koná samostatne, alebo či je potrebný súhlas všetkých (resp. súhlas aspoň dvoch z nich). Prokurista sa pri vykonávaní písomných úkonov, podpisuje tak, že k obchodnému menu podnikateľa pripojí dodatok, ktorý označuje prokúru (napríklad „prokurista") a svoj podpis.

Vznik
-----

Prokurista môže vykonávať právne úkony za podnikateľa až zápisom prokúry do obchodného registra. Zákon stanovuje, že návrh musí obsahovať meno a bydlisko prokuristu a spôsob, akým sa za podnikateľa podpisuje. Ak bola prokúra udelená viacerým osobám, musí návrh obsahovať aj určenie, či prokurista koná samostatne alebo je potrebný súhlas viacerých prokuristov.

Zánik
-----

Vzhľadom na to, že zákon neupravuje podmienky zániku prokúry, bude sa táto otázka posudzovať podľa OZ. Prokúra zaniká najmä odvolaním prokuristu, prokuristovou výpoveďou alebo smrťou prokuristu. Výmaz prokúry z obchodného registra nie je teda podmienkou zániku prokúry. Ak bol prokurista odvolaný, ale výmaz prokuristu z obchodného registra ešte nebol vykonaný, bude podnikateľ zaviazaný z konania prokuristu s treťou osobou. Zaviazaný nebude, ak podnikateľ preukáže, že tretia osoba o odvolaní vedela.
***Malá encyklopédia filmu : zahraničná tvorba*** je jednozväzková špecializovaná encyklopédia zaoberajúca sa svetovou kinematografiou (okrem českej a slovenskej kinematografie), ktorá bola vytvorená kolektívom autorov pod vedením Richarda Blecha a publikovaná Vydavateľstvom Obzor v roku 1974 ako súčasť populárnonáučnej edície *Malé encyklopédie*. S výnimkou *Malého filmového slovníka* (1948) od Františka Gürtlera ide o prvú česko-slovenskú encyklopédiu o filmovom umení.

Encyklopédiu autorsky pripravili Richard Blech, Jaroslav Brož, Myrtil Frida, Ivo Hepner, Marián Jurík, Zdeněk Šmejkal a Štefan Vraštiak, recenzovali ju Ladislav Lajcha, Peter Mihálik a Ernest Štric. Vzhľadom na to, že vznikala v období komunistického režimu a najmä počas normalizácie, autori kládli *„dôraz predovšetkým na históriu socialistických kinematografií"* a texty sa nezaobišli bez niektorých interpretácií cez prizmu ideologizovaného marxizmu-leninizmu. Cenzúra režimu sa prejavila aj počas procesu vydávania knihy, keď *„bolo už počas tlače násilne vyňatých vyše 100 strán textu o českej a slovenskej kinematografii,"* čo bolo v predslove maskované argumentom, že *„ešte chýba dôkladný výskum histórie českej a slovenskej kinematografie, jej parciálne i súhrnné spracovanie"*.

Encyklopédia obsahuje heslá osobností (režisérov, scenáristov, hercov, kameramanov, skladateľov, tvorcov animovaných filmov, vynálezcov filmovej techniky), jednotlivých kinematografií (napr. americký film, arabský film, sovietsky film) so stručným historickým prehľadom od vzniku po rok 1972, najdôležitejších pojmov z oblasti teórie filmu a tiež heslá 200 vybraných filmových diel, ktoré reprezentujú rôzne filmové žánre a smery svetovej kinematografie. Heslár je doplnený čiernobielymi fotografiami. Prílohu tvorí prehľad významných medzinárodných filmových festivalov (Benátky, Cannes, Karlove Vary, Locarno, Moskva, San Sebastian) s uvedením víťazných filmov, zoznam držiteľov Cien Akadémie (Oscarov) za vybrané kategórie (osobitná cena, najlepší cudzojazyčný film, mužské a ženské herecké výkony, najlepší anglo-americký film, epizódne úlohy, réžia), vybraných filmových adaptácií literárnych diel a zoznam filmových škôl. Na konci publikácie sa nachádza register filmových diel.

Referencie
----------

1. ↑  *Malá encyklopédia filmu*, s. 4
2. 1 2  Predslov. In: *Malá encyklopédia filmu*, s. 7
3. ↑  Predhovor. In: *Encyklopédia filmu*, s. 7
4. ↑  Predslov. In: *Malá encyklopédia filmu*, s. 6
5. ↑  *Malá encyklopédia filmu*, s. 651-802

Použitá literatúra
------------------

* Blech, Richard, ed. (1974), *Malá encyklopédia filmu* (1. vyd.), Bratislava: Vydavateľstvo Obzor
* Blech, Richard, ed. (1993), *Encyklopédia filmu* (1. vyd.), Bratislava: Vydavateľstvo Obzor, ISBN  80-215-0219-3
**Kyselina propán-1,2,3-trikarboxylová** je trikarboxylová kyselina. Táto látka inhibuje enzým akonitázu, takže narúša priebeh Krebsovho cyklu.

Estery kyseliny propán-1,2,3-trikarboxylovej sa nachádzajú v prírodných látkach, napríklad mykotoxínoch fumonizínoch B1 a B2 a AAL toxíne TA. Takisto sa nachádza v makrocyklických inhibítoroch Ras farnezyl-proteíntransferázy (FPTázy), napríklad v kyseline aktinoplanovej.

Kyselinu propán-1,2,3-trikarboxylovú možno syntetizovať z kyseliny fumarovej v dvoch krokoch.

Mechanizmus inhibície akonitázy
-------------------------------

Kyselina propán-1,2,3-trikarboxylová je kompetitívny inhibítor akonitázy. Akonitáza normálne katalyzuje premenu kyseliny citrónovej na kyselinu izocitrónovú, pričom ako medziprodukt vzniká kyselina akonitová. Kyselina propán-1,2,3-trikarboxylová sa veľmi podobá na tieto substráty akonitázy, len jej chýba hydroxylová skupina. Táto hydroxylová skupina je však nutná na to, aby mohla prebehnúť premena citrátu na izocitrát, takže enzým túto reakciu na kyseline propán-1,2,3-trikarboxylovej nemôže katalyzovať. 

* Kyselina citrónová Kyselina citrónová
* Kyselina akonitová Kyselina akonitová
* Kyselina izocitrónová Kyselina izocitrónová

Referencie
----------

1. 1 2   Production of tricarballylic acid by rumen microorganisms and its potential toxicity in ruminant tissue metabolism. *British Journal of Nutrition*, 1986, s. 153–62. DOI: 10.1079/BJN19860095. PMID 3676191.
2. ↑   *Organic Syntheses Procedure* [online]. www.orgsyn.org, [cit. 2022-11-15]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Propane-1,2,3-tricarboxylic acid na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Trikarboxylové kyseliny |
| --- |
| 
* Kyselina propán-1,2,3-trikarboxylová (C3H3(COOH)3)
* Kyselina citrónová (C3H4(OH)(COOH)3)
* Kyselina izocitrónová (CH2(OH)CH2C(COOH)3)
* Kyselina akonitová (C(OH)=C2H3(COOH)3)
* Kyselina 1,2,3-benzéntrikarboxylová (C6H3(COOH)3)
* Kyselina 1,2,4-benzéntrikarboxylová (C6H3(COOH)3)
* Kyselina 1,3,5-benzéntrikarboxylová (C6H3(COOH)3)

 |
**Roman Pomajbo** (\* 26. apríl 1969, Ilava, ČSSR, dnes Slovensko) je slovenský herec a humorista.

Narodil sa v Ilave, ale vyrastal v Bratislave. Absolvoval Ľudovú školu umenia – dramatický odbor. Vyštudoval hudobno-dramatický odbor na Štátnom konzervatóriu v Brne a herectvo na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Po absolvovaní štúdia bol v angažmán v divadlách v Nitre a v Trnave. Hosťoval takmer na všetkých bratislavských divadelných scénách: SND, NS, Astorka, Korzo 90, Štúdio L+S a v pražských divadlách: Národní divadlo, Divadlo na Prádle, Divadle na Fidlovačke a divadlo Kalich.

V súčasnosti účinkuje v bratislavskom divadle GUnaGU a Wüstenrot. Divákom sa dostal do povedomia vďaka humoristickej relácii Slovenskej televízie *S.O.S.* Mohli ste ho vidieť aj v programoch *CRN-CRN*, *Koleso šťastia* a *Niečo za niečo*. V televízii Markíza vystupoval v populárnej relácii *Partička*. V ČT moderoval súťaž *Pretty woman ČR a SR* a účinkoval v zábavnej relácii *Na palmě*. Nakrútil aj niekoľko filmov, TV inscenácii, rozhlasových hier či dabingov.

V súčasnosti hrá v zábavnej relácii *Kredenc* a objavil sa aj v seriáli *Horná Dolná*. Poznávacím znamením je nekontrolovateľný smiech v určitých situáciách. Napríklad v relácii Partička.

Filmografia
-----------

* 1989: *Obyčajný špás* (Dušan)
* 1995: *Hazard* (Milan)
* 2004: *S.O.S.*
* 2007: *Kvaska*
* 2009: *Partička*
* 2010: *Tacho*
* 2010: *Skákal pes cez plot*
* 2013: *Haló*
* 2014: *Kredenc*
* 2015: *Horná Dolná*
* 2017: *Spievankovo a kráľovná Harmónia* réžia: Diana Novotná, účinkovanie: Mária Podhradská (Spievanka), Richard Čanaky (Zahrajko), Roman Pomajbo (Kocúr - kominár), Dominika Richterová (Ježica Evelína), Michal Hudák (Krtko), Ivan Vojtek (Slimák Kubo), Karol Čálik (Čmeliak), Lenka Košická (Čmeliacica), Majo Labuda (Basový kľúč - hlavný radca), Ady Hajdu (Husľový kľúč - radca), Štefan Skrúcaný, Mária Kachutová, Lucia Vráblicová, Anikó Vargová, Vladislav Plevčík, Silvia Donová.
* 2019: *Ženská na vrchole*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Roman Pomajbo**

Referencie
----------

1. ↑  Film: Spievankovo a kráľovná Harmónia, itafilm.sk
2. ↑  Filmový muzikál SPIEVANKOVO a kráľovná Harmónia má vonku prvý trailer!, mamaaja.sk
3. ↑   *Zo Spievankova bude televízna rozprávka. Prinesie ju RTVS, medialne.etrend.sk* [online]. [Cit. 2017-10-13]. Dostupné online. Archivované 2017-10-13 z originálu.
Rodný dom Karla Hašlera na Zlíchove
**Karel Hašler** (\* 31. október 1879, Zlíchov – † 22. december 1941, Mauthausen) bol český pesničkár, herec, textár, skladateľ, spisovateľ, dramatik a režisér.

Bol synom kováča (neskôr sa otec stal sklárom). Od roku 1897 hral v smíchovskom divadle Pavla Švandu. Po krátkej dobe odišiel (peši) hrať do mesta Tábor, neskôr sa ale vrátil do Prahy. Potom hral v Národnom divadle v Brne a v divadle v Ľubľani, kde účinkoval v činohre aj v opere. V roku 1903 bol prijatý do Národného divadla v Prahe.

Oženil sa so sestrou klaviristu a hudobného skladateľa Rudolfa Frimla. V roku 1916 ho prepustili z Národného divadla. Začal sa (ale už aj pred tým) živiť svojimi piesňami. Počas I. svetovej vojny absolvoval turné po Česku a vystupoval v Prahe. V roku 1919 otvoril vlastné hudobné vydavateľstvo. Vystupoval často vo varieté na Vinohradoch. 

Počas 2. svetovej vojny aj napriek zákazu spieval vlastenecké piesne. Na začiatku roku 1941 ho prvýkrát zatklo gestapo, prepustili ho, v auguste ho ale zatkli znova. V decembri v tom istom roku zomrel v koncentračnom tábore Mauthausen-Gusen.

Po Hašlerovi je pomenovaný asteroid 37939 Hašler, 1998 HA.

Najznámejšie piesne, výber
--------------------------

* „Hoši od Zborova"
* „Po starých zámeckých schodech"
* „Pětatřicátníci"
* „Ta naše písnička česká"

Literatúra
----------

* Rudolf Deyl: *Písničkář Karel Hašler*, Panton, 1968, 1. vydanie
* Rudolf Deyl: *Písničkář Karel Hašler*, XYZ, 2007, ISBN 978-80-87021-84-2, 2. vydanie

Referencie
----------

1. ↑   *(37939) Hašler* [online]. [Cit. 2008-05-26]. Dostupné online. Archivované 2008-02-05 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karel Hašler**

Externé odkazy
--------------

* Karel Hašler v Internet Movie Database (po anglicky)
* Karel Hašler v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Karel Hašler v Kinoboxe
* Novinové články

Autoritné údaje: * abART: 14963
* BnF: 13895022b
* GND: 119313804
* ISNI: 0000000117545865
* LCCN: n94030841
* NK ČR: jk01040136
* VIAF: 29718198
* WorldCat: lccn-n94030841
Súradnice: Hviezdna mapa 12h 56m 44s; 21° 40′ 59″

**Čiernooká galaxia** (iné názvy: **galaxia Čierne oko, Messier 64, M 64, NGC 4826**) je špirálová galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky objavená v roku 1779. So svojím priemerom 160 000 ly a absolútnou jasnosťou -22,3 mag je druhou najväčšou galaxiou v Messierovom katalógu. 

Čiernooká galaxia sa nazýva podľa tmavej oblasti na sever od stredu galaxie, ktorú však nemôžeme vidieť ďalekohľadom s menším priemerom objektívu ako 25 cm. Táto tmavá oblasť je v skutočnosti rozsiahly komplex tmavých hmlovín, ktoré zacláňajú hviezdy v špirálových ramenách. Dodávajú galaxii vzhľad privretého oka a najlepšie sa ukážu na fotografických snímkach. M 64 je zdroj röntgenového, infračerveného a rádiového žiarenia. 

Zvláštnosťou tejto galaxie je jej rotácia. Vnútorná časť rotuje opačným smerom než vonkajšia. Je to následok splynutia dvoch galaxií s opačnou rotáciou, pričom si obe galaxie svoju pôvodnú rotáciu zachovali. To je vzácny úkaz – doteraz sú známe len tri takéto galaxie. 

Čiernooká galaxia sa premieta do kopy galaxií Coma, ale v skutočnosti patrí do Kopy galaxií Virgo v súhvezdí Panny. Aj keď sa údaje o jej vzdialenosti značne rozchádzajú (20 – 40 mil. Ly), je v každom prípade oveľa bližšie než kopa. Galaxia M 64 je veľmi mohutný systém vo vzdialenosti najmenej 12 miliónov svetelných rokov.

Pozri aj
--------

* Zoznam Messierových objektov
* Zoznam NGC objektov
* Zoznam IC objektov

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Vlasy Bereniky, s. 102 – 103.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čiernooká galaxia**

| * z
* d
* u
Objekty Messierovho katalógu |
| --- |
| Zoznam | 
* M1
* M2
* M3
* M4
* M5
* M6
* M7
* M8
* M9
* M10
* M11
* M12
* M13
* M14
* M15
* M16
* M17
* M18
* M19
* M20
* M21
* M22
* M23
* M24
* M25
* M26
* M27
* M28
* M29
* M30
* M31
* M32
* M33
* M34
* M35
* M36
* M37
* M38
* M39
* M40
* M41
* M42
* M43
* M44
* M45
* M46
* M47
* M48
* M49
* M50
* M51
* M52
* M53
* M54
* M55
* M56
* M57
* M58
* M59
* M60
* M61
* M62
* M63
* M64
* M65
* M66
* M67
* M68
* M69
* M70
* M71
* M72
* M73
* M74
* M75
* M76
* M77
* M78
* M79
* M80
* M81
* M82
* M83
* M84
* M85
* M86
* M87
* M88
* M89
* M90
* M91
* M92
* M93
* M94
* M95
* M96
* M97
* M98
* M99
* M100
* M101
* M102
* M103
* M104
* M105
* M106
* M107
* M108
* M109
* M110

 |
| 
* Messierov katalóg
* Galaxia
* Hmlovina
* Hviezdokopa
* Súhvezdie

 |
**Architektonický sloh** je súhrn určitých spoločných zameraní v architektúre. Ide o väzbu určitých spoločných znakov, typickým budovaním určitých stavebných druhov, budovaním určitých priestorov alebo charakteristickým zlučovaním hmôt, tvarovaním a väzbou tvarov, využitím stavebnej hmoty a konštrukcie, vytvorením jednotného vyhradeného prúdu, ktorý je charakteristický pre určité obdobie vývoja architektúry a ktorý nastáva v podmienečnosti radom rôznych okolností a v mnohonásobnej viazanosti miestnej a časovej, kde význačnú úlohu hrá vývojový stupeň výroby, vývoj spoločnosti, celý spôsob života a osobitým psychickým cítením, 3 rôznymi zvyklosťami, názorov a ideológií. 

Architektonický sloh sa stal výrazom určitého miesta, určitej doby a tým aj určitej spoločnosti. Preto sa dá celé architektonické dedičstvo rozdeliť do skupín, z ktorých sa každá po architektonickej stránke prejavuje výraznými znakmi víz architektonických slohov.

Základné delenie
----------------

Sú odrazom vývoja spoločnosti a nimi je v určitom zmysle odrazená celá architektonická tvorba jednotlivých období. 
Zhruba možno architektonické slohy rozdeliť podľa tzv. kultúr, 

* kultúry východné, ktoré sa vyvíjali a prejavovali predovšetkým na východ od stredozemného mora (Egypt, Mezopotámia, Chetiti, Peržania)
* kultúry stredozemného mora (Egejská kultúra, Byzancia, Rím)
* kultúry západnej Európy (Francúzsko - románsky a gotický sloh, Taliansko – renesancia)
* kultúry ďalekého východu (India, Čína, Japonsko) a pôvodné kultúry americké (Inkovia, Mayovia, Nahoa, Aztékovia).

Použitá literatúra
------------------

* Dudák V. a kolektív, *Encyklopédie Svetové architektury: Od menhiru k dekonstruktivismus Díl.1, A-K*, Baset, Praha 2000, ISBN 80-86223-90-6
* Syrový B. *Studijní slovníček architektonický*, Státní nakladatelství technické literatury, Praha 1954

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Architektonický portálUmelecký portál |

* Architektonické tvaroslovie
**Richard Michael Mullan** (\* 10. september 1943, Wichita Falls, Texas, USA) je americký dôstojník, skúšobný pilot a astronaut, ktorý letel trikrát do vesmíru.

Životopis
---------

Titul inžiniera letectva získal v roku 1975 na technologickom inštitúte vojenského letectva a stal sa z neho skúšobný pilot. Oženil sa a má tri deti. V roku 1978 bol prijatý, vtedy v hodnosti kapitána vojenského letectva, do NASA medzi kandidátov na post astronauta – pilota v Johnsonom vesmírnom stredisku..

Lety do vesmíru
---------------

Prvý let Mullan absolvoval na palube raketoplánu Discovery na konci leta roku 1984. Išlo o misiu STS-41-D, v COSPAR označenú 1984-093A, na palube bolo celkom 6 astronautov. Počas letu vypustili tri satelity. Štartovali z rampy 39 na Vesmírnom stredisku Johna F. Kennedyho, pristáli v Kalifornii na leteckej základni Edwards

Druhý let absolvoval po štvorročnej pauze, v decembri 1988. Bola to štvordenná misia STS-27, podľa COSPAR 1988-106a, s raketoplán Atlantis. Bol to let utajovaný, so špionážnym satelitom Lacrosse a preto jeho posádku tvorila len pätica dôstojníkov americkej armády. Mullan bol vtedy plukovníkom.

Tretíkrát a naposledy letel v roku 1990. Posádka Atlantisu bola opäť päťčlenná, šesťdňová misia mala označenie STS-36, podľa COSPAR 1990-019A. Aj tentokrát išlo o vojenskú misiu s vypustením špionážnej družice.

* STS-41-D Discovery štart 30. august 1984, pristátie 5. septembra 1984
* STS-27 Atlantis, štart 2. december 1988, pristátie 6. december 1988
* STS-36 Atlantis, štart 28. február 1990, pristátie 4. marec 1990

Referencie
----------

1. ↑  CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. Praha : Práca, 1982. Kapitola Američtí astronauti-kandidáti vybraní v USA v roce 1978, s. 460. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Richard Michael Mullane**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Na webe Space40
* Misia STS-41-D
* Misia STS-27
* Misia STS-36

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Richard Mullane na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * GND: 132268612
* ISNI: 0000000114688449
* LCCN: n94043508
* VIAF: 9118151778242018130005
* WorldCat: lccn-n94043508
Záhradné **vodné plochy** – patria sem jazierka, potôčiky, vodné nádrže, vodopády, kaskády, vodomety, vodotrysky a bazény.

Jazierka, potôčiky a vodné nádrže
---------------------------------

Dodávajú záhrade osobitý ráz. Voda pôsobí blahodarne, preto ju často pridávame do kompozície záhrady. Minimálne hĺba jazierok je 300 mm (môžeme ju opticky zväčšiť natrením dna na čierno). Obruba musí byť vyššia minimálne o 50 mm. Dno vodnej plochy izolujeme použitím geotextílie, lepenky a asfaltového náteru. V jazierkach môžu byť nášlapné kamene, ktoré umožňujú osadzovanie vodných rastlín. Jazierko musí obsahovať výpustné odpadové potrubie, a ak budú v jazierku živé organizmy, je potrebné zabezpečiť okysličovanie.

Vodopády, kaskády a vodomety
----------------------------

Navrhujú sa samostatne pre jedno jazierko alebo sústavu jazierok. Navrhujú sa pre malý prietok vody s použitím čerpadla. V zimných mesiacoch sa odporúča vodu vypustiť.

Ekologická vodná nádrž
----------------------

Je viacúčelová vodná plocha určená na kúpanie, chov okrasných rýb a vodné rastliny. Jednotlivé zóny nádrže sú spojené do jednej plochy, ale pod hladinou sú rozdelené na plytkú a hlbšiu zónu.

Bazény
------

Bazény sa stavajú kvôli kúpaniu a plávaniu. Situovanie bazéna je na chránenom slnečnom mieste v blízkosti domu. Okolie bazéna musí byť dostatočne priestranné, aby umožňovalo slnenie a malo by byť chránené pred cudzími pohľadmi (napríklad živým plotom). Materiál používame – železobetón, plast alebo bazénovú fóliu.