***La Esperantisto***, neskôr len ***Esperantisto*** bol prvý časopis v esperante. Ako mesačník vychádzal v rokoch 1889 až 1895. Redaktorom bol Ludwik Lejzer Zamenhof, zakladateľ esperanta, ktorý písal aj väčšinu textov. Vydavateľom bol Christian Schmidt, predseda Klubu medzinárodného jazyka v Norimbergu a neskôr Wilhelm Heinrich Trompeter ako aj samotný Zamenhof.

Dejiny
------

Prvé vydanie časopisu vyšlo 1. septembra 1889 v Norimbergu kde boli vtedy podľa *Adresára osôb* vydanom Zamenhofom registrovaní dvaja esperantisti. V roku 1891 vydávanie prevzal a časopis z finančných problémov zachránil Wilhelm Heinrich Trompeter, ktorý dal Zemenhofovi stomarkový mesačný plat a Schmidt pokračoval ako zástupca pred bavorskou vládou. V roku 1892 sa názov časopisu skrátil na *Esperantisto*. V roku 1894 Zamenhof v časopise vydal reformu jazyka, ale tá nebola odhlasovaná členmi esperantského zväzu, ktorými vtedy boli všetci predplatitelia časopisu. Trompeter z projektu odišiel ku koncu roku 1894 a Zemenhof sa stal vydavateľom. Po dohode s redakciou ruského časopisu *Posrednik* jej umožnil vydávať rubriku v *Esperantisto*. Tolstojova esej "Rozvaha, alebo viera" však zapríčila zákaz *Esperantisto* v Rusku a stratu neutrality časopisu. Aj keď bol po zásahu Tolstoja zákaz zrušený Zamenhof po májovo-júnovom čísle v roku 1895 v časopise nepokračoval.

Obsah
-----

Prvé vydanie začalo úvodom *Prospekto* kde Zamenhof sľúbil časopis vydávať vždy k 1. dňu mesiaca. Ďalšie štyri strana zabrala Zamenhofova esej *Esperanto a volapük*. Po roku 1891 sa časopis stal zaujímavejším a z 8 sa obsah rozšíril na 16 strán. Zamenhof vydával preklady na pokračovanie, napríklad *Morskú pannu* od Andersena. Zamenhof v časopise publikoval aj *Lingvaj respondoj*, jazykové odpovede. Zamenhof odpovedal ohľadne gramatiky a syntaxu esperanta.

Predplatitelia
--------------

Predplatitelia časopisu pochádzali väčšinou z Ruska. V roku 1893 bol z Petrohradu registrovaných 87 predplatiteľov. V roku 1892 bolo 544 predplatiteľov z 12 krajín, o rok neskôr počet dosiahol maximum, 889.

Dopad
-----

Podľa Korženkova: „*[časopis] umožnil čitateľom oboznámiť sa s činnosťou esperantistov v iných krajinách, čítať pravidelný adresár nových esperantistov, vymieňať si skúsenosti, diskutovať o jazykových probblémoch. Časopis sa stal zárodkom esperantského "národa"... Zamenhofova práca vo vtedajšom jedinom esperantskom časopise pomohla jazyku bez tradície, aby sa stal stabilným a jednotým. Jazyk dostal svoj vlastný štýl a pravopis, svoje prvé skratky. Literárne texty uverejnené v časopise, ktoré napísal, alebo preložil Zamenhof sa potom stali základom diela Fundamenta Krestomanio (základná čítanka).*"

Referencie
----------

1. ↑  DETLEV, Blanke. *International Planned Languages: Essays on Interlinguistics and Esperantology*. Ed. Fiedler, Sabine a Humphrey Tonkin. New York : Mondial, 2018. Dostupné online. ISBN 9781595693778. S. 141.
2. ↑   *La Esperantisto* [online]. Österreichische Nationalbibliothek, [cit. 2020-04-11]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4  KORŽENKOV, Alexander. *Život Zamenhofa*. Preklad Ian M. Richmond, Pavol Petrík. Partizánske : ESPERO, 2011. ISBN 978-80-89366-12-5. Kapitola Rodí sa Esperanto, s. 26-29.
4. 1 2  KORŽENKOV, Alexander. *Život Zamenhofa*. Preklad Ian M. Richmond, Pavol Petrík. Partizánske : ESPERO, 2011. ISBN 978-80-89366-12-5. Kapitola Rodí sa Esperanto, s. 25.
5. ↑  TONKIN, Humphrey. *Esperanto, Interlinguistics, and Planned Language*. Ed. Tonkin, Humphrey. [s.l.] : University Press of America, 1997. Dostupné online. ISBN 9780761808473. Kapitola One Hundred Years of Esperanto: A Survey, s. 83.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **La Esperantisto**