**Diimid** alebo **diazén**[chýba zdroj] patrí medzi zlúčeniny dusíka. Existuje v dvoch geometrických izoméroch, *E* (*trans*) a *Z* (*cis*). Jeho organické deriváty sa označujú ako diazény, ktorých typickým príkladom je azobenzén.

Syntéza a rozklad
-----------------

Tradičný spôsob príprady diimidu spočíva v oxidácii hydrazínu na vzduchu alebo peroxidom vodíka.

Alternatívne je možné ho získať rozkladom dietylazodikarboxylátu či azodikarbonamidu (približná reakcia):

(NCOOH)2 → (NH)2 + 2 CO2
Aktuálne sa diimid vyrába tepelným rozkladom 2,4,5-triizopropylbenzénsulfonylhydrazidu.

Keďže je nestabilný, diimid sa zvyčajne vytvára *in situ* (priamo na mieste použitia). V procese vzniká zmes *Z* (*cis*) a *E (trans)* izomérov. Oba izoméry sú nestabilné a pomaly sa premieňajú jeden na druhý. *E* izomér je stabilnejší, ale *Z* izomér je ten, ktorý reaguje s nenasýtenými substrátmi, takže rovnováha sa posúva smerom k *Z* izoméru podľa Le Chatelierovho princípu. V niektorých procesoch sa používajú karboxylové kyseliny, ktoré katalyzujú *cis-trans* izomerizáciu.

Diimid sa ľahko rozkladá. Aj pri nízkych replotách podlieha stabilnejší *E* izomér rôznym disproporcionačným reakciám. Hlavnou z nich je rozklad na hydrazín a plynný dusík:

2 HN=NH → H2N–NH2 + N2
Pri použití diimidu ako reakčného činidla je kvôli tejto reakcii zvačajne nutné veľký nadbytok diimidu.

Použitie v organickej syntéze
-----------------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Redukcia diimidom*
Diimid je niekedy užitočným redukčným činidlom v organickej syntéze. Diimid hydrogenuje alkény a alkíny, pričom ide o selektívnu *syn* adíciu (adícia oboch vodíkov z tej istej strany dvojitej väzby), takže má rovnakú stereoselektivitu ako *syn* adícia vodíka katalyzovaná kovmi. Jediný vedľajší produkt reakcie je plynný dusík. Aj keď táto metóda je trochu ťažkopádna, pri použití diimidu nie je nutný vysoký tlak alebo plynný vodík a kovový katalyzátor, ktoré môžu byť drahé. Reakčný mechanizmus hydrogenácie zahŕňa šesťuhlíkatý C2H2N2 tranzitný stav:

Ako činidlo v tejto reakcii možno použiť len *Z (cis)* izomér. *E (trans)* izomér nemá správne umiestnené vodíkové atómy, takže nie je možné ho použiť.

### Selektivita

Použitie diimidu je výhodné, pretože selektívne redukuje alkény a alkíny a je nereaktívny s mnohými funkčnými skupinami, ktoré by sa inak mohli redukovať. Peroxidy, alkylhalogenidy a tioly sú diimidom tolerované (sú voči nemu inertné), ale tieto skupiny by sa v katalýze kovmi rozložili. Diimid ako činidlo preferenčne redukuje alkíny a stéricky dostupné či napnuté alkény na príslušné alkény a alkány.

Príbuzné zlúčeniny
------------------

Je spočítané, že dikatión HNNH2+ má najsilnejšiu známu chemickú väzbu. Tento ión predstavuje dvakrát protónovanú molekulu dusíka. Realtívny poriadok sily väzby (RBSO) je 3,38. FNNH2+ a FNNF2+ majú o niečo slabšie väzby.

Poznámky
--------

1. ↑  Názov diazén pochádza zo systémového názvoslovia, keďže diimid pochádza z dvoch molekúl (di-) NH3 (azán) s dvojitou väzbou (-én). Aktuálne však nebol dohľadaný slovenský zdroj s týmto názvom, preto je daná stránka presmerovaná na azozlúčeniny podľa adekvátneho dohľadaného zdroja.

Referencie
----------

1. ↑   *Predmet a objekty štúdia anorganickej chémie* [online]. [Cit. 2022-08-19]. Dostupné online.
2. ↑  SKALKOVÁ, Petra. *ORGANICKÁ CHÉMIA - Pracovný zošit* [online]. [Cit. 2022-08-19]. Dostupné online.
3. 1 2   *cis-CYCLODODECENE* [online]. Organic Syntheses Procedure, [cit. 2022-08-19]. Dostupné online. (po anglicky)
4. 1 2  WIBERG, Nils; HOLLEMAN, A. F. *Inorganic chemistry*. San Diego : Academic Press, 2001. (1st English ed..) Dostupné online. ISBN 0-12-352651-5. Kapitola "1.2.7: Diimine, N2H2", s. 628-632.
5. ↑  CHAMBERLIN, A. Richard; SHEPPECK, James E.; SOMOZA, Alvaro. *2,4,6-Triisopropylbenzenesulfonylhydrazide*. Chichester, UK : John Wiley & Sons, Ltd, 2008-09-15. DOI: 10.1002/047084289X.rt259.pub2. Dostupné online. ISBN 978-0-471-93623-7. DOI:10.1002/047084289x.rt259.pub2 S. rt259.pub2. (po anglicky)
6. 1 2 3  PASTO, Daniel J.. *Diimide*. Chichester, UK : John Wiley & Sons, Ltd, 2001-04-15. DOI: 10.1002/047084289X.rd235. Dostupné online. ISBN 978-0-471-93623-7. DOI:10.1002/047084289x.rd235 S. rd235. (po anglicky)
7. ↑  MILLER, Charles E.. Hydrogenation with diimide. *Journal of Chemical Education*, 1965-05, roč. 42, čís. 5, s. 254. Dostupné online [cit. 2022-08-19]. ISSN 0021-9584. DOI: 10.1021/ed042p254. (po anglicky)
8. 1 2  KALESCKY, Robert; KRAKA, Elfi; CREMER, Dieter. Identification of the Strongest Bonds in Chemistry. *The Journal of Physical Chemistry A*, 2013-09-12, roč. 117, čís. 36, s. 8981–8995. Dostupné online [cit. 2022-08-19]. ISSN 1089-5639. DOI: 10.1021/jp406200w. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Diimide na anglickej Wikipédii.*