Reliéf „Kráľovnej noci", ktorý pochádza zo starobabylonského obdobia a môže predstavovať Ereškigal alebo IštarReliéf „Kráľovnej noci", ktorý pochádza zo starobabylonského obdobia a môže predstavovať Ereškigal alebo Ištar
V mezopotámskej mytológii bola **Ereškigal** (sumersky: *dereš.ki.gal*, doslova „Kráľovná Veľkej zeme") bohyňou Irkally, krajiny mŕtvych alebo podsvetia v sumerskej mytológii. V neskorších mýtoch vraj vládla Irkalle spolu so svojím manželom Nergalom. Niekedy sa jej meno uvádza ako **Irkalla**, podobne ako sa v gréckej mytológii používalo *Hádes* pre podsvetie aj jeho vládcu, a niekedy sa uvádza ako Ninkigal, doslova „Pani veľkej zeme".

Ereškigal bola len jedným z viacerých božstiev, ktoré sa v Mezopotámii považovali za vládcov podsvetia. Hlavný chrám zasvätený Ereškigal sa nachádzal v Kute, meste pôvodne spájanom s Nergalom, a jej kult mal veľmi obmedzený rozsah.

V starovekej sumerskej básni *Inannin zostup do podsvetia* sa Ereškigal opisuje ako Inannina staršia sestra, avšak bežne sa navzájom nespájali.

Dva hlavné mýty zahŕňajúce Ereškigal sú príbeh o Inanninom zostupe do podsvetia a príbeh o Ereškigalinom manželstve s bohom Nergalom. Ďalšie mýty ju spájajú aj s bohmi, ako je Ninazu, pôvodne považovaný za jej manžela, ale neskôr za syna, a Ningišzida.

Mytológia
---------

V sumerskej mytológii bola Ereškigal kráľovnou podsvetia. Niektorí bádatelia sa domnievajú, že túto funkciu pôvodne plnil Ninazu, pričom Ereškigal sa v sumerských predstavách stala významnou vládkyňou krajiny mŕtvych až neskôr. Viera súvisiaca s touto sférou však bola do istej miery amorfná a je možné, že spočiatku neexistovala jediná všeobecne dohodnutá verzia príslušných mýtických a kultových koncepcií, pričom v systémoch viery rôznych oblastí a období vládli nad podsvetím rôzne božstvá, mužské aj ženské.

V neskorších babylonských zoznamoch bohov mala Ereškigal medzi podsvetnými božstvami vyššie postavenie a vládla kategórii takzvaných „transtigridských hadích bohov" (ako napríklad Ninazu, Tišpak, Ištarán a elamský boh Inšušinak, v Mezopotámii známy takmer výlučne v kontexte posmrtného života), zatiaľ čo Nergal, ktorý plnil analogické funkcie na severe v sumerských časoch, mal namiesto toho sprievod menších vojnových bohov a démonov chorôb. Predstava Nergala a Ereškigal ako páru sa pravdepodobne vyvinula z potreby zosúladiť tieto dve tradície.

Ereškigalovým *sukkalom* (poslom) bol Namtar.

Hoci v kultových textoch nie je Ereškigal známa, v mýtickej literatúre bola významná. Príklady mýtov, v ktorých hrá dôležitú úlohu, sú:

* *Inannin zostup do podsvetia*
* Jej manželstvo s Nergalom
* Ningišzidova cesta do podsvetia
* Videnie asýrskeho princa o podsvetí

Synkretizmus
------------

Churritská bohyňa podsvetia Allani bola v Mezopotámii spájaná s Ereškigal a u Chetitov a Luvijcov s bohyňou Slnka Zeme. Zatiaľ čo pôvodne bola Allani v Mezopotámii predstavená ako samostatná postava, ktorej sa v Ure počas Šulgiho vlády prinášali obety pod menom Allatum (popri iných cudzích božstvách, ako boli Išara a Belet Nagar), postupne sa stala len titulom Ereškigal.

Chattijský boh smrti Lelwani, pôvodne opisovaný ako mužské božstvo s mužským titulom *katte* (kráľ), sa namiesto toho začal vnímať ako bohyňa v dôsledku zámeny s Allani a Ereškigal.

### Meno Ereškigal v gréckych magických textoch

Zdá sa, že v neskorších časoch Gréci použili meno Ereškigal (*Ερεσχιγαλ*) pre svoju vlastnú bohyňu Hekaté. V záhlaví zaklínadla v Michiganskom magickom papyruse, ktorý bol datovaný do konca tretieho alebo začiatku štvrtého storočia po Kr. (a ako také bolo napísané po strate umenia čítať klinopisné texty), sa Hekaté označuje ako „*Hekaté Ereschkigal*" a vyvoláva sa pomocou magických slov a gest, aby sa zmiernil strach zaklínača z trestu v posmrtnom živote. Ďalšie štúdium gréckych textov, v ktorých sa spomína meno Ereškigal, ukázalo, že v žiadnom z nich sa nevyskytujú motívy mezopotámskeho pôvodu v nejakej významnej miere, použité symboly sú skôr tie, ktoré sa spájajú s Hekaté než s Ereškigal. Použitie mena Ereškigal neslúžilo inému účelu ako „vybaviť grécku bohyňu podsvetia záhadne znejúcim, cudzím menom" a že ľudia, ktorí „tieto texty tvorili, prenášali a používali, mali buď malý záujem o mezopotámske tradície spojené s Ereškigal, alebo o nich mali malé znalosti (alebo oboje)."

Referencie
----------

1. ↑  CDLI Literary Descent of Ishtar (composite). cdli.ucla.edu.
2. 1 2 3 4  Wiggermann, F. (2001a). *Nergal A. philologisch*. Reallexikon der Assyriologie und vorderasiatischen Archäologie.
3. 1 2  Asher-Greve, J. M.; Westenholz, J. G. (2013). *Goddesses in Context: On Divine Powers, Roles, Relationships and Gender in Mesopotamian Textual and Visual Sources.*
4. ↑  *Ereshkigal*, Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite DVD, 2003.
5. 1 2  Gadotti, A. (2020). *Never Truly Hers: Ereškigal's Dowry and the Rulership of the Netherworld*. Journal of Ancient Near Eastern Religions. 20: 1–16. doi:10.1163/15692124-12341309. S2CID 225667868.
6. ↑  *Inana's descent to the nether world: translation*. etcsl.orinst.ox.ac.uk.
7. ↑  Klein, J. (2001). *Namtar*. Reallexikon der Assyriologie und vorderasiatischen Archäologie.
8. ↑  Taracha, P. (2009). *Religions of Second Millennium Anatolia.* Harrassowitz. ISBN 978-3447058858.
9. 1 2  Archi, A. (2013). *The Anatolian Fate-goddesses and their different traditions*. In Cancik-Kirschbaum, E.; Klinger, J.; Müller, G. G. W. (eds.). *Diversity and Standardization*. *Perspectives on ancient Near Eastern cultural history*. S. 1–26.
10. ↑  Murat, L. (2009). *Goddess Išhara*. Ankara Üniversitesi Dil ve Tarih-Coğrafya Fakültesi Tarih Bölümü Tarih Araştırmaları Dergisi.
11. ↑  Sharlach, T. (2007). *Shulgi-simti and the Representation of Women in Historical Sources*. Cheng, J.; Feldman, M. (eds.). *Ancient Near Eastern Art in Context: Studies in Honor of Irene Winter.*
12. ↑  *The Underworld Vision of an Assyrian Prince*, riadok 30
13. ↑  Wilhelm, G. (2014). *Unterwelt, Unterweltsgottheiten. C. In Anatolien*. Reallexikon der Assyriologie und Vorderasiatischen Archäologie.
14. 1 2  Schwemer, Daniel (2019). *Beyond Ereškigal? Mesopotamian Magic Traditions in the Papyri Graecae Magicae*". *Cultural Plurality in Ancient Magical Texts and Practices.*
15. ↑  Betz, Hans Dieter (May 1980). *Fragments from a Catabasis Ritual in a Greek Magical Papyrus*. History of Religions. 19 (4): 287–295. doi:10.1086/462853. S2CID 162089947.

Pozri aj
--------

* Náboženstvo Sumeru

Iné projekty
------------

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ereshkigal na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: