Alexandrova mozaika z Faunovho domu, Pompeje - jej predlohou bola zrejme maľba od Filoxena z Eretrie
**Filoxenos** (starogr. *Φιλόξενος*) bol grécky maliar v 4. storočí pred Kr.

Freska na priečelí *Hrobky Filipa II.* datovaná približne do roku 336 pred Kr.
Filoxenos, maliar z Eretrie, bol predstaviteľom tébskej maliarskej školy (podľa iného zdroja tébsko-atickej školy) štvrtého stor. pred Kr. ktorá, ako uvádzajú písomné zdroje, bola známa svojim vysoko dramatickým štýlom.

Plínius uvádza, že Filoxenos namaľoval pre kráľa Kassandra (306 – 297 pred Kr. ) výnimočné dielo znázorňujúce bitku medzi Alexandrom a Dareiom a tiež obraz, ktorý predstavoval troch silénov (satyrov) pri ich radovánkach (lasciviam in qua tres Sileni comissantur). Plínius tiež vyzdvihuje rýchlosť jeho učiteľa Nikomacha z Téb („nikto nebol rýchlejší v tomto umení ako on") avšak Filoxenos, napodobňujúc svojho majstra, vynašiel ešte lepšiu metódu maľovania (priznal mu určitú prevahu nad jeho majstrom aj v rýchlosti maľovania), a to s použitím iba štyroch farieb bielej, žltej, červenej a čiernej (z toho je možné vyvodiť, že Filoxenos možno so svojou maliarskou metódou zobrazoval odvážnejšie efekty, ktoré boli dostatočne pôsobivé na to, aby si zaslúžili osobitnú pozornosť).

V roku 1831 bola počas vykopávok v Pompejách, v miestnosti domu zv. *Faunov dom*, objavená mozaiková podlahová krytina (o rozmeroch 5,82m x 3,13m, dnes vystavená v neapolskom múzeu) znázorňujúca legendárnu bitku pri Isse.  Toto dielo, pochádzajúce približne z roku 170 pred Kr. sa mnohými znalcami pokladá za kópiu slávnej maľby, ktorú vytvoril Filoxenos z Eretrie pre kráľa Kassandra. Alexander tu na svojom slávnom koni Bukefalovi útočí na Dareia v strede kompozície.

Dielo je pozoruhodné technickým zvládnutím problémov, ktoré fascinujú. Jemná modulácia zadku vzpínajúceho sa koňa prostredníctvom tieňovania v hnedej a žltej farbe ďaleko presahuje čokoľvek, o čo sa kedy pokúsil grécky maliar váz na bielom podklade. Ďalšie detaily sú ešte pôsobivejšie. Peržan napravo od vzpínajúceho sa koňa padol na zem a dvíha spadnutý macedónsky štít, aby sa ochránil pred pošliapaním. Filoxenos zaznamenal odraz vydesenej tváre muža na vyleštenom povrchu štítu. Všade v scéne muži, zvieratá a zbrane vrhajú na zem tiene. Filoxenos tu skutočne otvoril okno do sveta naplneného nielen postavami, stromami a oblohou, ale aj svetlom. Prírodnú scenériu naznačil iba kmeňom stromu, ale hĺbku poľa šikovne znázornil rozdielnym sklonom kopijí, ktoré sa krížia a vytvárajú dojem priestoru. Snáď najpôsobivejšia je však psychologická intenzita drámy, ktorá sa odohráva pred očami divákov. Alexander vedie svoju armádu do boja bez prilby (s vejúcimi vlasmi), ktorá by ho chránila. Preráža kopiju cez jedného z osobných strážcov perzského vládcu, pod ktorým padá kôň. Macedónsky kráľ je už neďaleko od Dareia a Alexander na kráľa upriamuje svoj pohľad, nie na nabodnutého muža. Dareios vyzýva na ústup a jeho vozataj už bičuje kone a uháňa s kráľom do bezpečia. Predtým, ako utečie, sa ešte Dareios za Alexandrom obzrie a v patetickom geste natiahne ruku k svojmu trúfalému nepriateľovi.

Niektorí znalci Filoxenovi z Eretrie pripisujú aj maľbu loveckej scény na priečelí *Hrobky Filipa II.* z Verginy (nádherná lovecká scéna, namaľovaná na iónskom vlyse v „Kráľovskej hrobke" vo Vergine, zobrazuje medveďa, leva, kanca a jeleňa, ako aj poľovníkov na koňoch a honcov).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Martin Kemp, Emeritus Professor of the History of Art Martin Kemp. *The Oxford History of Western Art*. Oxford : Oxford University Press, 2000. ISBN 978-01-9860-012-1. S. 52.
2. 1 2 3  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Philoxenos 1*
3. ↑  Eva C. Keuls. *The Reign of the Phallus*. Berkeley : University of California Press, 1993. ISBN 978-05-2007-929-8. S. 414.
4. ↑  Ulrich Sinn. *Die 101 wichtigsten Fragen - Antike Kunst*. München : C.H.Beck, 2007. ISBN 978-34-0654-805-5. S. 90.
5. 1 2  Plínius, *Naturalis Historia*, 35,110.
6. ↑  J. J. Pollitt. *The Art of Ancient Greece*. Cambridge : Cambridge University Press, 1990. ISBN 978-05-2127-366-4. S. 169.
7. ↑   *Norms and Variations in Art*. Jerusalem : Magnes Press, Hebrew University, 1983. S. 94.
8. ↑  Fabio Barry. *Painting in Stone*. London : Yale University Press, 2020. ISBN 978-03-0024-816-6. S. 98.
9. ↑  Nancy Thomson de Grummond. *Encyclopedia of the History of Classical Archaeology*. London : Routledge, 2015. ISBN 978-11-3426-854-2. S. 33.
10. ↑  José Pijoan. *Dejiny umenia 2*. Bratislava : Tatran, 1982. 61-377-82. S. 149.
11. 1 2  Fred S. Kleiner. *Gardner's Art through the Ages: A Concise Global History*. Boston : Cengage Learning, 2016. ISBN 978-13-0589-034-3. S. 74.
12. ↑  José Pijoan. *Dejiny umenia 2*. Bratislava : Tatran, 1982. 61-377-82. S. 154.
13. ↑  Fred S. Kleiner. *Gardner's Art through the Ages: A Concise Global History*. Boston : Cengage Learning, 2016. ISBN 978-13-0589-034-3. S. 75.
14. ↑  Gordon Lindsay Campbell. *The Oxford Handbook of Animals in Classical Thought and Life*. Oxford : Oxford University Press, 2014. ISBN 978-01-9958-942-5. S. 47.
15. ↑  Salvatore De Vincenzo. *Tra Cartagine e Roma*. Berlin : Walter de Gruyter, 2012. ISBN 978-31-1029-023-3. S. 345.
16. ↑  Konrad H. Kinzl. *A Companion to the Classical Greek World*. Hoboken : John Wiley & Sons, 2010. ISBN 978-14-4433-412-8. S. 476.

Autoritné údaje: * ULAN: 500063648