**Alkmaión** (starogr. *Ἀλκμαίων* – *Alkmaión*) bol aténsky politik, olympijský víťaz v tethrippe v roku 592 pred Kr.

Alkmaión bol synom Megakla, prvého známeho člena poprednej aténskej rodiny Alkmeónovcov (Alkmaiónidai). Megakles približne v roku 630 pred Kr. úspešne obliehal Kylóna na Akropole, ale bola na neho uvalená dedičná kliatba za porušenie práva azylu, ktorú tomuto rodu často pripomínali počas politických rozhovorov. Alkmaión bol prvým Aténčanom, ktorého v Olympii korunovali olivovým vencom. Svoj olympijský triumf dosiahol v tethrippe, a to na 47. hrách v roku 592 pred Kr.

Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaviedli v Olympii na 25. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto
disciplíny bol Pagóndas z Téb. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza a koní.

Alkmaión velil aténskemu vojsku v prvej „svätej vojne" (okolo roku 590 pred Kr.) Jeho syn Megakles sa oženil s dcérou sikyónskeho tyrana Kleisthena.

O Alkmaiónovom olympijskom víťazstve píše historik Herodotos, ktorý zaznamenal aj veselú historku o tom, ako sa stal Alkmaión veľkým boháčom. Sám autor o tom píše: „*Alkmeónovci boli už od svojich predkov slávni v Aténach; Alkmaión a až potom Megakles sa stali ešte len veľmi slávnymi. Lebo Alkmaión syn Megaklov bol nápomocný Lýdom, ktorí od Kroisa do delfskej veštiarne išli a ochotne ich podporoval; a Kroisos, keď sa od Lýdov, ktorí išli do veštiarne dozvedel, že mu dobro činí, pozval ho k sebe do Sard, a keď prišiel, sľúbil mu toľko zlata, koľko na svojom tele naraz vynesie. Alkmaión potom, keď sa mu takáto ponuka naskytla, zamyslel sa a učinil toto: Obliekol si veľkú sukňu, nechal si uvoľnenú látku na prsiach a obul si najvoľnejšie kothorne (vysokú loveckú obuv) aké našiel, i uberal sa do pokladnice, do ktorej ho viedli. Tu sa pred ním zjavila hromada zlatých zŕn a najprv si z nej napchal do kothorní toľko zlata, čo sa do nich zmestilo, potom si nabral zlata na prsia a nasypal si zlatých zŕn do vlasov a nastrkal si ich aj do úst; i šiel z pokladnice sťažka za sebou kohortne vlečúc a všetkému inému skôr sa podobajúc než človeku, pretože ústa mal napchaté a všetko vyduté. Keď to Kroisos uvidel, dal sa do smiechu a nielenže mu to všetko nechal, ale dal mu ešte nemenej zlata navyše. Tak zbohatol tento rod veľmi, a tak mohol Alkmaión štvorzáprah mať a vyhrať v Olympii."* V tomto príbehu, aj keby bol pravdivý, by nemohol pre chronologickú nezrovnalosť figurovať Kroisos, ale jeho otec Alyattes II.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 101.
2. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovak, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 48.
3. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 156.
6. ↑  Plutarchos, *Bioi paralléloi, Solón*, 11.
7. 1 2  Herodotos, *História*, 6,125.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku