**František Jurišič** (\* 18. február 1942, Nitra) je slovenský režisér animovaných filmov a vysokoškolský pedagóg.

Život
-----

### Štúdium a začiatky

Vyštudoval na Vysokej škole technickej v Bratislave odbor architektúra a územné plánovanie. Už tu sa zaujíma o filmové umenie – návštevník filmového klubu a člen klubu MG, kde nakrúcali študentské "spravodajstvo" (občasníky a filmy určené pre domáce súťaže tvorivosti). V spolupráci s Gejzom Kendym nakrútil experimentálny poetický film o zanikajúcich častiach starej Bratislavy s názvom Plynová lampa z roku 1965. Snímka bola na súťaži ocenená. K animovanému filmu ho "pritiahli" aj projekcie snímok Normana McLarena počas Dní kanadského filmu. Po absolvovaní vysokej školy sa zamestnal vo vyštudovanom odbore a súbežne sa venoval amatérskej filmovej činnosti.

### Animovaný film

Takmer všetky jeho diela vznikli (okolo 140) v dramaturgickej spolupráci s STV. Pre cyklus večerníčkov pravidelne pripravoval samostatné tituly, ale aj viacdielne seriály. Do popredia dáva pohyb, akciu a gradáciu príbehu prispôsobuje detskému pohľadu tak, aby sa v ňom dokázali orientovať. Kombinuje hru, fantáziu, jemný a láskavý humor, jednoduché rozprávanie. Animáciou deformuje a mení veľkosť, tvar, charakter protagonistov. Jeho najčastejšími spolupracovníkmi boli Koloman Leššo a Štefan Martauz. Venoval sa predovšetkým bábkovej animácii, v ktorej striedal rôzne typy materiálu. Boli ním napríklad drevo, papier, hlina, keramika, no predovšetkým plastelína. Animovanie plastelíny (tzv. claymation) bolo vtedy v rámci slovenského animovaného filmu unikátne. Jeho prvé filmy výrazne napodobňovali grotesku. Prvý animovaný pokus bol inšpirovaný obrázkom Viktora Kubala, na ktorom bolo dopravné lietadlo s latrínou na krídle. Okrem Kubala označuje za inšpiračný zdroj tiež diela Břetislava Pojara. V rokoch aktívnej tvorby pracoval na plný úväzok v animovanom štúdiu Krátkeho filmu Koliba. Od roku 1985 prednášal na Vysokej škole výtvarných umení a od roku 1993 na Vysokej škole múzických umení v ateliéri animovaného filmu. Ako animátor sa podieľal na niektorých častiach *Bratislavských rozprávok*(1991). S dvadsiatimi poprednými svetovými tvorcami animovaného filmu sa podieľal na vzniku spoločného filmu k storočnici kinematografie. Posledným vlastným veľkým projektom je film Ekomorfóza, kde (už ako z názvu vyplýva) ide do popredia téma ekológie a ekologickej katastrofy. Zobrazuje vývoj od rajskej záhrady až po "nektropolis". Kameramanom je Otto Geyer a animátorom Štefan Martauz. Film vznikol s podporou ministerstva kultúry a programu Pro Slovakia. Jurišič tu prvýkrát využíva možnosti digitálnych technológií a to vo zvukovej postprodukcii.

Výber z filmografie
-------------------

* 1975: *Ako slniečku trhali zuby*,
* 1978 – 1984 *Bol raz jeden tato* (inšpirované príbehmi Tomáša Janovica, animácia papiera),
* 1979: *Mona Líza* (reklama),
* 1979: *Flaumi I. II.* (reklama),
* 1980: *Champion I. II.* (reklama),
* 1980 – 1989 *Delfín Filík*,
* 1982: *Múdre prasiatko* (11 min.; réžia F. Jurišič, hudba Ali Brezovský, zvuk Csaba Török),
* 1983:
	+ *Figúrky a figuríny* (claymation, 6 min.; réžia F. Jurišič, scenár F. Jurišič a Koloman Leššo, kamera Milan Peťovský, hudba Jozef Slovák, strih Peter Beňovský, zvuk Štefan Šváňa),
	+ *Nočná rozprávka* (živý herec so svetom oživených predmetov),
* 1984 – 1991: *Najmenší hrdinovia I. II.* (animácia dreva),
* 1985: *Ki-ki-ri-kí* (claymation, 7 min.; réžia F. Jurišič, zvuk Juraj Solan),
* 1986: *Domáca úloha* (8 min.; réžia a scenár F. Jurišič, kamera M. Peťovský, hudba A. Brezovský, strih Eva Gubčová, zvuk J. Solan),
* 1987:
	+ *Chlapček s čiapkou* (5 min.; réžia a scenár F. Jurišič, kamera Milan Peťovský, hudba J. Slovák, strih E. Gubčová, zvuk J. Solan, herec – vyp. Miroslav Noga),
	+ *Kúzelník Viktor Kubal* (dokumentárny film),
* 1988:
	+ *Letí, letí... tanier letí* (bábkový film, 19 min.; réžia F. Jurišič, scenár F. Jurišič a Štefan Martauz, kamera M. Peťovský, hudba J. Slovák, strih E. Gubčová, zvuk J. Solan).
	+ *Videosalón Viktora Kubala* (dokumenárny film)
* 1990: *Objekty*,
* 1992 – 1993: *Papierová Kika* (animácia papiera),
* 1993 – 1994: *Hlinené rozprávky*,
* 1993 – 1995: *Zvonček a Margarétka*,
* 1997 – 1999: *Hlinené rozprávky II.*,
* 1999: *Filmár Rudo Urc* (dokumentárny film).

Literatúra
----------

* Václav Macek, Jelena Paštéková, *Dejiny slovenskej kinematografie*, (Martin: Osveta, 1997). 599 s. ISBN 80-217-0400-4
* Rudolf Urc: *Dejiny animovaného filmu II.* VŠMU Bratislava 1999. 103 s.

| * z
* d
* u
Igric za Celoživotné dielo |
| --- |
| 
* Štefan Uher (1993)
* Peter Solan (1994)
* Martin Slivka (1995)
* Viktor Kubal (1996)
* Martin Hollý (1997)
* Stanislav Szomolányi (1998)
* Albert Marenčin (1999)
* Alojz Hanúsek (2000)
* Tibor Vichta**†** (2001)
* Tbor Biath (2005)
* Ladislav Chudík (2006)
* Ivan Teren (2007)
* Vido Horňák (2015)
* Roman Rjachovský (2016)
* František Jurišič (2017)
* Juraj Jakubisko (2018)
* Eduard Grečner (2019)
* Stanislav Szomolányi (2020)
* Dušan Hanák (2021)
* Božidara Turzonovová (2022)
* Jozef Šimončič (2023)

 |
| **†** laureát in memoriam |

Autoritné údaje: * abART: 43893
* NK ČR: xx0182937
* VIAF: 306401219