Talianske lasagne s bešamelovou omáčkou
**Bešamel** je svetlá základová omáčka. Ide o tradičnú špecialitu predovšetkým francúzskej kuchyne. Od 17. storočia  je považovaná za jednu z „materinských" omáčiek francúzskej kuchyne. Tvorí základ množstva ďalších omáčiek, napr. omáčky Mornay alebo horčičnej omáčky.

Príprava
--------

Príprava omáčky je veľmi rychlá a jednoduchá. Tmavou maslovou zápražku zalejeme mliekom. Rozšľaháme, provaríme a dochutíme muškátovým kvetem a cibuľou. 

Podávať sa môže k mäsu, cestovinám alebo ju je možné použiť na prípravu ďalších omáčiek, napríklad s hubami alebo bielym vínom.

Dejiny
------

*Balsamell* alebo *besciamella* je taliansky ekvivalent francúzskeho Béchamelu. Veľmi jednoduchá biela omáčka z múky, masla a mlieka. Omáčka bola pôvodne z renesančného Toskánska a bola známa ako *Salsa Colla* alebo *Colletta* (*lepkavá omáčka*) kvôli lepkavej konzistencii omáčky a do Francúzska ju v roku 1533 priviezli šéfkuchári Kataríny Medicejskej. Premenovaná bola omnoho neskôr v slavnej francúzskej kuchárke *Le Cuisinier François* z roku 1651, napísanej Françoisom Pierrom La Varennom. Bola pomenovaná na počesť markíza Louisa de Béchameila, finančníka a správcu Bretane, ktorý je niekedy nesprávne označovaný za autora receptu.

Omáčka bola pôvodne teľacím velouté s velkým množstvom smotany.

Recept vydaný v roku 1749 uvádzal modernú a tradičnú verziu bešamelu. Podľa tradičného receptu sa na panvici rozpustilo maslo, na ktorom sa opražila nakrájaná šalotka, koreňová zelenina, zelená cibuľka a petržlenová vňať; potom sa pridala smotana, soľ, na hrubo pomleté čierne korenie a muškátový oriešok. Omáčka sa povarila, potom sa precedila a pred podávaním sa do nej pridal kúsok masla. Podľa modernejšej verzie sa povarená omáčka neprelisovala a pred podávaním sa pridala čerstvá petržlenová vňať.

Za smerodajný je však dnes považován predovšetkým recept Louisa Saulniera z roku 1914, uverejnený v knihe *Le Répertoire de la Cuisine*.

Referencie
----------

1. ↑  bešamel. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 68.
2. ↑  François Marin, *Les Dons de Comus, ou les Délices de la table*, préface par les PP. Pierre Brumoy et G. H. Bougeant, Paris : Prault Fils, 1739, pp. 103 et seq.
3. ↑  M.C.D. Chef de Cuisine de M. le Prince de \*\*\* [i.e. Briand], *Dictionnaire des alimens, vins et liqueurs, leurs qualités, leurs effets... avec la manière de les apprêter ancienne et moderne...*, Paris : Gissey, 1750, 576 p. p. 34 et seq.
4. ↑  Michael Ruhlman, *The Elements of Cooking: Translating the Chef's Translating the Chef's Craft for Every Kitchen*, New York : Scribner, 2007, p. 171.
5. ↑  MENON (17-17 ; ÉCRIVAIN CULINAIRE). *La science du maître d'hôtel cuisinier , avec des observations sur la connaissance & propriétés des alimens*. [s.l.] : Paulus-Du-Mesnil (Paris). Dostupné online. S. 535. (FR)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bešamel**

Externé odkazy
--------------

* Recept na bešamelovú omáčku (po česky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bešamelová omáčka na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*