recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

Stena travertínových stalaktitov
**Pamukkale** (slovensky *bavlnený hrad*) je jedna z najväčších turistických atrakcií v Turecku. Svah pokrytý snehovo bielym travertínom skutočne vzhľadom pripomína kopec, alebo hrad bavlny. Rozloha bieleho "hradu" je 2 700 m na šírku a 160 m na výšku. Areál sa nachádza v juhozápadnej časti krajiny neďaleko mesta Denizli.

Miesto Pamukkale je oblasť tektonického zlomu, kde na povrch vytekajú minerálne pramene bohaté na vápnik. Z minerálnej vody stekajúcej po skale vznikajú usadeniny - travertín. Tak vznikali v priebehu mnohých tisíc rokov pôsobivé terasy, kaskády a jazierka. A neprestali vznikať doteraz, prameň je stále aktívny.

O prameň sa ľudia zaujímali už v antických dobách a zhruba 250 rokov pred Kr. tu bolo založené kúpeľné mesto Hierapolis. Pozostatky mesta sa nachádzajú priamo nad travertínovými kaskádami. Pamukkale je spolu s Hierapolisom zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Rovnaké meno ako prírodná pamiatka Pamukkale má tiež malé mesto pod "hradom". Mesto žije predovšetkým z turistického ruchu.

Podobné útvary sa nachádzajú napríklad v Maďarsku (Egerszalók) alebo v Yellowstonskom národnom parku v USA (Mammoth Hot Springs).

Turistická atrakcia
-------------------

Vstup do areálu je z mesta Pamukkale, za poplatok (august 2022 = 200 TL) sa môže ktokoľvek po travertínových terasách prejsť. Aby nedošlo k poškodeniu terás, musia návštevníci chodiť bosí.

Nad "bavlneným hradom" sú pozostatky antického mesta Hierapolis, ktoré v časoch svojho najväčšieho rozkvetu malo okolo 100 000 obyvateľov: nekropola, Domiciánova a byzantská brána, rímske divadlo, Plutónium, Apollónov chrám, monumentálna fontána, martyrion sv. Filipa a tzv. Kleopatrine kúpele, kde sa podľa legendy zasnúbila Kleopatra s Markom Antoniom. Bazén s mramorovými stĺpmi a priezračnou minerálnou vodou je lákavou turistickou atrakciou. Tomu zodpovedá aj cena - 130 TL za osobu (2022).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pamukkale**

Externé odkazy
--------------

* Pamukkale na stránke UNESCO

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pamukkale na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Turecké pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Národný park Göreme
* Efez
* Veľká mešita a nemocnica v Divriği
* Historické územie Istanbulu
* Chattušaš
* Nemrut Dag
* Hierapolis-Pamukkale
* Xanthos-Letoon
* Safranbolu
* Trója
* Mešita Selimiye
* Neologická lokalita Çatal Hüyük
* Bursa a Cumalıkızık, kolísky Otomanskej ríše
* Archeologická lokalita Ani
* Aphrodisias
* Göbekli Tepe
* Arslantepe

 | Vlajka Turecka |
Model VR5902LVM
**Roboking** je robotický vysávač spoločnosti LG.

Inteligentné roboty patria dnes k prioritám Južnej Kórey, a preto sa veľa domácich firiem snaží uviesť na trh svoju verziu domáceho robotického vysávača. 

Roboking je výrobok spoločnosti LG. Tá predstavila robotický vysávač už v roku 1992, no až od roku 2000 sa vývojom začala zaoberať intenzívne. Do výskumu v tejto oblasti vložila už 5 mil. USD. Na jeho vývoji sa podieľalo 30 výskumníkov a bolo podaných 65 patentov. Ďalších 35 patentov bude prihlásených a to zaokrúhli ich počet na rovných 100. Robot možno riadiť aj pomocou diaľkového ovládača. Dá sa nastaviť tichý chod, keď sa snaží čo najmenej vyrušovať ľudí svojou činnosťou. Na zisťovanie prekážok je robot vybavený 14 ultrazvukovými senzormi. Ďalšie infračervené senzory sú určené na obchádzanie prekážok. Cena robota je stanovená zhruba na 70 000 Sk.

LG sa chystá na serióznejší nástup tohto robota v roku 2005. V príprave je aj Roboking, ktorý bude mať zlepšené funkcie, ako je napríklad mapovanie miestnosti s tým, že si bude zaznamenávať všetky zmeny, ktoré nastali v rozložení nábytku a ďalších predmetov. Bude mať takisto nové bezpečnostné a sieťové funkcie.
**Pamätník J. A. Komenského** (čes. *Památník J. A. Komenského*) je malé múzeum v obci Komňa so stálou expozíciou týkajúcou sa histórie dediny a života Jana Amosa Komenského. Zbierky zahŕňajú tiež nálezy z archeologických vykopávok v lokalite zrúcaniny hradu Zuvačov, mineralogické exponáty či ukážky dobového náradia a nábytku. Pamätník bol zriadený roku 1992 pri príležitosti 400. výročia narodenia J. A. Komenského, ktorému Komňa dala meno, a spravuje ho Spolok pre uctenie pamiatky J. A. Komenského. Nachádza sa v bývalej sýpke pri vidieckej usadlosti č. p. 33. Táto jednoposchodová stavba pochádza z roku 1744 a od roku 1958 je pamiatkovo chránená. Je postavená z kameňa a jej steny sú omietnuté a obielené. Na jej priečelí je krytá drevená pavlač s predĺženou strechou, vstup do budovy a dve malé prízemné okná. Strecha je sedlová a pokrytá bridlicou a štíty sú vymurované až do jej hrebeňa. Budova je majetkom obce Komňa.

Pozri aj
--------

* Obydlie miškára v Komni

Referencie
----------

1. ↑   *Památník Jana Amose Komenského* [online]. CZeCOT, rev. 2009-01-05, [cit. 2017-03-25]. Dostupné online. (česky)
2. 1 2 3   *Památník J. A. Komenského* [online]. Obec Komňa, [cit. 2017-03-25]. Dostupné online. (česky)
3. 1 2  
 *MonumNet* [online]. Národní památkový ústav, [cit. 2017-03-25]. Dostupné online. (česky)
4. ↑   *Katastr nemovitostí* [online]. Praha: Český úřad zeměměřičský a katastrální. Dostupné online. (česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pamätník J. A. Komenského**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Památník J. A. Komenského na českej Wikipédii.*

Súradnice: 48°59′28″S 17°48′11″V﻿ / ﻿48,9912°S 17,80295°V﻿ / 48.9912; 17.80295
**Motor s vonkajším spaľovaním** je tepelný stroj, ktorý využíva chemickú energiu získanú spálením paliva na ohrev pracovnej látky, ktorá následne v motore vykonáva prácu. Spaľovanie prebieha vždy mimo motora, pričom pracovnou látkou môže byť plyn, alebo samotné spaliny. 

Medzi motory s vonkajším spaľovaním patria napríklad:

* parný stroj
* parná turbína
* plynová turbína
* Stirlingov motor

Pri rovnakom výkone sú motory s vonkajším spaľovaním často menej kompaktné a ťažšie, ako motory s vnútorným spaľovaním. Príčinou je že obsahujú výmenník tepla, prostredníctvom ktorého sa ohrieva pracovná látka. Môžu však byť účinnejšie a sú menej závislé od typu a kvality použitého paliva. Tiež môžu dosahovať nižšie emisie oxidov dusíka, pretože spaľovanie prebieha pri nižších tlakoch a teplotách.

Príklad
-------

Dobrým príkladom takéhoto motora je parná turbína. Teplo zo spáleného paliva premieňa v ohrievači vodu na paru. Tá je vedená potrubím do turbíny tvorenej skupinou lopatiek na rotore. Prehriata para expanduje a prúdi cez turbínu, pričom tlačí na lopatky, ktoré roztáčajú rotor. Z rotora sa odoberá užitočná práca. Na výstupe z turbíny má para omnoho nižšiu teplotu, pretože odovzdala časť svojej tepelnej energie rotoru.
Motorgenerátor používaný v električkách Tatra T3 a Tatra K2
**Motorgenerátor** je agregát zložený z elektromotora a generátora (buď dynama, alebo alternátora) na spoločnom hriadeli, ktoré slúžia na transformáciu elektrickej energie. Je možné ho použiť na zmenu napätia, kmitočtu, alebo na galvanické oddelenie obvodov. Tiež sa používa na konverziu jednosmerného prúdu na striedavý alebo naopak (pozri usmerňovač).

U striedavých generátorov býva na jednu os s hlavným generátorom pridávané ešte menšie dynamo, ktoré má za úlohu vyrábať pre väčší generátor budiaci prúd. Toto riešenie sa používalo v čase, keď neboli k dispozícii použiteľné polovodičové usmerňovače.

V porovnaní s transformátorom má motorgenerátor nižšiu účinnosť, menšiu spoľahlivosť a je hlučnejší. Jeho výhodou je však možnosť pracovať aj s jednosmerným napätím a schopnosť meniť kmitočet. Dnes je však aj v týchto prípadoch nahradzovaný elektronickými obvodmi s modernými polovodičovými súčiastkami.

Používa sa napr. v starších dopravných prostriedkoch, kde slúži na transformáciu jednosmerného trakčného napätia na napätie pre napájanie palubnej siete (osvetlenie, ovládanie, riadenie a pod.). Na jednom rotora mohli byť aj lopatky ventilátora, čo má výhodu, že nie je potrebné zavádzať ďalšie chladiče.

Príkladom tohto využitia môžu byť lokomotívy série VL (ВЛ) z Ruska. Lokomotíva VL10 (ВЛ10) využíva motorgenerátor na nabíjanie batérie, napájanie budičov rekuperačné brzdy a chladenie trakčných motorov. U strojov VL80 (ВЛ80) slúži motorgenerátor na pohon olejového čerpadla, ktoré chladí trakčný transformátor.

Rotačné meniče sa tiež používali vo vojenských rádiostaniciach pre výrobu anódového vysokého napätia pre elektrónky pri napájaní staníc akumulátorovými batériami.

Literatúra
----------

* Voženílek, L. Lstibůrek, F .: *Základy elektrotechniky II.* SNTL - vydavateľstvo technickej literatúry, Praha, 1989,
* Р. Т. Майорова, Н. И. Первова, *Электровозы ВЛ10 и ВЛ10у* (Lokomotívy VL10 a VL10u), nakladateľstvo ТРАНСПОРТ (transport), Moskva, 1981,

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Motorgenerátor na českej Wikipédii.*
**Žralok modrý** alebo **žralok belasý** (staršie alebo neodborne: **žralok ľudožravý**) môže byť:

* druh Carcharodon carcharias, pozri žralok modrý (Carcharodon carcharias)
* druh Prionace glauca, pozri žralok belasý (Prionace glauca)

Pozn.: V súčasnej literatúre sa označuje buď *Carcharodon carcharias* ako ž. modrý a *Prionace glauca* ako ž. belasý, alebo opačne *Carcharodon carcharias* ako ž. belasý a *Prionace glauca* ako ž. modrý. Názvom žralok ľudožravý sa dnes (skôr neodborne) označuje spravidla druh *Carcharodon carcharias*, ale staršie sa ním niekedy označoval druh *Prionace glauca*.

Zdroje
------

1. ↑   *Príbeh žralokov – Pol miliardy rokov premien* [online]. goldman.sk, [cit. 2020-07-10]. Dostupné online.
2. ↑  Čítanka pre ľudové školy. 5. zväzok. Budapešť. 1876, S. 279
3. ↑  DANĚK, G. PIKULA, J. Zoologia pre vyššie triedy stredných škôl. 1936. S. 118

* žraloky. In: Pyramída
* BURNIE et al. Zviera. Bratislava:Ikar, 2002, S. 471, 474
* TEROFAL, F. Morské ryby. Bratislava: Ikar,1996. citované v: Žraloky Stredozemného mora. In: Enviromagazín 2/2006, S. 28-29

  

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
Umelecká predstava DNA ligázy pri oprave vlákna DNA
**DNA ligáza** je enzým zo skupiny ligáz, ktorý sa zúčastňuje replikácie DNA (spojovania Okazakiho fragmentov), crossing-overu a opravy DNA.

Klasifikácia
------------

Existuje viacero druhov DNA ligáz, a to vo všetkých doménach života. Ako kofaktor využívajú bakteriálne DNA ligázy buď NAD+ alebo ATP. Vírusové, archebekteriálne a eukaryotické DNA ligázy využívajú, až na malé výnimky, ATP. U živočíchov sú prítomné tieto DNA ligázy:

* DNA ligáza I – najvýznamnejšia
* DNA ligáza II
* DNA ligáza III
* DNA ligáza IV

Nesprávna funkcia DNA ligáz môže viesť k prepuknutiu Bloomovho syndrómu alebo akútnej lymfoblastickej leukémie.

Využitie vo výskume
-------------------

Izolovaných už bolo veľa DNA ligáz a dnes sú neodmysliteľnou súčasťou v oblasti génového inžinierstva. Najčastejšie používaným enzýmom z tejto skupiny je T4 DNA ligáza, ktorá bola získaná z buniek *E.coli* infikovaných fágom T4. Optimum má síce pri 37 °C, ale najlepšie výsledky sa dosahujú pri teplotách okolo 4 – 16 °C, kedy je obmedzený tepelný pohyb molekúl DNA. Používa sa zväčša na prepojenie tzv. lepivých koncov.

Referencie
----------

1. 1 2  
LENNARZ, W.J:; LANE, M.D.. *ENCYCLOPEDIA OF BIOLOGICAL CHEMISTRY, FOUR-VOLUME SET, 1-4*. [s.l.] : [s.n.]. Kapitola DNA Ligases: Mechanism and Function.
2. ↑  
RÉDEI, George P.. *Encyclopedia of Genetics, Genomics, Proteomics, and Informatics*. [s.l.] : Springer, 2008. ISBN 978-1-4020-6753-2.
3. ↑  
NICHOLL, Desmond S.T.. *An Introduction to Genetic Engineering*. [s.l.] : Cambridge University Press, 2008.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* RNA ligáza
Súradnice: 48°09′34″S 17°07′24″V﻿ / ﻿48,159482°S 17,123394°V﻿ / 48.159482; 17.123394

Sídlo Dopravoprojektu na Kominárskej 2, 4 v Bratislave
**DOPRAVOPROJEKT, a. s.** je slovenská spoločnosť pôsobiaca v oblasti projektovania stavieb a výkonu inžinierskych činností. Sídli v Bratislave na Kominárskej ulici. Historicky pôsobil ako generálny projektant veľkých dopravných stavieb na Slovensku, príkladom sú Prístavný most, Most Lanfranconi a Most SNP v Bratislave.

Spoločnosť bola založená 1. mája 1949 so sídlom v Bratislave ako celoštátny ústav pre projektovanie dopravných stavieb s pobočkami v Zvolene, Prešove, Liptovskom Mikuláši, Prahe a Brne. Pôvodne súčasť národného podniku Československé stavebné závody. V roku 1969 bol rozdelený na tri samostatné projektové štátne ústavy. V júli 1989 sa transformoval na štátny podnik, ktorý fungoval v tejto podobe do konca apríla 1992, odkedy ďalej vystupuje ako súkromná akciová spoločnosť.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Veľký, J. a kolektív, 1978: *Encyklopédia Slovenska I. A — D*. Veda, Bratislava, s. 558
4. ↑
Vlajka Nikaraguy
**Vlajka Nikaraguy** sa skladá s troch vodorovných pruhov, modrého, bieleho a modrého, uprostred je umiestnený štátny znak z roku 1908. Je to trojuholník (jeho strany symbolizujú rovnosť, pravdu a právo), v ktorom sa na hraniciach vôd dvoch oceánov zdvíha päť zelených vulkánov, symbolizujúcich Nikaraguu, Honduras, Guatemalu, Kostariku a Salvádor, ktoré sa v rokoch 1823 až 1839 združili do Spojenej provincie Strednej Ameriky. Nad nimi je čiapka slobody, vysielajúca biele lúče, a dúha mieru. Okolo trojuholníka je kruh a v ňom v žltej farbe nápis *REPÚBLICA DE NICARAGUA. AMERICA CENTRAL*. Farby vlajky sú prevzaté z vlajky spomínaných Spojených provincií z roku 1823 a tiež uvedený „*vulkánový*" znak používala od roku 1823 táto federácia.

Symbolika farieb odpovedá znaku: modré pruhy predstavujú vody Karibského mora a Tichého oceánu, ktoré omývajú brehy spojených krajín, ale aj spravodlivosť a vernosť, biela čistotu a poctivosť.

Vlajka sa používa od roku 1908, pred tým platila v rokoch 1823-1854. Naposledy bola schválená roku 1971.

Galéria
-------

* Vlajka Nikaraguy (1852-1854)Vlajka Nikaraguy (1852-1854)
* Vlajka Nikaraguy (1858-1873)Vlajka Nikaraguy (1858-1873)
* Vlajka Nikaraguy (1889-1893)Vlajka Nikaraguy (1889-1893)
* Vlajka Nikaraguy (1893-1896)Vlajka Nikaraguy (1893-1896)
* Vlajka Nikaraguy (1896-1898)Vlajka Nikaraguy (1896-1898)
* Vlajka Spojenej provincie Strednej Ameriky (1898)Vlajka Spojenej provincie Strednej Ameriky (1898)

| * z
* d
* u
Vlajky krajín Severnej Ameriky |
| --- |
| 
* Antigua a Barbuda
* Bahamy
* Barbados
* Belize
* Dominika
* Dominikánska republika
* Grenada
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamajka
* Kanada
* Kostarika
* Kuba
* Mexiko
* Nikaragua
* Panama
* Salvádor
* Spojené štáty
* Svätá Lucia
* Svätý Krištof a Nevis
* Svätý Vincent a Grenadíny
* Trinidad a Tobago

**Závislé územia a ďalšie teritória:**
* Americké Panenské ostrovy
* Anguilla
* Aruba
* Bermudy
* Britské Panenské ostrovy
* Grónsko
* Guadeloupe
* Holandské Antily
* Kajmanie ostrovy
* Martinik
* Montserrat
* Portoriko
* Saint Pierre a Miquelon
* Turks a Caicos

 |
Vlajka Nauru
**Vlajka Nauru** je tmavomodrá s úzkym žltým vodorovným prúžkom (1/12 šírky) uprostred a s bielou dvanásť-cípou hviezdou v ľavej dolnej časti. Modrá farba predstavuje vody Tichého oceánu, v ktorých Nauru leží; žltý pruh symbolizuje rovník a umiestnenie hviezdy naznačuje zemepisnú polohu ostrova, ktorý je iba 1° na juh od rovníka. Dvanásť cípov hviezdy pripomína dvanásť pôvodných kmeňov ostrovného obyvateľstva.

Vlajka bola zavedená roku 1968.

| * z
* d
* u
Vlajky krajín Austrálie a Oceánie |
| --- |
|  Austrália | 
* Austrália
* Vianočný ostrov
* Kokosové ostrovy
* Norfolk

 |
|  Melanézia | 
* Fidži
* Nová Kaledónia
* Papua-Nová Guinea
* Šalamúnove ostrovy
* Vanuatu
* Východný Timor

 |
|  Mikronézia | 
* Guam
* Kiribati
* Marshallove ostrovy
* Nauru
* Severné Mariány
* Mikronézia (štát)
* Palau

 |
|  Polynézia | 
* Americká Samoa
* Cookove ostrovy
* Francúzska Polynézia
* Nový Zéland
* Niue
* Pitcairnove ostrovy
* Samoa
* Tokelau
* Tonga
* Tuvalu
* Wallis a Futuna

 |
Vlajka Moldavskej demokratickej republiky
**Vlajka Moldavskej demokratickej republiky** (1917 - 1918) je modro-žlto-červená horizontálna trikolóra. Na modrom poli má nápis Republica Democratică Moldovenească şi independentă (po slovensky: *Moldavská demokratická republika je nezávislá*) a štátny znak umiestnený v strede vlajky na žltom poli. Vlajka parlamentu Sfatul Ţării mala v modrom poli svoj názov a v strede medzi žltým a červeným pásom bol erb Moldavskej demokratickej republiky.

Nápad sa zrodil niekoľko týždňov pred 6. decembrom 1917, keď sa inšpiroval vojenskou vlajkou rumunských vojakov z Besarábie. Tá mala také isté farby a po celej svojej šírke mala na vlajke napísané písmená R.M.. Heraldista Paul Gore vo svojej štúdii *Národné farby Rumunov v Besarábii* z mája 1917 dokázal blízke prepojenie medzi rumunskou trikolórou a vlajkou Moldavskej demokratickej republiky, ktorá sa používala v oblasti Besarábie. Z tohto pohľadu rumunský heraldista Silviu Andries-Tabac považuje jeho prácu za typicky moldavsky ladenú.

* Vojenská vlajka Moldavskej demokratickej republiky.Vojenská vlajka Moldavskej demokratickej republiky.
* Vojenská vlajka Moldavskej demokratickej republiky.Vojenská vlajka Moldavskej demokratickej republiky.
* Vlajka Sfatul Ţării.Vlajka Sfatul Ţării.
* Vlajka Sfatul Ţării.Vlajka Sfatul Ţării.

Referencie
----------

1. ↑  Silviu Andrieș-Tabac *Simbolurile Republicii Democratice Moldovenești (1917-1918). (Interpretări semantice Les Symboles de la République Démocratique Moldave (1917-1918). Interprétation sémantique)*, 2008 — P. 293, 294
2. ↑  Andrieş-Tabac, p. 94-95.
3. 1 2  Andrieş-Tabac, p. 94.

Zdroj
-----

* Andrieş-Tabac, Silviu: Heraldica teritorială a Basarabiei şi Transnistriei, Ed. Museum, Chişinău, 1998.
* Mischevca V. Negrei I. Nichitici Al.: Simbolurile Ţării Moldovei.

Pozri aj
--------

* Znak Moldavskej demokratickej republiky
Súčasná vlajka Líbye
**Vlajka Líbye** - je veľmi jednoduchá. Tvorí ju zelený list hovoriaci o tom, že sa celá krajina podriaďuje tzv. "zelenej revolúcii" v poľnohospodárstve aj v islamskej viere. Farebná jedinečnosť vlajky zároveň symbolizuje rovnosť všetkých občanov.

História vlajok Líbye
---------------------

Pri vyhlásení Líbyjského kráľovstva zaviala červeno-čierno-zelená vlajka. Červená symbolizovala Fezzán, zelená Tripolsko a čierny pruh Kyrenaiku. Po vojenskom prevrate a vzniku republiky bola zavedená vlajka nová. V súvislosti s vytvorením Federácie arabských republík v roku 1971 bola zavedená 1. 1. 1972 jednotná vlajka zo spoločným znakom, ktorým bol sokol Kurajšovcov, zo stuhou s textom Federácia arabských republík a názvom štátu. Na protest proti egyptsko-izraelským rozhovorom, zahájeným 19. 11. 1977 boli tieto spoločné vlajky pálené a nahradila ich prostá jednofarebná vlajka. Jej farba symbolizuje ako islam, tak tzv. *zelenú knihu princípov líbyjskej revolúcie*.

Galéria
-------

* Vlajka Líbye (1951-1969)Vlajka Líbye (1951-1969)
* Vlajka Líbye (1969-1972)Vlajka Líbye (1969-1972)
* Vlajka Federácie arabských republík (1972-1977)Vlajka Federácie arabských republík (1972-1977)
* Vlajka Líbyjskej arabskej džamahírije (1977-2011)Vlajka Líbyjskej arabskej džamahírije (1977-2011)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Líbye**

| * z
* d
* u
Vlajky afrických krajín |
| --- |
| 
* Alžírsko
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina
* Burundi
* Čad
* Džibutsko
* Egypt
* Eritrea
* Eswatini
* Etiópia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Južná Afrika
* Južný Sudán
* Kamerun
* Kapverdy
* Keňa
* Komory
* Kongo
* Konžská demokratická republika
* Lesotho
* Libéria
* Líbya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Maroko
* Mauritánia
* Maurícius
* Mozambik
* Namíbia
* Niger
* Nigéria
* Pobrežie Slonoviny
* Rovníková Guinea
* Rwanda
* Senegal
* Seychely
* Sierra Leone
* Somálsko
* Stredoafrická republika
* Sudán
* Svätý Tomáš a Princov ostrov
* Tanzánia
* Togo
* Tunisko
* Uganda
* Zambia
* Zimbabwe

 |  |
| 
* **Ostatné územia:**  Ceuta
* Kanárske ostrovy
* Madeira
* Mayotte
* Melilla
* Réunion
* Svätá Helena
* Západná Sahara

 |
Dr. **Július Adamiš** (\* 28. máj 1883, Senica – † 26. máj 1971, Bratislava) bol slovenský evanjelický kňaz a cirkevný historik.

Životopis
---------

Pochádzal z rodiny Michala Adamiša a Terézie (rod. Janovičeková). V rodnom meste získal základné i stredoškolské vzdelanie. Študoval na evanjelickom lýceu a teologickej fakulte v Bratislave. Po viacerých pôsobiskách sa na štyridsaťpäť rokov stal farárom v Bratislave. Bol jedným zo spoluzakladateľov prvého slovenského evanjelického cirkevného zboru v meste. Je známy svojou bohatou publikačnou činnosťou: v roku 1924 sa zúčastnil prekladu *Nového zákona*, je autor učebnice *Dejiny cirkvi kresťanskej* (Liptovský Mikuláš, Tranoscius, 1939) a *Evanjelická vierouka a mravouka* (1943), životopisov, pamätníc a prekladov.

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 17 - evanjelická farnosť; pokrstený ako Gyula Adamiš

Zdroj
-----

* Adamiš, Július. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 44.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5695 3960
* NK ČR: mzk2004233880
* SNK: 167145
* VIAF: 84578858
**Kodifikačná príručka** je príručka, ktorá kodifikuje nejaký jazyk.

Slovenčina
----------

Kodifikačné príručky pre slovenčinu (jej pravopis, gramatiku a výslovnosť) vytvorila SAV, SPN, UK, MS a ako záväzné ich stanovuje právnou normou Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky. Naposledy tak urobilo 15. marca 2021 (MK-3620/2021-110/6659).

Toto opatrenie znie nasledovne:  

*Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky  
podľa § 2 ods. 2 zákona NR SR č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov*
  
schvaľuje  
*kodifikovanú podobu štátneho jazyka obsiahnutú v týchto kodifikačných príručkách*:  

*a) Pravidlá slovenského pravopisu. Bratislava, Veda, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 4. vydanie 2013,*  

*b) Krátky slovník slovenského jazyka. Martin, Vydavateľstvo Matice slovenskej, 5. vydanie 2020,*  

*c) Kráľ, A. : Pravidlá slovenskej výslovnosti. Martin, Matica slovenská, 2. vydanie 2009,*  

*d) Ružička, J. a kolektív: Morfológia slovenského jazyka. Bratislava, Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied 1996.*

*V týchto kodifikačných príručkách sú zahrnuté všeobecne platné a všeobecne záväzné normy slovenského spisovného jazyka.*

*Zrušuje sa dokument č. MK-1973/2014-110/10343 o vyhlásení kodifikovanej podoby štátneho jazyka z 13. júna 2014.*

Treba poznamenať, že známe viacdielne slovníky *Slovník slovenského jazyka* z rokov 1959-1968 (dostupný aj online) a *Slovník súčasného slovenského jazyka*, ktorý v súčasnosti postupne vychádza (dostupný aj online), nie sú kodifikačnými príručkami a sú teda v súčasnosti irelevantné pokiaľ ide o to, či je nejaké slovo či jeho pravopis spisovné. To isté platí pre akékoľvek slovníky cudzích slov, ktoré na Slovensku vyšli.

### Dostupnosť online

*Pravidlá slovenského pravopisu*, *Krátky slovník slovenského jazyka staršie verzie* a *Morfológia slovenského jazyka* sú dostupné aj online na stránkach Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV: 

* Pravidlá slovenského pravopisu
* Krátky slovník slovenského jazyka 2003
* Morfológia slovenského jazyka

Poznámky

Krátky slovník slovenského jazyka vydaný v roku 2020 Maticou slovenskou nie je online.

Krátky slovník slovenského jazyka je aj na týchto súkromných stránkach (), ktoré však majú problém, že nemožno vzhľadom na súkromný charakter zaručiť ich spoľahlivosť a okrem toho uvádzajú, že použili Krátky slovník slovenského jazyka z roku 1987 (teda veľmi staré vydanie), hoci v skutočnosti text, ktorý obsahujú, je niektoré novšie vydanie.

Poznámky
--------

1. ↑  V opatrení MK SR je chybne uvedený rok, správne je 1966.

Referencie
----------

1. ↑   *Matica slovenská vydala aktualizovaný Krátky slovník slovenského jazyka* [online]. www.skolske.sk, [cit. 2021-08-04]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* *Kodifikovaná podoba vyhlásenie 2021* [online]. Bratislava: Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky, 15.3.2021, [cit. 2021-06-20]. Dostupné online.
**Kofinál** a **kofinálnosť** limitného ordinálneho čísla je matematický pojem z oblasti teórie množín (ordinálnej aritmetiky). Je to jedna zo základných charakteristík limitných ordinálnych čísel, vyjadruje „mieru prístupnosti horných úrovní ordinálneho čísla".

Definícia
---------

Pojem **kofinálnosti** má zmysel definovať len pre limitné ordinálne čísla. Ďalej teda {\displaystyle \alpha ,\,\beta } budú označovať ľubovolné ordinálne čísla a {\displaystyle \gamma ,\,\delta } budú označovať vždy limitné ordinálne čísla.

### Kofinálna podmnožina

Povedzme, že množina {\displaystyle A\subseteq \gamma } je **kofinálnou podmnožinou** {\displaystyle \gamma }, ak existuje pre každé {\displaystyle \alpha \,<\,\gamma } také {\displaystyle \beta \in A}, že {\displaystyle \alpha \,\leq \,\beta }. Hovoríme tiež, že *A* je kofinálne s {\displaystyle \gamma }.

Napríklad

* množina {\displaystyle A=\{\omega +\alpha ;\alpha \in \omega \}} je kofinálna podmnožina ordinálu {\displaystyle \omega \,+\,\omega }.
* množina {\displaystyle A=\{\delta \cdot \alpha +\alpha ;\alpha \in \delta \}} je kofinálna podmnožina ordinálu {\displaystyle \delta \cdot \delta }.
* množina {\displaystyle A=\{\aleph \_{\alpha };\alpha \in \gamma \}} je kofinálna podmnožina ordinálu {\displaystyle \aleph \_{\gamma }} pre každé {\displaystyle \gamma \,>\,\omega }.

### Kofinál a kofinálnosť

**Kofinálom** limitného ordinálu {\displaystyle \gamma } rozumieme najmenšie ordinálne číslo {\displaystyle \alpha } také, že existuje množina {\displaystyle A\subseteq \gamma } kofinálna s {\displaystyle \gamma }, ktorej ordinálnym typom je {\displaystyle \alpha } (tj. A je {\displaystyle \in }-izomorfná s {\displaystyle \alpha }). Kofinál limitného ordinálneho čísla {\displaystyle \gamma } sa značí {\displaystyle \,cf(\gamma )}.

**Kofinálnosťou** {\displaystyle \gamma } rozumieme mohutnosť (kardinalitu) {\displaystyle \,cf(\gamma )}. Dá sa ukázať, že pre každé {\displaystyle \gamma } je {\displaystyle \,cf(\gamma )} kardinálne číslo, a teda pojmy kofinál a kofinálnosť splývajú.

Napríklad

* {\displaystyle cf(\omega +\omega )\,=\,\omega }
* {\displaystyle cf(\delta \cdot \delta )=\delta }
* {\displaystyle cf(\aleph \_{\gamma })\,=\,cf(\gamma )} pre každé {\displaystyle \gamma \,>\,\omega }

### Regulárny a singulárny ordinál

Limitné ordinálne číslo, ktoré sa rovná svojej kofinálnosti sa nazýva **regulárne**. V opačnom prípade (ak je kofinálnosť menšia) sa nazýva **singulárne**.

Vlastnosti
----------

* Pre každé limitné ordinálne číslo {\displaystyle \gamma } platí {\displaystyle \omega \,\leq \,cf(\gamma )\,\leq \,\gamma }
* Pre každé limitné ordinálne číslo {\displaystyle \gamma } platí {\displaystyle cf(cf(\gamma ))\,=\,cf(\gamma )}.
* Pre všetky {\displaystyle \gamma } je {\displaystyle \,cf(\gamma )} kardinálne číslo.

Ďalej za predpokladu axiómu výberu:

* Pre každé nekonečné kardinálne číslo {\displaystyle \kappa } platí {\displaystyle \kappa \,<\,\kappa ^{cf(\kappa )}}.

Pozri aj
--------

* regulárne ordinálne číslo
* singulárne ordinálne číslo
* limitné ordinálne číslo
Ióni sú na mape starovekého Grécka zobrazení ružovou a bledomodrou farbou.
**Akastos** (starogr. *Ἄκαστος* – *Akastos*, lat. *Acastus*) je v gréckej mytológii syn a následník aténskeho archonta Medóna.

Po smrti aténskeho archonta Medóna sa jeho následníkom stal syn Akastos, ktorý podľa antického autora Hieronyma vládol od roku 1048 pred Kr. do roku 1012 pred Kr.

Antický autor Eusebios uvádza, že Akastos, syn Medóna, vládol 36 rokov a že za jeho vlády došlo k hlavnej migrácii Iónov, vrátane básnika Homéra. V tej dobe dal vraj izraelský kráľ Šalamún postaviť v Jeruzaleme slávny chrám, ktorý sa stal strediskom židovského náboženstva. Nástupcom Akasta sa stal jeho syn Archippos.

Z výsledkov výskumov archeológov a historikov k migrácii Iónov v tomto období skutočne došlo. Hybnou silou migrácie bol vo veľkej miere vpád Dórov do Grécka. Ióni si v tomto období uhájili východné časti Grécka a osídlili väčšinu ostrovov v Egejskom mori a postupne prenikli aj do protiľahlých krajov Malej Ázie, kde založili mestá Milét, Kolofón, Smyrnu a Efez.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,185.
2. 1 2 3  Hieronymus, *Chronicon*, 16-187.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Grécky zázrak*. Bratislava : Mladé letá, 1990. ISBN 80-06-00122-7. S. 132-133.

Pozri aj
--------

* Zoznam mýtických panovníkov Atén
**Žralok belasý** (iné názvy: **žralok modrý**, **žralok obyčajný**, **žralok modrastý**, bohemizmus *žralok modravý*, staršie **žralok sivý** ; lat. Prionace glauca) je druh žraloka vyskytujúci sa takmer na celom svete (v Severnom ľadovom oceáne a v Južnom ocáne nežijú). 

Je to prvý druh žraloka, na ktorom bol testovaný tzv. protižraločí odev v podobe oblečenia z kovových krúžkov.

Napriek svojmu celosvetovému rozšíreniu nie je početným druhom, lebo je stále komerčne lovený.

Výskyt
------

Žije vo všetkých oceánoch, okrem oceánov, ktoré omývajú severnú a južnú časť zemegule. V Európe ho možno nájsť v Stredozemnom mori, pri Turecku, severnej Afrike, Taliansku, Slovinsku a Chorvátsku. Ďalej sa v Európe vyskytuje od južného pobrežia Veľkej Británie, až po Španielske ostrovy: Madeira, Kanárske a Kapverdské ostrovy.

Opis
----

Žralok belasý má pretiahnuté, štíhle telo s dlhým rypákom a má hladkú kožu, iba s malými zúbkami. Má malé oči s tzv. tretím viečkom. Má 5 žiaber, kým posledný je nad prsnými plutvami, spirakulum chýba. Má dve chrbtové plutvy, prvá je väčšia než druhá a ležia medzi brušnými plutvami. Má trojuholníkovité zuby s pílkovitými okrajmi. Chrbtová plutva ide šikmo hore, horný lalok je oveľa väčší. Má modré telo s bielymi bokmi. Meria 3,8 m a váži až 250 kg.

Potrava
-------

Je aktívny hlavne v noci, kedy aj loví. Loví najmä ryby v hejnách, ako makrely, slede či hlavonožce.

Podniká dlhé púte od Atlantiku až po Afriku.

Rozmnožovanie
-------------

Žralok belasý je živorodý živočích. Samica si uchováva samcovu spermiu asi rok, aby sa mohla kedykoľvek znovu oplodniť. V závislosti od veľkosti samice, by samica mohla na svet priviesť 4 – 135 mláďat.[chýba zdroj]

Referencie
----------

1. ↑  BURNIE, David. *Praktická encyklopédia zvierat*. Bratislava : Mladé letá, 2003. ISBN 8010002496.
2. ↑  TEROFAL, F. Morské ryby. Bratislava: Ikar,1996. citované v: Žraloky Stredozemného mora. In: Enviromagazín 2/2006, S. 28-29
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  žralok. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar)
7. ↑  FERIANC, O. Zoologia pre VII. a VIII. tr. slov. gymn. ...1941. S. 137
8. 1 2 3   *Žraloci.cz - Žralok modravý* [online]. Žraloci.cz, [cit. 2009-01-31]. Dostupné online. (česky)
9. 1 2   *databáze ryb : Žralok modravý* [online]. [Cit. 2009-01-31]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Žralok belasý (Prionace glauca)**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Žralok belasý (Prionace glauca)**
Logo do 17. januára 2018
**Welt** (predtým **N24**) je nemecký bezplatný televízny spravodajský kanál, ktorý vlastní spoločnosť WeltN24 GmbH. Poskytuje tiež pravidelné aktualizácie správ o vlastnostiach ProSiebenSat.1 Media, ako sú ProSieben a kabel eins.

Dňa 21. septembra 2017 WeltN24 oznámil, že N24 bude 18. januára 2018 premenovaný na „Welt". WeltN24 tiež vydáva Die Welt, konzervatívne orientované noviny.

Programovanie
-------------

Welt predtým vysielal rôzne programy s viac ako siedmimi hodinami živého vysielania za pracovný deň. Korešpondenti CNBC Silvia Wadhwa, Patricia Szarvas, Roland Klaus, Michael Mross a Bruni Schubert počas dňa naživo podávajú správy z Frankfurtskej burzy cenných papierov, LSE a NYSE. Od augusta 2010 sa obmedzil spravodajský program, pričom žiadny program netrval dlhšie ako 15 minút.

Predchádzajúce spravodajské relácie Welt:

* *Frühreport* - ranný spravodajský program s obchodnými titulkami pred uvedením na trh
* *Morgenreport* - ranný spravodajský program s komentármi moderátorov talkshow ako Hajo Schumacher, Claus Strunz a Michel Friedman
* *Mittagsreport* - poludňajší spravodajský program
* *Börse am Mittag* - popoludňajšia relácia o obchodnom a finančnom spravodajstve
* *Börse am Abend* - večerný spravodajský program z oblasti obchodu a financií
* *Welt Nachrichten* - pravidelné aktualizácie správ medzi 2 minútami a pol hodinou, žiadne živé programovanie cez noc

V súčasnosti Welt vydáva správy každú hodinu.

### Hovorte

* *Studio Friedman*, hostiteľ Michel Friedman od roku 2009

N24 Doku
--------

 Logo N24 Doku
Dňa 9. júna 2016 spoločnosť WeltN24 oznámila, že na jeseň 2016 spustí N24 Doku ako pobočku N24 s časovým posunom. Nová stanica čaká ráno na prevzatie odkazovej koľajnice Welt a vysiela vždy od 14:00 program Welt s časovým posunom o jednu hodinu. Okrem toho odpadá bežecký pás známy z Welt. O tom, či si N24 Doku zachová slovnú ochrannú známku *N24* aj po premene N24 na *WELT*, sa podľa WeltN24 ešte nerozhodlo. Dňa 20. júla 2016 bolo oznámené, že vysielateľ začne 17. septembra 2016.

Rakúske krmivo
--------------

Dňa 27. apríla 2012 satelitná platforma SES Astra ukázala rakúsky subfeed N24 (transpondér 3, 11 244 GHz horizontálne, SR 22 000, FEC 5/6). O spustení stanice sa do tlače nedostalo nič. O pár dní bol vysielač opäť vypnutý. Dňa 16. júla 2012 bol spustený vysielací kód N24 HD Austria. Dňa 2. apríla 2016 začala N24 Austria vysielať cez Astru 1N. Dňa 18. januára 2018 bola N24 Austria nahradená N24 Doku Austria.

Referencie
----------

1. ↑  GMBH, DWDL de. *Rebranding: N24 heißt ab Mitte Januar WELT* [online]. DWDL.de, [cit. 2022-10-23]. Dostupné online. (po nemecky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
**Žralok čiernohrotý** alebo **útesový žralok čiernoplutvý** (lat. Carcharhinus melanopterus) je druh žraloka z čeľade Carcharhinidae.

Charakteristika
---------------

Žralok čiernohrotý je ľahko rozpoznateľný podľa čierneho zašpicatenia plutiev (hlavne chrbtovej a chvostovej). Vyskytuje sa v tropických vodách Indického a Tichého oceánu. Preferuje plytké pobrežné vody na okrajoch útesových ríms. Bol však pozorovaný aj pri ústiach riek a v brakických a sladkovodných tokoch. Tento druh obvykle dosahuje dĺžku okolo 1,6 metra.

Žraloky čiernohroté majú teritoriálne cítenie a v rovnakých lokalitách sa zdržujú aj niekoľko rokov. Sú to aktívni predátori, ich hlavnou potravou sú drobné kostnaté ryby, kôrovce a hlavonožce. Je o nich tiež známe, že sa živia morskými hadmi a morskými vtákmi. Podobne ako ostatní zástupcovia z čeľade Carcharhinidae je tento druh živorodý, samice rodia 2 – 5 mláďat v cykloch, ktoré trvajú od pol roka do dvoch rokov. Názory na graviditu sa rozchádzajú od 7 – 9 cez 10 – 11 až po 16 mesiacov. Novorodené žraloky žijú v plytkých pobrežných vodách a často sa zdržujú vo veľkých skupinách v prílivových oblastiach.

Tento druh je plachý a ľakavý, nebezpečenstvo pre ľudí predstavuje len zriedka v prípadoch, kedy si pomýli človeka s prirodzenou potravou. Môžu to byť napríklad situácie, keď sa človek brodí plytkou vodou a žralok ho pohryzie do nohy. Žralok čiernohrotý sa loví pre svoje mäso, plutvy a tuk, ale nie je považovaný za komerčne lovený druh. Medzinárodný zväz na ochranu prírody (IUCN) ho hodnotí ako takmer ohrozený. Aj keď zostáva druh ako celok naďalej veľmi rozšírený a relatívne bežný, rybolov v súvislosti s pomalým reprodukčným cyklom viedol k poklesu jeho výskytu na viacerých miestach.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Žralok čiernohrotý (Carcharhinus melanopterus)**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Žralok čiernohrotý (Carcharhinus melanopterus)**

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2020.07. Prístup 19. jún 2022

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žralok černoploutvý na českej Wikipédii.*
Kláštor Kostanjevica
**Kláštor Kostanjevica** *(Fons Sanctae Mariae, Mariabrunn)* je bývalý cisterciánsky kláštor v slovinskom meste Kostanjevica na Krku.

Opátstvo založil v roku 1234 korutánsky vojvoda Bernard II. Sponheimský. Materským kláštorom bol kláštor Viktring z morimondského filiačného radu, odkiaľ prišiel prvotný konvent. Pri príležitosti založenia tu podľa kronikára Jána z Viktringu bola pochovaná vojvodova manželka Judita Přemyslovna spoločne so synom Bernardom.

Kláštor bol zrušený za vlády Jozefa II.

Referencie
----------

1. ↑  KOLEKTÍV. *Přemyslovci. Budování českého státu*. Praha : Nakladatelství Lidové noviny, 2009. ISBN 978-80-7106-352-0. S. 565.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kláštor Kostanjevica**

Externé odkazy
--------------

* Fotografie
* Kláštorná galéria

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Klášter Kostanjevica na českej Wikipédii.*
|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Banátska republika**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Rakúsko-Uhorsko | **1918 – 1918** | Rumunské kráľovstvo → Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov → Maďarsko → |

 |
| **Geografia**

|  |
| --- |
| Mapa štátu |

 |
| Hlavné mesto | Temešvár |
| **Obyvateľstvo** |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | Republika |
| Vznik | 1. november 1918 |
| Zánik | 15. november 1918 |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Rakúsko-Uhorsko | Rakúsko-Uhorsko |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Rumunské kráľovstvo | Rumunské kráľovstvo |
| Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov | Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov |
| Maďarsko | Maďarsko |

 |

 |

**Banátska republika** (rum. *Republica Bănăţeană*, nem. *Banater Republik*, srb.  *Banatska republika* / *Банатска република*, maď.  *Bánáti Köztársaság*) bol krátkodobý štát vyhlásený 1. novembra 1918 v Temešvári po zrútení Rakúsko-Uhorska. Republika zanikla 15. novembra toho istého roku.

Republika bola pokusom zachovať jednotu nemeckých a maďarských politických elementov na území Banátu v období rozpadu Rakúska-Uhorska. Zároveň došlo k reforme starého politického systému tak, aby sa do nového "štátu" chceli začleniť aj rumunské a srbské politickej elementy a republika sa tak poistila proti požiadavkám víťazného Rumunska a Srbska. Keďže však nebolo možné zastaviť vojenské jednotky víťazných štátov, tak sa Banátski Rumuni a Srbi k tomuto projektu nemecko-maďarských politikov nepripojili. Ide o jediné obdobie histórie, kedy bol Banát "nezávislou" krajinou, ktorú uznalo len Maďarsko. Potom bol Banát rozdelený do dnešnej podoby tj. väčšia časť Rumunsku, menšia západná časť Srbsku a malá severozápadná časť v okolí mesta Segedín Maďarsku.

Jediným prezidentom po dobu existencie bol Otto Roth.

Národnostné zloženie
--------------------

Z celkového počtu cca 1 582 133 obyvateľov, bolo:

* 592 049 (37,42%) Rumuni
* 387 545 (24,50%) Nemci (banátski)
* 284 329 (17,97%) Srbi
* 242 152 (15,31%) Maďari

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Banátská republika na českej Wikipédii.*
**Sušina** je neodpariteľný zvyšok látky, ktorý zostane po zahrievaní a odparovaní pri maximálnej teplote do 105 ° C až do konštantnej hmotnosti; teda do stavu, kedy sa všetky odpariteľné látky bezo zvyšku odparia a žiadne ďalšie sa už ďalej nevyparujú.

V praxi ide o stanovenie presného percentuálneho podielu látok z pôvodnej hmotnosti, ktoré sa pri uvedenej teplote nevyparuje. Komplementárnym doplnkom sušiny je **vlhkosť**, čo je percentuálne vyjadrenie látok, ktoré sa odparujú pri teplote nižšej ako 105 ° C. Sušina teda predstavuje percentuálne kvantifikovaný zvyšok hmotnosti po odparovaní, vlhkosť potom percentuálne vyjadrený úbytok hmotnosti po odparovaní. 

Súčet oboch komplementárnych percentuálnych podielov (sušiny + vlhkosti) musí dať vždy 100% pôvodnej hmotnosti. Príkladom látky so 100% vlhkosťou a 0% sušiny je destilovaná voda - všetky matérie sa pri odparovaní destilovanej vody bezo zvyšku odparia do ovzdušia - 100% hmotnosti destilovanej vody sa zmení na vodnú paru a nezostane po nej vôbec žiadny neodpariteľný zvyšok, teda 0% sušiny.

Stanovenie percentuálneho podielu sušiny sa používa najmä v potravinárstve a krmivárstve, teda najmä v odboroch zaoberajúcich sa výživou ľudí aj zvierat, kedy ide o možnosť vzájomného číselného porovnávania jednotlivých krmív alebo potravín z hľadiska ich vlhkosti (vodnateľnosti). 

Presné stanovenie sušiny a vlhkosti sa v praxi vykonáva vždy v špecializovaných laboratóriách (potravinárskych, poľnohospodárskych, veterinárnych a pod.).

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sušina na českej Wikipédii.*
Súradnice: 36°33′26″S 139°11′47″V﻿ / ﻿36,55722°S 139,19639°V﻿ / 36.55722; 139.19639

**Akagi** je názov neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa na japonskom ostrove Honšú, asi 30 km východne od vulkánu Haruna. Vrchol sopky je ukončený kalderou s rozmermi 3 × 4 km, jej severovýchodná časť je zaliata vodou a známa ako jazero Ono.

Sopka leží na staršom, prakticky úplne deštruovanom vulkáne. Následná séria plínijských erupcií, prevažne andezitových láv a pyroklastík v pleistocéne, dala za vznik súčasnej podobe sopky. Kaldera sa vyformovala pri poslednej erupcii, približne pred 31 000 rokmi. Postkalderové štádium Sopečná činnosť prinieslo vyformovanie sa lávových dómov, zoradených v severozápadno-juhovýchodnej línii v kaldere.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Akagi**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Akagi na Global Volcanism Program (po anglicky)
Súradnice: 67°53′00″S 18°33′00″V﻿ / ﻿67,88333°S 18,55000°V﻿ / 67.88333; 18.55000

**Kebnekaise** je najvyšší vrch vo Švédsku a Laponsku. Je súčasťou Škandinávskych vrchov a má dva vrcholy, z ktorých ten južnejší a zaľadnený je s výškou 2 104 m n. m. najvyšší. Severný vrchol (2 097 m n. m.) nie je zaľadnený. Leží približne 150 km na sever od severného polárneho kruhu, západne od mesta Kiruna a blízko populárnej turistickej trasy Kungsleden medzi obcami Abisko a Nikkaluokta.

Ľadovec na vrchole sa zmenšuje (cca 1,5 m ročne) a preto ani výška nie je ako v minulosti. Zvykne sa udávať výška 2 111 m n. m. a podľa starších meraní aj 2 117 m n. m. Horúce počasie v lete 2018 znížilo výšku vrcholu pod 2 096 m n. m. čím sa najvyšším bodom krajiny stal severný vrchol.

Horská chata Kebnekaise fjällstation je na úpätí Kebnekaise cca 19 km a 6 – 7 hodín z Nikkaluokta. Je východiskovým bodom pri výstupe na vrchol západnou cestou (13 km, 4 – 6 hodín na vrchol) alebo východnou cestou (cca 10 km, 3 – 5 hodín na vrchol). Západná cesta vedie cez štrkové svahy k medzi vrcholu Vierranvárri a potom na ľadovcový vrchol. Východná cesta cez ľadovce a skaly je istená oceľovým lanom podobne ako Via ferrata.

Referencie
----------

1. ↑  Toppskifte på Kebnekaise - sr.se
2. ↑  iMeteo.sk. *Pre zmenu klímy má Švédsko nový najvyšší vrchol* [online]. imeteo.sk, 2018-08-04, [cit. 2018-08-05]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kebnekaise**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kebnekaise na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Najvyššie vrchy európskych krajín |
| --- |
| 
* Albánsko
* Andorra
* Belgicko
* Bielorusko
* Bosna a Hercegovina
* Bulharsko
* Cyprus
* Čierna Hora
* Česko
* Dánsko
* Estónsko
* Fínsko
* Francúzsko
* Grécko
* Holandsko
* Chorvátsko
* Írsko
* Island
* Taliansko
* Lichtenštajnsko
* Litva
* Lotyšsko
* Luxembursko
* Maďarsko
* Malta
* Moldavsko
* Monako
* Nemecko
* Nórsko
* Poľsko
* Portugalsko
* Rakúsko
* Rumunsko
* Rusko
* San Maríno
* Severné Macedónsko
* Slovensko
* Slovinsko
* Spojené kráľovstvo
* Srbsko
* Španielsko
* Švédsko
* Švajčiarsko
* Turecko
* Ukrajina
* Vatikán

 |  |
**Akamas** alebo **Akamás** (starogr. *Ἀκάμας* – *Akamas*) je v gréckej mytológii syn Eussóra. Bol vodca Trákov v trójskej vojne.

Trácky vodca Akamas je postavou Homérovej Iliady. Jeho meno po prvý raz zaznie v druhom speve, ktorý obsahuje stovky veršov venovaných prehliadke ozbrojených síl bojujúcich v trójskej vojne. Na tomto mieste Homér uvádza, že spolu s Peiroom velil vojsku Trákov, ktorí bojovali na strane Tróje.

Akamas bol jedným z najlepších veliteľov. Aj keď vo vojne bojoval statočne, osud mu nedoprial, aby vojnu prežil. Padol v boji s Telamónovým synom Aiantom. Hovoria o tom Homérove verše v šiestom speve Iliady: „*Aias vtedy prvý Telamónov, hradba Achájskych, šík prerazil Trójanom a druhom svojim spásu uchystal, vládcu zabil, ktorý býval najlepší z Thrákov: Akamas, Eussórov bol syn to, muž krásny a veľký. Prvý ho zasiahol tam, kde na prilbe hustý bol chochol; do čela kopiju mu vrazil, aj prenikol kosťou až dovnútra ostrý kovový hrot a temno mu zastrelo oči."*

V antickom písomnom diele "Dictys Cretensis" sa Akamas v trójskej vojne stáva obeťou krétskeho kráľa Idomenea.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Homér, *Iliada*, 6,8.
2. 1 2 3  Homér, *Iliada*, 2,844-845.
3. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 38.
4. ↑  Aleksander Krawczuk. *Trójska vojna*. Bratislava : Obzor, 1990. ISBN 80-215-0044-1. S. 39-40.
5. ↑  Hyginus, *Fabulae* 115.
6. 1 2  Homér, *Iliada*, 6,5-11.
7. ↑  Lucius Septimius, *Dictys Cretensis,* 3, 4.
Kreditná karta
**Kreditná karta** je druh platobnej karty, opak debetnej karty. Je to platobná karta s prideleným kreditom poskytnutým bankou alebo inou úverovou spoločnosťou, možným na prečerpanie. Zväčša sú tieto prostriedky bankou neúročené nejakú vopred stanovenú dobu, dokedy je možné úverový rámec splatiť bez akéhokoľvek úročenia. Táto doba sa volá bezúročné obdobie. Nad tento časový rámec sa musí splatiť aspoň vopred dohodnutá minimálna splátka a rozdiel prečerpanej sumy sa úročí vopred dohodnutou úrokovou sadzbou. 

Je určená predovšetkým na platby u obchodníkov, a na výbery peňazí z bankomatov. Hotovostné výbery z bankomatov sú však zväčša úročené okamžite.

Bezúročné obdobie sa pri kreditných kartách pohybuje najčastejšie v rozmedzí 40 až 55 dní. Dĺžka bezúročného obdobia ovplyvňuje dátum splatnosti. Využiť bezúročné obdobie znamená splatiť všetko, čo bolo kartou zaplatené v priebehu jedného mesiaca do istého dňa ďalšieho mesiaca. 

Príklad:

Na kreditnej karte máte bezúročné obdobie 50 dní. Aby ste využili toto bezúročné obdobie, musíte všetky nákupy zaplatené kartou v januári (neplatí pre výbery z bankomatov) splatiť najneskôr do 19. februára. Posledný dátum platnosti bezúročného obdobia vypočítate jednoducho - keďže január má 31 dní, ostáva 19 dní z februára pre využitie bezúročného obdobia. Dôležité je ešte poznamenať, že 19. februára by mala byť vaša úhrada už pripísaná v prospech karty. 

Splátky pri kreditkách sú väčšinou nastavené 2 rôznymi spôsobmi:

* 1) splátka ako % z poskytnutého úverového rámca (najčastejšie vo výške 5%)
* 2) splátka ako % z dlžného zostatku (najčastejšie vo výške 4%, 5% alebo 10%)

Výhodou prvého typu minimálnej splátky (tzv. fixnej splátky) je to, že je stále rovnaká a nezávisí od vyčerpanej sumy z karty. Úhradu tohto typu splátky môžete automatizovať napr. formou zriadenia trvalých príkazov na vašom bežnom účte. Druhým typom splátky je tzv. variabilná splátka, ktorá sa každý mesiac mení a závisí len od vyčerpanej sumy na vašej karte. Ak bude variabilná splátka napríklad vo výške 5% z dlžného zostatku a z karty budete mať vyčerpaných 1000 EUR, variabilná splátka bude 50 EUR. Ak budete mať ďalší mesiac z karty vyčerpaných 1500 EUR, variabilná splátka bude 75 EUR.

Špeciálnym typom kreditných kariet sú tzv. co-brandované kreditné karty, ktoré vydávajú banky v spolupráci s partnermi z komerčnej sféry. Súčasťou týchto kariet býva vernostný program a sú určené klientom partnera.