recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Caraffa Antonio gróf, 1687 Prešov
**Anton Caraffa** (tal. Antonio Caraffa; \* 1648 – † 6. marec 1693) bol habsburský maršal. Pochádzal zo starobylého talianskeho rodu pochádzajúceho z Neapolska.

Za najstaršieho predka sa pokladá Filip Caraffa delle Spina († 1222). Anton (✳ 1630 Benátky – † 6.3.1693) bol z mladšej línie rodu s predikátom „di Stigliano", ktorá získala grófsky titul v Neapolsku. Vzdelanie získal na florentskom dvore, odkiaľ bol ako dôstojník povolaný do pápežského vojska. Za to ho jezuiti odporučili cisárovi. Do armády bol prijatý patentom v hodnosti generála s povinnosťou postaviť vlastný pluk, v ktorom slúžili Flámi, Valóni, Taliani a Švábi. Bol aj stratégom a teoretikom vojny a reformátorom ťažkej jazdy. Do Uhorska prišiel v roku 1674. Pluk operoval na strednom Slovensku a v roku 1684 na Orave. Velil aj plukom grófa Pálfiho, von Salma a plukovníka von Sporck. Jeho vojenská tvrdosť sa odrazila v brutalite voči rebelom. Jeho rozkazom boli v roku 1687 mučení a popravení šľachtici a prešovskí mešťania v smutne známych „prešovských jatkách". Cisár ho v roku 1684 vymenoval za správcu Oravskej stolice. V kongregačných protokoloch sú mnohé výhražné listy, ktorými žiadal lojalitu stoličnej šľachty vydržiavanie dislokovaných vojsk. Po potlačení povstania bojoval proti Turkom v Sedmohradsku. V roku 1688 získal Rád Zlatého rúna a pripravoval bitku pri Belehrade. Synovec, cisársky a komorský radca Ferdinand Karol získal od Leopolda I. 22.4. 1704 vo Viedni uhorský indigenát a baronát. Antona Vavrinca 5.4.1712 Karol VI. vymenoval za titulárneho stoličnobelehradského veľprepošta.

Erb rodu
--------

Erb rodu uverejnilo viacero autorov. V striebornom štíte sú tri červené pruhy. Klenotom sú priamo na strieborno-červených prikrývadlách dve odvrátené strieborné zlato korunované labutie hlavy s vyplazenými jazykmi. Antonova pečať je štítová. V striebornej korunovanej kartuši sú tri červené pruhy a na nich rybia kostra (spina). Korunovaný barónsky erb z roku 1704 je strieborný so štyrmi červenými pruhmi. Klenot a prikrývadlá nie sú v listine uvedené.

Referencie
----------

1. ↑  CARAFFA, Anton. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok II C – F. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2004. 696 s. ISBN 80-89023-44-4. S. 21.
2. ↑   *Studi Secenteschi*. Florencia : Leo S. Olschki, 2011. ISBN 978-88-2226-031-4. S. 213.
3. 1 2 3  PONGRÁCZ, Denis. *Atlas osobných pečatí I*. 1. vyd. Bratislava : JUDr. M. Trstenský vl.n. 2019. ISBN 978-80-5701-194-1. S. 72, 73.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Anton Caraffa**

Autoritné údaje: * BnF: 14612493c
* GND: 121321657
* ISNI: 0000 0000 2210 6448
* LCCN: n83018158
* VIAF: 3324596
* WorldCat: lccn-n83018158
**Edmontosaurus** bol 12 až 14 m dlhý bylinožravý dinosaurus. Tento svojho času veľmi početný živočích pravdepodobne reprezentoval potomka rodu Shantungosaurus z Ázie. Známy je z dobrých pozostatkov patriacich dvom druhom. Žil pred 70 až 65 miliónmi rokov, nájdený bol na západe Severnej Ameriky.

Opis
----

Edmontosaurus bol mohutný dvoj a štvornohý ornitopód, vyspelý plochohlavý hadrosaurid. Výrazné nosné otvory Edmontosaura za života pokrývala zrejme pružná koža, u samcov pravdepodobne pestro sfarbená. Vďaka nej dokázal vydávať hlasité zvuky.

Nález jedného veľmi dobre zachovaného jedinca Edmontosaura s odtlačkami kože nám odhalil, že v strede chrbta sa mu tiahol nízky kožený hrebeň, podobný hrebeňu Diplodoka.

Počas roka putoval Edmontosaurus zo samotného juhu kontinentu až na územie dnešnej Aljašky, kde tisícčlenné stáda týchto tvorov lákala čerstvá chutná vegetácia, ktorá vyklíčila po mesiacoch mrazov. Keď sa však leto na severe skončilo, horda Edmontosaurov sa vybrala späť na juh, pričom púť zo severu na juh (alebo naopak) im zabrala len dva mesiace. Na juhu mali tiež svoje hniezdne kolónie, kde sa im liahli mláďatá.

Druhy
-----

* *Edmontosaurus annectes*
* *Edmontosaurus refalis*

Galéria
-------

* Kostra EdmontosauraKostra Edmontosaura
* Lebka druhu E. annectesLebka druhu *E. annectes*
* Veľkostné porovnanie Edmontosaura s človekomVeľkostné porovnanie Edmontosaura s človekom

Pozri aj
--------

* Anatotitan
**Ryszard Siwiec** (vyslov *Ryšard Šiviec*) (\* 7. marec 1909, Dębica – † 12. september 1968, Varšava) bol poľský účtovník z Przemyślu, počas vojny príslušník odbojovej Krajinskej armády (*Armia Krajowa*), ktorý sa na protest proti invázii vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska 8. septembra 1968 upálil na celorepublikových dožinkách na varšavskom Štadióne desaťročia pred zrakmi vedenia poľskej komunistickej strany, diplomatov a 100 tisíc divákov. Skôr než sa polial benzínom, rozhodil do davu letáky s protestnou výzvou. Zomrel po 4 dňoch v nemocnici. 

Siwiec, otec piatich detí, svoj skutok plánoval. Nechal po sebe zápisky a nahrávky, v ktorých vyjadril svoje znechutenie z invázie vojsk Varšavskej zmluvy a z poľskej účasťou v nej. Nevedno, do akej miery inšpiroval neskoršie omnoho známejšie upálenie českého študenta Jana Palacha. Poľské úrady sa snažili stoj čo stoj zabrániť preniknutiu akýchkoľvek informácií o Siwiecovom skutku na verejnosť a oznámili, že Siwiec bol "duševne chorý". Napriek tomu, že upálenie sa podarilo zachytiť aj na kameru, televízne štáby prítomné na oslavách neodvysielali o tragédii žiadnu správu. Hoci sa osláv zúčastnili aj Česi a Slováci, Siwiecova smrť sa stala známou až dva mesiace po upálení sa Jana Palacha, keď ju zverejnilo Rádio Slobodná Európa.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ryszard Siwiec**

Autoritné údaje: * BnF: 16771072r
* GND: 136805248
* ISNI: 0000 0001 0992 7855
* LCCN: n2010076339
* NK ČR: ola2008455943
* VIAF: 81088733
* WorldCat: lccn-n2010076339
Súradnice: 45°10′15″S 21°00′18″V﻿ / ﻿45,17083°S 21,00500°V﻿ / 45.17083; 21.00500

**Jánošík** (srb. *Janošik - Јаношик*, maď. *Újsándorfalva*) je dedina v obci Alibunar v Južnobanátskom regióne v Srbsku. V roku 2002 v dedine žilo 1 171 obyvateľov (v roku 1991 mala 1 225 obyvateľov).

Dejiny
------

Jánošík sa prvýkrát spomína v roku 1818 ako dedina menom Schandorf (dnešný Jánošík). 1895 – Sándorfalva; 1910 – Uj-Sándorfalva; 1922 – Slovenský Aleksandrovac (*Slovački Aleksandrovac*).

V roku 1819 túto osadu založil gróf Philip Sandor, riaditeľ nájomníkov, ktoré dali do prevádzky šalitranu v Alibunare. Po ňom dostala dedina meno Šandor (Schandorf).

Prví kolonisti boli katolícki Maďari. V roku 1815 mala osada 36 domov.

V minulosti bola dedina zaplavená takže si svoje majetky obyvatelia presťahovali v rokoch 1820 – 1822 na vyššie pozemky, kde sa aj dodnes dedina nachádza.

Roku 1823 do vtedajšieho Šándorfu prišli prví Slováci, ktorí prišli z Nitry, a už v roku 1826 ich bolo 229. Roku 1827 bolo v dedine 316 katolíkov, 132 evanjelikov a 13 kalvinistov.

Cholera v roku 1836 zdecimovala obyvateľstvo. Roku 1839 sa do Jánošíku prisťahovalo 23 slovenských rodín z Hajdučice (dedina vzdialená 14 kilometrov od Jánošika). V tom istom roku postavili chrám Boží, školu a evanjelickú faru.

Keď sa v roku 1841 vysídlila slovenská katolícka obec Brešće, prišla sem väčšia časť katolíkov so svojim kňazom a matrikulom.

Jánošík mal v roku 1854 560 obyvateľov a patrili do Alibunárskej kolónie. Od 28. augusta do 26. septembra roku 1855 zúrila cholera.

V rokoch 1855 – 1856 bola postavená nová škola. V šesťdesiatych rokoch 19. storočia, katolíci dostali samostatný cintorín a roku 1855 aj dom smútku.

Záplavy boli 10. a 11. októbra 1879 a roku 1871, zemetrasenie roku 1877 zničilo Obecný dom, ktorý bol znovu postavený roku 1880. 

V rokoch 1883 – 1884 bol postavený nový kostol, lebo starý sa rozpadal. Prvá artézska studňa bola vyvŕtaná roku 1890 a 1902 bol postavený Nazarenský chrám.

Mnohí Maďari a Slováci opustili túto dedinu a presťahovali sa v rokoch 1895 a 1902 do Skorenovcu a Jermenovcu a roku 1902 sa začalo emigrovanie do Ameriky.

Roku 1827 bol založený dobrovoľný hasičský spolok v Jánošíku.

Z popisu z 31. januára 1921 v Jánošíku žilo 987 obyvateľov z toho bolo:

* Srbov – 1
* Slovákov – 953
* Nemcov – 7
* Maďarov – 25
* ostatných – 1

Demografia
----------

V obci žije 918 dospelej populácie. Priemerný vek je 39,1 rokov (37,8 u mužov a 40,5 u žien). V obci je 384 domácností, a priemerný počet členov v domácnosti je 3,05.

Táto oblasť je veľmi obývaná Slovákmi (podľa sčítania ľudu 2002) a v posledných troch sčítaniach je pozorovaný pokles populácie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jánošík (dedina)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Јаношик na srbskej Wikipédii.*
**Brachiosaury** (neformálne **brachiosauridy**, lat. Brachiosauridae) boli veľké až obrovské sauropódne dinosaury, ktoré patrili k najväčším suchozemským živočíchom všetkých čias.

Znaky
-----

Kostra Brachiosaura
Boli to ťažké a robustné štvornohé zvieratá, ktorých predné končatiny boli nezvyčajne dlhšie ako zadné, čo u nich výrazne zmenilo polohu pletencov. Ich hmotnosť kolísala od 20 do 90 ton a vo svojom prostredí boli zrejme najvyššími živočíchmi, schopnými dosiahnuť až do korún stromov. Brachiosaury neboli také dlhé ako príbuzné diplodoky (Diplodocidae), dosahovali maximálnej dĺžky asi 32 metrov, boli však podstatne vyššie a často i robustnejšie. Len ich krčné stavce mohli byť dlhé až 1,4 metra a napríklad lopatka brachiosaurov presahovala dĺžku 2 metre.

Veľkosť
-------

Najvyšším dnes známym brachiosaurom je severoamerický druh *Sauroposeidon proteles*, ktorý mohol dosiahnuť do výšky až cez 18 metrov nad zemou a vážil cez 60 ton. Známym rodom je tiež o niečo menší Brachiosaurus s výškou okolo 12 metrov a hmotnosťou asi 40 ton. Niektoré brachiosaury však boli podstatne menšie, predpokladá sa tiež existencia „trpasličích" ostrovných foriem. Otázkou je fyziológia týchto obrov, predovšetkým potom mechanizmus ich krvného tlaku a obehu pri danej telesnej výške.

Taxonómia
---------

čeľaď Brachiosauridae:

* rod Abydosaurus
* rod Astrodon
* ?rod Bothriospondylus
* rod Brachiosaurus
* rod Cedarosaurus
* ?rod Daanosaurus
* rod Giraffatitan
* ?rod „Ischyrosaurus"
* ?rod Lapparentosaurus
* rod Lusotitan
* ?rod Paluxysaurus
* ?rod Pelorosaurus
* ?rod Pleurocoelus
* rod Qiaowanlong
* rod Sauroposeidon
* rod Sonorasaurus

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Brachiosauridae na českej Wikipédii.*
**Božský zákon** je večný, absolútne platný zákon, ktorý ako jediný si nárokuje dosiahnuť vyslovené uznanie neproblematickým spôsobom. Preto už Herakleitos stotožnil božský zákon s logom, ktorému podlieha svet ako celok. Božský zákon je to, čo určuje svet v jeho podstate. Božský zákon svoj nárok na platnosť nemusí zdôvodňovať. Ľudské zákony nadobúdajú svoju záväznú silu od božského zákona a sú - podľa niektorých filozofov (napr. Tomáša Akvinského) - od neho odvodené. Dobrý, spravodlivý zákon je taký zákon, ktorý je napodobením božského zákona. Božský rozum určuje všetku zákonitosť tak v prirode, ako aj v živote ľudského spooločenstva.

Ak prestaneme veriť v Boha ako základ všetkých zákonov, potom sa každý zákon javí iba ako ľudské ustanovenie. Proti predpokladu božského zákona sa postavila Demokritova kritika: Demokritos priradil zákony k ríši mienok a konvencií.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Geodet** (definícia podľa International Federation of Surveyors) je odborník so stredoškolským alebo vysokoškolským vzdelaním a technickými znalosťami, ktoré mu umožňujú vykonávať v súčinnosti s inými odborníkmi nasledujúce činnosti:

* určovať, merať a zobrazovať pozemky, trojrozmerné objekty, bodové polia a trasy
* zhromažďovať a interpretovať informácie vztiahnuté k pozemkom a ďalšie geografické informácie
* využívať tieto informácie pre plánovanie a efektívnu správu pozemkov, morí, stavieb, ktoré sa na nich nachádzajú
* zaoberať sa výskumom a ďalším rozvojom vyššie uvedených aktivít

Náplň práce
-----------

Geodet vo svojej práci pracuje v teréne (výpočty vzdialeností, nivelačné meranie) aj v kancelárii (vedenie dokumentácia, spracovanie katastrálnych plánov). Vo väčšine prípadov úzko spolupracuje s kartografmi a výsledky jeho práce sú využívané predovšetkým pre mapové podklady a pri spracovaní satelitných snímok.

Referencie
----------

1. ↑   Čo robí geodet
Lakónsky baňatý aryballos, cca 575 – 550 pred Kr.
**Arybalos** (starogr. *ἀρύβαλλος* – *aryballos*, z gréckeho aryo - čerpám) je typ starogréckej keramickej nádoby.

Arybalos (mn. č. *aryballoi*) bola malá nádoba v období gréckej antiky. V týchto nádobách sa uchovávali drahé oleje a masti. Jej tvar prekonal v priebehu 8. - 6. storočia pred Kr. istý vývoj. Najstaršie nádobky tohto typu majú krátku nôžku a baňaté telo, neskôr prevláda telo hruškovité a napokon arybaly s okrúhlym telom, úzkym hrdlom, jedným či dvomi uškami a zaobleným dnom. Arybaly naplnené olejom nosievali grécki atléti (i v gymnasiach) v koženom vrecúšku uviazané na zápästí.
Väčšina arybalov je zhotovená z keramiky no sú známe aj bronzové.

Tvary arybalov
--------------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Referencie
----------

1. 1 2 3  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 379.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 230-231.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Arybalos**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
Brent Spiner
**Dat** (angl. Data) je postava androida vo fiktívnom svete Star Treku, ktorú stvárnil Brent Spiner.

Seriály a filmy
---------------

Je jedinečný android vytvorený dr. Noonienom Soongom. Stal sa členom Hviezdnej flotily a slúžil ako druhý dôstojník a hlavný operačný dôstojník na hviezdnych lodiach Enterprise-D a Enterprise-E. Dat vystupoval v celom seriáli *Star Trek: Nová generácia* a nadväzujúcich filmoch.

Dat bol umelou formou života, navrhnutý tak, aby sa podobal človeku. Charakterovo sa podobal Spockovi z pôvodného *Star Trek (seriál)* a to v tom, že bol takisto vybavený rozumnou, analytickou mysľou a len ťažko chápal ľudí, ale pojem ľudstvo ho silne priťahoval. (Vulkánsky názor na logiku a stoicizmus mu pripadal veľmi obmedzujúci.) Táto túžba zmiešaná s jeho úprimnosťou a nepopierateľnou nevinnosťou divákov okúzlila a učinila ho jednou z najobľúbenejších postáv seriálov Star Trek.

Čo sa týka Datovho mena v seriáli existujú rozpory. Dat odpočiatku tvrdí, že si meno zvolil sám. Ale keď sa neskôr objavujú podobní androidi, zisťujeme, že ich mená sú dielom ich tvorcov.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Kapitán, myslím, že cítim... neistotu... Je to zvláštny pocit... | "|
| – Dat s emočným čipom  |

Poznámky
--------

1. ↑  Dr. Soong vytvoril aj iných androidov okrem Data, ale ich charakterové vlastnosti a správanie je odlišné, pozri Lor.
2. ↑  ST First Contact

Externé odkazy
--------------

* Dat na webových stránkach Memory Alpha (po anglicky)

| * z
* d
* u
*Star Trek postavy* |
| --- |
| Star Trek | James T. Kirk • Spock • Leonard McCoy • Montgomery Scott • Uhura • Pavel Chekov |
| Nová generácia | Jean-Luc Picard • William T. Riker • Deanna Troi • Worf • Dat • Geordi LaForge • Beverly Crusherová • Guinan • Q |
| Vesmírna stanica DS9 | Benjamin Sisko • Kira Nerysová • Miles O'Brien • Julian Bashir • Jadzia Dax • Odo • Quark • Miles O'Brien • Worf • Jake Sisko • Dukat |
| Voyager | Kathryn Janewayová • Chakotay • Tuvok • B'Elanna Torresová • Tom Paris • Harry Kim • Doktor • Siedma z deviatich |
| Enterprise | Jonathan Archer • T'Pol |
| Picard | Jean-Luc Picard • Agnes Jurati • Rafaella "Raffi" Musiker • Dahj a Soji Asha • Cristobal "Chris" Rios |
| Filmy | Zefram Cochrane |
Bratislava Business Center V
**Bratislava Business Center 5** alebo **BBC 5** je kancelárska budova na Plynárenskej ulici č. 7 v Bratislave, v mestskej časti Ružinov, v lokalite Prievoz. Situované je do troch vzájomne prepojených blokov s rozlohou takmer 31 000 m2. V bezprostrednej blízkosti budovy sa nachádza 80 vonkajších parkovacích miest, ďalších 635 je na dvoch garážových podlažiach pod budovou. Návštevníci môžu tiež využiť ďalších 250 parkovacích miest v parkovacom dome na Plynárenskej ulici.

Charakteristika
---------------

Dizajn budovy s presklenou fasádou spája účelovosť a čisté línie, zároveň sa dobre začleňuje do rázu okolitého prostredia.

Investor
--------

Investorom je realitná investičná správcovská spoločnosť Heitman. Súčasťou jej slovenského portfólia sú aj Bratislava Business Center 3 a 4, CEOP a Aupark Tower.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Súradnice: 48°08′42″S 17°08′36″V﻿ / ﻿48,145138°S 17,143296°V﻿ / 48.145138; 17.143296
Katedrála v meste
**Portoviejo** je mesto v Ekvádore, hlavné mesto provincie Manabí. Je vzdialené 30 km od pobrežia Tichého oceánu. Má okolo 280 000 obyvateľov. Je známe aj ako mesto *Kráľovských tamariškov* pre nádherné stromy nachádzajúce sa v tejto oblasti.

Portoviejo je hlavným politickým a hospodárskym strediskom údolia rieky Portoviejo, ktoré takisto zahŕňa kantóny Santa Ana a Rocafuerte, kde sa každoročne obhospodaruje okolo 110 štvorcových kilometrov pôdy. Údolie je úrodné, pestujú sa paradajky, cibuľa, paprika, banány, mango a iné tropické ovocie. Mesto, ktoré zasiahla hospodárska kríza v 80. a 90. rokoch 20. storočia, sa v súčasnosti spamätáva zo závažného rozpočtového obmedzovania a vysokej miery nezamestnanosti, čo robí problémy miestnej samospráve. Portoviejo je perfektným miestom pre vychutnanie tradičnej kuchyne Manabí, veľhlasnej v Ekvádore, zvyčajne vo vidieckych reštauráciách nachádzajúcich sa na ceste **Portoviejo-Crucita**.

Dejiny
------

Mesto bolo založené 12. marca 1535 španielskym kapitánom **Franciscom Pachecom** ako "**Nové Mesto Sv. Juraja z Portoviejo**".

Jeden z najväčších ekvádorských básnikov Vicente Amador Flor pochádzal z Portovieja a o meste napísal veľa básní.

Referencie
----------

1. ↑  www.inec.gob.ec

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Portoviejo (mesto)**
***Portrét Doriana Graya*** (angl. The Picture of Dorian Gray) je román, ktorý napísal írsky spisovateľ Oscar Wilde. Prvýkrát bol publikovaný ako úvodný príbeh v časopise Lippincott's Monthly Magazine 20. júna 1890. Neskôr ho Wilde prepísal, niekoľkokrát pozmenil a pridal zopár kapitol. Novú verziu vydalo v apríli o rok neskôr vydavateľstvo Ward, Lock, and Co.

Román v sebe obsahuje hororové prvky (s gotickým nádychom) a faustovskú tému. Zachytáva umelecké pohnútky dekadencie a homosexuality, preto bola kniha po svojom vydaní mnohými odsudzovaná. Dnes je považovaná za jeden z pilierov modernej literatúry, je ním ovplyvnených mnoho ďalších diel (napr. film *Liga výnimočných*).

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Príbeh rozpráva o mladom Dorianovi Grayovi. Ten svojou krásou učaruje maliarovi Basilovi Hallwardovi. Stáva sa jeho modelom a múzou. Raz, keď Dorian stojí opäť Basilovi ako model, dá sa do reči s maliarovým priateľom, lordom Henrym a nechá sa oslniť jeho názormi o fungovaní sveta, podľa ktorých to čo hýbe svetom je krása a mladosť. Dorian si uvedomí, že portrét, ktorý mu maľuje Basil, bude za niekoľko rokov nemilosrdne pripomínať, ako bol krásny, zatiaľčo on sám už bude schátralý. Preto vysloví prianie, aby známky úpadku nezniesol on, ale ten portrét. Jeho prianie je naplnené. Z portrétu sa stáva zrkadlo Dorianovej duše, obraz sa mení a odráža hriechy, ktoré Dorian pácha. Dorianova tvár zostáva bezo zmeny, stále mladá a krásna.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Postavy
-------

* **Dorian Gray** - pekný mladý aristokrat, ktorý sa mení k zlému vplyvom lorda Henryho
* **lord Henry Wotton** - dekadentný aristokrat s pokriveným svetonázorom, v spoločnosti je však obľúbenou hviezdou
* **Basil Hallward** - utopicky zmýšľajúci maliar veriaci v dobro, okúzlený Dorianom
* **Sibyla Vaneová** - mladučká a nadaná herečka, je veľmi naivná a plná romantických ideálov
* **James Vane** - brat Sibyly, ľahko neotesaný dobrodruh, námorník
* **pán Issacs** - riaditeľ druhoradého divadla, kde hrá Sibyla. Kedysi pomohol finančne rodine Vaneových a žiada si za to Sibylu ako herečku.
* **Alan Campbell**
* **sir Geoffrey Clouston**

Iné projekty
------------

WikizdrojeCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Portrét Doriana Graya**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Portrét Doriana Graya** (po anglicky)
**Atlas lesného hmyzu** je menšia knižná publikácia, ktorou sa autor snažil vytvoriť vreckový obrazový kľúč škodlivého a užitočného hmyzu slovenských lesov. V dobe svojho vydania bol prvým dielom svojho druhu v našej odbornej lesníckej a entomologickej literatúre.

Autorom atlas (atlasu je Jan Loužil. Vydaný bol v rámci Lesníckej knižnice v edícii Malé lesnícke atlasy v roku 1961. Návrh obálky, predsádky a titulného listu vyhotovil Jiří Rathouský. Ide o prvé vydanie, ktoré vyšlo v Bratislave v Slovenskom vydavateľstve pôdohospodárskej literatúry a v Státním zemědelském nakladatelství v Prahe. Náklad bol 4000 kusov pre SVPL Bratislava a 7000 kusov pre SZN Praha. Knihu vytlačili Tlačiarne Slovenského národného povstania, n. p. Martin. Vyšla pod číslom publikácie 1402. 

Kniha má 188 strán: textová časť má 80 strán (str. 3 – 82) a obrazová časť 78 strán (str. 86 – 164). Je doplnená: 

1. Tabuľkami s prehľadom vyobrazeného hmyzu (str. 165 – 175),
2. Zoznamom použitej literatúry (str. 176),
3. Registrom latinských názvov (str. 177 – 180),
4. Registrom slovenských názvov (str. 181 – 183),
5. Registrom českých názvov (str. 184 – 186),
6. Obsahom (str. 188).

Práca slúžila v svojej dobe ako orientačná príručka pre študentov lesníctva a začiatočníkov z radov mládeže.
O rovnomennej talianskej provincii pozri *Brindisi (provincia).*
Súradnice: 40°38′00″S 17°56′00″V﻿ / ﻿40,6333°S 17,9333°V﻿ / 40.6333; 17.9333

**Brindisi** (lat. *Brundisium*) je mesto v provincii Brindisi, v regióne Apúlia, v Taliansku. Má 87 935 obyvateľov (stav k 31. decembru 2004).

Dejiny
------

Brindisi bolo pravdepodobne ilýrske osídlenie pred rímskou expanziou. Rimania ho nazývali *Brundisium*. Obsadili ho v roku 267 pred Kr. (podľa iných zdrojov 245 pred Kr.). Po púnskych vojnách sa Brindisi stalo jedným z centier rímskeho vojenského loďstva a námorného obchodu. V roku 49 pred Kr. počas rímskej občianskej vojny mesto obliehal Gaius Iulius Caesar a bolo naň zaútočené ešte v rokoch 42 a 40 pred Kr.

V čase Rímskej ríše bolo Brindisi významné mesto s okolo 100 000 obyvateľmi a bolo hlavným smerovacím bodom do Grécka. Spojené s Rímom bolo cestami Via Appia a Via Traiana.

Neskôr Brindisi dobyli Ostrogóti a znovudobyla Byzantská ríša. V roku 674 bolo zničené Longobardmi, ale vďaka svojej výnimočnej polohe, vhodnej na vybudovanie prístavu, bolo mesto opäť vybudované.

V roku 1348 mesto zasiahol mor a roku 1456 zemetrasenie.

Doprava
-------

6 km od mesta sa nachádza letisko Brindisi. Mesto je významným prístavom.

Osobnosti mesta
---------------

* Cristian Brandi (\* 1970), tenista
* Maria Elena Camerinová (\* 1982),tenistka
* Flavia Pennettová (\* 1982), tenistka

Partnerské mestá
----------------

* Greece  Korfu, Grécko
* Albania  Lushnjë, Albánsko
* Greece  Patra, Grécko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brindisi**.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

  


| * z
* d
* u
Apúlia - obce provincie Brindisi |
| --- |
| 
* Brindisi
* Carovigno
* Ceglie Messapica
* Cellino San Marco
* Cisternino
* Erchie
* Fasano
* Francavilla Fontana
* Latiano
* Mesagne
* Oria
* Ostuni
* San Donaci
* San Michele Salentino
* San Pancrazio Salentino
* San Pietro Vernotico
* San Vito dei Normanni
* Torchiarolo
* Torre Santa Susanna
* Villa Castelli

 |
**Anton Gargulák** (\* 22. december 1896, Staré Hory – † 7. október 1972, Banská Bystrica) bol slovenský hospodársky pracovník, protifašistický bojovník.

Rodina
------

* otec Anton Gargulák
* matka Tarézia rod. Zadubencová
* syn Ivan Gargulák

Životopis
---------

Vychodil meštiansku školu v Banskej Bystrici, 1913 – 1915 študoval na učiteľskom ústave v Turčianskych Tepliciach. Hospodársky pracovník na rozličných miestach Slovensku, vedúci Reštaurácií a jedálni v Banskej Bystrici (1955 – 1957), vedúci odbytového strediska n.p. Benzina v Banskej Bystrici (1958 – 1969). Účastník ilegálneho protifašistického odboja, spolupracovník vojenskej odbojovej organizácie Victoire, ktorá ukrývala v jeho dome zbrane. Počas SNP tajomník Revolučného NV, po jeho potlačení do hôr spolupracovník 1. čs. partizánskej brigády.

Ocenenie
--------

* Roku 1964 vyznamenaný Za vynikajúcu prácu

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Prof. RNDr. Dr. h.c. **Anton Hajduk**, DrSc. (\* 3. máj 1933, Užhorod – † 9. apríl 2005, Bratislava) bol jeden z najvýznamnejších slovenských astronómov.

Po absolvovaní Gymnázia v Trebišove pokračoval vo vysokoškolskom štúdiu fyziky na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, ktoré ukončil v roku 1958. Po ukončení štúdia začal pracovať ako stredoškolský učiteľ, neskôr pôsobil ako redaktor v Slovenskom pedagogickom nakladateľstve v Bratislave. Od marca 1961 bol pracovníkom Astronomického ústavu Slovenskej akadémie vied v rôznych vedúcich funkciách. Ako uznávaný odborník v oblasti astrofyziky, v oblasti dynamiky meteorických rojov typu Halleyho kométy a dynamiky medziplanetárnej hmoty, získal vedeckú hodnosť CSc. obhajobou dizertačnej práce s názvom *Meteorický roj Orioníd* (1967) a vedeckú hodnosť DrSc. prácou *Radarový výskum meteorov a meteorický prúd Halleyovej kométy* (1986). V roku 1996 na Masarykovej univerzite v Brne získal titul profesor.

Za svoju najvýznamnejšiu prácu považoval spoločný článok s kanadským astronómom Bruceom McIntoshom, v ktorom spolu podali nový model prúdu meteoroidov Halleyovej kométy.

Medzinárodná astronomická únia, ktorej bol od roku 1970 členom, pomenovala v roku 2001 na jeho počesť planétku (11657) Antonhajduk. Za svoju činnosť bol odmenený viacerými oceneniami Slovenskej akadémie vied i amerického Národného úradu pre letectvo a vesmír (NASA).

Venoval sa aj propagácii vedeckých výsledkov pre širokú verejnosť. Literárny fond mu v roku 1975 a 1976 udelil prémiu za pôvodnú vedeckú tvorbu v oblasti literatúry faktu, najmä za knihy *K horizontom vesmíru* a *K planétam*. Spolu s Dr. Jánom Štohlom zostavil *Encyklopédiu astronómie* (1987).

Činnosť Slovenskej astronomickej spoločnosti pri SAV riadil v rokoch 1974 - 1980.

V rokoch 1992 – 1996 bol prvým rektorom obnovenej Trnavskej univerzity.

Bol slovenským odborníkom na výskum turínskeho plátna, a k danej problematike vydal aj knihu.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

| * z
* d
* u
Rektori Trnavskej univerzity |
| --- |
| 
* Anton Hajduk (1992 – 1996)
* Ladislav Šoltés (1997 – 2000)
* Peter Blaho (2000 – 2007)
* Martin Mišút (2007 – 2011)
* Marek Šmid (2011 – 2019)
* René Bílik (2019 – súčasnosť)

 |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 0987 620X
* LCCN: no95014277
* NK ČR: jn20000602766
* SNK: 151360
* VIAF: 73434779
* WorldCat: lccn-no95014277
PhDr. **Anton Auxt** (\* 25. august 1931, Čierny Balog – † 24. február 1987, Banská Bystrica) bol slovenský pedagóg a matematik.

Život
-----

Anton Auxt sa narodil v Čiernom Balogu. Maturoval na Gymnáziu v Brezne v roku 1951. V rokoch 1951–1954 študoval matematiku a fyziku na Pedagogickej fakulte SU v Bratislave. Po skončení štúdia v roku 1954 nastúpil na Pedagogickú školu v Leviciach, ale ešte v tom istom roku prešiel na Jedenásťročnú strednú školu do Handlovej. Tu pôsobil až do roku 1963 ako učiteľ, zástupca riaditeľa a riaditeľ. V rokoch 1963–1969 bol krajským školským inšpektorom v Banskej Bystrici, v rokoch 1969–1971 bol vedúcim pedagogického oddelenia Ministerstva školstva ČSSR. Od roku 1971 bol vedúcim kabinetu matematiky na Krajskom pedagogickom ústave v Banskej Bystrici a v rokoch 1975–1982 bol riaditeľom tohto ústavu. Pôsobil ako externý učiteľ na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici. Autorsky pripravil študijné materiály: *Základné poznatky o množinách*, *Množinovo logický jazyk matematiky* (Pedagogický ústav Bratislava,1976), študijný text *Kombinatorika v úlohách* (KPÚ Banská Bystrica, 1977). Bol tiež spoluautorom učebníc *Matematika pre 8. ročník ZŠ*, *Rysovanie* (SPN, Bratislava 1983) a *Cvičenie z matematiky pre 6. ročník ZŠ* (SPN, Bratislava 1981). V roku 1982 bol menovaný riaditeľom Ústredného ústavu pre vzdelávanie učiteľov v Bratislave a v rokoch 1984–1987 ako vývojový pracovník v n. p. Učebné pomôcky v Banskej Bystrici. Bol dlhoročným členom JČMF.

Zomrel 24. februára 1987 v Banskej Bystrici.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * GND: 1164026380
* ISNI: 0000 0000 5709 5478
* NK ČR: mzk2002113008
* SNK: 148046
* VIAF: 84515784
Editačný maratón *72 horas con Rodin* v Mexico City je zatiaľ najdlhším maratónom, ktorý je zapísaný aj v Guinessovej knihe rekordov.
**Editačný maratón** (angl. **edit-a-thon**, niekedy písané **editathon**) je podujatie, na ktorom sa stretnú členovia konkrétnej internetovej komunity, akou je napríklad Wikipédia, OpenStreetMap alebo LocalWiki, s cieľom editovania a vylepšovania špecifickej témy alebo typu obsahu. Obvykle sa na začiatku editačného maratónu koná školenie o editácii pre nových redaktorov.

Účastníci editačného maratónu WikiEdit Slovenská ľudová kultúra
Editačné maratóny Wikipédie sa typicky konajú v kanceláriách miestnych pobočiek Wikimedie, v knižniciach, kultúrnych inštitúciách, akými sú napríklad múzeá, archívy, ale aj vo vzdelávacích inštitúciách, napríklad na univerzitách. Príkladom editačného maratónu na Slovensku je napríklad WikiEdit Slovenská ľudová kultúra, na ktorom redaktori upravovali a vylepšovali články na tému slovenskej ľudovej kultúry.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Edit-a-thon na anglickej Wikipédii.*
Mapa Švajčiarska
Mapa kantónov
**Švajčiarsko** je hornatý a vnútrozemský štát, ktorý sa nachádza v strednej Európe.

Obklopuje ho 5 štátov: Rakúsko a Lichtenštajnsko z východu, Francúzsko na západe, Taliansko na juhu a Nemecko na severe. Rozloha krajiny je 41 000 km (svojou rozlohou je menšie ako Slovensko). Švajčiarsko je rozdelené do niekoľko krajov, nazývaných kantóny. Tvorí ho 26 suverénnych kantónov. Kantóny na náhorných plošinách sú najviac zaľudnené a sú to väčšinou priemyselné oblasti. Kantóny v Alpách sú menej zaľudnené, prevažuje tam katolícke náboženstvo a ich ekonomika je založená na turistickom ruchu.

Švajčiarsko je známe najväčším európskym pohorím Alpami, ktoré sa nachádzajú na juhu a juhovýchode. Sever krajiny tvorí Švajčiarska plošina. Väčšina obyvateľstva Švajčiarska žije na kopcovitých územiach a náhorných plošinách. Menšie pohorie Švajčiarska Jura sa nachádza na severozápade krajiny. Severnú hranicu s Nemeckom tvorí rieka Rýn, ktorá prichádza do Švajčiarska cez mesto Schaffhausen. Východnú hranicu s Nemeckom a Rakúskom tvorí Bodamské jazero (*Bodensee*). Juhozápadnú hranicu s Francúzskom tvorí Ženevské jazero.

Švajčiarsko je tiež rozdelené podľa jazyka. Tento štát má štyri úradné jazyky: nemčina (63,7 % obyv.), francúzština (20,4 % obyv.), taliančina (6,5 % obyv.) a rétorománčina (0,5 % obyv.). Od hlavného mesta Bern, smerom na východ ku Nemecku a Rakúsku sa hovorí nemecky. Francúzsky sa hovorí na západ od hlavného mesta Bern. Na juhu krajiny prevláda taliančina a v niekoľkých regiónoch kantónu Graubünden sa rozpráva retorománčinou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Geografia Švajčiarska**

| * z
* d
* u
Administratívne členenie európskych krajín |
| --- |
| 
* Albánsko
* Andorra
* Arménsko
* Azerbajdžan
* Belgicko
* Bielorusko
* Bosna a Hercegovina
* Bulharsko
* Cyprus
* Česko
* Čierna Hora
* Dánsko
* Estónsko
* Fínsko
* Francúzsko
* Grécko
* Gruzínsko
* Holandsko
* Chorvátsko
* Írsko
* Island
* Kazachstan
* Lichtenštajnsko
* Litva
* Lotyšsko
* Luxembursko
* Maďarsko
* Macedónsko
* Malta
* Moldavsko
* Monako
* Nemecko
* Nórsko
* Poľsko
* Portugalsko
* Rakúsko
* Rumunsko
* Rusko
* San Maríno
* Slovensko
* Slovinsko
* Spojené kráľovstvo
* Srbsko
* Španielsko
* Švédsko
* Švajčiarsko
* Taliansko
* Turecko
* Ukrajina
* Vatikán

 | Mapa Európy |
| 
Teritória, kolónie a zámorské územia:
Faerské ostrovy (DK)
Gibraltar (GB)
Guernsey (GB)
Jersey (GB)
Man (GB)
Územia so sporným postavením:
Kosovo
Podnestersko
Severný Cyprus
 |
*Hodina geografie* (olejomaľba Alfreda Valenzuela Puelma, 1883)
**Geografia** alebo **zemepis** je učebný predmet, ktorý zahŕňa geografické poznatky prírodovednej, spoločenskovednej a technickej povahy. Pri výučbe geografie sa vo veľkej miere využívajú atlasy, glóbusy, rôzne mapy a v súčasnosti aj rôzne multimediálne pomôcky, príp. tiež kolekcie vzoriek hornín a minerálov, trojrozmerné modely geologických útvarov, telúriá, modely slnečnej sústavy a pod.

Dejiny
------

### Slovensko

Na území Slovenska sa ako samostatný učebný predmet začala geografia vyučovať v niektorých latinských školách začiatkom 18. storočia, najmä zásluhou Mateja Bela, ktorého diela s mapami Samuela Mikovíniho (napr. *Compendium Hungariae geograhicum*, 1753) sa spolu s publikáciami Jána Tomka-Sáskeho používali ako prvé učebnice. Počas osvietenstva sa geografia stala trvalou súčasťou vyučovania na základných a stredných školách. Prvými slovenskými učebnicami geografie sú *Geograffia aneb vypsání okršleku zemského* (1798) od Ladislava Bohuslava Bartholomeida a *Zemepis malý pro záky a žáčky* (1850) Samuela Ormisa. Počas prvej ČSR sa pri vyučovaní geografie používali preklady českých učebníc a tiež atlasy českých kartografov. Na rozvoji prípravy pedagógov geografie sa podieľal najmä Jan Hromádka na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Poznámky
--------

1. ↑  Zo starogr. γεωγραφία geografía – popis zeme, z prefixu γεω- *geo-* od γε *ge* – zem a sufixu -γραφία *-grafía* – -pis)

Referencie
----------

1. ↑  Rejzek 2001a, s. 185
2. ↑  Rejzek 2001b, s. 185
3. ↑  Rejzek 2001c, s. 187
4. ↑  „zemepis", *Pedagogická encyklopédia Slovenska*, 2 (P – Ž), Bratislava: Veda, 1985, str. 625, OCLC 165864997
5. ↑  „zemepis", *Pedagogická encyklopédia Slovenska*, 2 (P – Ž), Bratislava: Veda, 1985, str. 625-626, OCLC 165864997

Použitá literatúra
------------------

* „zemepis", *Pedagogická encyklopédia Slovenska*, 2 (P – Ž), Bratislava: Veda, 1985, str. 625-626, OCLC 165864997
* Rejzek, Jiří (2001a), „geografie", *Český etymologický slovník*, Voznice: Leda, str. 185, ISBN  8085927853
* Rejzek, Jiří (2001b), „geo-", *Český etymologický slovník*, Voznice: Leda, str. 185, ISBN  8085927853
* Rejzek, Jiří (2001c), „-grafie", *Český etymologický slovník*, Voznice: Leda, str. 187, ISBN  8085927853
**Ryan Benjamin Tedder** (\* 26. jún 1979, Tulsa, Oklahoma, Spojené štáty) je americký spevák, skladateľ, multi-inštrumentalista a producent. Je známy, ako hlavný spevák pop rockovej kapely OneRepublic, popri ktorej má nezávislú kariéru ako skladateľ a producent rôznych umelcov, ako sú: Madonna, U2, Adele, Beyoncé, Birdy, Maroon 5, Demi Lovato, Ellie Goulding, B.o.B, Ariana Grande, Kelly Clarkson, K'naan, Carrie Underwood, Jennifer Lopezová, Jordin Sparks, Leona Lewis, Gavin DeGraw, Sebastian Ingrosso, Gym Class Heroes, One Direction, James Blunt, Taylor Swift, Gwen Stefani, Far East Movement, Paul Oakenfold, Ella Henderson a Tessanne Chin, víťazka piatej série *The Voice*, pre ktorú napísal pieseň „Tumbling Down".

Tedderova produkcia a skladba piesní sa ukázala ako komerčne úspešná. Piesne „Apologize", „Bleeding Love" a „Halo" sa dostali do zoznamu najpredávanejších piesní všetkých čias. V roku 2014 ho *Billboard* menoval „The Undercover King of Pop" a pridala ho na titulnú stranu magazínu. V poslednej štvrti roku 2013 a prvej roku 2014, mal 4 piesne medzi Top 40 hits.

Detstvo a vzdelávanie
---------------------

Tedder vyrastal v početnej rodine misionárov a pastorov v kresťanskom kostole. Začal sa učiť hrať na klavír, keď mal 3 roky pomocou Suzuki metódy. Jeho skorý záujem o hudbu bol vyvolaný jeho otcom hudobníkom a matkou učiteľkou, ktorí prehovárali svojho malého syna aby hral na klavír, výmenou za candy corn (obľúbená americká sladkosť). Tedder začal spievať v siedmich rokoch. Bol samouk a svoje zručnosti začal brúsiť keď mal 12 rokov – imitoval svojich obľúbených umelcov, od The Beatles až po Petra Gabriela, Stevieho Wondera či Stinga. Tiež priznal: *„Spieval som dve hodiny každý deň môjho života až do osemnástich rokov."* Počas dospievania vystupoval v kostole, škole a vo svojich skupinách, ktoré vytvoril. 

Počas posledného roku na strednej škole sa presťahoval do Colorado Springs v Colorade. Tam stretol a skamarátil sa so svojím budúcim spoluhráčom z kapely OneRepublic – Zachom Filkinsom v ich futbalovom tíme na Colorado Springs Christian School. Navštevoval Oral Roberts University v Oklahome, kde predviedol svoj materiál. Tedder dokončil svoje vysokoškolské vzdelanie a absolvoval ORU v roku 2001 s diplomom bakalára umenia v oblasti práce s verejnosťou a reklamou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ryan Tedder**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ryan Tedder na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 135508517
* ISNI: 0000 0000 7827 0618
* LCCN: no2006094739
* NK ČR: xx0263977
* VIAF: 102366359
* WorldCat: lccn-no2006094739
Carver Arena
**Peoria Rivermen** je profesionálny tím v ľadovom hokeji, hrajúci v American Hockey League. Mužstvo pôsobí v meste Peoria v Illinois. Domáce zápasy hrajú v aréne Quicken Carver Arena. Klub hrá v súťaži od roku 2005.

Tím pôsobí po celú dobu ako záložný celok mužstva NHL St. Louis Blues. Mužstvo s rovnakým názvom ako Peoria pôsobilo v rokoch 1996-2005 v nižšej súťaži ECHL a predtým v zaniknutej IHL.

Známi hráči
-----------

* Roman Polák - 87 zápasov/4 góly v rokoch 2006-08
* Yan Stastny - 161 zápasov/46 gólov v rokoch 2006-10
* Petr Čajánek - 4 zápasov/1 gól v sezóne 2007/08
* Patrick Lalime - 14 zápasov v sezóne 2005/06
* Tomáš Mojžíš - 81 zápasov/5 gólov v rokoch 2005-07
* Marek Schwarz - 87 zápasov v rokoch 2006-09

Úspechy klubu
-------------

* postup do play-off 2005/06 a 2008/09

Klubové rekordy
---------------

### Za sezónu

**Góly:** 33, Trent Whitfield (2006-07)
**Asistencie:** 45, Trent Whitfield (2006-07)
**Body:** 78, Trent Whitfield (2006-07)
**Trestné minúty:** 265, Hans Benson (2007-08)
**Čistá konta:** 3, Manny Legace (2009-10)
**Vychytané víťazstva:** 19, Marek Schwarz (2006-07)
**Priemer obdržaných gólov:** 2.63, Chris Beckford-Tseu (2007-08)
**Percento úspešnosti zákrokov:** .915, Tyler Weiman (2008-09)
### Celkovo

**Góly:** 94, Trent Whitfield
**Asistencie:** 139, Trent Whitfield
**Body:** 233, Trent Whitfield
**Trestné minúty:** 374, Rocky Thompson
**Odohrané zápasy:** 269, Trent Whitfield

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Peoria Rivermen (AHL)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka klubu (po anglicky)

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peoria Rivermen na českej Wikipédii.*
**Peratos** (starogr. *Πέρατος* – *Peratos*, lat. *Peratus, Eratus*) je v gréckej mytológii nástupca sikyónskeho kráľa Messapa.

Podľa niektorých antických písomných zdrojov bol Peratos následníkom Messapa (uvádzajú ho pod latinským menom Eratus). O pôvode Messapa tieto zdroje mlčia. Podľa antického autora Pausania však Peratos nebol nástupcom Messapa, ale nástupcom Leukippa. Peratos bol synom Leukippovej dcéry Kalchinie a boha Poseidóna a kráľom sa stal preto, lebo Leukippos nezanechal po sebe potomka po meči.

Staroveký autor Hieronym uvádza, že Peratos nastúpil na sikyónsky trón okolo roku 1716 pred Kr. a vládol do roku 1670 pred Kr. Antické písomné zdroje ale v zhode uvádzajú, že kráľom Sikyónu sa po Peratovi stal Plémnaios.

Referencie
----------

1. 1 2  Augustín, *De civitate Dei*, 18,6.
2. 1 2 3 4  Hieronymus, *Chronicon*, 16-187.
3. ↑  Augustín, *De civitate Dei*, 18,4.
4. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,175.
5. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,5,7.
6. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,5,8.

Pozri aj
--------

* Zoznam kráľov Sikyónu
**Liturgia vopredposvätených darov** alebo **liturgia vopred posvätených darov** alebo **svätá služba vopredposvätených darov** (gr. Η Θεία Λειτουργία τῶν Προηγιασμένων (Δώρων), csl. Лїтургі́я преждеосвяще́нныхъ даро́въ) je špeciálna pôstna bohoslužba v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. Slávi sa spravidla v stredy a piatky Veľkého štyridsaťdňového pôstu a v pondelok, utorok a stredu Veľkého týždňa. Zriedkavo sa slávi aj v iné dni vo Veľkom pôste, ak pripadne nejaký významnejší sviatok. Celkovo sa teda slúži asi 15 ráz do roka.

Špecifiká
---------

Liturgia vopredposvätených darov je známa od raných kresťanských čias, vznikla pravdepodobne zo zvyku domáceho prijímania eucharistie u prvých kresťanov a pustovníkov. Slávi sa spravidla večer, namiesto večierne. V byzantskom obrade je to bohoslužba s najsilnejšie vyjadrenou eucharistickou úctou. Má výrazne kajúci charakter, čo podčiarkuje jej štruktúra, texty aj špecifické nápevy. Počas bohoslužby sa niekoľko ráz na znak kajúcnosti a úcty robia tzv. *veľké metánie* (veľké poklony), keď si slúžiaci i ľudia kľakajú na kolená a zohýbajú sa tak, že sa čelom dotýkajú zeme.  

Jej špecifikum je, že nemá anaforu a teda neobsahuje premenenie chleba a vína na Kristovo telo a krv. Pri tejto liturgii sa používajú eucharistické dary, ktoré boli premenené na liturgii sv. Bazila Veľkého, resp. sv. Jána Zlatoústeho v predchádzajúcu nedeľu. Podľa toho dostala liturgia vopredposvätených darov aj svoj názov. Niekedy sa pripisuje sv. Gregorovi Veľkému, rímskemu pápežovi, ale táto atribúcia nie je správna.

Štruktúra
---------

Liturgia vopredposvätených darov je vlastne spojením večierne a druhej časti "bežnej" liturgie (Jána Zlatoústeho alebo Bazila Veľkého) bez anafory.
Nosnými časťami sú Žalm 103 (104), 18. katisma Žaltára (žalmy 119-133), stichiry, vchod (sprievod) s kadidlom, čítania zo Starého zákona (z Genezis a Prísloví, vo Veľkom týždni z Exodu a Jóba), medzi ktorými je obrad požehnania so sviecou a kadidlom.
Nasleduje spev *Moja modlitba* s veršami zo žalmu 140, pri ktorom sa striedajú kňaz, resp. kantor a ľudia, pričom striedavo stoja a kľačia. Vo veľkom týždni nasleduje čítanie Evanjelia, resp. na sviatky čítanie Apoštola a Evanjelia.
Po ekténiách (prosbách) nasleduje vchod - slávnostný sprievod s už premenenými eucharistickými darmi, po ňom ďalšie prosby, prípravné modlitby pred prijímaním a rozdávanie eucharistie. Potom nasledujú ďakovné spevy a prepustenie ľudu.

Pozri aj
--------

* Večiereň
* Liturgia svätého Jána Zlatoústeho

Zdroje
------

* Svätá božská služba vopred posvätených darov - úplný text z liturgikona (v slovenčine)
* Andrej Škoviera: Liturgia vopredposvätených darov (výklad)
* Miroslav Iľko: Liturgia vopred posvätených darov

Literatúra
----------

* ŠAK, Štefan. *Liturgia vopred posvätených darov*. Prešov : Pravoslávna bohoslovecká fakulta UPJŠ, 1996. 94 s. ISBN 80-7097-333-1.
**Ovadovité** (*Tabanidae*) je čeľaď múch. 

Existuje viac ako 3 000 druhov. Sú to často veľké muchy s dĺžkou 10 až 25 mm (*Tabanus, Hybomitra*) ale aj menšie s dĺžkou 8 mm (*Chrysops, Silvius*).

Sú to veľkí a agilní letci. Samice väčšiny druhov sajú krv zvieratám a ľuďom aby mali príjem bielkovín na produkciu vajíčok. Kožu rozrežú ústrojmi na ústach a cicajú krv špongiovým sosákom. Samce sa živia nektárom. Preferujú lietanie počas slnečného počasia, cez noc nelietajú. Majú veľké hlavy s veľkými očami a krátke tykadlá. Vajíčka kladú hromadne na vegetáciu pri vode alebo vlhkej pôde. Larvy žijú vo vode alebo vlhkom bahne kde lovia hmyz a červy. Kompletný životný cyklus trvá rok, pri veľkých druhoch aj tri roky.

Rozšírené sú po celom svete okrem polárnych oblastí a niektorých ostrovov (Havajské ostrovy, Grónsko, Island). Na Slovensku sú bežné napr. tieto druhy: ovad hovädzí (*Tabanus bovinus*), ovad bzučivý (*Tabanus bromius*), ovadík obyčajný (*Chrysops caecutiens*), ovadík dotieravý (Chrysops relictus) a bzikavka dažďová (Haematopota pluvialis). 

Prenášajú *Bacillus anthracis* (pôvodca antraxu) a *Francisella tularensis* (pôvodca tularémie), vírus infekčnej anémie koní, *Trypanosoma theileri* a iné.

Referencie
----------

1. 1 2  RESH, Vincent H.; CARDÉ, Ring T.. *Encyclopedia of Insects*. [s.l.] : Academic Press, 2003. 1266 s. ISBN 978-0-12-586990-4. S. 334. (po anglicky)
2. ↑  EATON, Eric R.; KAUFMAN, Kenn. *Kaufman Field Guide to Insects of North America*. [s.l.] : Houghton Mifflin Harcourt, 2007. 391 s. ISBN 978-0-618-15310-7. S. 284. (po anglicky)
3. ↑  HUBÁLEK, Zdeněk; RUDOLF, Ivo. *Mikrobiální zoonózy a sapronózy*. 3. dopl. vyd. Brno : Masarykova univerzita, 2014. 179 s. ISBN 978-80-210-7516-0. S. 64. (po česky)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ovadovité**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Ovadovité**.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Horse-fly na anglickej Wikipédii.*
Geoglyfy na odlesnenej pôde v amazonskom pralese
**Geoglyf** je veľký vzor alebo motív (spravidla dlhší ako 4 metre), ktorý na zemi vytvárajú trvalé prvky krajiny, ako sú kamene, úlomky kameňa, štrk alebo zemina. Pozitívny geoglyf vzniká usporiadaním a zarovnaním materiálov na zemi spôsobom podobným petroformám, zatiaľ čo negatívny geoglyf vzniká odstránením časti prírodného povrchu zeme, čím sa vytvorí rôzne sfarbený alebo štruktúrovaný podklad spôsobom podobným petroglyfom.

Geoglyfy sú vo všeobecnosti typom krajinného umenia (*land art*) a niekedy aj skalného umenia (*rock art*). Obrázok na kopci sa spravidla vytvára na svahu tak, aby bol viditeľný z diaľky.

Starovek
--------

Snáď najznámejšími geoglyfmi sú línie Nazca v Peru. Kultúrny význam týchto geoglyfov pre ich tvorcov zostáva napriek mnohým hypotézam nejasný. "*Diela starcov*" v Arábii, kamenné stavby, ktoré sú oveľa početnejšie ako čiary Nazca, oveľa rozsiahlejšie na území, ktoré pokrývajú, a oveľa staršie, opísala ako geoglyfy Amelia Sparavigna, profesorka fyziky na Politecnico di Torino v Taliansku. Používanie tohto termínu na označenie daných prvkov je pravdepodobne nepresné, pretože nedávny výskum ukázal, že väčšina z nich nebola postavená primárne ako umenie, ale skôr slúžila na rôzne účely vrátane pohrebísk a pohrebných zvykov, pomáhali pri chytaní migrujúcich zvierat a slúžila ako vyčistené plochy pre tábory, domy a ohrady pre zvieratá.

Od 70. rokov 20. storočia boli na odlesnenej pôde v amazonskom pralese v Brazílii objavené početné geoglyfy, čo viedlo k tvrdeniam o predkolumbovských civilizáciách. Ondemarovi Diasovi sa pripisuje prvý objav geoglyfov v roku 1977 a Alceu Ranziovi ich ďalší objav po prelete nad štátom Acre.

Medzi ďalšie oblasti s geoglyfmi patria megality na Urale, v Južnej Austrálii (Marree Man, ktorý nie je starovekým, ale skôr moderným umeleckým dielom so záhadným pôvodom), v Západnej Austrálii a v častiach púšte Great Basin na juhozápade Spojených štátov. K typom geoglyfov patria aj obrazce na kopcoch, trávnaté bludiská a kamenné labyrinty v Škandinávii, na Islande, Laponsku a v bývalom Sovietskom zväze.

Na juhu Anglicka sa nachádza množstvo konských a ľudských figúr vyrytých do kriedových svahov. Príkladom je *Biely kôň z Uffingtonu*, *Obor z Cerne Abbas*, *Biely kôň z Westbury* a *Dlhý muž z Wilmingtonu*. Niektoré sú starobylé, iné pochádzajú z posledných storočí.

Slovensko
---------

Na Slovensku bol vytvorený geoglyf pod Spišským hradom v tvare koňa, autorom je Andrew Rogers a dielo je súčasťou 12-dielneho cyklu "*Rytmus života*".

Referencie
----------

1. ↑  A.S, Petit Press. *Geoglyf pod Spišským hradom niekto poškodil* [online]. domov.sme.sk, [cit. 2023-03-15]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Petroglyf

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Geoglyph na anglickej Wikipédii.*