recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Daman a Diú** alebo **Daman a Díu** alebo **Damán a Díjú** (po hindsky दमन और दीव, po anglicky *Daman and Diu*, predtým spolu s Goou súčasť portugalskej kolónie Portugalská India, je dnes zväzovým teritóriom Indie.

Po obsadení Portugalskej Indie 1961 indickým vojskom sú oba okresy od roku 1962 pod vládou tzv. administrátora, vymenúvaného ústrednou indickou federálnou vládou v Dillí (tretia časť kolónie, Goa sa v roku 1987 stala federálnym štátom). Hlavným mestom oboch okresov je mesto Daman. Hovorovým jazykom je najmä gudžarátčina (a ako v celej Indii aj angličtina), portugalsky dnes hovorí iba malá časť obyvateľov (5 – 10 percent).

Daman
-----

Okres Daman (resp. predtým po portugalsky Damão) leží na južnom cípe federálneho indického štátu Gudžarát (*Gujarat*) na pobreží Arabského mora (Indický oceán). Meno Daman zrejme pochádza z mena rieky, ktorá tu preteká Damanganga (tiež Daman Ganga).

Minulosť Damanu je tesne spojená s dejinami okolitých území, najmä s dejinami štátu Gudžarát. Začiatkom 16. storočia prenikajú na západné pobrežie Indie Portugalci a zakladajú kolóniu Portugalská India, ku ktorej Daman patril od roku 1588. 

Daman má rozlohu 72 km². V hospodárstve hrá úlohu iba poľnohospodárstvo a rybolov. Väčšinu obyvateľstva tvoria hindovia, žijú tu tiež aj malé menšiny moslimov a kresťanov. Hovorovým jazykom je gudžarátčina.

Diú
---

Kostol v Diú
Diú patril (rovnako ako Daman) od roku 1535 do roku 1961 k portugalskej kolónií Portugalská India. Okres Diú je ostrov a malé územie na južnom pobreží indického štátu Gudžarát (*Gujarat*), obe časti sú spolu spojené mostom. Diú má rozlohu 40 km², ostrov sám meria 11 × 3 km. Meno pochádza zo sanskritského výrazu *dvipa* („ostrov").

| * z
* d
* u
Administratívne členenie Indie |
| --- |
| Štáty | 
* Ándhrapradéš
* Arunáčalpradéš
* Ásam
* Bihár
* Čhattísgarh
* Goa
* Gudžarát
* Harijána
* Himáčalpradéš
* Džammú a Kašmír
* Džhárkhand
* Karnátaka
* Kérala
* Madhjapradéš
* Maháraštra
* Manípur
* Meghálaj
* Mizorám
* Nágsko
* Pandžáb
* Radžastan
* Sikkim
* Tamilnádu
* Tripura
* Urísa
* Uttarákhand
* Uttarpradéš
* Západné Bengálsko

 | Vlajka Indie |
| Zväzové teritória | 
* Andamany a Nikobary
* Čandígarh
* Dádra a Nagar Havelí
* Daman a Diú
* Lakadivy
* Puttučéri

 |
| Teritórium hlavného mesta | 
* Dillí

 |
Dobre vytriedené obliaky na morskom pobreží
**Obliak** alebo **okruhliak** (nevhodne valún) je fragment horniny alebo minerálu s priemerom 2 až 256 mm. Obliaky tvoria klasty štrku, zlepencov a brekcii a nemusia byť preto nevyhnutne oblé ako to evokuje ich názov. Ak sa obliaky v usadenej hornine dotýkajú, označuje sa takáto textúra ako podporná stavba zŕn. Naopak ak sú utopené v základnej hmote (matrix) napríklad ílovitého, vápnitého alebo piesčitého zloženia, označuje sa daná textúra ako podporná stavba základnej hmoty. V niektorých prípadoch môžu byť obliaky súčasťou gradačného zvrstvenia.

Obliaky vznikajú eróziou starších hornín, vyvretého, sedimentárneho aj metamorfného pôvodu. Obliaky sú zvyčajne opracované, čím sa odlišujú od ostrohranných klastov v brekcii. Obrúsenie obliakov je zvyčajne spôsobené transportom vo vode, kde do seba úlomky hornín narážajú a obrusujú sa. Vietor v súčasnej Zemskej atmosfére nedokáže trasportovať v suspenzii väčšie častice ako 1 mm a jeho schopnosť pohybovať v prízemných vrstvách väčšími časticami je malá.

Poznámky
--------

1. ↑  Termín valún uprednostňovali všetci významní slovenskí sedimentológovia ako napr. R. Marschalko, M. Mišík, J. Jablonský a ďalší.

Referencie
----------

1. ↑   Kušnír, P. 1994, Terminologický stĺpček - Valún, okruhliak a obliak. Mineralia Slovaca, 26, 2, GEO 3
2. ↑  Potfaj, M. 1997, Terminológia zlepencových klastov. Mineralia Slovaca, 29, 6, GEO 27
3. ↑  Marschalko, R. 1986, Vývoj a geotektonický význam kriedového flyšu bradlového pásma. Veda, Bratislava, 137 s.
4. ↑  Mišík, M. Chlupáč, I. Cicha, I. 1985, Historická a stratigrafická geológia. Slovenské Pedagogické Nakladateľstvo, Bratislava, 570 s.
5. ↑  Jablonský, J. 1978, Príspevok k poznaniu albu zliechovskej série Strážovských vrchov. In Vozár, J. (Editor) Paleogeografický vývoj Západných Karpát. Konf. Symp. Sem. GÚDŠ, Bratislava, s. 175–187
6. ↑  Kukal, Z. 1985, Návod k pojmenovávaní a klasifikaci sedimentů. Terminologická příručka. Ústřední ústav geologický, Praha, s. 26
7. ↑  Nichols, G. 2009, Sedimentology and stratigraphy. Wiley-Blackwell, Chichester, 419 s.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |
**Relatívna väčšina** (iné názvy: **pluralita**) je v matematike najväčší diel nejakej množiny. Je teda najväčšou skupinou (kategóriou), ale nie je nevyhnutne majoritou (nadpolovičnou väčšinou).

Význam pojmu "relatívna väčšina" je ovplyvnený tým, ako sú prvky v určitej množine kategorizované (napríklad členstvom v politickej strane, štátnou príslušnosťou v príklade nižšie).

Najmenšia možná pluralita je daná vzorcom {\displaystyle {\Big \lceil }{\frac {v+1}{n}}{\Big \rceil }}, kde {\displaystyle v} je počet prvkov (napr. vo voľbách počet voličov) a {\displaystyle n} je počet kategórií (vo voľbách počet strán alebo kandidátov). Ak napríklad existuje päť politických strán, musí na dosiahnutie víťazstva vo voľbách strana dosiahnuť minimálne 20 % odovzdaných hlasov.

Princíp relatívnej väčšiny sa uplatňuje v relatívnom väčšinovom systéme (známy aj ako systém prvého cieli - víťaz berie všetko), napr. vo voľbách do dolnej snemovne Spojeného kráľovstva.

Príklad
-------

V miestnosti je 12 ľudí: 3 Nemci, 2 Angličania, 2 Kanaďania, 2 Mexičania, 2 Guatemalčania a 1 obyvateľ USA.

* Z hľadiska krajiny pôvodu tvoria pluralitu traja Nemci.
* Z hľadiska svetadielov tvorí Amerika majoritu siedmich ľudí (Kanada, Mexiko, Guatemala a USA).
* Z hľadiska jazykového tvoria po anglicky hovoriaci ľudia pluralitu - 5 ľudí (Anglicko, Kanada, USA).
* Z dvoch hľadísk (svetadiel a jazyk) tvoria pluralitu štyria po španielsky hovoriaci obyvatelia Ameriky (Mexiko a Guatemala).

Pozri aj
--------

* Absolútna väčšina
* Pluralita
* Väčšina

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Relativní většina na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°45′14″S 21°59′42″V﻿ / ﻿48,754°S 21,995°V﻿ / 48.754; 21.995

**Zalužická pahorkatina** je geomorfologický podcelok Východoslovenskej pahorkatiny. Nachádza sa vo východnej časti, v blízkosti Zemplínskej šíravy, východne od Michaloviec.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá mierne zvlnenú časť východne od strednej časti Východoslovenskej pahorkatiny. Na severozápade pokračuje krajinný celok Podvihorlatskou pahorkatinou, severným smerom územie ohraničuje breh Zemplínskej šíravy. Južným smerom sa rozkladá Východoslovenská rovina s podcelkami Laborecká rovina, Iňačovská tabuľa, Senianska mokraď, Závadská tabuľa a Sobranecká rovina.

Osídlenie
---------

Mierne zvlnené územie je osídlené najmä v línii hlavnej cesty I/19, vedúcej západo-východným smerom. Na západnom okraji leží mesto Michalovce. Územie vodnej nádrže a úzky pobrežný pás zaberá chránený areál Zemplínska šírava.

Doprava
-------

Centrálnou časťou vedie z Michaloviec na Sobrance cesta I/19 a v jej trase i európska cesta 50. Z okresného mesta na Vinné a severný breh vedie cesta II/582.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-09-02]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-09-18]. Dostupné online.
Súradnice: Hviezdna mapa 17h 22m 38s; -23° 49′ 34″

**Barnard 68** je molekulový oblak, temná absorpčná hmlovina, v južnej časti súhvezdia Hadonos.
Je vo vzdialenosti 500 svetelných rokov. Medzi ňou a Slnkom nie je vidieť žiadnu hviezdu. Americký astronóm Edward Emerson Barnard pridal túto hmlovinu do svojho katalógu tmavých hmlovín v roku 1919. V jeho katalógu zverejnenom v roku 1927 sa nachádzalo približne 350 objektov. 

Kvôli nepriehľadnosti je interiér molekulárneho mraku mimoriadne chladný, teplota okolo 16 K (-257°C). Jeho hmotnosť je asi dvakrát vyššia ako hmotnosť Slnka a v priemere meria približne polovicu svetelného roka.

Charakteristika
---------------

Pri vysokej koncentrácii prachu a plynu sa prakticky všetko svetlo v pozadí absorbuje. Tmavé okolie vnútrajška molekulárnych mračien im napomáha byť jednými z najchladnejších a najizolovanejších miest vo vesmíre. To, že v jeho centre nie sú vidieť žiadne hviezdy, naznačuje, že Barnard 68 je pomerne blízko, podľa merania asi 500 svetelných rokov ďaleko. Nie je presne známe, ako molekulárnej mračná ako je Barnard 68 vznikajú, ale vie sa, že mračná samotná sú pravdepodobne miestami vzniku nových hviezd. Samotné mračno Barnard 68 sa zrejme zmrští za vzniku novej hviezdnej sústavy. V infračervenom sprektre je však možné cez mračno naskrz vidieť.

Zloženie
--------

V plynoch v tejto hmlovine bolo objavených päť molekúl (C18O, CS, NH3, H2CO a C3H2), jeden molekulový ión (N2H +), horné limity pre výskyt jednej molekuly (13CO) a jedného molekulárneho iónu (HCO+). Výskyt sa zisťoval pomocou vlastných interferometrových údajov.

Referencie
----------

1. ↑   *Astronomy Picture of the Day - 11 May 1999 - Barnard 68* [online]. NASA, 1999-05-11, [cit. 2009-03-01]. Dostupné online. Archivované 2009-04-11 z originálu.
2. ↑  Česká astronomická společnost. *Temné molekulární mračno Barnard 68* [online]. astro.cz, [cit. 2018-08-02]. Dostupné online.
3. ↑  FRANCESCO, James Di. *Abundances of Molecular Species in Barnard 68* [online]. iopscience.iop.org, [cit. 2018-08-02]. Dostupné online.
**Medzinárodná banka pre obnovu a rozvoj** (skratka **MBOR**) alebo po anglicky **International Bank for Reconstruction and Development** (skratka **IBRD**) je jedna z piatich inštitúcií Skupiny Svetovej banky. IBRD je medzinárodná organizácia, komerčná uverová inštitúcia, pôvodne založená na základe breton-woodskych dohôd 27. decembra 1945 na obnovu štátov po druhej svetovej vojne. Jej sídlom je mesto Washington v USA.

Od 50. rokov poskytuje pomoc rozvojovým krajinám.

Činnosť
-------

*V jej aktivitách je zahrnutá úverová aj poradenská činnosť*.

Jej cieľom je podpora hospodárskeho a sociálneho napredovania rozvojových krajín prostredníctvom zvyšovania ich produktivity.

Členstvo v Svetovej banke je podmienené členstvom v Medzinárodnom menovom fonde (MMF), pričom členský podiel a počet hlasov je závislý od veľkosti krajiny, ekonomiky a kvóty v MMF. 

Kapitál z vkladov členských krajín - zisk banky ide na rezervy.

*Poskytuje pôžičky vládam aj súkromným firmám, pokiaľ sa za ne zaručí vláda; cieľ investície musí smerovať k rozvoju štátu*

Má 2 typy úverov: za trhových podmienok (peniaze získava vydávaním cenných papierov); pre chudobné krajiny neschopné splácať takéto úvery – úvery z Medzinárodného združenia pre rozvoj (IDA), rozvoj a štrukturálna prestavba ekonomík – dlhodobé úvery 12 - 15rokov; investičné pôžičky 75%; vyrovnávacie pôžičky, štrukturálne = oblasť financií, sektorové = účelové reformy v iných sektorov. Túto inštitúciu je možno považovať za najväčšieho prispievateľa v oblasti vzdelávania, boju proti AIDS a taktiež zastrešuje iné zdravotné programy.

Orgánmi IBRD sú Rada guvernérov a Rada výkonných riaditeľov. Rada guvernérov (*Board of Governors*) je najvyšší riadiaci orgán IBRD. Všetky členské krajiny do Rady vymenúvajú svojich guvernérov a ich alternátov, ktorými sú zvyčajne ministri financií alebo guvernéri centrálnych bánk. Rada výkonných riaditeľov (*Board of Executive Directors*) má 24 výkonných riaditeľov, ktorí sú zodpovední za všeobecnú činnosť inštitúcie.

V súčasnosti má viac ako 7000 zamestnancov a 40 zastupiteľstiev.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka
**Mikroustálenosť frazémy** je čiastkový typ, podtyp komplexnej ustálenosti (p.) (makroustálenosti), ktorý sa prejavuje istými paradigmatickými alebo syntagmatickými ohraničeniami v jednej oblasti výstavby frazémy alebo v oblasti jeho používania. Chápanie mikroustálenosti vychádza z predstavy, že frazeologizovanosť istého spojenia vychádza z ustálenosti nie iba na jednej rovine, ale že sa prejavuje ako výsledok špecifickej súhry v ustálenosti viacerých typov, ktoré pritom nikdy nemusia byť v konkrétnej frazéme zastúpené v absolútnej miere, teda ako nejaká absolútna zmeravenosť. Je to pojem z frazeologickej koncepcie A. V. Kunina, v ktorej sa počíta s takýmito druhmi mikroustálenosti: mikroustálenosť morfologická, mikroustálenosť syntaktická, mikroustálenosť lexikálna, mikroustálenosť používania, mikroustálenosť významu a štruktúrnosémantická (p.). Sám názov mikroustálenosť sa v našej domácej literatúre uplatňoval zriedkavejšie (bežnejšie sa hovorí iba o ustálenosti, napr. morfologickej, syntaktickej ustálenosti atď.), hoci predstava o jednotlivých druhoch či častiach komplexnej ustálenosti sa aj u nás produktívne využíva. 

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**„Barn Jams"** (vo voľnom preklade: improvizácie v stodole) sú inštrumentálne pasáže (skladby), ktoré zložil britský hudobník a gitarista niekdajšej rockovej skupiny Pink Floyd, David Gilmour. Existujú aj zábery, na ktorých sú tieto skladby predstavené, hrajú na nich David Gilmour (gitary), Richard Wright (klávesy), Guy Pratt (basgitara) a Steve DiStanislao (bicie). Títo hudobníci sú taktiež súčasťou live kapely, s ktorou momentálne koncertuje David na *Rattle That Lock Tour*. Zábery boli natočené v januári 2007 v stodole, ktorú vlastní gitarista.

Nie je presne známe, koľko takýchto záznamov existuje, tri boli vydané ako časť 4-diskovej, deluxe a vinylovej edície albumu *Live in Gdańsk* (2008). Ďalšia skladba bola súčasťou albumu *Remember That Night* (2007) a štyri ďalšie boli súčasťou deluxe edície albumu *Rattle That Lock* (2015). Toto sú posledné oficiálne zábery klaviristu, klávesáka a člena skupiny Pink Floyd, Richarda Wrighta († 2008).

Momentálne známe skladby „Barn Jams"
------------------------------------

### *Remember That Night*

1. „Island Jam (2007)" (Gilmour)

***Live in Gdańsk***

Nasledujúce skladby sú súčasťou štvrtého disku zo 4-diskovej edície (ako video), deluxe edície a na piatej vinylovej platni vinylovej edície albumu *Live in Gdańsk* (iba audio).[1]

1. „Barn Jam 166" (4:49) (Gilmour)
2. „Barn Jam 192" (2:49) (Gilmour) (neobsiahnutá na vinylovej edícii)
3. „Barn Jam 121" (7:32) (Gilmour)

***Rattle That Lock***

Nasledujúce skladby sú ako videozáznam súčasťou na CD/Blu-Ray a CD/DVD deluxe edície albumu *Rattle That Lock*.[2]

1. „Barn Jam 1" (Gilmour)
2. „Barn Jam 2" (Gilmour)
3. „Barn Jam 3" (Gilmour)
4. „Barn Jam 4" (Gilmour)

Obsadenie
---------

* David Gilmour – gitara, lap steel gitara, bicie v „192"
* Richard Wright – klávesy
* Guy Pratt – basgitara, gitara v „192"
* Steve DiStanislao – bicie, kontrabas v „192"

Referencie
----------

1. ↑  Mabbett, Andy (2010). *Pink Floyd - The Music and the Mystery*. Omnibus. ISBN 978-1-84938-370-7
2. ↑  David Gilmour - Rattle That Lock Deluxe Edition, kniha Rattle That Lock (2015)

| * z
* d
* u
David Gilmour |
| --- |
| Štúdiové albumy | 
* *David Gilmour* (1978)
* *About Face* (1984)
* *On an Island* (2006)
* *Metallic Spheres* (2010, s The Orb)
* *Rattle That Lock* (2015)

 |
| Koncertné albumy | 
* *Live in Gdańsk* (2008)
* *David Gilmour: Live at Pompeii* (2017)

 |
| Single | 
* „There's No Way Out of Here"
* „Blue Light"
* „Love on the Air"
* „On an Island"
* „Smile"
* „Arnold Layne" (live)
* „Rattle That Lock"
* „Today"
* „Faces of Stone"
* „In Any Tongue"
* „Rattle That Lock (Live)"

 |
| Video a DVD | 
* *David Gilmour Live 1984*
* *David Gilmour in Concert*
* *Remember That Night*
* *Live in Gdańsk*
* *David Gilmour: Live at Pompeii*

 |
| Koncertné turné | 
* About Face Tour
* On an Island Tour
* Rattle That Lock Tour

 |
| Súvisiace články | 
* Diskografia
* Barn Jams
* Pink Floyd
* Roger Waters
* Astoria
* The Black Strat

 |
**Minós** (starogr. *Μίνως* – *Minós*) bol víťaz behu na jedno stadion na olympijských hrách v roku 400 pred Kr.

Minós z Atén zvíťazil na 95. olympijských hrách v behu na jedno *stadion*. Súťažil v bežeckej disciplíne, ktorú zaviedli už pri založení hier v roku 776 pred Kr.. V Olympii sa hry o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá (diaulos) rozšírili v roku 724 pred Kr. a zvíťazil v nej Hypénos z Pisy. Na 15. hrách v roku 720 pred Kr. zaviedli tzv. *dlhý beh*, po grécky dolichos, ktorý sa na začiatku bežal len na sedem stadií (napokon až na 24 stadií) a prvým víťazom tejto disciplíny bol Akanthos zo Sparty. Poslednú bežeckú disciplínu beh ťažkoodencov (hoplitodromos) zaviedli v roku 520 pred Kr. a zvíťazil v nej Damaretos z Héraie. Vzdialenosť stadia (600 stôp) sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov.

Antický autor Pausanias uvádza, že na 95. olympijských hrách ustanovili deviatich sudcov - *hellanodikov*, trom z nich dali na starosť konské preteky, trom dozor nad päťbojom a poslední traja dozerali na priebeh ľahkoatletickej súťaže.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 14,35,1.
2. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.
3. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 248.
6. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 199.
7. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 47.
8. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 380.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Barman
Ada Colemanová sa stala druhou ženou na pozícii vrchnej barmanky renomovaného Savoy Hotela v Londýne. Na snímke pri práci okolo roku 1920.
**Barman** je pracovník, ktorého úlohou je príprava a podávanie širokého sortimentu miešaných nealkoholických a alkoholických nápojov. Zákazníkov obsluhuje pri pulte za barom, alebo prijíma objednávky od čašníkov pre obsluhu pri stole. Barman - čašník môže pracovať vo verejných stravovacích jednotkách, akými sú reštaurácie, kaviarne, rekreačné zariadenia, hotely, kaviarne, paluby lodí, jedálenské vozne vo vlakoch, v rôznych kluboch, na banketoch a recepciách a na iných miestach. Môže pracovať v bare, ktorého je zároveň aj majiteľom, alebo môže byť len zamestnancom.

Čo robí barman
--------------

Okrem prípravy nápojov musí barman taktiež vykonávať aj iné doplňujúce činnosti. Po prvé, musí prijímať platby od zákazníkov. 

Druhou veľmi dôležitou časťou barmanskej práce je príprava pomôcok, čo zahŕňa hlavne: 

* prípravu pohárov, riadu, alkoholu a ostatných prísad potrebných na vyhotovenie nápoja
* príprava ľadu, ktorý býva v mnohých miešaných nápojoch kľúčovým prvkom
* príprava ozdôb, ovocia, zeleniny – barman musí myslieť aj na estetický vzhľad nápoja

V niektorých väčších baroch takéto činnosti zabezpečuje pomocný personál podniku alebo pomocný barman. Taktiež rešpektovanie hygienických predpisov a dodržiavanie čistoty je v tomto povolaní samozrejmosťou.

Barman vykonáva svoju prácu najčastejšie pred očami zákazníka, čo ale nemusí byť pravidlom. V niektorých reštauráciách, kde sa pozornosť sústreďuje hlavne na jedlo a gastronomický zážitok, je práca barmana pre zákazníkov skôr neviditeľná. Ale naopak v baroch, kam ľudia prichádzajú hlavne kvôli miešaným alkoholickým a nealkoholickým nápojom, je práca barmana z veľkej časti aj šou. Príprava nápoja musí byť predvedená ako zábavné predstavenie ukončené perfektne namiešaným nápojom, ktorý nielen chutí skvele ale aj jeho vzhľad je estetický a bezchybný. V televíznych seriáloch a filmoch sa často barman zobrazuje ako "bútľavá vŕba" pre návštevníkov baru, počúva problémy a často aj radí. S niečím podobným sa môžeme v realite stretnúť skôr v menších a komornejších baroch.

Profesia barman
---------------

Na prácu barmana nie je nevyhnutné žiadne špeciálne vzdelanie, najdôležitejším kritériom sú skúsenosti a znalosti. Barman musí ovládať základné informácie o alkohole, jeho druhoch a kvalite, recepty rozličných miešaných alkoholických a nealkoholických nápojov, základy ozdobovania a servírovania nápojov. Je možné zaučiť sa priamo pri práci v bare od skúseného kolegu alebo získať základné znalosti v kurze. V dnešnej dobe existuje veľká ponuka dlhších alebo kratších barmanských kurzov, je možné taktiež absolvovať pomaturitné kvalifikačné štúdium. V tomto povolaní je nevyhnutné neustále sledovanie nových trendov a ďalšie vzdelávanie sa.

Referencie
----------

1. ↑  Sprievodca svetom povolaní ()
Phnom Penh Chondrit L6 - 1868
 « Saint Sauveur » Chondrit EH5 - 1914
**Chondrity** sú najhojnejšie sa vyskytujúci typ meteoritov, tvoria asi 86 % meteoritov, ktoré dopadli na Zem, nie je však isté, či toto percento odráža ich hojnosť vo vesmíre. Po prvý raz ich analyzoval francúzsky chemik Antoine Lavoisier roku 1772.

Chondrity poskytli najstaršie a najpresnejšie údaje (4 560 miliónov rokov) o horninách slnečnej sústavy. Chondrity sú v podstate kozmické sedimenty. Nazvané sú podľa svojich hlavných súčastí-chondrúl. Sú to guľovité útvary, ktoré sa utvárali, keď roztavené kremičitany rýchlo tuhli v ranej slnečnej hmlovine. Chondruly obsahujú olivín, pyroxény a plagioklasy, okrem toho sú v chondritoch kovy a sírniky. Chondrity zaznamenali od svojho vzniku dlhú históriu. Táto história zahŕňa viac ako 60 miliónov rokov zohrievania v asteroidoch, následné dopady, ktoré zohriali časti asteroidov, fragmentáciu, ktorá vyslala chondrity smerom k zemi, a nakoniec dopad na našu planétu.

Meteority z Marsu
-----------------

Možnosť existencie života na Marse sa nedá nebrať do úvahy ani po spochybňovaní nedávnych tvrdení o tom, že v marťanskom meteorite ALH 84001 sa našli mikroorganizmy a zvyšky uhľovodíkov. Uhľovodíky mimozemského pôvodu sa zachovali v niektorých chondritoch. V uhličitanových mineráloch z ALH 84001 sa našli zrná magnetitu a rúrka podobná mikróbom. Predpokladalo sa[kto?], že táto rúrka je skamenelinou tyčinkovej baktérie. Niektorí kritici[kto?] tejto hypotézy však hovoria, že ide o štruktúru, ktorá vznikla pri tvorbe minerálov pri vysokých teplotách a nemohla sa vyskytovať v bunkách baktérií. Zložité uhľovodíky mali uhľovodíkové izotopy pochádzajúce zo Zeme, takže ide skôr o kontaminanty ako o materiál z Marsu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chondrit**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústavaPortál vedy o Zemi |
**Aigyptos** (starogr. *Αἴγυπτος* – *Aigyptos*) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Gorgo.

Aigyptos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta, ktorý sa rozhodol svojich synov oženiť s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, kráľa susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu kráľ Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Aigyptovi potom za manželku vybrali Dióxippu, dcéru Danaa a jeho manželky Pierie. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**Damagétos** (starogr. *Δαμάγητος* – *Damagétos*) bol v roku 452 a 448 pred Kr. víťaz olympijských hier v pankratiu.

Damagétos z Rodosu bol syn boxera Diagora, jedného z najslávnejších športovcov starovekého Grécka. Na 82. a 83. olympijských hrách zvíťazil v pankratiu. Rovnako úspešnými športovcami na olympijských hrách boli aj jeho mladší bratia Akousilaos, víťaz v boxe a Dórieus, trojnásobný víťaz v pankratiu.

Na 83. olympijských hrách zvíťazil spolu so svojim bratom Akousilaom v jednom dni. Diváci na štadióne v okamihu prepukli v obrovský jasot, veď víťazstvo dvoch synov jedného otca, ktorý bol sám olympijským víťazom dovtedy ešte nik nevidel. Keď im ich otec Diagoras prišiel blahopriať k úspechu, nadšení diváci hádzali k jeho nohám kvety a potom ako ho zobrali synovia na plecia a niesli ho doprostred štadióna, volali: *„Dlho nech žije Diagoras"* a keď po chvíli stíchli, aby sa ich otec mohol poďakovať, z hľadiska sa ozval nejaký Sparťan: *„Zomri Diagoras hneď teraz!"* Nebola to od neho zlomyselnosť ani závisť, ale výraz toho, že väčšie blaho už smrteľník v živote nedosiahne. Diagoras premožený šťastím v tej chvíli naozaj skonal.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 249.
2. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 179-180.
3. ↑  Pindaros, *Epinikion, Olympijské ódy* 7.
4. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,7,3.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 35°39′12″J 70°45′39″Z﻿ / ﻿35,65333°J 70,76083°Z﻿ / -35.65333; -70.76083

**Cerro Azul** je čilská sopka, nachádzajúca sa asi 200 km južne od hlavného mesta Santiago. Stratovulkán leží na južnom okraji erupčného systému Descabezado Grande-Cerro Azul. Vrchol sopky je ukončený 500 m širokým kráterom, na severnej strane prerušeným. Na západnom a juhozápadnom svahu sa nachádzajú mladé bazaltové troskové kužele, ktoré vznikli pri erupciách v 19 a 20. storočí.

Sopečná činnosť
---------------

Prvá erupcia bola zanamenaná v roku 1846, odvtedy vulkán Cerro Azul eruptoval ešte 11 krát. V roku 1916 začala jedna z najväčších explozívnych erupcií 20. storočia - sopka vyvrhla viac ako 9,5 km3 dacitovej tefry a sopečného prachu. Koniec aktivity nastal po 15-tich rokoch - 21. apríla 1931. Neskôr bol Cerro Azul aktívny v rokoch 1933, 1949 a 1967

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Cerro Azul na Global Volcanism Program (po anglicky)
Areál P-K na konci obce
**Cerové**[1] (iné názvy: **Malé Šenkvice**, **Malé Čaníkovce**; historické názvy pozri nižšie) je časť obce Šenkvice, do roku 1964 samostatná obec.

Dejiny
------

Pôvodne to bola samostatná obec, novo založená grófom Štefanom Ilešházim v roku 1594 ako osada chorvátskych utečencov. Jej najstarší známy názov je Sisek, neskorší názov bol Malé Šenkvice. Jej obyvatelia boli sedliaci, ktorí mali ten istý pôvod ako sedliaci z vedľajších (Veľkých) Šenkvíc. Z Chorvátska boli vyhnaní v tom istom čase ako Veľkošenkvičania a usadili sa v dedine Tárnok a odtiaľ ich Ilešházi presídlil do novej dediny - Sisek.[2][3] V roku 1964 bola obec zlúčená so susednou (vtedajšou) obcou Veľké Čaníkovce (Veľké Šenkvice), čím vznikli dnešné Šenkvice.

Historické názvy
----------------

Doložené sú tieto historické názvy:

1601: *Sisek*[4]; 1773: *Kis-Senkvicz*, *Klein-Schenkwitz*, *Male Senkwicze*; 1786: *Klein-Schenkwitz*, *[Klein]-Schenkowitz*, *Kisch-Schenkwitz*; 1808: *Kis-Senkvicz*, *Klein-Schenkwitz*, *Cerowé Ssenkwice*, *Malé [Ssenkwice]*; 1863-1907: *Kissenkvic*; 1913: *Kissenkőc*; 1920: *Cerové [Šenkvice]*, *Malé Šenkvice*, 1927-1948: *Malé Šenkvice*; 1948-1964: *Malé Čaníkovce*[5]. Častý, ale neoficiálny, bol aj názov *Cerové Brdo*.[3]

Zdroje
------

1. ↑  Štatistický lexikón obcí Slovenskej republiky 2011, S. 35
2. ↑  Územný plán obce Šenkvice - návrh
3. 1 2  Pútnik wojtešský. Trnava, 1. nov. 1895
4. ↑
5. ↑  Šenkvice. In: Názvy obcí Slovenskej republiky

Externé odkazy
--------------

* História obce Šenkvice
**Dalitovia** alebo **nedotknuteľní** alebo zriedkavo **daliti** (v sanskrite *dalita* – doslova: rozštiepený, rozbitý, rozpolený, roztrúsený) je najnižšia indická kasta. 

Pomenovanie nedotknuteľní vyjadruje ich sociálne postavenie v indickej spoločnosti. Dalitovia majú silné kolektívne vedomie. Ich spoločnosť je postavená hlavne na pracovnej sile, no sú permanentne okrádaní: trhom, vyššími triedami, sebou navzájom. Zároveň sú silne utláčaní psychicky a veľakrát aj fyzicky vyššími kastami.

Ide o osoby, ktoré vykonávajú práce, ktoré sú považované za rituálne znečisťujúce, a preto zakázané všetkým mimo radov pôvodného obyvateľstva. Sú to osoby stojace mimo rámec kastovej súpravy.  Byť mimo kasty značí nepatriť do spoločnosti bežných ľudí, a keďže sú nedotknuteľní značne diskriminovaní svojim stavom, mnohí prestupujú na budhizmus, islam a iné náboženstvá, kde neexistuje kastové delenie ako v hinduizme.

K najväčším konverziám na budhizmus pomohol Ámbédkar. Dôvodom konverzií bolo predovšetkým znechutenie a nespokojnosť so spoločenským postavením, ktoré bolo dalitom prisúdené vyššími kastami. Brahmaizmus bol vnímaný ako príčina ich utrpenia a na základe toho bola hľadaná alternatívna viera. V 80. rokoch sa utvorilo množstvo dalitských organizácií, ktoré sa živo uplatňujú v politickej sfére a snažia sa tiež o spoluprácu s moslimami. Dalitská tlač tvrdí, že až 80% indických moslimov je dalitského pôvodu, pretože v stredoveku prestupovali na islam hlavne nedotknuteľní. V tomto období, čiže v 80. rokoch 20. storočia, prestupuje množstvo dalitov na islam, kresťanstvo a budhizmus, z dôvodu nevyrovnaného postavenia.

Referencie
----------

1. ↑  Kancha I. Why I am not a Hindu: a Sudra critique of Hindutva, philosophy, culture and political economy. Calcutta : Samya, 2002. s. 117.
2. ↑   Zbavitel D. Marková D. Krása M. Indie a Indové od dávnověku k dnešku. Praha: Vyšehrad. 1997. s. 34.
3. ↑   Zbavitel D. Marková D. Krása M. Indie a Indové od dávnověku k dnešku. Praha: Vyšehrad 1997. s. 342.
4. ↑  TELTUMBDE, A.. *Theorising The Dalit Movement: A Viewpoint* [online]. [Cit. 2012-05-25]. Dostupné online.
5. ↑  D. Marková D. Krása M. Indie a Indové od dávnověku k dnešku. Praha: Vyšehrad 1997. s. 343.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dalitovia**
**Boukolos** alebo **Búkolos** (starogr. *Βουκόλος* – *Boukolos/iný prepis: Búkolos*) je v gréckej mytológii syn spartského kráľa Hippokoóna.

Boukolos bol syn Hippokoóna z Amyklaie, ktorý mal okrem neho ešte ďalších jedenásť synov, Doryklea, Skaia, Enarofora, Euteicha, Lykaitha, Tebra, Hippothoa, Euryta, Hippokorysta, Alkinoa a Alkóna. Jeho otec Hippokoón sa stal kráľom Sparty, keď svojho brata Tyndarea vyhnal z krajiny.

Jedného dňa prišiel do Sparty hrdina Hérakles s bratrancom Oiónom a pri dome Hippokoóna ich napadol strážny pes, ktorého Oiónos v sebeobrane zabil. Boukolos so svojimi bratmi stáli obďaleč a keď to uvideli, na Oióna a Hérakla zaútočili. V tejto bitke potom Oiónos zomrel a zranený Hérakles bol nútený ustúpiť. Héraklova pomsta ale nenechala na seba dlho čakať. Po prvých ešte nepodarených útokoch, keď zomrel aj Héraklov brat Ifikles, Hérakles Hippokoóna a všetkých jeho synov pobil a Tyndareós sa mohol vrátiť do Sparty a ujať sa vlády.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,10,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 464.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 13,5,4.
4. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,7,3.
5. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 13,5,5.
**Dlhé väzy chrbtice** sú dlhé väzivové pruhy, ktoré prebiehajú pozdĺžne po jej povrchu a prekračujú viacero stavcov. Ich hlavnou funkciou je spevnenie chrbtice.

  

* ***Predný pozdĺžny väz - ligamentum longitudinale anterius:***

Tento dlhý väz prebieha po predných okrajoch tiel stavcov od predného oblúka atlasu až na krížovú kosť. Pevne prilieha k periostu tiel stavcov, slabšie k prednému okraju medzistavcových platničiek. Kaudálnym pokračovaním tohto väzu je *predný krížovokostrčový väz - ligamentum sacrococcygeum anterius*, ktorý prebieha po prednej ploche krížovej kosti a kostrče.

* ***Zadný pozdĺžny väz - ligamentum longitudinale posterius:***

Tento dlhý väz prebieha po zadných okrajoch tiel stavcov (teda po prednej stene chrbticového kanála, v ktorom sa nachádza miecha a jej obaly) od záhlavnej kosti až po krížovú kosť. Na rozdiel od predchádzajúceho väzu prilieha pevnejšie k zadnému okraju medzistavcových platničiek, ako k periostu tiel stavcov. Kaudálnym pokračovaním tohto väzu je *zadný hlboký krížovokostrčový väz - ligamentum sacrococcygeum posterius profundum*, ktorý prebieha po prednej ploche canalis sacralis krížovej kosti po zadnej strane tiel stavcov kostrče.

* ***Zadný povrchový krížovokostrčový väz - ligamentum sacrococcygeum posterius superficiale***

Tento väz sa tiahne v strednej čiare po zadnom povrchu krížovej kosti od crista sacralis mediana cez cornua sacralia na cornua coccygea kostrče. Uzatvára hiatus sacralis.

Pozri aj
--------

* krátke väzy chrbtice

| * z
* d
* u
Oporná sústava |
| --- |
| Základné termíny | 
* kosť
* okostica
* spojenie kostí
	+ kĺb
	+ synchondróza
	+ synostóza

 | Kostra hrudníka zozadu |
| Chrbtica | 
* stavce
* krížová kosť
* kostrč
* spojenia chrbtice

 |
| Kostra hrudníka | 
* rebrá
* sternum
* spojenia hrudníka

 |
| Lebka | 

|  |  |
| --- | --- |
| Tvárová časť | 
* nosová kosť
* slzná kosť
* dolná nosová mušľa
* lícna kosť
* podnebná kosť
* čeľusť
* čerieslo
* sánka

 |
| Mozgová časť | 
* záhlavná kosť
* spánková kosť
* čelová kosť
* čuchová kosť
* klinová kosť
* temenná kosť
* vomer

 |

 |
| Panva | 
* panvová kosť
	+ bedrová kosť
	+ sedacia kosť
	+ lonová kosť

 |
| Kostra končatín | 
* kostra hornej končatiny
* kostra ruky
* kostra dolnej končatiny
* kostra nohy

 |
| Kĺby | 
* kĺby trupu
* kĺby hornej končatiny
* kĺby dolnej končatiny

 |

| * z
* d
* u
Anatómia človeka |
| --- |
| 
* dýchacia sústava
* endokrinná sústava
* krycia sústava
* miazgová sústava
* nervová sústava
* obehová sústava
* oporná sústava
* pohybová sústava
* rozmnožovacia sústava
* tráviaca sústava
* vylučovacia sústava

 | Ľudská lebka |
**Ondrej Rusko** (\* 4. august 1921, Králiky  –  † 31. marec 1998, Poprad) bol slovenský športovec.

Životopis
---------

Športovec-lyžiar, majster Slovenska v štafetách na 4 x 10 km (1943, 1944). Účastník SNP. Prvý náčelník Strediska vrcholového športu ČH Štrbské pleso, tréner reprezentantov, organizátor lyžiarskych podujatí vo Vysokých Tatrách, kde žil a pôsobil. V behu na lyžiach pretekal za KSTL Banská Bystrica a Harmanec (1941, 1942) a OAP Bratislava. Viacnásobný víťaz Bielej stopy SNP.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Referencie
----------

1. ↑  Ján Tibenský. *Slovensko. Zost. Ján Tibenský a kol. Zost. archeolog. části Ján Dekan: Kultúra*. Bratislava : Obzor, 1980. S. 833.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ondrej Rusko**
**Ondrej Pavlík** (\* 1. apríl 1916, Zvolenská Slatina – † 19. december 1996, Bratislava) bol slovenský školský pracovník a pedagóg.

Životopis
---------

Štátny činiteľ v oblasti školstva a spolutvorca socialistického školského systému. Zakladateľ vedeckých pracovísk, predseda SAV. Politicky prenasledovaný, rehabilitovaný. Vysokoškolský profesor FF UK v Bratislave. Člen ÚV KSS, poslanec SNR. Autor encyklopedických a lexikálnych diel (*Pedagogická encyklopédia Slovenska*), kníh o výchove a vzdelávaní, o vedecko-technickej revolúcii, memoárov, učebníc. Nositeľ viacerých vyznamenaní. Účastník protifašistického odboja a SNP, počas SNP tajomník ÚV KSS a zástupca povereníka školstva v Banskej Bystrici (1944). V roku 1945 – 1948 prednášal na PF v Banskej Bystrici.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

| * z
* d
* u
Predsedovia Slovenskej akadémie vied |
| --- |
| 
* Ondrej Pavlík (1953 – 1955)
* Andrej Sirácky (1955 – 1961)
* Dionýz Blaškovič (1961 – 1965)
* Štefan Schwarz (1965 – 1970)
* Karol Šiška (1970 – 1974)
* Vladimír Hajko (1974 – 1989)
* Ladislav Macho (1990 – 1992)
* Branislav Lichardus (1992 – 1995)
* Štefan Luby (1995 – 2009)
* Jaromír Pastorek (2009 – 2015)
* Pavol Šajgalík (2015 – súčasnosť)

 |

Autoritné údaje: * GND: 132743078
* ISNI: 0000 0001 1630 0276
* LCCN: n84083740
* NK ČR: mzk2002144662
* SNK: 161904
* VIAF: 43007443
* WorldCat: lccn-n84083740
JUDr. **Ján Mesiarik**, CSc (\* 17. február 1940, Tŕnie) je verejný činiteľ, právnik.

Rodina
------

* otec: Jozef Mesiarik
* matka: Mária rod. Kapustová

Životopis
---------

V roku 1954-1957 študoval na Jedenásťročnej strednej škole vo Zvolene, 1964-1969 na Právnickej fakulte UK v Bratislave, 1974- 1977 Akadémia spoločenských vied Moskva, interná vedecká ašpirantúra na Katedre teórie štátu a práva (CSc). V roku 1957-1961 asistent spojov na Úrade poštovej prepravy vo Zvolene, 1962-1965 právnik na ONV vo Zvolene, 1965-1969 právnik na KNV v Banskej Bystrici, 1969-1975 vedúci odboru vnútorných vecí na ONV v Banskej Bystrici, 1977-1986 vedúci ideologického oddelenia na KV KSS v Banskej Bystrici, 1986-1990 podpredseda KNV v Banskej Bystrici, od 1991 komerčný právnik, špecializácia obchodné právo a obchodné spoločnosti, podieľal sa transformácii právnych noriem viacerých spoločností na akciové spoločnosti. Publikoval odborné články v časopisoch *Právny obzor* a *Právnické štúdie* a v iných periodikách. Člen Slovenskej komory komerčných právnikov.

Ocenenie
--------

* 1980 - štátne vyznamenanie Za vynikajúcu prácu, Za zásluhy o výstavbu

Literatúra
----------

* Who is Who v Slovenskej republike

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Prof. PhDr. **Ondrej Kondáš**, DrSc. (\* 27. september 1930, Nižná Kamenica - † 9. máj 2002) bol slovenský psychológ.

Životopis
---------

V rokoch 1955 - 1966 pracoval ako klinický psychológ v psychiatrickej liečebni vo Veľkých Levároch. V rokoch 1966 - 1995 bol odborným asistentom, docentom a profesorom na Katedre psychológie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Bol vedúcim Katedry psychológie FFUK v rokoch 1971 - 1985. Napísal niekoľko kníh pre psychológov a študentov (*Klinická psychológia*). Zaoberal sa najmä klinickou kognitívno-behaviorálnou psychoterapiou. Zaviedol pre tieto metódy termín discentná psychoterapia. Na Univerzite sv. Cyrila a Metoda v Trnave vyučoval od r. 1997 do r. 2002.

Bol členom domácich i zahraničných redakčných rád odborných časopisov (*Protialkoholický obzor*, *Child and Family Behavior Therapy*, *Journal of Behavior Therapy and Experimental Psychiatry*, *Behavioural Analysis and Modification*).

Externé odkazy
--------------

* Profesor PhDr. Ondrej Kondáš DrSc. – nezabudnuteľný priekopník kognitívnej klinickej psychológie a psychoterapie
* Osobnosti.sk

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1603 4692
* LCCN: no2003105456
* NK ČR: nlk20010099078
* VIAF: 19376661
* WorldCat: lccn-no2003105456
**Ondrej Hodža** (\* 15. september 1819, Rakša – † 28. júl 1888, Sučany) bol slovenský evanjelický kňaz, národnokultúrny pracovník a cirkevný hodnostár; brat národného buditeľa a jazykovedca Michala Miloslava Hodžu a otec Jána Miloslava Hodžu a slovenského politika, štátnika a publicistu Milana Hodžu.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Jána Hodžu a jeho manželky Márie, rodenej Hriankovej. Študoval na gymnáziu v Rožňave, evanjelickú teológiu v Bratislave a na univerzite v Halle. V rokoch 1846 – 1848 pôsobil ako evanjelický kaplán v Liptovskom Mikuláši, v rokoch 1848 – 1887 ako farár v Sučanoch a od roku 1860 bol turčiansky senior. V roku 1841 pracoval ako zapisovateľ Ústavu a reči a literatúry českoslovanskej v Bratislave. Bol aktívnym činiteľom štúrovského hnutia, v roku 1844 sa stal spoluzakladateľom spolku Tatrín, v roku 1846 sa zúčastnil schôdze evanjelický kňazov Liptova, na ktorej podpísali osvedčenie za štúrovskú slovenčinu. Bol tiež účastníkom slovenského povstania v rokoch 1848 – 1849, neskôr bol väznený v Martine a v Banskej Bystrici, v roku 1861 sa stal signatárom Memoranda národa slovenského a v roku 1863 bol spoluzakladateľom a členom výboru Matice slovenskej. Podporoval slovenské školy, obraňoval národné práva na cirkevnom a kultúrnom poli.

Tvorba
------

Okrem iného bol tiež autorom správ v Slovenských národných novinách, publikoval tiež v periodikách Orol tatranský, neskôr Obzor, Cirkevné listy a i. Je tiež autorom ľudovovýchovnej prózy o aktuálnych národných problémoch.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike v matrike evanjelického zboru Mošovce
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 152915
* VIAF: 4839156565697123500007
Továreň v Šen-čene
**Foxconn Technology Group** (čín. 富士康科技集團 – *Fu-š’-kchang kche-ťi ťi-tchuan*; v Číne a Taiwane známa ako **Hon Hai Precision Industry Co. Ltd.** alebo **Hon Hai Technology Group**, čín. 鴻海精密工業股份有限公司 – *Chung-chaj ťing-mi kung-jie ku-fen jou-sien kung-s’* alebo čín. 鴻海科技集團 – *Chung-chaj kche-ťi ťi-tchuan*; medzinárodné známa ako **Foxconn**) je nadnárodná spoločnosť s hlavným sídlom v Taiwane v Tchu-čcheng v Tchaj-pej. V Česku má továrne v Pardubiciach a Kutnej Hore.

Je celosvetovo najväčším výrobcom elektroniky a počítačových súčiastok, ktoré vyrába najmä pre iné firmy. Medzi jeho výrobky patrí napríklad Mac mini, iPod, iPad a iPhone pre Apple, základné dosky pre Intel, komponenty, rôzne objednávky pre Hewlett-Packard a Dell, PlayStation 2 a PlayStation 3 pre Sony, Wii pre Nintendo, Xbox 360 pre Microsoft, rôzne mobilné telefóny pre Motorolu a zariadenia značky Cisco.

Firma vznikla v roku 1974 ako výrobca plastových výrobkov (najmä konektorov) a dodnes ju riadi Terry Gou, ktorý ju založil. Na taiwanskej burze sa objavila v roku 1991.

Prvú továreň v Čínskej ľudovej republike otvorila v Šen-čene v roku 1988. Táto továreň je dnes najväčšou firemnou továrňou — má viac ako 330 000 zamestnancov.

V roku 2010 sa firma rozhodla zareagovať na sériu samovrážd svojich robotníkov tým, že ich prinúti zaviazať sa, že sa nebudú zabíjať.

Referencie
----------

1. 1 2   *Verifikačný dokument* [online]. Bratislava: Advokátska kancelária Mikulášová & Partners s.r.o. 2022-05-22, [cit. 2022-08-11]. Dostupné online.
2. ↑   *Rámec Strategie konkurenceschopnosti*. Praha : Úřad vlády České republiky, Národní ekonomická rada vlády, 2011. ISBN 978-80-7440-050-6. Kapitola Úvod: Proč a kde ztrácíme cenovou konkurenceschopnost? Modelování reálného efektivního měnového kursu REER, s. 37.
3. 1 2   *Foxconn Technology Group* [online]. [Cit. 2022-08-11]. Dostupné online. (po anglicky)
4. 1 2   *Foxconn* [online]. Foxconn Slovakia, [cit. 2022-08-11]. Dostupné online.
5. ↑  LIĎÁK, Ján. Politický diskurz o medzinárodnej migrácii v Čechách a na Slovensku. Edit. Radoslav Štefančík. *Jazyk a politika: Na pomedzí lingvistiky a politológie* (Bratislava: Ekonóm), 2019, roč. 4, čís. 4, s. 458. Zborník príspevkov z medzinárodnej vedeckej konferencie.
6. ↑  ŠPAČKOVÁ, Iva. *Podepiš, že se nezabiješ, naléhá na své lidi po sérii sebevražd Foxconn* [online]. iDnes.cz, 2010-5-26, [cit. 2010-05-27]. Dostupné online. (Čeština)

Externé odkazy
--------------

* Foxconn.com – Oficiálna stránka spoločnosti

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Foxconn na českej Wikipédii.*
*Oineus*, čiernofigúrový lekythos, cca 500 pred Kr.
**Oineus** (starogr. *Οἰνεύς* – *Oineus*, lat. *Oeneus*) je v gréckej mytológii syn a nástupca kalydónskeho kráľa Porthaóna.

Kalydónsky kráľ Oineus so svojou manželkou Althaiou, dcérou aitólskeko kráľa Thestia, boli rodičmi Meleagra, organizátora lovu na kalydóskeho diviaka, Tydea, ktorý bol jedným z vodcov vojenskej výpravy "siedmich proti Tébam" a dcéru Déianeiru, druhú manželku hrdinu Hérakla.(podľa iných verzií aj synov Toxea, Thyrea, Klymena a dcéry Gorgu a Perimédu)

Oineus mal jedného roka mimoriadne dobrú úrodu hrozna. V deň oberačky obetoval všetkým bohom, ale zabudol na bohyňu Artemis. Urazená bohyňa nato poslala do jeho krajiny obrovského diviaka, ktorý všetko pustošil. Diviak bol taký nebezpečný, že sa na žiadosť jeho syna Meleagra museli spojiť najlepší poľovníci celého Grécka a až ich spoločné úsilie dokázalo zastaviť jeho ničivé výčiny.

Podľa niektorých antických autorov Oinea vo vyššom veku zosadil z trónu Agrios a uväznil ho. Neskôr ho oslobodil a pomstil vnuk Diomédes, ktorý Agria a jeho synov zabil a Oinea opäť dosadil na trón.Podľa iných Oineus odišiel s Diomédom do Argu, kde sa dožil vysokého veku. Keď zomrel, pomenovali po ňom novozaložené mesto Oinoiu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 4,35,1.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 337.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 129.
4. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 1,8,1.
5. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 7,4,1.
6. ↑   *Atlas mytológie*. Bratislava : Ikar, 2001. ISBN 80-551-0152-3. S. 80.
7. ↑  Antoninus Liberalis, *Metamorphoses*, 37.
8. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 2,25,2.
Titulný list novín Cyrill a Method.
**Cyrill a Method : katolícke noviny pre cirkev, dom a školu** bol slovenský náboženský týždenník. Od 1. júla 1855 do 30. novembra toho istého roku redigoval Cyrill a Method s podtitulom Katolícke noviny Andrej Radlinský, keď tento tlačový orgán aj zanikol.

Po viac ako ročnom prerušení začal vychádzať po zlúčení s Katolíckymi novinami znovu v Hattalovej „opravenej slovenčine" (čiže dnešnej slovenčine) roku 1857 pod názvom: Cyrill a Method s podnázvom Katolícke noviny pre cirkev, dom a školu v Budíne, od 5. IX. 1862 časopis vychádzal v Skalici, v rokoch 1869 – 1870 v Bratislave.

Boli to konfesionálne noviny vyznačujúce sa miernym propagovaním slovenského národného hnutia a veľkou ústupčivosťou k vysokej cirkevnej hierarchii. Zastávali neraz nepružné, konzervatívne, ba aj reakčné stanovisko, ktoré bolo v priamom protiklade so životnými záujmami slovenského ľudu. Preto ani Cyrill a Method v rokoch 1855 – 1858 nemá veľkú publicitu a stál bokom od pokrokového krídla slovenského nacionálneho pohybu.

Význam Cyrilla a Methoda vzrástol v rokoch 1857-61, keď hlásal nielen hospodárske a kultúrne, ale aj politické požiadavky Slovákov, pretože úradné Slovenské noviny tak robiť nemohli. Popularite Radlinského časopisu poslúžila v podstatnej miere jeho pedagogická príloha Priateľ školy a literatúry. Tu sa písalo tiež o politických požiadavkách - napr. o potrebe zostavenia národného memoranda, založenia Matice slovenskej, našich gymnázií atď. Cyrill a Method s prílohou podstatne urýchlil národnozjednocovacie slovenské hnutie a pričinili sa o víťazstvo spisovnej slovenčiny nad staroslovenčinou. Okrem Radlinského sa o tieto zmierujúce tendencie koncom bachovského absolutizmu pričinil aj Karol Kuzmány, Daniel Lichard i Janko Kalinčiak.

Periodicita
-----------

**\* Cyrill a Method : Čili katolický Časopis pro Církev a Školu**

* + redaktor J.Palárik, vydavateľ dr. O. Radlinský
	+ tlačili sa v B. Bystrici
	+ ročník 1850, 1851

**\* Cyrill a Method : Katolický časopis pre Církev a Školu**

* + redaktor M. Chrástek, Juraj Slota
	+ tlačil F. Machold v B. Bystrici
	+ ročník 1852, 1853, 1854, 1855, 1856 - koncom r. 1856 časopis v B. Bystrici zanikol a pomenovanie Cyrill a Method prijali Radlinského Katolícke noviny, ktoré sa r. 1857 vydávali pod názvom Cyril a Metod, Katolícke Noviny pre Cirkev, Dom a Školu

**\* Cyrill a Method : Katolícke noviny pre Cirkev, Dom a Školu**

* + redaktor a vydavateľ Andrej Radlinský, hl. spolupracovník Viktor Sasinek, Levoslav Boček
	+ tlačil Martin Bagó v Budapešti, Fr. X. Škarnycla synovia v Skalici, Mayer v Bratislave, Ž. Winter v Trnave
	+ ročník 1857 - 1870

Noviny v elektronickej podobe
-----------------------------

* Cyrill a Method - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

Zdroj
-----

* Cyrill a Method. In: Bibliografia slovenských novín a časopisov do roku 1918. Štátna vedecká knižnica v Košiciach. Martin : Matica slovenská, 1958.