recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 48°07′55″S 17°06′55″V﻿ / ﻿48,131984°S 17,115384°V﻿ / 48.131984; 17.115384

**Lesík na Krasovského** bola náletová zelená plocha pripomínajúca pôvodný lužný les v Bratislave v mestskej časti Petržalka medzi Sadom Janka Kráľa, diaľnicou D1 a cestou I. triedy 2 na Einsteinovej (spolu 8 jazdných pruhov) a príjazdovou cestou na Starý most, medzi ulicami Krasovského a Pri Starom háji. Obsahovala väčšinou náletovú zeleň, niektorí obyvatelia ho považovali za park a prirodzené pokračovanie Sadu Janka Kráľa. Táto plocha sa dostala do povedomia predovšetkým potom, ako sa objavili investičné zámery na jeho vyrúbanie a zastavanie prevažne výškovými polyfunkčnými budovami, ktoré by spôsobili, že Sad Janka Kráľa by sa ocitol v obkľúčení výškových budov. Niektorí obyvatelia sa domnievali, že lesík plnil ochrannú funkciu Sadu Janka Kráľa tým, že ho chránil pred vplyvom dopravy na cestnej komunikácii, ktorá prechádza južne od sadu aj od lesíka.

V septembri roku 2006 bola zorganizovaná akcia, ktorú organizovala občianska iniciatíva *Nádej pre Sad Janka Kráľa*, pri ktorej lesík obkľúčila živá reťaz dobrovoľníkov, ktorí chceli takto dať najavo, že si neželajú zánik zelene na tomto priestore, ale revitalizáciu a pripojenie k Sadu Janka Kráľa. Pozemok bol neskôr predaný a na východnom okraji sa začala výstavba polyfunkčnej výškovej budovy, pričom bola zabratá časť lesíka a vybudovaná naprieč ním dvojpruhová cestná komunikácia, ktorá prepája komunikácie Krasovského a Einsteinova. Väčšina plochy lesíka ostala zachovaná do 30. marca 2008, kedy ho investor vyrúbal. Plánuje sa tu ďalšia výstavba, vrátane luxusného hotela a ďalších stavieb.

Externé odkazy
--------------

* Článok na etrend.sk Archivované 2008-03-02 na Wayback Machine
* Článok o vyrúbaní lesíka
* Informácie o projekte BAJO pri Sade Janka Kráľa Archivované 2013-10-14 na Wayback Machine
**Jan Opletal** (\* 1. január 1915, Lhota nad Moravou, Rakúsko-Uhorsko dnes Česko – † 11. november 1939, Praha, Protektorát Čechy a Morava dnes Česko) bol český študent Lekárskej fakulty Karlovej univerzity, strelne smrteľne poranený v Prahe, počas demonštrácie študentov v protektoráte Čechy a Morava proti nemeckej okupácii Česko-Slovenskej republiky.

Životopis
---------

Jan Opletal zmaturoval v roku 1934 na gymnáziu v Litoveli a od roku 1936 začal štúdium na Karlovej univerzite. Dňa 28. októbra 1939, v deň výročia založenia Česko-Slovenskej republiky, sa v Prahe uskutočnili demonštrácie študentov proti nemeckej nacistickej okupácii, počas ktorých na neho strieľali. O niekoľko dní neskôr, 11. novembra 1939, na následky týchto zranení zomrel.

Na jeho pohreb prišlo tisíce študentov a následne prerástol na ďalšiu protinacistickú demonštráciu. V jej dôsledku 17. novembra 1939 nariadil ríšsky protektor Konstantin von Neurath zatvorenie všetkých českých univerzít a internátov. Deväť študentov bolo popravených a približne 1 200 študentov bolo deportovaných do koncentračného tábora Sachsenhausen, v ktorom 35 z nich zahynulo. 

Deň jeho pohrebu, 17. november, bol v roku 1941 v Londýne stanovený za Medzinárodný deň študentstva. 

V roku 1996 mu bol prepožičaný in memoriam Rád T. G. Masaryka I. triedy.

Následky
--------

Pozostatky Jana Opletala boli prevezené do jeho rodného mesta a vztýčili mu tam aj pamätník. V mnohých českých mestách boli po ňom pomenované ulice, napr. v Prahe je po ňom pomenovaná ulica susediaca s Václavským námestím. Na základe tejto udalosti, bol tento deň vyhlásený za medzinárodný deň študentstva.

Literatúra
----------

* LEIKERT, Jozef. *A den se vrátil (co následovalo po 17. listopadu 1939)*. Bratislava : Astra, 1993. 461 s. ISBN 80-967060-0-4. (český)
* PASÁK, Tomáš. *17. listopad 1939 a Univerzita Karlova*. Praha : Karolinum, 1997. 207 s.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *1989: Zehn Tage, die Prag erschütterten* In: Frankfurter Allgemeine Zeitung dostupné online, prístup 17. november 2014

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jan Opletal**

Externé odkazy
--------------

* Jan Opletal, heslo v encyklopedii Kdo byl kdo Archivované 2016-03-05 na Wayback Machine
* Jan Opletal jako symbol hrdého vzdoru
* 17. listopad 1939 je opředen mýty

Autoritné údaje: * abART: 168512
* BnF: 122949979
* GND: 1114421154
* ISNI: 0000 0000 5620 269X
* LCCN: n2015028063
* NK ČR: jn20000728474
* VIAF: 84046986
* WorldCat: lccn-n2015028063
Kolektív Brigády socialistickej práce na pracovisku
**Brigáda socialistickej práce** (skratka **BSP**) bola forma socialistického súťaženia a socialistickej pracovnej iniciatívy v komunistickom Československu.

Vznik a ideológia
-----------------

Myšlienka vzniku BSP prišla zo ZSSR, kde v roku 1958 vznikol prvý tím, ktorý súťažil o titul Brigáda komunistickej práce. V Československu, súťaženie o titul BSP sa plne vyvinulo až v časoch normalizácie.[chýba zdroj]

Podľa vtedajšej terminológie bolo hnutie BSP „najvyššou formou socialistického súťaženia. Plnenie náročných úloh v socialistickej výstavbe, zlepšenie sociálnych vzťahov vo výrobe a zvýšenie kultúrnej úrovni pracovníkov. Pomohla aj s intenzifikáciou národného hospodárstva, rozvoj vedy, technológie, kvality a efektívnosti práce, a motivoval členov, aby pracovali ešte účinnejšími formami a metódami práce pre spoločnosť."

Masovosť
--------

V roku 1984 bolo v tomto hnutí zapojených do 200 tisíc kolektívov, v ktorých pôsobilo viac než 2,7 milióna pracovníkov, najmä robotníkov.[chýba zdroj]

Forma súťaženia
---------------

Bronzový odznak člena BSP
Robotníci v jednotlivých dielniach (kanceláriách) boli vyhlásením kolektívom, ktorý súťažil o hrdý titul Brigáda socialistickej práce. Potom prebiehalo hodnotenie, ktoré bolo veľmi formálne. Za 1 – 2 roky bola táto dielňa vyhlásená ako kolektív, nesúce hrdé meno Brigáda socialistickej práce. Zároveň sa stala držiteľom bronzového odznaku. Potom dielne súťažili o strieborný a zlatý odznak.[chýba zdroj]

Všetko prebiehalo formou malých výhod pre členov brigád. Niekedy vyšším platovým ohodnotením, niekedy lepšej možnosti využívať rekreačné objekty podniku.[chýba zdroj]

Daľšie formy súťaženia
----------------------

* Komplexná racionalizačná brigáda
* ZENIT – rada mladých odborníkov (na platforme SZM)
* Prekonaj sám seba
* Ručím za kvalitu svojej práce
* Združený socialistický záväzok
* Celopodnikový záväzok
* Celozávodný záväzok
* Kolektívny záväzok
* Osobný záväzok

Referencie
----------

1. ↑  KOHOUT, Jan, a kol. *Zápisník agitátora 1985*. 1. vyd. Bratislava : Pravda : Odd. propagandy a agitácie ÚV KSČ v Bratislave, 1984. 269 s.

Externé odkazy
--------------

* BSP – Juraj Kammer

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Brigáda socialistické práce na českej Wikipédii.*
**Emil Ludvík** (\* 16. august 1917, Praha – † 15. apríl 2007, Česká Lípa) bol český hudobný skladateľ, aranžér a dirigent, obhajca ľudských práv a odporca komunistického režimu.

Životopis
---------

Narodil sa v Prahe. Študoval právo a potom hudobnú vedu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity.

Koncom roku 1939 založil študentský Hot kvintet. Počas roka 1940 z neho vznikol Orchester Emila Ludvíka. V tomto orchestri pôsobili napr. Jan Hammer (st.), Vladimír Horčík, Jiří Verberger, Miroslav Vrba, speváci Václav Irmanov, Zdena Vincíková.

Ako prvý trubkár začínal hrať v orchestri Emila Ludvíka Fritz Weiss. Ako Žid nemohol s orchestrom verejne vystupovať, preto sa venoval aspoň skladateľskej práci. Táto spolupráca s orchestrom pokračovala aj po jeho deportácii do Terezína.

Po 2. svetovej vojne bol tajomníkom prezidenta Edvarda Beneša; v roku 1948 mu okrem iného navrhoval, aby nástupu komunistov k moci zabránil vyhlásením stanného práva. Za svoje postoje bol potom komunistami väznený a sledovala ho štátna bezpečnosť v tomto období sa živil ako hudobník.

Roku 1967 založil *Společnost pro lidská práva*; táto rozosielala do škôl deklarácie OSN o ľudských právach, po invázii vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska roku 1968 však bola rozpustená. Podpísal Chartu 77 a po zamatovej revolúcii roku 1989 založil *Masarykovo demokratické hnutí*. V roku 2004 bol ocenený Radom T. G. Masaryka.

Filmová hudba
-------------

* *Muž, který stoupl v ceně* (1967)
* *Dobrodružství s nahým klukem* (1964)
* *Malý Bobeš ve městě* (1962)
* *Malý Bobeš* (1961)
* *Prázdniny v oblacích* (1959)
* *Jaroslav Vojta, herec čistého srdce* (1959), hudobná réžia
* *Brankář bydlí v naší ulici* (1958)
* *Cestou k divákům* (1958)
* *Když film promluvil* (1958)
* *Když oživly fotografie* (1958)
* *Přišel na návštěvu* (1956) (krátky)
* *Vzorný kinematograf Haška Jaroslava* (1955)
* *Malý sen* (1955) (krátky)

Referencie
----------

1. ↑   *Emil Ludvík* [online]. osobnosti.cz, [cit. 2015-08-10]. Dostupné online. (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Emil Ludvík na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * abART: 78655
* GND: 1044769467
* ISNI: 0000 0000 5528 3707
* LCCN: nb99146280
* NK ČR: jk01072547
* VIAF: 42328858
* WorldCat: lccn-nb99146280
Basarab I. Valašský
**Basarab I.**, zvaný **Zakladateľ** (po rumunsky: *Basarab I Întemeietorul*) († 1352) bol knieža a zakladateľ Valašského kniežatstva.

Balkánsky polostrov v roku 1340.

Etymológia
----------

V kumánčine jeho meno znamená *Otec Kráľ* a vzniklo z dvoch slov *basar* (po slovensky: *vládnuť*) a *aba* (po slovensky: *otec*). V neskoršom období 19. storočia Bogdan Petriceicu Hasdeu prišiel na iný výklad tohto slova; *ban* (po slovensky: *vládca*) a dácke slovo *saraba* (po slovensky: *hlava*), čo dodnes v niektorých oblastiach Rumunska znamená slovo *sarâmb*. Toto sa však historikmi nepotvrdilo, navyše
Viedenská ilustrovaná kronika jasne popisuje slovo Basarab ako rumunské slovo.

Život
-----

Basarab I. sa stal vazalom Uhorska, ale v rokoch 1324 - 1325 voči uhorskému kráľovi povstal. V dokumente vydanom Karolom I. zo dňa 26. júla 1324 sa Basarabovi I. hovorí *„náš sedmohradský vojvoda"* a takmer o rok neskôr v dokumente zo dňa 18. júna 1325 sa už o ňom hovorí ako o *„sedmohradskom Basarabovi, nehodnom nosiť kraľovskú svätú korunu".*

Vyhratou bitkou v roku 1330, zdokumentovanou vo Viedenskej ilustrovanej kronike si zabezpečil nezávislosť Valašského kniežatstva od Uhorska.

Galéria
-------

* 
* 
*

Referencie
----------

1. ↑  Woiuodam nostrum Transalpinus, Vasary, str. 150.
2. ↑  Bazarab Transalpinum sancte regie corone infidelem, Vasary, str. 150.

Zdroj
-----

* Neagu Djuvara: *Iarăşi despre Negru Vodă şi "Descălecătoare" Archivované 2007-09-18 na Wayback Machine*, *Magazin Istoric*, 8/2000.
* Vásáry István: *Cumans and Tatars*, Cambridge University Press, 2005

  


|  |
| --- |
| Basarab I. |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Thocomerius** | **knieža**1310 – 1352 | Nástupca**Nicolae Alexandru** |

Autoritné údaje: * BnF: 170167012
* GND: 1057971537
* ISNI: 0000 0004 3980 3732
* LCCN: nb2013020570
* NK ČR: jo2015896745
* VIAF: 307438272
* WorldCat: lccn-nb2013020570
Burnaby Heights, pohľad z Capitol Hill. Na pozadí je vancouverský downtown
**Little Italy** je územie vo východnej časti kanadského mesta Vancouver v mestskej časti Grandview-Woodland, ktoré bolo historickou enklávou etnických talianov. Obchody a kultúrne zariadenia sa v Little Italy nachádzajú pozdĺž Commercial Drive, ktoré je aj v súčasnosti sociálnym centrom východnej časti mesta. Etnickí taliani mali v tej oblasti veľký vplyv od 30. až do 70. rokov.

Po prvej svetovej vojne osídlili emigranti z Talianska chudobnú oblasť na okolí Commercial Drive a veľkou mierou prispeli k jej rozvoju. No v roku 1975 kombinácia kultúrnej asimilácie, zahraničných prisťahovalcov, sťahovanie talianov do predmestí a náboženská schizma v talianskej komunite viedli k úpadku vplyvu a koncentrácie etnických talianov vo Vancouveri.

V súčasnosti je v oblasti Metro Vancouver niekoľko talianskych obchodov, kultúrnych skupín a zoskupení, no v žiadnej časti okresu obyvatelia talianskeho pôvodu nedominujú.

V priľahlom meste Burnaby, v oblasti Burnaby Heights síce nemajú taliani väčšinu, no značná časť jej obyvateľov je talianskeho pôvodu. Na East Hastings Street, medzi Boundary a Duthie je ďalšie obchodné centrum pre taliansku komunitu. Je tam množstvo talianskych kaviarní, cukrární a reštaurácií a obchod s detským oblečením, ktorý dováža svoje oblečenie priamo z Talianska. St. Helen's a Holy Cross sú dva katolícke kostoly, ktoré slúžia bohoslužby v taliančine. Postarší taliani sa často schádzajú v parku Confederation Park, kde hrajú bocce.

Externé odkazy
--------------

* Little Italy na Commercial Drive (po anglicky)
* Stránka o Little Italy na virtualvancouver.com Archivované 2006-05-02 na Wayback Machine (po anglicky)

| * z
* d
* u
Historické oblasti a územia vo Vancouveri |
| --- |
| 
* Champlain Heights
* Chinatown
* Coal Harbour
* Commercial Drive
* Davie Village
* East Vancouver
* False Creek
* Gastown
* Granville Island
* Granville Mall
* Greektown
* Hogan's Alley
* Japantown
* Koreatown
* Little Italy
* Punjabi Market
* Robson Street
* South Granville Rise
* South Main
* Stanley Park
* University Endowment Lands
* Victory Square
* Yaletown

 |  |
**Full Members Cup** (sponzorské názvy **Simod Cup** alebo **Zenith Data Systems Cup**) bola anglická pohárová súťaž vo futbale, hraná v rokoch 1985 – 1992. Jej účelom bolo zaplniť voľné termíny a prilákať divákov na štadióny potom, čo boli anglické kluby vylúčené zo súťaží UEFA v dôsledku tragédie na štadióne Heysel. Turnaja sa mohli zúčastniť plní členovia ( *full members*, odtiaľ názov) English Football League, teda tímy hrajúce v dvoch najvyšších ligových súťažiach, nikdy však do neho nezasiahli všetci pozvaní (Arsenal, Liverpool, Manchester United a Tottenham Hotspur nehrali Full Members Cup ani raz). Formát súťaže bol vyraďovací na jeden zápas s predkolami alebo kvalifikačnými skupinami, rozdelenými na severnú a južnú sekciu. Rekordná účasť bola 41 klubov v roku 1992. V sezóne 1985/86 sa tiež hral Football League Super Cup, v ktorom nastúpilo šesť mužstiev, ktoré sa kvalifikovali do európskych pohárov.

Finálové zápasy
---------------

* 1986 – Chelsea 5 : 4 Manchester City
* 1987 – Blackburn Rovers 1 : 0 Charlton Athletic
* 1988 – Reading 4 : 1 Luton Town
* 1989 – Nottingham Forest 4 : 3 Everton
* 1990 – Chelsea 1 : 0 Middlesbrough
* 1991 – Crystal Palace 4 : 1pp Everton
* 1992 – Nottingham Forest 3 : 2pp Southampton

(pp=po predlžení)

Referencie
----------

1. ↑  PUBLISHED, Leo Moynihan. *Full Members Cup: the anti-European Cup that nobody wanted* [online]. fourfourtwo.com, 2016-03-23, [cit. 2023-11-03]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *When Saturday Comes* [online]. www.wsc.co.uk, [cit. 2023-11-03]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | futbalový portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Full Members Cup na českej Wikipédii.*
**Little Joe 1** mal byť prvý testovací let rakety Little Joe na preverenie únikových systémov kabíny programu Mercury. Podľa plánu sa mal uskutočniť test únikového systému pod silným dynamickým tlakom, ale 30 minút pred štartom sa stala havária.

Havária
-------

Približne pol hodiny pred štartom sa ozvala explózia, vyleteli iskry a odpaľovacia rampa sa zahalila do oblaku splodín. Po rozptýlení dymu personál zistil že raketa je stále na svojom mieste, držiaky spájajúce štartovaciu veža s raketou boli tiež neporušené, ale maketa modulu Mercury bola preč. Kabína bola nájdená v mori, asi 3 kilometre od miesta štartu. Pôvodne sa predpokladalo, že nehodu spôsobil výboj statickej elektriny, ktorý odpálil rakety vo veži únikového systému, pravá príčina bola odhalená neskôr. 

Približne 35 minút pred štartom bola odpaľovacia rampa vyprataná a začalo sa s prípravami na vypustenie. Medzi predletovými úlohami bolo okrem iného aj nabíjanie batérií, ktoré zásobujú elektroniku únikového systému. Batérie boli dovezené z Británie vybité a nabíjané boli až tesne pred štartom. Keď boli batérie čiastočne nabité, zapol sa núdzový systém, ktorý logicky detegoval nedostatočnú výšku a aktivoval motory v únikovej veži. Kabína bola vynesená do výšky 600 metrov, ale v tom čase už boli batérie opäť vybité a nemali potrebné napätie na odpálenie záchrannej veže a vystrelenie padáku takže sa kabína zrútila voľným pádom do mora. Chyba v elektronickej schéme bola odhalená a opravená.

Odkazy
------

### Pozri aj


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Little Joe

### Zdroje

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Little Joe 1 na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

### Externé odkazy

* This New Ocean: A History of Project Mercury - NASA SP-4201
* NASA NSSDC Master Catalog

| * z
* d
* u
Misie programu Mercury |
| --- |
| Pilotované misie | 
* Mercury-Redstone 3
* Mercury-Redstone 4
* Mercury-Atlas 6
* Mercury-Atlas 7
* Mercury-Atlas 8
* Mercury-Atlas 9

 |  |
| Nepilotované misie | 
* Little Joe 1
* Big Joe 1
* Little Joe 6
* Little Joe 1A
* Little Joe 2
* Little Joe 1B
* Beach Abort
* Mercury-Atlas 1
* Little Joe 5
* Mercury-Redstone 1
* Mercury-Redstone 1A
* Mercury-Redstone 2
* Mercury-Atlas 2
* Little Joe 5A
* Mercury-Redstone BD
* Mercury-Atlas 3
* Little Joe 5B
* Mercury-Atlas 4
* Mercury-Scout 1
* Mercury-Atlas 5

 |
| Zrušené misie | 
* Mercury-Atlas 10
* Mercury-Atlas 11
* Mercury-Atlas 12

 |
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| Karin | Papier | Nožnice |

**Kameň, papier, nožnice** je jednoduchá hra najčastejšie pre dvoch hráčov, z ktorých každý v dohodnutý (odpočítaný) moment ukáže rukou gesto symbolizujúce *kameň* (zovretá päsť), *papier* (otvorená dlaň) alebo *nožnice* (dva alebo tri vystreté prsty).

Kameň poráža nožnice, lebo nožnice sa na ňom otupia; papier poráža kameň, lebo ho môže zabaliť; nožnice porážajú papier, lebo ho môžu rozstrihnúť.

Táto hra je nedeterministickou hrou s neúplnou informáciou, pretože žiaden z hráčov nevie, aké gesto si súper zvolí. Hra však umožňuje trénovanie zručností, ktoré súvisia s rozpoznávaním a využitím súperového správania, ktoré zvyčajne nie je úplne náhodné.

História
--------

Podľa dr. Seppa Linharta vznikla hra Kameň, papier, nožnice na konci 19. storočia v Japonsku. Skoršie zmienky o podobných hrách založených na gestách rúk sa objavili aj v Číne počas dynastie Ming. Do Európy sa hra dostala začiatkom 20. storočia.

Referencie
----------

1. ↑  Sepp Linhart[nefunkčný odkaz], Viedenská univerzita, špecialista na Japonsko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kameň, papier, nožnice**
Letisková riadiacia veža bratislavského letiska
109 m vysoká riadiaca veža letiska Viedeň-Schwechat
**Letisková riadiaca veža** alebo skrátene **riadiaca veža** (angl. (aerodrome) control tower, skr. TWR) je stanovište letiskovej a približovacej dispečerskej služby ale aj meteorologickej služby a ostatných zložiek letiskovej správy. Je zriadená na poskytovanie služby riadenia letovej prevádzky. Musí mať dobrý prehľad o celom dráhovom systéme. Môže byť začlenená do odbavovacej budovy alebo vybudovaná ako samostatný objekt.

Najvyššia riadiaca veža je *Vancouver Harbour Control Tower*, ktorá sa nachádza na vrchole 142 metrov vysokého mrakodrapu. Najvyššia voľne stojaca riadiaca veža sa nachádza na letisku Suvarnabhumi v Bangkoku a je vysoká 132 m. V roku 2006 tak prekonala dovtedy najvyššiu vežu letiska Kuala Lumpur (130 m). V Európe je najvyššia 109 metrov vysoká riadiaca veža letiska Viedeň-Schwechat.

Referencie
----------

1. ↑  S. Šaling, C. Laco: *Stavebnícky náučný slovník. 4, Koštrukcie. 1. časť, Teória konštrukcií*, Slovenské vydavateľstvo technickej literatúry, Bratislava, 1968; str. 510
2. ↑  Tallest control tower in the world - November 1, 2004 získané 22. 10. 2009 (po anglicky)

Zdroj
-----

* Ľ.Rondoš, M.Kaun: *Letiská* (ALFA 1990), str.159
* Ministerstvo Obrany SR - Úrad vojenského letectva

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Letisková riadiaca veža**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Forest Lawn Memorial Park** je cintorín vo forme parku, v Hollywoode v Los Angeles. Tiež je jedným zo šiestych cintorínov od spoločnosti „Forest Lawn Memorial Parks & Mortuaries" a nachádza sa na 6300 Forest Lawn Drive, v Los Angeles, v štvrti Hollywood Hills. Je častým miestom posledného odpočinku mnohých známych osobností zo šoubiznisu.

História
--------

Okrem niekoľkých ďalších cintorínov Forest Lawn Memorial existuje aj šesť pamätných parkov Forest Lawn americkej spoločnosti „Forest Lawn Memorial Parks & Mortuaries", medzi ktoré patrí aj Hollywood Hills. Prvý cintorín Forest Lawn založil v roku 1917 Hubert Eaton v Glendale, ktorý pevne veril v šťastný život po smrti. Keďže považoval tradičné cintoríny za príliš tmavé a smutné, vytvoril podľa svojich predstáv cintorín, ktorý bol skôr priestranným parkom s fontánami, vysokými stromami, sochami a širokými trávnikmi. Predtým, ako sa oblasť používala ako cintorín, slúžila ako miesto pre niekoľko filmov vrátane filmu Narodenie národa od Davida Wark Griffitha.

Pochované osobnosti
-------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * Mary Kay Bergman
* Edgar Buchanan
* David Carradine
* Bette Davis
* Sandra Dee
* Carrie Fisher
* Melvin Franklin
* Andy Gibb
* Jack Hannah
* Sol Hoʻopiʻi
* Mickey Jones
* Stan Laurel
* Louise Lorraine
 | * Marjorie Main
* Penny Marshall
* Frank Mayo
* Brittany Murphy
* Jack Nimitz
* Chuck Osborne
* Bill Paxton
* Rich Piana
* Freddie Prinze
* Lou Rawls
* Debbie Reynolds
* John Ritter
* Naya Rivera
* Michael Jackson
 | * Robert Shayne
* Roger Smith
* William Talman
* Rod Taylor
* Martha Tilton
* Dick Van Patten
* Paul Walker
* Vesta Williams
* Ad Wolgast
* John Wooden
* Snooky Young
* Paul Zastupnevich
* George Zucco
 |  |

Galéria
-------

* 
* 
* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Forest Lawn Memorial Park (Hollywood Hills) na anglickej Wikipédii.*
**Ľudovít Bradáč** (\* 10. máj 1953 Komárno) je sudca, bývalý predseda súdu.

Jeho otec Ludvík Bradáč, jeho matka Anna rod. Valachová

Životopis
---------

V rokoch 1968-1971 študoval na *Strednej všeobecnovzdelávacej škole* v Trenčíne, 1972-1977 na Právnickej fakulte UK v Bratislave. V roku 1977-1979 pôsobil na Okresnom súde v Považskej Bystrici, od 1980 sudca na občiansko-právnom úseku, predseda senátu odvolacieho súdu, predseda krajského súdu v Banskej Bystrici. Podieľal sa na založení stavovskej organizácie sudcov: Združenia sudcov Slovenska. V tejto organizácii je čestným predsedom. Je autorom odborných a všeobecných filozofických článkov v odborných časopisoch, v tlači aj elektronických médiách, prednášal na školách a rôznych odborných seminároch a konferenciách, autor projektov a štúdií na súdne systémy.

Ocenenia
--------

V roku 2004 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra III. triedy.

Referencie
----------

1. ↑   *Čestní členovia a prezidenti* [online]. Košice: Združenie sudcov Slovenska, [cit. 2011-05-24]. Dostupné online. Archivované 2010-12-23 z originálu.

Literatúra
----------

* Who is Who v Slovenskej republike

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Prežívanie** je jedna zo základných dimenzií psychiky - ucelený, nepretržitý prúd fenoménov. Pojem prežívania je (spolu s pojmom správania) ústredný psychologický pojem.

Prežívanie spočíva v tom, že subjekt má určité obsahy vedomia (vnemy, predstavy, myšlienky), city a snahy. Prežívanie je súborom, prúdom zážitkov s viac alebo menej výrazným citovým prízvukom. Obsahy sú častejšie spojené s citmi a snahami, takže triedenie prežívania je v podstate abstrakciou. Z hľadiska základného prízvuku sa rozoznávajú gnostické (poznávacie) a patické (citové) zážitky alebo impresie (dojmy) a idey (myšlienky).

Predmetom prežívania môže byť vonkajší svet, stav vlastného organizmu alebo stav vlastnej mysle. Jednotlivé zážitky si subjekt uvedomuje ako prináležiace k Ja, ale môže existovať aj nevedomé prežívanie, čo znamená, že prežívajúci má vedomie určitého stavu mysle, ale si neuvedomuje (nepozná) jeho príčiny, súvislosti. Z časového hľadiska človek prežíva minulé, prítomné a budúce v aktuálnom časovom okamihu. Aj zvieratá prežívajú a fylogeneticky vyššie postavené druhy môžu mať predstavy jednotlivín a konkrétne myšlienky.

Prežívanie je podľa F. J. Vasiľjuka boj proti nemožnosti žiť, boj proti smrti obsiahnutej v živote. Prežívanie si pritom vyžaduje len to, čo je pre danú formu života podstatné, významné, zásadné, čo tvorí jej vnútorné potreby. Prežívanie je extrémny životný proces. Každej forme života zodpovedá zvláštny typ prežívania.

Prežívanie - modality
---------------------

* psychické:
	+ vnemy
	+ predstavy
	+ obrazy fantázie
	+ myšlienky
* city - emocie
	+ prosté city
	+ afekty
* citové vzťahy (sentimenty)
	+ láska X nenávisť
	+ obdiv X pohřdanie
	+ pýcha X pokora
	+ radosť X smútok
* snahy

Pozri aj
--------

* prežívanie času
* vedomie
* zážitok

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Priezvisko** je časť osobného mena v dvoj- a viacmennej pomenúvacej sústave; je to rodové/rodinné meno, ktoré sa pridáva k (rodnému) menu na bližšie označenie osoby, a ktoré je spravidla v rodine dedičné po otcovi.
Rodné priezvisko je u vydatej ženy alebo ženatého muža priezvisko, ktoré používal/a za slobodna resp. ktoré dostal/a pri narodení.

Pôvodne priezviská vznikali podľa prezývok (telesných a duševných vlastností, návykov), zamestnania, bydliska, miesta pôvodu otca (patronymikum) alebo matky (matronymikum), prípadne podľa názvu živočíchov, rastlín či neživých predmetov a pod. Sú to slová pozbavené významu pôvodných slov, a odlišujú sa od nich aj pravopisne.

V západnej Európe začali prímenia/priezviská vznikať v 10. storočí vo Francúzsku, najmä v Normandii, potom v Anglicku a Škótsku, od 13. storočia v Nemecku (ale až do 15. storočia neboli dedičné), podobne v Česku.

Na Slovensku pôvodne (keď bolo menej obyvateľov) osobné meno pozostávalo z jedného slova, dvojmenná sústava existuje od 15. storočia (meno - prímeno), od konca 18. storočia (vláda Jozefa II.) je aj úradne záväznou informáciou (meno - priezvisko).

U väčšiny jazykov sa uvádza ako prvé meno a potom priezvisko. Opačné poradie má napríklad maďarčina (Petőfi Sándor), japončina (Koizumi Džun'ičiró (小泉 純一郎)) alebo vietnamčina (Nguyễn Công Hoan).

Pozri aj
--------

* Priezviská na Slovensku

Externé odkazy
--------------

* Zákon o mene a priezvisku
* Novela zákona o mene a priezvisku z r. 2009 (PDF)
* Priezvisko.com
Budova Histadrutu na Arlozorovej ulici v Tel Avive
**Histadrut** (hebr. : הסתדרות, doslova „Federácia", celým názvom **Všeobecná federácia pracujúcich v zemi Izrael**, hebr. : ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, *ha-Histadrut ha-Klalit šel ha-Ovdim be-Erec Jisrael*) je izraelský odborový zväz so sídlom v Tel Avive s počtom 650 tisíc členov. Bol založený v decembri 1920 v Haife ako židovský odborový zväz, ktorého cieľom bolo „zaistiť prácu, družstevné zásobovanie, učňovské školenie a vzdelávanie."

V čase svojho založenia v roku 1920 mal Histadrut približne 4400 členov a o dva roky neskôr 8394 členov, bola to však len polovica židovskej robotníckej triedy v Palestíne. K roku 1927 však už šlo o 25 tisíc členov, čo bolo 75 % všetkých židovských pracujúcich v Palestíne.

Prostredníctvom svojej ekonomickej vetvy *Chevrat ha-Ovdim* (doslova „Spoločnosť pracujúcich") Histadrut vlastnil a prevádzkoval množstvo podnikov, vrátane najväčších izraelských priemyslových konglomerátov, ako aj najväčšiu izraelskú banku ha-Poalim. Histadrut poskytoval aj komplexný systém zdravotnej starostlivosti Klalit. V roku 1924 založil mládežnícke hnutie, dnes známe pod názvom ha-Noar ha-oved ve-ha-lomed, ktoré okrem iného pomáhalo zakladať židovské osady.

Histadrut mal významné postavenie aj na mediálnom trhu. Vydával denník Davar (od roku 1925) a pre potreby nových imigrantov i denník Omer (od roku 1950) tlačený vrátane hebrejských znamienok pre samohlásky.

V roku 1934 založilo revizionistické hnutie ako protiváhu centristicky a ľavicovo orientovanej odborovej centrály Histadrut odborový zväz Histadrut ha-ovdim ha-leumit.

Referencie
----------

1. ↑  GILBERT, Martin. *Izrael: Dějiny*. Praha : BB Art, 2002. 668 s. ISBN 80-7257-740-9. S. 61. (po česky)
2. ↑   *The Histadrut* [online]. Jewish Virtual Library, [cit. 2010-02-10]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  NAOR, Mordecai. *The 20th Century in Eretz Israel*. Kolín n.Rýnom : Könemann, 1998. ISBN 3-89508-595-2. S. 128. (po anglicky)
4. ↑   *HA-NO'AR HA-OVED VE-HA-LOMED* [online]. Jewish Virtual Library, [cit. 2010-09-30]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑  LOUVISH, Misha (ed). *Facts about Israel 1964/65*. Jeruzalem : Ministry for Foreign Affairs. ISBN 1964 Chybné ISBN. S. 154. (po anglicky)
6. ↑  LOUVISH, Misha (ed). *Facts about Israel 1964/65*. Jeruzalem : Ministry for Foreign Affairs, 1964. S. 122. (po anglicky)
7. ↑   *Irgun* [online]. Jewish Virtual Library, [cit. 2011-06-09]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne internetové stránky Archivované 2014-10-03 na Wayback Machine (po hebrejsky)
* Encyclopædia Britannica – Histadrut (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Histadrut na českej Wikipédii.*
Mapa USA, oblasti s populáciou Afroameričanov oranžovou (nad 10%) až 

červenou (nad 50% populácie).
Barack Obama s rodinou. Obama bol prvý afroamerický prezident USA.

**Afroameričania** alebo **čierni Američania** sú občania alebo obyvatelia Spojených štátov alebo emigranti zo Spojených štátov, ktorí patria k negroidnej rase alebo sú miešancami negroidnej rasy s inou rasou.

Černosi a Afroameričania predstavujú tretiu najväčšiu rasovú a etnickú skupinu v Spojených štátoch po belochoch a Hispáncoch a Latinoameričanoch. Väčšina Afroameričanov má pôvod zo Západnej s Strednej Afriky a sú potomkami ľudí, ktorí boli na územie Spojených štátov zavlečení ako otroci. 
Väčšina imigrantov sa väčšinou sama seba nepovažuje za Afroameričanov ale so svojim pôvodným etnikom.

Prví čierni obyvatelia sa do Ameriky dostali v priebehu 16. storočia ako otroci do španielskych kolónií. Do anglických kolónií v Severnej Amerike začali byť otroci zo Západnej Afriky privážaní od 17. storočia. Po vzniku Spojených štátov pokračovalo otroctvo, týkajúce sa do začiatku občianskej vojny naďalej asi 4 miliónov ľudí. Černošské obyvateľstvo bolo prevažujúcimi bielymi potomkami európskych prisťahovalcov považované za menejcenné a ako občania druhej kategórie. Americký zákon o naturalizácii z roku 1790 obmedzoval občianstvo Spojených štátov iba na bielych ľudí a iba majetní belosi mali volebné právo. Tieto podmienky sa v nasledujúcom období pomaly menili, najmä po skončení občianskej vojny, rozvojom černošskej komunity, zapojením černošskej populácie do ozbrojených konfliktov, ktoré viedli Spojené štáty (predovšetkým prvá a druhá svetová vojna), postupným odstránením rasovej segregácie a hnutím za hnutie za ľudské práva, ktoré sa rozšírilo v druhej polovici 20. storočia a prinieslo černošskému obyvateľstvu politickú a sociálnu slobodu. V roku 2008 bol po prvý krát zvolený za prezidenta USA Afroameričan Barack Obama.

Referencie
----------

1. ↑   *American FactFinder, Race, Combinations of Two Races, and Not Hispanic or Latino: 2000* [online]. United States Census Bureau, 2000, [cit. 2017-01-08]. Dostupné online. Archivované 2020-02-12 z originálu. (po anglicky)
2. ↑  Rucker, W. C. 2006, *The river flows on: Black resistance, culture, and identity formation in early America.* LSU Press. p. 126

Pozri aj
--------

* Deň nezávislosti černochov
* Black Lives Matter

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Afroameričania**
**História abecedného písma** siaha až k spoluhláskovému systému písma, ktorý sa používal pre semitské jazyky v Levante v 2. tisícročí pred Kr. Väčšina alebo takmer všetky abecedné písma dnes používané na celom svete v konečnom dôsledku vychádzajú z tejto semitskej proto-abecedy. Jej prapôvod sa dá vystopovať k proto-sinajskému písmu, vyvinutému v starovekom Egypte na zápis jazyka semitsky hovoriacich robotníkov v Egypte. Toto písmo bolo čiastočne ovplyvnené starším egyptským hieratickým písmom, kurzívnym písmom príbuzným egyptským hieroglyfom.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku History\_of\_the\_alphabet na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Referencie
----------

1. ↑   [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 0-8047-1254-9.
2. ↑  Himelfarb, Elizabeth J. "First Alphabet Found in Egypt", *Archaeology* 53, Issue 1
3. ↑   *Biblical Archaeology Review* [online]. members.bib-arch.org, [cit. 2017-03-12]. Dostupné online. Archivované 2017-03-12 z originálu.
Logo značky Astra
**Astra** je značka osemnástich telekomunikačných družíc patriacich luxemburskému konzorciu SES S.A. ktoré sa nachádzajú na geostacionárnej obežnej dráhe nad rovníkom. Trinásť z nich je momentálne na obežnej dráhe.

Tieto družice vysielajú signál televíznych a rozhlasových staníc publiku v Európe a čiastočne v severnej Afrike a na Strednom východe iba v digitálnom vysielaní. Analógové vysielanie (v kódovaní PAL) bolo deaktivované 29. apríla 2012.

Družice z rodiny Astra
----------------------

| # | Názov | Pozícia | Dátum spustenia | Ukončenie misie |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|
| 1 | Astra 1A | odkladná dráha | 11. december 1988 | 10. december 2004 |
| 2 | Astra 1B | odkladná dráha | 2. marec 1991 | 14. júl 2006 |
| 3 | Astra 1C | 5°E | 12. máj 1993 |  |
| 4 | Astra 1D | 31,5°E | 1. november 1994 |  |
| 5 | Astra 1E | 23,5°E | 19. október 1995 |  |
| 6 | Astra 1F | 19,2°E | 8. apríl 1996 |  |
| 7 | Astra 5A | odkladná dráha | 12. november 1997 | 16. január 2009 |
| 8 | Astra 1G | 23,5°E | 2. december 1997 |  |
| 9 | Astra 2A | 28,2°E | 30. august 1998 |  |
| 10 | Astra 1H | 19,2°E | 18. jún 1999 |  |
| 11 | Astra 2B | 28,2°E | 14. september 2000 |  |
| 12 | Astra 2D | 28,2°E | 19. december 2000 |  |
| 13 | Astra 2C | 28,2°E | 16. jún 2001 |  |
| 14 | Astra 3A | 23,5°E | 29. marec 2002 |  |
| 15 | Astra 1K | zdeorbitovaná | 25. november 2002 | 10. december 2002 |
| 16 | Astra 1KR | 19,2°E | 20. apríl 2006 |  |
| 17 | Astra 1L | 19,2°E | 4. máj 2007 |  |
| 18 | Astra 4A | 5°E | 18. november 2007 |  |
| 19 | Astra 1M | 19,2°E | 5. november 2008 |  |
| 20 | Astra 3B | 23,5°E | 21. máj 2010 |  |
| 21 | Astra 1N | 28,2°E a v konečnom dôsledku 19,2°E | 6. august 2011 |  |

História
--------

V roku 1988 bola vypustená družica Astra 1A, ktorá je prvým satelitom v skupine Astra 19,2°E. So 16 transpondérmi je Astra 1A prvým satelitom určeným na príjem satelitnej televízie v celej Európe. Prvé vysielacie kanály z pozície 19,2° východne boli určené predovšetkým pre Spojené kráľovstvo, Nemecko, Benelux a Škandináviu.

Prvé tri satelity Astra (1A, B, C) vysielali iba analógové kanály v PAL a D2-MAC. Štvrtý satelit, Astra 1D, spustený v roku 1994, vysielal aj analógové kanály, no prenášal aj prvé digitálne televízne vysielanie v Európe. Tieto kanály zabezpečili rýchle rozšírenie satelitnej televízie po celej Európe.

Paralelne s prechodom na digitálne televízne vysielanie cez satelit prišiel čas aj na kódovanie a zacielenie kanálov pre konkrétne krajiny alebo regióny. Dopyt po digitálnom televíznom vysielaní prinútil spoločnosť SES zaujať ďalšie orbitálne pozície, čo predpovedalo vznik nových digitálnych sietí špecifických pre jednotlivé krajiny, počnúc Astrou 28,2°E v Spojenom kráľovstve a Írsku.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Astra na poľskej Wikipédii.*
**Adam Obert** (\* 23. august 2002, Bratislava, Slovensko) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v talianskom klube Cagliari.

Klubová kariéra
---------------

Obert začal s futbalom v Zbrojovke Brno. V roku 2018 sa pripojil k mládežníckemu tímu Sampdorii Janov.

### Cagliari

V lete 2021 sa Obert pripojil ku Cagliari v Serie A. V A-tíme debutoval 14. októbra 2021 pri prehre 0:3 s Fiorentinou. Vo februári 2022 predĺžil Obert zmluvu s Cagliari o 4,5 roka.

Dňa 11. júna 2023 odohral odvetný zápas finále baráže o postup do Serie A kde Cagliari zvíťazilo 1:0 nad Bari a po remíze 1:1 v prvom zápase sa klub zo Sardínie vrátil do najvyššej talianskej súťaže.

Reprezentačná kariéra
---------------------

Obert bol prvýkrát povolaný do seniorskej reprezentácie v novembri 2022 na prípravné zápasy proti Čiernej Hore a Čile. V reprezentácii debutoval 20. novembra v zápase proti Čile (0:0), počas tohto zápasu sa s reprezentáciou lúčil Marek Hamšík.

Štatistiky kariéry
------------------

### Klubové

*K 4. novembru 2023*

Zápasy a strelené góly za kluby, v sezónach a súťažiach| Klub | Sezóna | Liga | Národný pohár | Iné | Celkom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Divízia | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly |
| Cagliari | 2021/22 | Serie A | 6 | 0 | 2 | 0 | ― | 8 | 0 |
| 2022/23 | Serie B | 29 | 0 | 2 | 0 | 4**1** | 0 | 35 | 0 |
| 2023/24 | Serie A | 7 | 0 | 2 | 0 | ― | 9 | 0 |
| Celkovo | 42 | 0 | 6 | 0 | 4 | 0 | 52 | 0 |

Poznámky
**1** Baráž o postup do Serie A
### Medzinárodné

*K 4. novembru 2023*

Zápasy a góly za národný tím| Národný tím | Rok | Zápasy | Góly |
| --- | --- | --- | --- |
| Slovensko | 2022 | 1 | 0 |
| Celkovo | 1 | 0 |

Referencie
----------

1. ↑  ŠPORT.SK. *Slovenský tínedžer v Serie A: Niektorí sú na mňa svine. Zosilniem ako Škriniar* [online]. Šport.sk, 2022-03-23, [cit. 2023-11-04]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Adam Obert na anglickej Wikipédii.*
Znak divízie
**30. divízia granátnikov SS (1. bieloruská)** (nem. 30. Waffen-Grenadier Division der SS (weisseruthenische Nr. 1) bola divízia Waffen-SS vytvorená v marci 1945. Jej mužstvo tvorili príslušníci Waffen-Grenadier-Brigade der SS (weißruthenische Nr. 1), ktorá vznikla v decembri 1944 zo spoľahlivých mužov rozpustenej divízie 30. Waffen-Grenadier Division der SS (russische Nr. 2). Výstavba divízie nebola nikdy dokončená, nezúčastnila sa žiadnej bojovej akcie a v apríli 1945 bola rozpustená. Nemeckí príslušníci divízie boli pridelení k 38. divízii tankových granátnikov SS *Nibelungen*.

Velitelia
---------

* SS-Obersturmbannführer Hans Siegling

Bojová zostava
--------------

Podľa:

* Waffen-Granadier Regiment der SS 75
* Artillerie-Abteilung
* Panzerjäger-Abteilung
* Reiter-Schwadron

Referencie
----------

1. 1 2  Bishop, Chris - SS Hitlerovy zahraniční divize str. 158 ISBN 978-80-7291-169-1

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 30. granátnická divize SS (1. běloruská) na českej Wikipédii.*
Adenozíntrifosfát (ATP) je typickým príkladom zlúčeniny s makroergickou väzbou. Jeho vzorec je takisto možné zapísať ako AP~P~P, kde „~" značí makroergickú väzbu
**Makroergická väzba** je chemická väzba, ktorá pri hydrolýze (štiepení pomocou molekuly vody) uvoľní veľké množstvo energie (30-50 kJ/mol). Vo vzorcoch sa často označujú vlnovkou, ~. Zlúčeniny, ktoré obsahujú makroergické väzby, sa označujú ako **makroergické zlúčeniny**.

Podobne ako ostatné väzby, i na štiepenie makroergických väzieb je nutné dodať energiu. Veľké množstvo energie, ktoré sa pri štiepení týchto väzieb uvoľní, je dané napríklad elektrostatickou repulziou nabitých produktov, rezonančnou stabilizáciou, rozdielu solvatačných energií reaktantov a produktov, keto-enol tautomériou alebo zvýšením entropie. Pri porovnávaní energie je teda potrebné porovnávať reaktanty a produkty, nie len energiu väzby samotnej.

Zlúčeniny
---------

Všeobecne medzi makroergické väzby patria rôzne anhydridové väzby – napríklad polyfosfátové (medzi dvoma a viacerými fosforečnanovými aniónmi), fosfosulfátové (medzi fosforečnanom a síranom) alebo acylfosfátové (medzi acylom a fosforečnanom). Takisto sem patria napríklad tioesterové alebo enolfosfátové väzby (medzi enolom a fosforečnanom).

Medzi príklady konkrétnych zlúčenín patrí adenozíntrifosfát (ATP), adenozíndifosfát (ADP), kreatínfosfát, takisto sem patrí napr. acetylkoenzým A či fosfoenolpyruvát. Väčšina biochemicky dôležitých makroergických látok patrí do kategórie vysokoenergetických fosfátov. Prehľad niekoľkých zlúčenín a energia ich hydrolýzy je uvedená v nasledujúcej tabuľke:

| Zlúčenina | Energia ΔG°' (kJ/mol) |
| --- | --- |
| fosfoenolpyruvát (PEP) | -61,9 |
| 1,3-bisfosfoglycerát | -49,4 |
| ATP (→ AMP + PPi) | -45,6 |
| kreatínfosfát | -43,1 |
| acetylfosfát | -43,1 |
| ATP (→ ADP + Pi) | -30,5 |

### Biochemický význam

Makroergické zlúčniny sú veľmi dôležité v biochémii. Ich hlavnou úlohou je prenos energie medzi rôznymi procesmi. Vďaka tomu je organizmus schopný využiť tieto zlúčeniny na prácu (napr. pohyb organizmu), syntézu rôznych látok, membránový transport alebo napríklad na posun rovnováhy reakcie jedným smerom. Hydrolýza makroergických väzieb takisto umožňuje fosforyláciu.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Molecular cell biology*. 7th ed. New York : W.H. Freeman and Co, 2013. ISBN 978-1-4292-3413-9. S. 50-57.
2. 1 2 3 4 5  akroergické väzby. In:  *Malá encyklopédia chémie*. 3. vyd. Bratislava : Obzor, 1981. 816 s. (Malé encyklopédie vydavateľstva Obzor.) S. 434.
3. 1 2 3 4 5  VOET, Donald. *Biochemistry*. 4th ed. Hoboken, NJ : John Wiley & Sons, 2011. ISBN 978-0-470-57095-1. S. 579.
4. 1 2   *Important High Energy Molecules in Metabolism* [online]. Chemistry LibreTexts, 2013-10-02, [cit. 2022-10-30]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑  fosforylácia. In:  *Malá encyklopédia chémie*. 3. vyd. Bratislava : Obzor, 1981. 816 s. (Malé encyklopédie vydavateľstva Obzor.) S. 259.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
Súradnice: 45°46′06″S 18°52′17″V﻿ / ﻿45,768333333333°S 18,871388888889°V﻿ / 45.768333333333; 18.871388888889

**Slobodná republika Liberland** je mikronárod formálne vyhlásený v apríli 2015 Vítom Jedličkom, členom Strany Slobodných občanov a šéfredaktorom webu Reformy.cz, na ploche cca. 7 kilometrov štvorcových medzi Chorvátskom a Srbskom na západnom brehu Dunaja, blízko obcí Zmajevac (Chorvátsko) a Bački Monoštor (Autonómna oblasť Vojvodina, Srbsko).

Geografia a právny status
-------------------------

Na niektorých mapách je toto územie označené ako Gornja Siga. Oblasť Siga leží v priestore, kde sa vplyvom pohybu riečneho koryta premenila faktická hranica medzi chorvátskym a srbským brehom Dunaja. V dokumentoch z prelomu 20. a 21. storočia je označovaná ako srbské územné vrecko o rozlohe cca 650 hektárov. Kým Srbsko považuje za medzinárodnú hranicu súčasné koryto Dunaja, Chorvátsko trvá na vymedzení podľa historických hraníc katastrov tunajších obcí, pričom tieto hranice fixujú pôvodnú trasu toku Dunaja a vo väčšine prípadov zasahujú aj na východný breh Dunaja. Oblasť Siga je opačným príkladom, pretože leží na západnom brehu a podľa chorvátskeho výkladu (historické katastrálne hranice) patrí Srbsku, zatiaľ čo podľa srbského poňatia (existujúce koryto rieky) Chorvátsku.

Podľa Jedličku si vďaka hraničnému sporu medzi Chorvátskom a Srbskom túto oblasť pozdĺž západného brehu rieky Dunaja nenárokuje Chorvátsko, Srbsko, ani žiadny iný štát a jedná sa tak podľa neho o *terra nullius*, čiže krajinu nikoho. Jedlička 13. apríla 2015 v tejto oblasti vyhlásil štát Liberland. Hranicu definoval tak, aby nezasahovala do územia Chorvátska ani Srbska. To isté územie si ale od 1. apríla 2015 nárokuje fiktívny štát Pannonia. Chorvátske ministerstvo zahraničných vecí komentovalo aktivity okolo Liberlandu s tým, že "*virtuálne žarty, akokoľvek sú občas zaujímavé, zostávajú tým, čím sú, teda virtuálnymi žartami a k nim nemáme žiadny oficiálny komentár*."

Ciele a názory
--------------

Mottom Liberlandu je Žiť a nechať žiť. Jedlička uviedol, že "*Cieľom zakladateľov nového štátu je vytvoriť spoločnosť, kde poctiví ľudia môžu prosperovať bez toho, aby im štát znepríjemňoval život zbytočnými zákazmi a daňami.*"

Liberland hneď v prvých dňoch prenikol aj do zahraničných médií.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Externé odkazy
--------------

* Už plánujeme audienciu u Zemana, hovorí prezident Liberlandu
* Článok na tn.cz
* Článok na humanisti.sk Archivované 2015-09-24 na Wayback Machine
* Oficiálne stránky Archivované 2015-04-24 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Liberland na českej Wikipédii.*
Ing. **František Ružička** (\* 3. február 1966, Lučenec) je slovenský kariérny diplomat, od novembra 2020 pôsobiaci ako veľvyslanec a stály predstaviteľ SR pri OECD v Paríži.

Životopis
---------

František Ružička sa narodil v roku 1966 v Lučenci, kde prežil aj svoje detstvo. Navštevoval v rokoch 1972 – 1980 IV. základnú školu, následne v rokoch 1980 – 1983 Gymnázium Boženy Slančíkovej Timravy. V rokoch 1983 – 1984 absolvoval jeden ročník na Prípravke pre štúdium v socialistickom zahraničí v Banskej Štiavnici. V rokoch 1984 – 1989 vyštudoval v ZSSR na MGIMO. V roku 1991 študoval za doktora filozofie na Univerzite Karlovej v Prahe.

### Kariéra

Od júla 1989 pôsobí nepretržite v rôznych pozíciách v štátnej diplomacii.

#### Členstvo v radách a organizáciách

V rokoch 1990 – 1991 bol členom delegácií ČSFR pri rozhovoroch o znižovaní konvenčných zbraní v Európe (Viedenský dohovor) a pri rokovaniach o rozpustení Varšavskej zmluvy. Následne bol v rokoch 1992 – 1993 členom Národného tlačového centra vo Washingtone v USA. V rokoch 1993-1996 pracoval ako poradca delegácie SR na rokovaniach Svetovej banky a Medzinárodného menového fondu, v rokoch 1994-1995 bol členom delegácie SR na Muenskerskej konferencii (Cleveland, Baltimore).

Okrem toho bol aktívny v mimovládnych organizáciách, v rokoch 1997 – 2010 bol členom správnej rady Nadácie pre občiansku spoločnosť, resp. Nadácie Pontis, pričom v rokoch 2004 – 2005 bol pri Nadácii Pontis predsedom správnej rady.

V decembri 2019 získal v OSN ocenenie Diwali – Power of One za aktivity, ktoré prispeli k budovaniu mieru a bezpečnosti vo svete.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5   *Navigácia* [online]. Bratislava: Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí SR, [cit. 2023-10-25]. Dostupné online.
2. ↑   *František Ružička | osobnosti.sk | životopisy, diela, tvorba, články, linky* [online]. szemelyisegek.hu, [cit. 2023-10-25]. Dostupné online.
3. ↑   Štátny tajomník ministerstva zahraničných. *Denník N* (Bratislava: N Press), 2019-12-07. Dostupné online [cit. 2023-10-25]. ISSN 1339-844X.
***Dokonalý trik*** (angl. The Prestige) je americký filmový triler z roku 2006 od režiséra Christophera Nolana, nakrútený podľa rovnomennej knihy Christophera Priesta z roku 1995 *The Prestige*. Príbeh sleduje Roberta Angiera a Alfreda Bordena, dvoch rivalov a javiskových kúzelníkov v Londýne na začiatku 20. storočia. Posadnutí vytváraním najlepších ilúzií upadnú do vzájomnej snahy sa prekonať, čo má tragické následky.

Role Roberta Angiera sa ujal Hugh Jackman, jeho protivníka Alfreda Bordena stvárnil Christian Bale. V roli vynálezcu Nikolu Tesly sa objavil David Bowie, ďalších rolí sa ujali Michael Caine, Scarlett Johanssonová, Piper Perabo, Andy Serkis a Rebecca Hallová. Vďaka filmu sa režisér Nolan spojil s Balom a Cainom, s ktorými v roku 2005 spolupracoval na filme *Batman začína*.

Priestov román v dopisoch previedol Nolan do scenára spolu so svojím bratom Jonathanom a využili nelineárnu formu rozprávania.

Obsadenie
---------

* Hugh Jackman – Robert Angier
* Christian Bale – Alfred Borden
* Michael Caine – John Cutter
* Scarlett Johanssonová – Olivia Wenscombeová
* David Bowie – Nikola Tesla
* Piper Perabo – Julia McCulloughová
* Andy Serkis – pan Alley
* Rebecca Hallová – Sarah Bordenová
* Roger Rees – Owens
* Ricky Jay – Milton

Výroba
------

Najskôr sa na Christophera Priesta kvôli adaptácii jeho románu *The Prestige* obrátili producenti režisérov Juliana Jarrolda a Sama Mendesa. Na Priesta zapôsobili Nolanove filmy *Memento* a *Following*. Následne producentka Valerie Dean získala pozornosť Nolana pre Priestovu knihu. V októbri roku 2000 sa Nolan vydal do Londýna, aby propagoval svoj film *Memento*. Tam si prečítal Priestovu knihu a počas prechádzky v Highgate sa o príbeh podelil s bratom.

Externé odkazy
--------------

* *Dokonalý trik* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *The Prestige* v Internet Movie Database (po anglicky)

| * z
* d
* u
Filmy režírované Christopherom Nolanom |
| --- |
| 
* *Following* (1998)
* *Memento* (2000)
* *Insomnia* (2002)
* *Batman začína* (2005)
* *Dokonalý trik* (2006)
* *Temný rytier* (2009)
* *Počiatok* (2010)
* *Návrat Temného rytiera* (2012)
* *Interstellar* (2014)

 |