recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eduard Pöschl** (\* 11. máj 1820, Viedeň, Rakúsko – † 29. november 1898, Budapešť, Maďarsko) bol rakúsky matematik a pedagóg

Študovať začal v svojom rodisku, kde absolvoval aj gymnázium a filozofické ročníky, neskôr študoval právo v Győri, baníctvo a hutníctvo na Banskej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici, mineralógiu a geológiu vo viedenskom Montanistisches Museum, napokon matematiku, strojníctvo a staviteľstvo na technike, tiež vo Viedni. V r. 1850– 1887 pôsobil ako profesor na banskoštiavnickej akadémii, stál na čele katedier deskriptívnej geometrie a staviteľstva (1850– 1866), banského a hutníckeho strojníctva a staviteľstva (1866– 1872), napokon opäť deskriptívnej geometrie (1872– 1887). V r. 1873– 1876 bol prvým voleným riaditeľom školy. 

Venoval sa najmä konštrukčným výpočtom banských strojov, pokusom s konzervovaním dreva používaného v baníctve. V oblasti matematiky nebol publikačne činný ani napriek dlhému pôsobeniu na katedre deskriptívnej geometrie.

Zomrel 29. novembra 1898 v Budapešti.

Externé odkazy
--------------

Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
Súradnice: 48°08′35″S 17°06′15″V﻿ / ﻿48,143066°S 17,104244°V﻿ / 48.143066; 17.104244

Vtáčia bašta (úplne vľavo) a mestské opevnenie
**Vtáčia bašta** je bývalá bašta bratislavského mestského opevnenia. Bola to najmohutnejšia bašta západnej časti opevnenia a presahovala až za parkánový múr. Ako jediná sa spomína už v 14. storočí. Bola to pretiahnutá polkruhová a dobre opevnená delová bašta. Vchod bol cez hradbový múr a vchody boli po oboch stranách. Do veže viedli z vnútra drevené schody. Neskôr v dolnej časti veže vytvorili nový vchod z parkánu. Veža prevyšovala hradbový múr opevnení. Na každom z troch podlaží boli umiestnené delá. Svojimi rozmermi presahovala mestskú priekopu, tak pred ňou bola vykopaná vlastná priekopa, Vtáčia priekopa. Pred vežou stál drevený bolverk s názvom Hell.

Pozri aj
--------

* Mestské opevnenia (Bratislava)

Referencie
----------

1. ↑  HANÁK, Jozef; KOPUNCOVÁ, Barbora. *Prešporské opevnenia*. 2. vyd. Bratislava : Marenčin PT, ©2017. 163 s. ISBN 978-80-569-0083-3.
**Hippodameia** (starogr. *Ἱπποδάμεια* – *Hippodameia*) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a a jednej z jeho manželiek Hamadryád.

Podľa antického autora Apollodora z Atén bola Hippodameia jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Hamadryády Foiby, alebo Atlanteie. Apollodoros ale uvádza, že Danaos mal s nimi dve dcéry, ktoré sa volali Hippodameie. O dcéry Danaa sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Hippodameie za manžela vybrali Istra, syna Aigypta a jeho arabskej manželky. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**Thomas Harris** (\* 11. apríl 1940) je americký spisovateľ a scenárista, ktorý sa najviac preslávil svojou sériou kníh o jeho slávnej postave Hannibala Lectera. Všetky jeho knihy o tejto postave boli sfilmované, medzi najslávnejšie patrí film Mlčanie jahniat podľa rovnomennej knihy.

Životopis
---------

Harris sa narodil v meste Jackson v šáte Tennessee. Ako dieťa so svojou rodinou presťahoval do mesta Rich v štáte Mississippi. Bol introvertný a miloval knihy už na základnej škole. Neskôr študoval Angličtinu na Baylor University v meste Waco v Texase, kde promoval v roku 1964. Počas štúdia pracoval ako reportér pre miestne noviny *Waco Tribune-Herald*. V roku 1968 sa presťahoval do New Yorku, kde pracoval pre *Associated Press* až do roku 1974, kedy začal pracovať na svojej prvej knihe *Čierna nedeľa*.

Knihy
-----

* *Čierna nedeľa* (v origináli *Black Sunday*; vydané v roku 1975)
* *Červený drak* (v origináli *Red Dragon*; vydané v roku 1981)
* *Mlčanie jahniat* (v origináli *The Silence of the Lambs*; vydané v roku 1988)
* *Hannibal* (vydané v roku 1999)
* *Hannibal: Zrodenie* (v origináli *Hannibal Rising*; vydané v roku 2006)

Referencie
----------

1. ↑   *Thomas Harris* [online]. IMDB. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Thomas Harris na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 165442
* BnF: 119069463
* GND: 119119323
* ISNI: 0000 0000 8407 7953
* LCCN: n81053578
* NK ČR: jn20001005270
* VIAF: 110527100
* WorldCat: lccn-n81053578
**Useknutie frazémy** je jeden z produktívnych aktualizačných zásahov (p.) do zloženia frazémy. Takýto zásah zvyčajne výrazne zasahuje aj významovú platnosť frazémy (je to teda zreteľná aktualizácia), ale v istých prípadoch, keď aj zvyšková časť frazémy nesie ten istý význam, aký mala frazéma ako celok, môže sa stať takýto postup východiskom pre derivovanie samostatnej frazémy. Postup tohto druhého typu je dosť bežný pri uplatňovaní najmä prísloví a porekadiel so súvetnou stavbou v publicistike, napr. *Koľko rečí vieš... Ako si ustelieš..*. Cieľom takejto operácie nie je meniť význam frazémy, ale skôr iba vypustenie nepotrebných zložiek, pretože pri všeobecnej známosti prísloví a porekadiel si každý chýbajúcu časť ľahko doplní (je príznačné, že takýto postup sa uplatňuje iba pri všeobecne známych prísloviach a porekadlách). Niektoré prípady takéhoto useknutia sa už všeobecne akceptovali, a tým sa vlastne derivovala nová frazéma. Porov.: *Tichá voda brehy myje (podmýva) – tichá voda*; *Zakázané ovocie najlepšie chutí – zakázané ovocie.*

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**Usporiadaná dvojica** je, voľne povedané, matematický objekt obsahujúci dva jednoduchšie objekty a informáciu o tom, ktorý z týchto objektov je prvý, a ktorý je druhý. Usporiadaná dvojica sa často označuje symbolom {\displaystyle (a,b)} kde {\displaystyle a} je prvý objekt usporiadanej dvojice a {\displaystyle b} je druhý objekt usporiadanej dvojice.

V matematike má množstvo javov prirodzenú štruktúru usporiadanej dvojice. Tak napríklad, karteziánske súradnice bodu v rovine tvoria usporiadanú dvojicu, prvým objektom je v nej x-ová súradnica a druhým objektom y-ová súradnica bodu. V tomto príklade je dôležité, že dvojica súradníc je usporiadaná - nebyť usporiadanosti nebolo by možné rozoznať, ktorý objekt v dvojici je x-ová a ktorý je y-ová súradnica. Jav usporiadanej dvojice je bežný aj v každodennom živote. Napríklad, informáciu o tom, kto je koho potomkom v množine žijúcich ľudí možno formalizovať pomocou usporiadaných dvojíc. Usporiadanú dvojicu {\displaystyle (a,b)} potom možno interpretovať ako tvrdenie "človek {\displaystyle b} je potomkom človeka {\displaystyle a}". Aj tu je podstatný fakt, že dvojica je usporiadaná - keby usporiadaná nebola, nebolo by jasné či {\displaystyle (a,b)} znamená, že {\displaystyle a} je potomkom {\displaystyle b} alebo, že {\displaystyle b} je potomkom {\displaystyle a}.

Formálna definícia
------------------

V matematike sa pojem usporiadanej dvojice definuje rôzne, v závislosti od toho v akom kontexte sa definícia ďalej používa. 
Pre ktorúkoľvek zvolenú definíciu je podstatné hlavne to, aby platila základná vlastnosť usporiadaných dvojíc

{\displaystyle (a,b)=(a',b')\Leftrightarrow a=a'\land b=b',}
ktorá hovorí, že usporiadané dvojice sa zhodujú vtedy, keď sa zhodujú na prvej aj na druhej súradnici. (T.j. usporiadaná dvojica je jednoznačne určená prvým a druhým prvkom.)

Pre svoju jednoduchosť je populárna napríklad Kuratowského definícia, podľa ktorej je usporiadaná dvojica špeciálnou dvojprvkovou množinou:

{\displaystyle (a,b)=\_{\!\_{\mathit {def}}}\{\{a\},\{a,b\}\}}
Ak pri tejto definícii máme rovnosť {\displaystyle (a,b)=(a',b')}, tak to znamená, že {\displaystyle \{\{a\},\{a,b\}\}=\{\{a'\},\{a',b'\}\}}. V prípade, že {\displaystyle a=b} máme na ľavej strane rovnosti množinu {\displaystyle \{\{a\}\}} a dostaneme {\displaystyle \{a'\}=\{a',b'\}=\{a\}}, z čoho vyplýva, že {\displaystyle a'=b'=a}. Ak {\displaystyle a\neq b}, tak množina {\displaystyle \{\{a\},\{a,b\}\}} obsahuje jednu jednoprvkovú a jednu dvojprvkovú množinu. Pretože {\displaystyle \{a'\}} je rovná niektorému z prvkov tejto množiny a máme tu iba jednu jednoprvkovú množinu, dostávame {\displaystyle \{a'\}=\{a\}} a {\displaystyle a'=a}. Potom musí platiť aj {\displaystyle \{a,b\}=\{a',b'\}}, z čoho už vieme odvodiť aj {\displaystyle b=b'}. Teda pri Kuratowského definícii usporiadané dvojice z rovnosti {\displaystyle (a,b)=(a',b')} skutočne vyplýva {\displaystyle a=a'} a {\displaystyle b=b'}.

Pozri aj
--------

* Neusporiadaná dvojica
* Karteziánsky súčin
Vírus vtáčej chrípky
**Vtáčia chrípka** alebo **aviárna chrípka** alebo **aviárna influenza** je infekčné ochorenie vtákov spôsobené chrípkovým vírusom A, ktorý však môže nakaziť aj niektoré druhy cicavcov, vrátane človeka. Prvýkrát ho identifikovali v Taliansku pred viac ako 100 rokmi a v súčasnosti sa vyskytuje celosvetovo.

Všetky vtáky sú vnímavé voči infekcii, aj keď niektoré druhy sú odolnejšie ako iné. Infekcia spôsobuje u vtákov široké spektrum príznakov, od mierneho priebehu až po vysoko nákazlivé a rýchlo smrtiace ochorenie. Táto forma je známa aj ako HPAI - *higly pathogenic avian infleunza* (vysoko patogénna vtáčia chrípka). Je pre ňu charakteristický rýchly nástup, ťažký priebeh choroby a rýchla smrť, kde mortalita sa blíži až k 100 %.

Etiológia
---------

Sťahovavé vodné vtáctvo a hlavne divé kačky sú prírodným rezervoárom vtáčej chrípky a zároveň sú tieto vtáky aj najviac odolné voči infekcii. Domáca hydina je mimoriadne vnímavá k nákaze.

Kmeň H5N1 vírusu vtáčej chrípky, ktorý sa objavil v roku 1997 bol identifikovaný ako najpravdepodobnejší zdroj budúcej chrípkovej pandémie. Zatiaľ však nedošlo k potvrdeniu jeho prenosu z človeka na človeka, všetky obete sa s najväčšou pravdepodobnosťou nakazili priamo od vtákov. Riziko spočíva v možnej mutácií tohto kmeňa, ktorý sa tak môže stať vysoko prenosným aj z človeka na človeka, rovnako ako klasická chrípka.

Pozri aj
--------

* influenzavírus A
* pandémia

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vtáčia chrípka**

Externé odkazy
--------------

* WHO - Avian influenza (po anglicky)
**Vtákopysk divný** alebo **vtákopysk podivný** (lat. *Ornithorhynchus anatinus*) je druh z rodu vtákopysk z čeľade vtákopyskovitých. Patrí medzi vajcorodce.

Charakteristika
---------------

Vtákopysk je obojživelný cicavec relatívne malých rozmerov, dorastajúci do dĺžky 40 – 60 cm, s hmotnosťou 0,8 – 2,5 kg. Vyskytuje sa vo východnej Austrálii a Tasmánii v sladkých vodách (jazerách, rybníkoch, riekach a potokoch) obklopených lesnatým prostredím.

Medzi jeho hlavné charakteristické znaky patrí ploský zobák, chvost podobajúci sa chvostu bobra, v ktorom sa ukladá tuk a plávacie blany medzi prstami. Predné i zadné končatiny majú po päť prstov. Tmavohnedá srsť je spravidla svetlejšie sfarbená na spodnej strane tela a pod očami sú prítomné fliačiky bielej srsti. Samce majú jedovú žľazu umiestnenú na ostrohách zadných nôh. Vtákopysk nemá typický chrup – potrava je rozdrvená hrebeňovitými lištami v zobáku. Domovom vtákopyska je nora v brehu dlhá 5 až 30 metrov.

Rozmnožovanie
-------------

Obdobie párenia nastáva od augusta do októbra, aktivita jedincov vrcholí vo veku dvoch rokov. Po kopulácii samica vybuduje hniezdo, do ktorého znesie obvykle dve až tri biele vajcia. Samica udržuje vajcia v teple a po približne dvoch týždňoch sa vyliahnu mláďatá. Mladé sú spočiatku nahé a bezmocné, úplne závislé od rodičovskej starostlivosti. Materské mlieko samica vylučuje cez žľazy v pokožke (mliečne póry – u vtákopyska nie sú prítomné žiadne bradavky), mláďatá ho prijímajú jednoducho vytláčaním zobákom a olizovaním z miest, kde sa tieto žľazy nachádzajú.

Potrava a lov
-------------

Vtákopysk sa živí hlavne vodnými bezstavovcami, príležitostne nepohrdne žabou, rybou či hmyzom. Je schopný skonzumovať za jednu noc množstvo potravy rovnajúce sa polovici vlastnej váhy. Chvost vtákopyska slúži na uskladnenie tuku ako zdroj energie.

Sociálne vzťahy
---------------

Vtákopysk je samotárske, plaché stvorenie, aktívne od západu po východ slnka. Počas dňa odpočíva v podzemnej nore v blízkosti vody.

Ohrozenosť / stav populácie
---------------------------

Tento druh bol v minulosti lovený pre kožušinu a prenasledovaný rybármi, dôsledkom čoho sa dostal do stavu ohrozenia a takmer vyhynul. V súčasnosti je chránený zákonom a jeho populácia vzrástla, no ohrozuje ho hlavne úbytok biotopov vhodných na prežitie. Je zraniteľný.

Zaujímavé fakty
---------------

Vtákopysk patrí k primitívnej skupine cicavcov, ktoré v sebe preukázateľne kombinujú prastaré znaky plazov s typickými črtami cicavcov.

Referencie
----------

1. ↑  Woinarski, J. & Burbidge, A.A. 2016. Ornithorhynchus anatinus. The IUCN Red List of Threatened Species 2016: e.T40488A21964009.. Prístup 9. august 2018.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vtákopysk divný**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Vtákopysk divný**
**Charles (Charlie) Richard Bean** (\* 16. september 1953) je viceguvernér Bank of England. 

Bean absolvoval Brentwood School a Emmanuel College v Cambridgi. Na obidvoch týchto školách bol rovesníkom komika Griffa Rhysa Jonesa a na Brentwood School rovesníkom spisovateľa Douglasa Adamsa. Pôsobil na britskom ministerstve financií (Her Majesty Treasury). Získal Ph.D. na Massachusetts Institute of Technology v roku 1981. V roku 1990 bol hosťujúcim profesorom na Stanfordovej univerzite a potom prednášal na London School of Economics, kde sa profesorom stal v roku 1990 a vedúcim katedry ekonomiky v roku 1999. 

Publikoval články o európskej nezamestnanosti, Hospodárskej a menovej únii a makroekonómii všeobecne. Bol šéfredaktorom Review of Economic Studies (1986 – 90). Bean tiež pôsobil v rôznych úlohách verejnej politiky, ako poradca ministerstva financií a ako zvláštny poradca pre výbor Treasury Committee of the House of Commons a pre Výbor pre hospodárske a menové záležitosti Európskeho parlamentu. 

Autoritné údaje: * BnF: 12277588j
* GND: 170035468
* ISNI: 0000 0000 8135 4417
* LCCN: n85299760
* VIAF: 56670640
* WorldCat: lccn-n85299760
**Georges Eugène Sorel** (\* 2. november 1847 – † 29. august 1922) bol francúzsky filozof, sprvu zástanca Marxa, neskôr jeho teóriu zrevidoval a stal sa zástancom anarcho-komunizmu. 

Odmietal neodvratnú, postupnú zmenu, bol za priamu akciu vo forme generálnych štrajkov, bojkotov a sabotáží a konštantného narúšania kapitalizmu s cieľom nastoliť kontrolu výrobných prostriedkov zo strany robotníkov. Veril v potrebu uvážene koncipovaného „mýtu", ktorý by skoordinoval masy. Inšpiroval sa jakobínmi, keď tvrdil že jedinou cestou zmeny je aplikácia moci. 

Prezentuje svoju myšlienku syndikalizmu, teóriu o riadenej ekonomike a pracovných štruktúrach – všetci, ktorí sa priamo podieľajú na výrobe, na akomkoľvek poste, by sa mali rovnako podieľať na vlastníctve vyrobeného ako aj výrobných prostriedkov, bez ohľadu na pozícii v práci.

Pozri aj
--------

* Anarchosyndikalismus

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Georges Eugène Sorel**

Externé odkazy
--------------

* *Cahiers Georges Sorel/Mil neuf cent. Revue d'histoire intellectuelle*

Autoritné údaje: * BnF: 119251629
* GND: 118751549
* ISNI: 0000 0001 0854 6153
* LCCN: n79126505
* NK ČR: jn20000605089
* VIAF: 2477110
* WorldCat: lccn-n79126505
**Jazerci**, (gr. *Εζερίτες-Ezerites*, alebo *Νεζερίτες-Nezerites* ) boli južnoslovanský kmeň usídlený na juhovýchode polostrova Peloponéz v dnešnom Grécku. Prvé zmienky o Jazercoch pochádzajú až z 10. storočia od Konstantina Porfyrogenéta, kedy sú od roku 941 vedení ako platcovia daní Byzantskej ríši. V priebehu 12.–13. storočia podľahli helenizácii. Jazerci boli súčasťou etnogenézy novodobého gréckeho národa.

História
--------

Slovania začali na Peloponéz prenikať po prelomení byzantskej hranice na Dunaji v 6. stor. Jazerci prišli na Peloponéz pravdepodobne v 8. stor. V 9. stor. Byzantská ríša opäť ovládla stratené Grécko a mnoho Slovanov presídlila do Malej Ázie. Na Peloponéze ostali iba dva slovanské kmene, Jazerci a Milingovia, ktorí sa utiahli do hôr. Časť Jazercov sa usadila v kraji Achája, kde vznikla oblasť *Nezerochoria*, čo po grécky znamená *jazerské dediny*. Tu sa však Jazerci zmiešali s pôvodným väčšinovým gréckym obyvateľstvom a po pár generáciach zanikli. Samotné toponymá v oblasti Nezerochoria sú hlavne gréckeho pôvodu. 
Inak tomu bolo v juhovýchodnej Lakónii, kde sa Jazerci separovane udržali až do 12. stor. Keď Peloponéz ovládli európske kniežatsvá a snažili sa zaviesť v Grécku neznámy feudalizmus, mnoho Grékov utieklo do hôr, kde prevýšili počet Jazercov a pomiešali sa s nimi. Naopak, feudáli odvážali Jazercov z hôr a usádzali ich v gréckych dedinách.

Meno
----

Stále nie je presne jasné, či *Ezerites* skutočne znamená *Jazerci*, teda či je názov kmeňa odvodený od jazera. Názav môže byť aj gréckyho pôvodu, keďže prvé zmienky o národe existujú až po byzantskom oslobodení Peloponézu.
Predný šípový sval
**Horný šípový splav** alebo **predný šípový splav** (lat. *sinus sagittalis superior*) je jeden z vnútrolebečných prítokov vnútornej hrdlovej žily.

Začína sa pri slepom otvore čelovej kosti (*foramen caecum ossis frontalis*), pred kohútím hrebeňom (*crista galli*); prebieha približne v stredovej čiare po vnútornej ploche čelovej šupiny, po šípovom šve (*sutura sagittalis*) temennej kosti a po vnútornej ploche záhlavnej šupiny, na ktorej podmieňuje ryhu, až po vnútornú záhlavnú hrčku (*protuberantia occipitalis interna*). Počas celého priebehu je vo vnútri úpnu duplikatúry tvrdej pleny - kosák mozgu (*falx cerebri*). 

Horný šípový splav je na priereze trojcípy, spredu dozadu má väčšiu svetlosť, pretože postupne priberá horné mozgové žily (*venae cerebrales superiores*) z mozgových polgúľ, ako aj drobné prítoky z lebečných kostí. Cez temenné otvory (*foramina parietalia*) má spojky do mimolebečných žíl; často je zdvojený.

Pretože ľavá mozgová pologuľa je spravidla väčšia ako pravá, býva horný šípový splav vychýlený mierne doprava. Do svetlosti splavu vydáva malé kĺkaté výbežky - lebkovitá pavúčnicová zrnitosť (*granulationes arachnoidales*). Pri vnútornej záhlavnej hrčke (protuberantia occipitalis interna) priberá tzv. rovný splav (*sinus rectus*). Toto miesto sa nazýva sútok splavov (*confluens sinuum*). Odtiaľ odteká krv laterálne do priečneho splavu (*sinus transversus*).
**George David Zamka**, (\* 29. jún 1962, Jersey City, New Jersey, USA) je americký dôstojník a astronaut, ktorý absolvoval dva lety do vesmíru v raketoplánoch (v roku 2007 a 2010) na stanicu ISS.

Životopis
---------

Po absolvovaní strednej školy Rochester Adams High School v Michigane roku 1980 nastúpil do armády, kde v rokoch 1980-1984 vyštudoval vojenskú akadémiu United States Naval Academy so zameraním na matematiku. Bol pilotom u vojenského námorníctva, neskôr testovacím pilotom. Nalietal viac ako 3500 hodín na 30 rôznych typoch lietadiel. V roku 1988 bol zapojený do projektu Officer na leteckej vojenskej základni Patuxent River.

Toho istého roku sa prihlásil do NASA k absolvovaniu výcviku budúcich astronautov a po jeho úspešnom zakončení bol v roku 2000 do jednotky začlenený. O sedem rokov neskôr letel do vesmíru v hodnosti majora. V tom čase mal 45 rokov. Je ženatý s Elisou Walkerovou.

Lety do vesmíru
---------------

### 2007

Ako pilot odštartoval na palube raketoplánu Discovery pri misii STS-120 na obežnú dráhu Zeme. K Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) sa raketoplán pripojil 25. októbra 2007. Pre Discovery to bol 34. let, pre Zamku prvý. Misia bola označená v COSPAR ako 2007-050a. V sedemčlennej posádke spolu s Zamkom boli: Pamela Melroyová, Stephanie Wilsonová, Scott Parazynski, Douglas Wheelock, Paolo Nespoli z Talianska a Daniel Tani.

Hlavným cieľom ich letu bolo dopraviť a nainštalovať ďalší z modulov stanice, Harmony. Počas letu sa astronautom podarilo všetky stanovené úlohy úspešne splniť. Modul Harmony bol pripojený k stanici, podarilo sa po problémoch rozložiť solárne panely na nosníku P6.

Na stanici v čase ich pobytu pôsobili členovia Expedície 16. Pri návrate vzali člena tejto expedície Claytona Andersona, nahradil ho Tani z ich posádky. Raketoplán úspešne pristál tam, kde odštartoval, na Kennedyho vesmírnom stredisku na Floride.

### 2010

V roku 2008 bol Zamka vybraný do funkcie veliteľa raketoplánu Endeavour pri montážnej misii STS-130 k ISS.

Zamka bol zaregistrovaný ako 462. človek vo vesmíre.

* STS-120 Discovery (23. október 2007 - 7. november 2007)
* STS-130 Endeavour (8. február 2010 - 21. február 2010)

Referencie
----------

1. ↑  TRINIDAD, Katherine; CLOUTIER-LEMASTERS, Nicole. *RELEASE: 08-321 - NASA Assigns Astronaut Crews for Future Space Shuttle Missions* [online]. NASA, 2008-12-5, [cit. 2009-02-23]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Biografia na MEK (po česky)
* Biografia na SPACE 40 (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku George Zamka na českej Wikipédii.*
**Hradlo AND-OR-INVERT** (angl. *AND-OR-INVERT gate*) je druh logického digitálneho elektronického obvodu zo skupiny kombinačných obvodov (hradiel).

Funkcia
-------

Hradlo AND-OR-INVERT je kombinačným logickým obvodom, odvodeným od základných hradiel hradlo AND, hradlo OR a hradlo NOT. Výstup je v log.0, ak na všetkých vstupoch ktoréhokoľvek z AND hradiel je log.1.

Táto zvláštna funkcia slúži najmä na dekódovanie adresy. Na vstupy AND hradiel sú privedené adresné vodiče, niektoré invertované a niektoré priamo; a ak nastane požadovaná kombinácia (t. j. požadovaná adresa), výstup obvodu prejde do log.0 (u pamätí a periférnych obvodov pripájaných k mikroprocesorom je povoľovací vstup obvykle konštruovaný ako invertujúci, t. j. aktívny v log.0). Rôznou kombináciou invertorov adries na jednotlivých AND členoch sa dosiahne aktivácia výstupu pri niekoľkých vybraných adresách.

Prevedenie
----------

AND-OR-INVERT hradlo sa síce vyskytuje v bežných rodinách logických obvodov ako integrovaný obvod, ale ide o zastarané obvody. Boli plne nahradené programovateľnými logickými obvodmi PAL/GAL a vyskytujú sa aj ako zaintegrované napr. v čipsetoch matičných dosiek počítačov.

Pozri aj
--------

* hradlo AND
* hradlo OR
* hradlo NOT
* Zoznam základných logických obvodov
* Zoznam logických integrovaných obvodov CMOS radu 4000
* Zoznam logických integrovaných obvodov TTL radu 7400
Jazierce - pohľad na jeden z početných vodných tokov s typickou vegetáciou
**Jazierce** (názov je jednotné číslo) sú jedna z osád na juhu Ružomberka. Nachádzajú sa v jednej z početných doliniek Veľkej Fatry. V minulosti tu bolo vybudované rekreačné stredisko slúžiace ako pioniersky tábor. Neskôr toto stredisko slúžilo ako záchytný azylový tábor pre utečencov. 

Z prírodného hľadiska má oblasť Jazierca krasový charakter a patri do Demänovského krasu podobne ako všetky ostatné oblasti v okolitom regióne. Dôkazom sú drobné masívy pozostávajúce z travertínu, nachádzajúce sa v ústí doliny. Na toto podložie sa viaže zaujímavá vegetácia typická pre tento biotop. Najväčšou zaujímavosťou tejto oblasti sú však početné vyvieračky, ponory a drobné jazierka, ktoré dávajú celej oblasti typický vzhľad aj názov. Celá oblasť je vďaka svojmu pevnému travertínovému podložiu bohatou zásobárňou pitnej vody. Svoju zásobáreň tu má ružomberská sódovkáreň.

Súradnice: 49°01′08″S 19°17′15″V﻿ / ﻿49,019023°S 19,28749°V﻿ / 49.019023; 19.28749
Kanazawský hrad
**Kanazawa** (jap. 金沢市 – Kanazawa-ši) je hlavné mesto prefektúry Išikawa v Japonsku.

Podľa odhadu z roku 2003 v meste žilo 456 627 obyvateľov a hustota osídlenia bola 976,18 ob./km². Celková rozloha mesta je 467,77 km².

Most v záhrade Kenroku-en

História
--------

Moderné mesto Kanazawa bolo založené 1. apríla 1889.

Kanazawa bolo jedným z mála veľkých japonských miest, ktoré bolo ušetrené paličských náletov amerického letectva počas druhej svetovej vojny. Vďaka tomu sa v Kanazawe uchovalo veľa architektonických pamiatok.

Východná zábavná štvrť

Pamätihodnosti
--------------

Záhrada Kenroku-en je určite najslávnejšou pamätihodnosťou v Kanazawe. Pôvodne bola založená ako vonkajšia záhrada Kanazawského hradu. Pre verejnosť bola otvorená v roku 1875. Je považovaná za jednu z "Troch najkrajších záhrad Japonska".

Pri záhrade Kenroku-en leží Kanazawský hrad. Pôvodný hrad bol síce úplne zničený požiarom v roku 1881, ale v roku 2001 bol znovu postavený tradičnými metódami do podoby z roku 1809.

Vo Východnej zábavnej štvrti z 19. storočia sa zachovalo niekoľko domov pre gejše v pôvodnej podobe.

Partnerské mestá
----------------

* USA  Buffalo, USA, 1962
* Belgium  Gent, Belgicko, 1971
* South Korea  Chondžu, Južná Kórea, 2002
* Russia  Irkutsk, Rusko, 1967
* France  Nancy, Francúzsko, 1973
* Brazil  Porto Alegre, Brazília, 1967
* China  Su-čou, Čína, 1981

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky mesta (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kanazawa**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kanazawa na českej Wikipédii.*
**Kanaán** (iné názvy: **Kanaan, Kanán, Kanaʼán, Kanaʼan, Kánaán, Kánaʼán, Kenaán, Kenaan, Kenán, Kenaʼán, Kena’an** - podrobnosti o názvoch pozri pod Kanaán (biblické územie)) môže byť v Biblii:

* isté nejasne definované územie Kanancov, pozri Kanaán (biblické územie) a Kanaánci
* meno osoby, z ktorej Kanaanci pochádzajú, Hamov syn, pozri Kanaán (Hamov syn)

**Kanaán** alebo **Kanaan** alebo **Kanán** môže byť aj: 

* prenesene: miesto hojnosti, blaha
* psie plemeno, pozri kanaánsky pes

**Kanaan** môže byť aj:

* názov troch rôznych sídiel v Indonézii
* názov viacerých fariem v Južnej Afrike a Namíbii
* priezvisko:
	+ Ali Kanaan
	+ Ramsey Kanaan
	+ Tony Kanaan

**Kenaan** môže byť aj:

* v stredovekej hebrejčine oblasti osídlené slovanským obyvateľstvom
* vrch v Izraeli, pozri Har Knaan

Pozri aj
--------

* Canaan
* Kan’án
* lešon Kenaan

  

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
Kandaules, kráľovná Lýdie a pozorujúci Gyges - William Etty
**Kandaules** známy tiež ako **Sadyattes I.**, alebo **Myrsilos**, bol kráľ Lýdie približne od roku 700 pred Kr. do roku 687 pred Kr. Bol to posledný kráľ dynastie Heraklovcov. 

„Kandaules" bol náboženský titul tohto panovníka, ktorý pravdepodobne znamená, že kráľ bol chránencom boha Lýdie Sandóna. V preklade z gréčtiny Kandaules znamená niečo ako „škrtič psov".

O jeho vládnutí a činnosti z čias jeho života neexistujú nijaké historicky doložené správy. Vie sa, že v tomto období bola Lýdia súčasťou Frýgie, kde vládol kráľ Midas. Lýdia ale mohla byť jej vazalským štátom na čele s kráľom Kandaulom. 

Jeho príbeh je známy v niekoľkých verziách. Ako posledného kráľa dynastie Heraklovcov ho uvádza Herodotos. Píše, že jeho otcom bol lýdsky kráľ Meles a nasledovníkom jeho vrah Gyges.

Podľa Herodota bol Gyges osobným strážcom kráľa Kandaula a mal s ním dôverný vzťah. Jedného dňa začal Kandaules pred Gygom chváliť cnosti svojej ženy, že vraj je zo všetkých najkrajšia. Gyges ako vždy s tým súhlasil, kráľ však namietal, že sa len opakuje a nech sa o tom presvedčí. Keďže jej skutočnú krásu skrývajú šaty, Kandaules ho nakoniec prinútil, aby sa na ňu tajne pozrel, keď bude v spálni nahá. Gyges sa ukryl v spálni a pozoroval ju. Kráľovná však na to prišla a považovala to za zneuctenie. Na druhý deň za ním prišla s návrhom, aby sa to v budúcnosti viac neopakovalo, že buď zomrie sám, alebo kráľ. Keď prosby nepomohli, rozhodol sa Gyges zabiť kráľa. S kráľovnou sa ukryli v spálni na rovnakom mieste a Gyges v spánku zabil Kandaula dýkou, ktorú mu sama podala, na jej želanie sa s ňou oženil a stal sa kráľom Lýdie.

Meno Kandaula sa dnes spája so sexuálnou úchylkou zvanou kandaulizmus.

Zdroje
------

* Vojtech Zamarovský: *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980.

  


|  |
| --- |
| Kandaules |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Meles** | **kráľ**700 pred Kr. – 687 pred Kr. | Nástupca**Gyges** |

Autoritné údaje: * GND: 120810425
* VIAF: 20521748
Archivolta a tympanón gotického portálu Štrasburskej katedrály.
Archivolta románskeho portálu, Katedrála Panny Márie a svätého Štefana (Speyer).
„Zlatá brána" dómu vo Freibergu
**Archivolta** (tal. Archivolte z lat. Arcus volutus – zvlnený oblúk) je špecifický typ klenby, používaný k preklenutiu ústupových románskych alebo gotických portálov. Ide o dekoračný prvok na čele oblúka nad otvormi na spôsob architrávu.

Opis
----

Pôvodne boli archivolty členené jednoduchými pravouhlými ústupkami v podstate tak, že bola klenba tvorená niekoľkými vrstvami klenákov, pričom každá vrstva bola o časť svojho objemu vysunutá. Celý ústupkový portál sa preto lievikovito zužuje. Archivolta môže byť bohato profilovaná a osadená figurálnou výzdobou.

Výzdoba
-------

Archivolty románskych portálov boli zdobené pomocou profilácie, spravidla torusmi korešpondujúcich so stĺpmi vloženými do zvislej časti portálu. Často sa tu objavuje aj ornamentálny vlys. Neskoro románske archivolty môžu mať aj figurálnu podobu (napríklad *zlatá brána* Freiberskeho dómu). V gotickom slohu sú archivolty pravidelne osadzované bohatou figurálnou výzdobou, spravidla korešpondujúcou s ikonografickým programom tympanónu. Často sú v archivoltách umiestnené napríklad sochy anjelov, predstavujúcich anjelský chór. Sochy sú veľmi často doplnené baldachýnmi, (*pozri fotografiu archivolty portálu Štrasburskej katedrály*)

Referencie
----------

1. ↑  archivolta. In: *Slovník súčasného slovenského jazyka*. dostupné online

Pozri aj
--------

* Architráv
* Portál

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Archivolta**

Externé odkazy
--------------

* University of Pittsburgh, Glossary of Medieval Art and Architecture

Zdroje
------

* *Ottův slovník naučný*, heslo Archivolta. Sv. 2, str. 696
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Archivolte na nemeckej Wikipédii a Archivolta na českej Wikipédii.*
**Pavel Uhrin** (\* 16. december 1840, Békéscsaba – † 9. máj 1887, Békéscsaba) bol maďarský pedagóg.

Narodil sa 16. decembra 1840 v Békéscsabe. V Sarvaši študoval na gymnáziu a v štúdiu pokračoval na evanjelickom lýceu v Bratislave, kde bol jeden rok poslucháčom evanjelickej teologickej akadémie. Čabianska evanjelická cirkev si ho v decembri 1861 zvolila za učiteľa ľudovej školy pri Kereši. Zastával aj funkciu organistu a mal na starosti – udržiaval v poriadku organy vo všetkých troch čabianskych evanjelických chrámoch. V Békéscsabskej pobočke Pedagogickej spoločnosti Békéscskej župy zastával funkciu knihovníka a pokladníka. Okrem dvoch mluvníc maďarského jazyka pre slovenské deti napísal Krátky prírodozpyt pre vyššie elementárne školy (v Pešti, 1871). Uhrinov Krátky prírodospyt je učebnica s najmenším obsahom (27 strán) zo všetkých slovenských učebníc fyziky, ktoré vznikli v druhej polovici minulého storočia. Nie sú v nej nijaké obrázky. Napriek tomu zaujíma popredné miesto. Vyšla v tom istom roku ( 1871) ako Radlinského školník, teda, ak odhliadneme od Jaloveckého Prostonárodnej Bibliotéky, sú to po Zochovej gymnaziálnej učebnici fyziky prvé slovenské učebnice pre vyššie triedy národných škôl. Uhrin tiež významne prispel k utváraniu slovenskej fyzikálnej terminológie. Najväčším názvoslovným prekvapením je nadpis článku na s. 25 Draľovina (magnet). V samotnom článku sú ešte tvary dralné železo, dralné poly, dralka (magnetická ihla). Nie je nám známe, odkiaľ tento zaujímavý – pritom veľmi pekný názov pochádza. Zomrel 9. mája 1887 v Békéscsabe.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
**Rýniorasty** (iné názvy: **ryniorasty**, **rýniové rastliny**; lat. Rhyniophyta) sú veľký taxón (presnejšie často oddelenie) výtrusných cievnatých rastlín (lat. *Pteridophytina*, *Polypodiopsida*; starší názov: papraďorasty v najširšom zmysle - *Pteridophyta*). Sú to najjednoduchšie známe vyššie rastliny, ich telo tvoril len jeden orgán – stonka. 

Boli to najviac tri metre vysoké vzpriamené rastliny. Ich podzemná časť stonky, ktorá má funkciu koreňa sa volá rizomoid. Nadzemná časť stonky sa vidlicovite rozkonárovala. Koncové časti od vrcholu po miesto rozkonárenia sa volajú telómy. Stredom stonky zvyčajne prechádzal drevostredný cyevny zväzok – valec drevnej časti bol obklopený lykovou časťou. Listy neboli vyvinuté alebo mali tvar výrastkov z pokožkových alebo podpokožkových buniek. 

Telómy boli sterilné – mali len asimilačnú funkciu alebo fertilné – na koncovej časti bola výtrusnica. Po redukčnom delení výtrusorodého pletiva sa v nej vyvíjali nepohyblivé výtrusy – spóry. Z výtrusu vyrastala haploidná rastlina, podobná diploidnej rastline, ktorá niesla výtrusnicu. Na nej boli samčie a samičie pohlavné orgány. Spojením spermatozoidu s vajcovou bunkou vznikla diploidná rastlina, ktorá niesla výtrusnicu.

Individualny vývin ryniorastov je príkladom striedania generácii – rodozmeny:

* pohlavná generácia – gametofyt
* nepohlavná generácia – sporofyt

Tieto generácie sú samostatné, ale majú podobný tvar, kvôli prítomnosti gametangioforov na gametofytoch. Pôvodne sa preto predpokladalo, že rodozmena bola rovnakotvárna, izomorfná, aká sa vyskytuje pri riasach. V súčasnosti sa však preferuje názor, že rodozmena bola rôznotvárna, heteromorfná, keďže tento typ rodozmeny sa vyskytuje pri všetkých machorastoch. Našli sa zástupcovia s izosporickou aj anizosporickou heteromorfnou rodozmenou.

Ryniorasty rástli v silúre a v devóne v plytkých vodách alebo na bahnistom pobreží. Vymreli v období vrchného devónu.
Súradnice: 49°13′06″S 16°30′22″V﻿ / ﻿49,218286°S 16,506025°V﻿ / 49.218286; 16.506025

**Horní náměstí** je od decembra 2015 novouznané námestie v mestskej časti Brno-Bystrc, v centre oválneho sídliska vymedzeného hlavne ulicami Kuršova a Foltýnova. Do tej doby šlo len o miestny názov pre tento trojuholník tvorený ulicami Kamechy, Lýskova a Kuršova.

Na námestí sa nachádza budova polikliniky, pizzerie, detské ihrisko, niekoľko menších obchodov a ekumenické centrum Archa, ktoré sa zameriava svojou činnosťou hlavne na obyvateľov bystrckého sídliska.

V decembri 2012 odmietli poslanci brnianskeho magistrátu schváliť Horní náměstí ako oficiálny názov lokality. Mestská časť Bystrc však pomenovanie Horní náměstí presadzovala naďalej. Spor bol ukončený 8. decembra 2015, kedy zastupiteľstvo mesta Brna schválilo návrh mestskej časti a názov Horní náměstí zoficiálnilo.

Referencie
----------

1. ↑  Program rozvoje Bystrce, strana 20
2. ↑  Odkaz na www.mapy.cz
3. ↑  Reportáž Českého rozhlasu o stavebních projektech pro Horní náměstí
4. ↑  Všeobecné informace o Bystrci na webu www.bystrc.net
5. ↑  Článek magazínu Týden o Horním náměstí
6. ↑  Horní náměstí? Zapomeňte vzkazují Bystrckým radní
7. ↑  Horní náměstí, Brno-Bystrc. Náměstí má po letech svůj název

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Horní náměstí (Brno) na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Horní náměstí (Brno)**
Mestské hradby so vstupnou Bernolákovou bránou v Trnave
Kremnický mestský hrad
**Hradby** sú obranné múry okolo hradu alebo okolo mesta. Je to druh opevnenia, ktoré sa používalo približne do stredoveku. Chránili mestá pred nájazdmi vojsk. Ich význam bol najmä v dobách, keď vo vojne zohrávala najdôležitejšiu úlohu pechota a jazda. So zvyšujúcim sa používaním strelných zbraní sa pomaly ich zmysel strácal.

Stavali sa už v staroveku. 

Na Slovensku boli ich predchodcami hlinené valy. V Uhorsku smeli od 13. storočia hradby stavať z miest len kráľovské mestá (civitas). V renesancii hradby nahradil bastiónový systém. Na Slovensku sa hradby začali spravidla búrať v 18. storočí, pretože stratili opodstatnenie. Zvyšky sa zachovali najmä v Bratislave, Trnave, Banskej Bystrici, Kremnici, Levoči, Bardejove, Podolínci, Skalici a Košiciach.

Pozri aj
--------

* Opevnenie
* Hrad
* Bašta (hradby)
* Palisáda

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hradby**
*Neznalosť znamená aj nepoznanie, pozri pod poznanie.*
**Nevedomosť** alebo **neznalosť** je nedostatok alebo neprítomnosť vedomostí. 
Na označenie absolútnej, hrubej nevedomosti, nevšímavosti alebo obmedzenosti sa používajú slová **ignorancia, ignorácia** alebo **ignorantstvo**. 

Nevedomosť (z hľadiská zámeru) môže byť:

* *neúmyselná* - dôsledkom slabomyseľnosti, dôsledkom nemožnosti resp. nedostatku možností dostať sa k potrebným informáciám (napríklad aj dôsledkom nedostatku falzifikovateľných informácií v súčasnej dobe), alebo dôsledkom nízkej miery inteligencie;
* *úmyselná* - dôsledkom subjektívneho výberu informácií, alebo dôsledkom zámerného vedomého nevenovania pozornosti u človeka schopného sa k potrebným informáciám dostať a pochopiť ich; pozri aj ignorovanie

Nevedomosť a právo
------------------

V morálnom a trestno-právnom kontexte je v súvislosti s úmyselnou ignoranciou známa veta „*Ignorantia juris non excusat*" („Neznalosť zákona neospravedlňuje"), poukazujúca na to, že neznalosť zákona, resp. nevedomosť o následkoch trestného činu alebo o trestnom čine samotnom nie je poľahčujúcou okolnosťou svedčiacou o nevine. Touto vetou sa preto pobáda k prijatiu zodpovednosti za svoje skutky a správanie.

Nevedomosť vo filozofii
-----------------------

V gréckej filozofii sa hovorieva o *sokratovskej ignorancii*, ktorá je charakterizovaná všeobecne známou vetou: „*Scio me nihil scire*" alebo „*scio me nescire*" („Viem, že nič neviem"). 

V indickej filozofii je nevedomosť prejavom tamasu.

V buddhistickej filozofii sa namiesto slov nevedomosť či ignorancia používa sanskritské slovo *avidjá* ako opak slova vidjá, sanskritského pomenovania pre „poznanie". Avidjá je chápaná ako základná príčina utrpenia a neustáleho kolobehu znovuzrodení a jej výsledkom je potláčanie poznania skutočnej povahy vecí, čo vedie k máji (ilúzii).

Nevedomosť v teológii
---------------------

Nevedomosť v teológii je charakterizované ignosticizmom (slovo vzniklo zložením slov "*ignorance*" - nedostatok vedomostí a "*gnostic*" - poznanie vzťahujúce sa k bohom); názorom, že neexistuje súvislá a falzifikovateľná definícia slova *Boh*, otázka existencie Boha postráda zmysel a každé iné teologické stanovisko usudzuje zbytočne veľa o tomto pojme. V ignosticizme sa na rozdiel od teizmu, ateizmu alebo agnosticizmu neusudzuje o vete "Boh existuje" ako o zmysluplnej vete.

Pozri aj
--------

* Agnotológia
* Agnózia
* Docta ignorantia
* Ignoratio elenchi
* Ignoramus et ignorabimus
* Ignorovanie
* Lenivosť
* Vedenie
* Vedomosť

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Nevedomosť**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nevedomosť (neznalosť)**

Externé odkazy
--------------

* Slovenské slovníky (ignorancia)
* Slovenské slovníky (ignorant)
* Catholic Encyclopedia (po anglicky)

Zdroj
-----

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ignorance na anglickej Wikipédii.*
**Anne Conwayová** (rodená Finchová) (\* 14. december 1631, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 18. február 1679, tamže) bola anglická filozofka, patrila k okruhu Cambridgeských platonikov okolo Henryho Moora. 

Hoci vychádzala z kartezianizmu, vo svojom poslednom a vrcholnom období filozofickej tvorby sa usilovala aj pod vplyvom kabalizmu o formuláciu alternatívy k dualizmu i monizmu.

Život
-----

Narodila sa do rodiny grófa Fincha. Veľký intelektuálny vplyv mal na ňu jej nevlastný brat John Finch, ktorý študoval na Christ´s College Cambridge University. Zoznámil ju s vedúcou postavou vtedajšieho vplyvného filozofického kruhu cambridgeských platonikov, Henry Moorom. Ten sa venoval jej štúdiu – keďže ženy mali v 17. storočí prístup na univerzitné štúdiá zakázaný – prostredníctvom listov. V roku 1651 sa vydala za vikomta Edwarda Conwaya. Jej manžel ju v jej intelektuálnom úsilí podporoval. Od detstva trpela silnými bolesťami hlavy – akiste aj tento fakt mal vplyv na jej názor, že duša a telo nie sú oddelené substancie. Bola v kontakte s významnými vedcami Kráľovskej spoločnosti. Krátko pred smrťou konvertovala na kvakerstvo.

Dielo
-----

Svoju filozofickú náuku opisuje aj v korešpondencii s Henry Moorom. Jej hlavným a jediným dielom bola práca The Principles of the Most Ancient and Modern Philosophy. Posmrtne vyšla v angličtine v roku 1692, jej latinský preklad vyšiel v roku 1690 pod názvom Principia philosophiae antiquissimae et recentissimae de Deo, Christo et Creatura id est de materia et spiritu in genere (anglický originál sa stratil). V nej vysvetľuje svoj trojstupňový metafyzický systém, postupujúci od Boha, cez Krista k Stvorenstvu (Creature). Na konci života sa zoznámila s Van Helmontom, ktorý jej dielo sprostredkoval Gottfriedovi Willhelmovi Leibnizovi. Pojem monády uviedla do filozofie práve Anne Conway, Leibniz náuku o monádach rozpracoval v Monadológii.

Hoci jej dielo vyšlo tlačou, nadlho – podobne ako viaceré ďalšie filozofky v histórii – upadla do zabudnutia. A to aj napriek tomu, že svojimi súčasníkmi bola považovaná za ženu „učenú na svoje pohlavie nevídane". Predmetom sústredného záujmu historičiek a historikov filozofie sa stala len v období posledných dvadsiatich rokov, keď vychádza jej korešpondencia s Moorom, Princípy i jej intelektuálna biografia.

Referencie
----------

* HUTTON, Sarah. 2004. *Anne Conway : A Woman Philosopher*. Cambridge UP.

Externé odkazy
--------------

* HUTTON, Sarah. "Lady Anne Conway". In *Stanford Encyclopedia of Philosophy*
* Anne Finche, Viscountess Conway (1631-1678 or 79)

Autoritné údaje: * BnF: 12363391w
* GND: 119181541
* ISNI: 0000 0001 2139 5177
* LCCN: n82058570
* VIAF: 73930074
* WorldCat: lccn-n82058570
**Télefassa** (starogr. Τηλέφασσα – Télefassa, lat. *Telephassa*) je v gréckej mytológii manželka fenického kráľa Agénora.

Télefassa a Agénor boli rodičmi troch synov – Kadma, Foinika a Kilikaa jednej dcéry Európy. Podľa iných antických zdrojov bol Agénor otcom aj Finea a Thasa.

Keď ich krásnu dcéru zviedol najvyšší boh Zeus a uniesol ju, všetci kráľovskí synovia sa ju vydali hľadať. Ich cesta však bola márna a pátranie po sestre postupne všetci vzdali. Pretože im otec pri odchode prikázal, aby sa bez nej nevracali, usadili sa preto v ďalekých krajinách, kde sa všetci stali kráľmi.

Télefassa sprevádzala pri hľadaní syna Kadma. Dostali sa do Trákie, kde zomrela.

Referencie
----------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 3,1,1.
2. ↑  Apollónios Rodský, *Argonautica*, 2,178.
3. ↑  Herodotos, *Historia* 6,47.
4. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 3,4,1.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Télefassa na českej Wikipédii.*
**Télegonos** (starogr. *Τηλέγονος*  – *Télegonos*, lat. *Telegonus*) je v gréckej mytológii syn itackého kráľa Odysea a čarodejnice Kirky.

Télegonos, syn čarodejnice Kirky sa narodil po odchode svojho otca Odysea, ktorý cestou z Tróje nedobrovoľne strávil celý rok na ich ostrove. Keď Télegonos dospel, rozhodol sa odísť otca hľadať a dostal sa až na Itaku. Na Itake sa však jeho druhovia, ktorí ho sprevádzali, dostali do konfliktu s miestnym obyvateľstvom a začali ostrov plieniť. Odyseus sa im preto na čele svojho vojska postavil na odpor a Télegonos, ktorý pribehol svojim druhom na pomoc, otca v boji zabil.

Až nad mŕtvym telom sa potom dozvedel, že je to jeho otec a preto mu preukázal aspoň posmrtnú poctu a jeho telo potom odviezol na matkin ostrov, kde ho pochoval. Neskôr sa oženil s vdovou po otcovi Pénelopou, ktorá mu porodila syna Itala, podľa ktorého nazvali Itáliu.

Podľa rímskych mýtov sa Télegonos odsťahoval do Itálie, kde založil mesto "Praemeste", dnešnú Palestrinu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Hesiodos, *Theogonia*, 1011.
2. 1 2 3 4  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 441-442.
3. 1 2  Apollodoros, *Epitome*, 7,36.
4. 1 2  Hyginus, *Fabulae* 127.
5. ↑  Apollodoros, *Epitome*, 7,37.
Súradnice: 31°30′59″S 74°17′25″V﻿ / ﻿31,5163°S 74,2903°V﻿ / 31.5163; 74.2903

Park Gulšan-e-Ikbál v Láhaure, pri vchode do ktorého sa útočník odpálil
**Bombový útok v Láhaure** bol teroristický útok v Pakistanskom meste Láhaur, ktorý bol uskutočnený 27. marca 2016. Bolo pri ňom zabitých najmenej 72 ľudí a viac ako 340 ľudí zranených. 
K zodpovednosti za tento samovražedný bombový útok sa prihlásila odštiepenecká frakcia pakistanského Talibanu Džamáate Ahrár.

Pred útokom
-----------

Mesto Láhaur je správnym centrom Pandžábu, najväčšej a najbohatšej provincie Pakistanu.
Park Gulšan-e-Ikbál pri univerzite v Láhaure bol priestorom na oslavu Veľkej noci miestnych kresťanov.

Bombový útok
------------

Výbuch nastal pri vchode do parku len niekoľko metrov od detských hojdačiek. Väčšina z obetí boli ženy a deti.

Referencie
----------

1. ↑   *Twenty nine children among 72 killed in Sunday's suicide bombing after Taliban jihadi blew himself up next to SWINGS at a park in Pakistan* [online].. Dostupné online. (anglický)
2. ↑   *Útok v pakistanskom Láhaure si vyžiadal najmenej 70 mŕtvych* [online].. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 2016 Lahore suicide bombing na anglickej Wikipédii.*
**Šen-čou 4** (čín. 神舟四号 – pchin-jin: *Shén​zhōu sì hào* – *Šen-čou s’ chao*; doslova: „*Božská loď číslo štyri*") bol štvrtý nepilotovaný let čínskej kozmickej lode typu Šen-čou. Išlo o posledný automatický skúšobný let pred uskutočnením prvého čínskeho pilotovaného letu (Šen-čou 5).

Kozmická loď Šen-čou 4 odštartovala z kozmodrómu Ťiou-čchüan v pondelok v noci 30. decembra 2002 o 00:40:03,543 miestneho času (29. decembra o 16:40:03,543 svetového času) pomocou nosnej rakety Čchang-čeng CZ-2F a po orbitálnych korekciách bola navedená na takmer kruhovú obežnú dráhu o priemernej výške 334 km. Na palube lode boli umiestnené dve figuríny kozmonautov simulujúce prítomnosť posádky na palube, pričom boli vybavené prístrojmi pre detailné meranie teploty, tlaku, hluku či vibrácii pôsobiacich na posádku počas letu. Okrem toho loď obsahovala plné vybavenie pre let s posádkou (vrátane jedla, spacích vakov či liekov) a tiež viacero vedeckých a biologických experimentov. Kozmický let trval celkovo 6 dní, 18 hodín a 36 minút, následne načo pristávací modul lode 5. januára 2003 o 11:16 UTC (19:16 miestneho času) úspešne pristál v čínskej provincii Vnútorné Mongolsko asi 40 km od mesta Chöch chot. Orbitálny modul lode bol pred pristátím oddelený a ostal na orbite do 9. septembra 2003.

Externé odkazy
--------------

* SZ-4

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Predchádzajúca misia:**Šen-čou 3** | **Program Šen-čou** | Nasledujúca misia:**Šen-čou 5** |

  


| * z
* d
* u
Misie programu Šen-čou |
| --- |
| Najbližšie plánované | 
* Šen-čou 15 (*november 2022*)

 | Kozmická loď Šen-čou 14 počas predletových prípravKozmická loď Šen-čou 14 počas predletových príprav |
| Prebiehajúce | 
* **Šen-čou 14**

 |
| Uskutočnené pilotované misie | 
* Šen-čou 5
* Šen-čou 6
* Šen-čou 7
* Šen-čou 9
* Šen-čou 10
* Šen-čou 11
* Šen-čou 12
* Šen-čou 13

 |
| Uskutočnené nepilotované misie | 
* Šen-čou 1
* Šen-čou 2
* Šen-čou 3
* Šen-čou 4
* Šen-čou 8

 |