recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**The Verve** bola britská rocková (konkrétne alternatívny rock) skupina, založená v roku 1990 v meste Wigan vo Veľkej Británii. Zakladajúcimi členmi skupiny sú (boli) spevák Richard Ashcroft, gitarista Nick McCabe, basgitarista Simon Jones a bubeník Peter Salisbury. Skupina bola charakteristická prvkami psychedelického rocku.

Skupina debutovala v roku 1992 skladbou "All In the Mind" z albumu "A Storm in Heaven". Skladba aj album boli veľmi dobre ohodnotené kritikmi, no ich popularita nenarastala. Tú zvýšilo až vydanie ďalších dvoch albumov ("A Northern Soul" v roku 1995 a "Urban Hymns" v roku 1997). Po vydaní ich tretieho albumu Urban Hymns, boli označení za jednu z najvplyvnejších britských skupín. Asi najznámejšou skladbou je pieseň „Bitter Sweet Symphony" zo spomínaného tretieho albumu. Skladba bola prevzatá od skupiny The Rolling Stones a v origináli má názov "The Last Time".

Na začiatku roku 1999 sa skupina pre nezhody medzi členmi rozpadla. Frontman skupiny Richard Ashcroft začal sólovú kariéru.

O deväť rokov neskôr kapela oznámila, že začala znova hrať. V roku 2008 vyšiel nový album s názvom *Forth* a skupina začala koncertné turné.

Zloženie skupiny
----------------

### Aktuálne zloženie

* Richard Ashcroft – spev
* Nick McCabe – gitara
* Simon Jones – basová gitara
* Peter Salisbury – bicie

### Bývalí členovia

* Simon Tong (1989 - 1999)

Diskografia
-----------

### Albumy

* *A Storm in Heaven* - (21. jún 1993) #27 (UK)
* *A Northern Soul* - (3. júl 1995) #13 (UK)
* *Urban Hymns* - (29. september 1997) #1 (UK), #23 (US) nominácia BRIT Awards - Najlepší album za 30 rokov
* *Forth* - 25. august 2008

### EP

* *Verve EP* (1992)

### Kompilácie

* *No Come Down*
* *This is Music: The Singles 92-98*

### Najznámejšie skladby

* "All In The Mind" (9. marec 1992)
* "She's A Superstar" (22. jún 1992)
* "Gravity Grave" (5. október 1992)
* "Blue" (10. máj 1993)
* "Slide Away" (20. september 1993)
* "This Is Music" (1. máj 1995)
* "On Your Own" (12. jún 1995)
* "History" (18. september 1995)
* "Bitter Sweet Symphony" (16. jún 1997); 2. pozícia v britskom rebríčku Top 40
* "The Drugs Don't Work" (1. september 1997); 1. pozícia v britskom rebríčku Top 40
* "Lucky Man" (24. november 1997); 7. pozícia v britskom hudobnom rebríčku Top 40
* "Sonnet" (2. marec 1998)

Referencie
----------

1. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **The Verve**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka The Verve

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku The Verve na poľskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Jason Daniel Earles** (\* 26. apríl 1977, San Diego, Kalifornia, USA) je americký herec, známy predovšetkým vďaka role Jacksona Stewarta v Disney Channel sitkome *Hannah Montana* a vďaka postave Senseja Rudyho v novej Disney XD sérii *Kickin' It*.

Narodil sa v San Diegu v Kalifornii. Po bývaní v štátoch Ohio a Washington sa jeho rodina presťahovala do Oregonu. Pred nasťahovaním do južnej Kalifornie, Earles žil v Billingse, v Montane, kde v Rocky Mountain College promoval v roku 2000.

Úlohy
-----

Earles hral staršieho brata Miley Stewartovej (Miley Cyrus) Jacksona Stewarta, v sitkome od Disney Channel *Hannah Montana*.

Earles hral hráča kariet Briana Millera v sitkome *Still Standing*. V roku 2004 sa objavil vo filme *Honba za pokladom Templárov*  ako Thomas Gates, predok Bena Gatesa (Nicolas Cage). V roku 2005 si Earles zahral Ernieho Kaplowitza vo filme *Prci prci prcičky: Na tábore*.

Filmografia
-----------

| Rok | Názov filmu | Postava |
| --- | --- | --- |
| 2011 | Kickin' It | Sensei Rudy |
| 2010 | Fish Hooks | Kevin |
| 2009 | Dadnapped | Merv |
| 2009 | Yin Yang Yo | On sám(dabing) |
| 2009 | Aaron Stone | Hunter |
| 2009 | Hannah Montana The Movie | Jackson Stewart |
| 2008 | Boston Legal | Mitchy Weston |
| 2008 | Disney Channel Games 2008 | On sám |
| 2007 | Disney Channel Games 2007 | On sám |
| 2007 | Gordon Glass | The Boss |
| 2006 | Disney Channel Games 2006 | On sám |
| 2006 | Hannah Montana | Jackson Stewart |
| 2005 | Phil of the Future | Grady Spaggett |
| 2005 | Prci prci prcičky: Na tábore | Ernie Kaplowitz |
| 2005 | One on One | Brad |
| 2005 | Special Ed | Mladý Dávid |
| 2004 | Table 6 | Bus Boy |
| 2004 | National Treasure | Thomas Gates |
| 2004 | Still Standing | Goran the Invincible |
| 2003 | The Shield | Kyle |
| 2003 | MADtv | Swirley Kid |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jason Earles na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 157067086
* ISNI: 0000 0001 1459 7707
* LCCN: no2009107903
* VIAF: 10176277
* WorldCat: lccn-no2009107903
**Thecodontosaurus** (v preklade *jamkozubý jašter*) je vyhynutý rod vývojovo primitívneho sauropódomorfa, ktorý mal blízko k predkovi tak prosauropódov, ako aj sauropódov. Žil vo vrchnom triase (pred 216 až 200 Ma), nájdený bol v Anglicku. Je jediným zástupcom rovnomennej čeľade **Thecodontosauridae** a jeho jediným druhom je **Thecodontosaurus antiquus**.

Opis
----

Tento bylinožravec dorastal do dĺžky dva a pol metra, bol 30 centimetrov vysoký a vážil 11 kilogramov. Zaujímavý je vysokou hlavou s pomerne vysokým počtom zubov, stredne dlhým krkom (kratším než mali vyspelejšie sauropódomorfy) a zadnými končatinami dvakrát dlhšími od predných. Disponoval tak znakmi, ktoré ho spájali s jeho dravými príbuznými zo skupiny Theropoda. Zdá sa, že sa pohyboval zvyčajne iba na zadných končatinách.

Galéria
-------

*

Referencie
----------

1. ↑  BENTON, M. J. JUUL, L. STORRS, G. W. GALTON, P. M.. Anatomy and systematics of the prosauropod dinosaur Thecodontosaurus antiquus from the upper Triassic of southwest England. *Journal of Vertebrate Paleontology*, 2000, roč. 20, čís. 1, s. 77 – 108.

Pozri aj
--------

* Teropódy
Odpočívajúci boxer. Bronzová socha v životnej veľkosti od aténskeho sochára Apollónia z polovice 1. stor. pred Kr. (Rímske národné múzeum)
**Theagenes** alebo **Theagenés** (starogr. *Θεαγένης* – *Theagenes*/iný prepis *Theagenés*) bol dvojnásobný olympijský víťaz v boxe a pankratiu v 5. stor. pred Kr.

Theagenes z Thasosu zvíťazil v boxe (pygmé) a pankratiu na olympijských hrách v rokoch 480 a 476 pred Kr.. Okrem toho zvíťazil v boxe, alebo v pankratiu aj na iných športových súťažiach. Na pýtijských hrách zvíťazil trikrát, na nemejských deväťkrát a na istmijských desaťkrát. Následne sa venoval mládeži Fthie v Tesálii, ktorú vyučoval box a pankration. O Theagenovi sa v staroveku rozprávali podivuhodné historky, ktoré už patria skôr do mýtov. Antický autor Pausanias uvádza, že otcom Theagena bol Timosthenes z Thasosu, ale podľa mnohých obyvateľov ostrova Thasos v žilách Theagena prúdila krv hrdinu Herakla, ktorého duch v podobe Timosthena oplodnil jeho matku.

Pausanias zaznamenal aj príbeh z Theagenovho detstva. V deviatich rokoch sa mu vraj cestou zo školy zapáčila bronzová socha boha, tak si ju teda položil na rameno a odniesol ju domov. Krádež sochy boha potom ľud ostrova tak veľmi rozhorčil, že žiadali smrť vinníka. Keď mu následne starší urodzený muž prikázal, aby sochu na agoru vrátil, ľud pri pohľade na chlapca nesúceho ťažkú sochu, žasol nad jeho silou a ich hnev vystriedalo nadšenie a pocit hrdosti na svojho rodáka.

Ako takmer každý slávny muž aj Theagenes mal svojich neprajníkov a nepriateľov. Keď umrel, na jedného z nich spadla jeho bronzová socha, ktorú dotyčný zneucťoval bičovaním. Deti mŕtveho potom žiadali súd, aby sochu stíhali za vraždu. Keďže sa v tom čase mohli podľa zákonov súdiť aj neživé veci, sochu v súlade s právnymi predpismi hodili do mora. Po tomto čine však krajinu postihla katastrofálna neúroda. Ako to pri takýchto udalostiach bývalo zvykom, obyvatelia Thasosu sa s prosbou o pomoc obrátili na veštiareň v Delfách, kde im Pýtia poradila, že hnev bohov odvrátia len vtedy, ak sochu Theagena obnovia. Podľa Pausania sochy Teagena stáli na mnohých miestach Grécka (jedna od sochára Glaukia z Aiginy bola v Olympii). Theagenes za života dosiahol v širokých vrstvách ľudu veľkú popularitu a keď umrel, mnohí chorí verili, že sa v prítomnosti jeho sochy uzdravia.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 248.
2. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,6,5.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,11,5.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 181.
5. 1 2 3  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,11,2.
6. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,11,6.
7. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,11,7.
8. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,11,9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 48°43′42″S 21°15′36″V﻿ / ﻿48,7284°S 21,26°V﻿ / 48.7284; 21.26

**Masarykova** je ulica v Košiciach, pomenovaná je po Tomášovi Garrigue Masarykovi. Ulica bola kedysi rušnou mestskou okružnou triedou a premávala tadiaľ i električka.

História
--------

Ulica vznikla v 19. storočí na mieste niekdajšieho horného mlynu. V tom čase dosahovala dĺžku len niekoľko metrov. Dostala výstižný názov - *Kert utcza (Záhradná ulica)*, keďže všade naokolo sa nachádzali záhrady meštianskej rodiny Klobušických, po ktorých túto ulicu pomenovali koncom 19. storočia. Význam ulice vzrástol výstavbou košicko-miškoveckej a košicko-bohumínskej železnice. Vybudovala sa tu aj električková trať smerom na železničnú stanicu. Ulica sa postupne do 30. rokov 20. storočia úplne zastavala. Koncom 60. rokov však začala veľká prestavba Košíc a s ňou spojené zrušenie, resp. skrátenie Mlynského náhona. Na mieste niekdajšej hate na náhone vznikol kruhový objzad a asanované boli budovy v severnej časti na západ od Alvinczyho ulice. Na ich mieste vyrástla budova Domu kultúry Revolučného odborového hnutia Východoslovenských železiarní (skrátene *Dom kultúry ROH VSŽ*). Takisto bola na tejto ulici zrušená električková trať. Z kedysi rušnej ulice sa vzhľadom na svoje rozmery a parametre stala pomerne tichá ulica.

Objekty
-------

* Jumbo centrum
* Pamätník T.G. Masaryka a M.R. Štefánika
* Základná škola, Masarykova 19

Susedné ulice
-------------

Tyršovo nábrežie, Jesenského, Alvinczyho, Svätoplukova, Jiskrova, Lomená, Stromová, Bencúrova

Externé odkazy
--------------

* Masarykova na Google maps


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |
***M!ssundaztood*** je druhý štúdiový album americkej speváčky P!nk, vydaný 20. novembra 2001.

Pink sa na albume odklonila od svojho doterajšieho hudobného prejavu a do jeho tvorby sa výraznejšie kreatívne zapojila. Oslovila vokalistku zoskupenia 4 Non Blondes Lindu Perry, ktorá skladala a produkovala album s Dallasom Austinom a Scotom Storchom.

Hlavný singel „Get The Party Started" sa dostal do Americkej Top 5 a dokonca sa stal číslom jedna v Austrálii. V roku 2002 vyhral cenu MTV za *Najlepšie ženské video* a *Najlepšie tanečné video*. Ďalšie single tohto albumu „Don't Let Me Get Me", „Just Like a Pill" a „Family Portrait" boli tiež veľmi úspešné. Posledný zmienený sa stal „hymnou" detí, ktorých rodičia sa rozviedli.[chýba zdroj]

*M!ssundaztood* získal zlaté a platinové ocenenie vo viac než dvadsiatich krajinách sveta, s ročným predajom 16 miliónov kópií. Bol to druhý najpredávanejší album v Británii za rok 2002. Piesne „M!ssundaztood" a „Get the party started" získali nomináciu na cenu Grammy za rok 2003 v kategóriách *Najlepší popový album* a *Najlepšie popové ženské spevácke vystúpenie*.

Zoznam skladieb
---------------

1. „M!ssundaztood" – 3:36
2. „Don't Let Me Get Me" - 3:31
3. „Just like a Pill" - 3:57
4. „Get the Party Started" - 3:11
5. „Respect" - 3:25
6. „18 Wheeler" - 3:44
7. „Family Portrait" - 4:56
8. „Misery" - 4:33
9. „Dear Diary" - 3:29
10. „Eventually" - 3:34
11. „Lonely Girl" - 4:21
12. „Numb" - 4:06
13. „Gone to California" - 4:34
14. „My Vietnam" - 5:19

Single
------

* „Get The Party Started"
* „Don't Let Me Get Me"
* „Just Like a Pill"
* „Family Portrait"

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku M!ssundaztood na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Súradnice: 37° 58′ 20″ s.š. 23° 43′ 25″ v.d.

Pohľad na Áreov vŕšok z Akropoly
**Areopág** (starogr. *Ἄρειος Πάγος* – *Areios Pagos*), bola aristokratická politická inštitúcia v starovekých Aténach.

Názov areopág pochádza z pomenovania malého vŕška (Áreov vŕšok = vŕšok zasvätený bohovi vojny Areovi) na severozápad od Akropoly, kde zasadala rada starších. Predtým bol známy proste ako rada (búlé). Vznikol už v archaickom období aténskych dejín a pôvodne pôsobil ako poradný orgán aténskych kráľov (basileov). Po odstránení kráľov v Aténach sa členmi areopágu stávali archonti, ktorí skončili svoje funkčné obdobie.

Areapág, ktorý mal asi 200 – 300 členov dohliadal na dodržiavanie zákonov. Pôvodne bol jediným súdnym orgánom, neskôr bol príslušný pre súdenie vopred uváženej vraždy, ublíženia na tele, ak bolo spôsobené s vražedným úmyslom a tiež podpaľačstva a travičstva, ak spôsobilo smrť. Bol nástrojom politickej moci rodovej aristokracie. Moc areopágu bola postupne obmedzovaná zavádzaním demokratickejších ústav (Solónova ústava, Kleisthenova ústava) až v roku 462 pred Kr. reformou, ktorú uskutočnili demokratický politik Efialtes a mladý Perikles, boli členovia areopágu zbavení aj súdnej moci a dozerali už len na menej závažné záležitosti.

Bibliografia
------------

1. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 33.
2. ↑  Robert Jungk. *Kronika ľudstva*. Bratislava : Fortuna Print, 1995. ISBN 80-7153-090-5. S. 112.
**L’Osservatore Romano** (slov. Rímsky pozorovateľ) je denník Svätej stolice založený v roku 1861. V taliančine vychádza ako denník, v ďalších siedmich jazykoch potom v podobe stručných súhrnov najdôležitejších článkov vydávaných raz za týždeň (francúzsky, anglicky, španielsky, portugalsky, nemecky a malajálamsky) či mesačne (poľsky). Denník pokrýva predovšetkým aktivity Svätej stolice a dianie v cirkvi a oznamuje (a poprípade aj zverejňuje) pápežské dokumenty. Súčasným šéfredaktorom denníka je Giovanni Maria Vian.

Šéfredaktori
------------

* Nicola Zanchini a Giuseppe Bastia (1861 - 1866)
* Augusto Baviera (1866 - 1884)
* Cesare Crispolti (1884 - 1890)
* Giovan Battista Casoni (1890 - 1900)
* Giuseppe Angelini (1900 - 1919)
* Giuseppe Dalla Torre di Sanguinetto (1920 - 1960)
* Raimondo Manzini (1960 - 1978)
* Valerio Volpini (1978 - 1984)
* Mario Agnes (1984 - 2007)
* Giovanni Maria Vian (2007 - súčasnosť)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku L'Osservatore Romano na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Denník na stránkach Vatikánu
Súradnice: 10°27′48″S 84°42′12″Z﻿ / ﻿10,46333°S 84,70333°Z﻿ / 10.46333; -84.70333

**Arenal** (špan. *Volcán Arenal*, príp. **Cerro Arenal**, niekedy, najmä v staršej literatúre uvádzaný aj pod názvom *Volcán Costa Rica*) je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na severovýchode Kostariky, asi 90 km severovýchodne od hlavného mesta San José na brehu jazera s rovnakým názvom - Arenal. Je to najmladšia a zároveň najaktívnejšia sopka krajiny, no až do roku 1937 bola oblasť vulkánu relatívne málo preskúmaná (pričom to, že Arenal je sopka bolo potvrdené až v 19. storočí). Spolu s jazerom je súčasťou národného parku Parque Nacional Volcán Arenal a je to obľúbená turistická destinácia v Kostarike (hlavne kvôli pozorovaniu erupcií).

Ešte na jar roku 1968 bola považovaná za vyhasnutú, no 29. júla toho roku sa prebudila k životu (približne po 400 rokoch pokoja). Inicátorom obnovenia aktivity bolo pravdepodobne zemetrasenie, ktoré erupcii predchádzalo. Počiatočná fáza si vyžiadala aj 87 obetí na životoch a zničila polia, lesný porast a stavby nachádzajúce sa v okolí sopky. Od tohto dňa je sopka nepretržite aktívna, erupcie prevažne strombolského charakteru sa opakujú každých 5-10 minút.

Galéria
-------

* Arenal v nociArenal v noci
* ArenalArenal
* Pohľad z MonteverdePohľad z Monteverde

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Arenal**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Arenal na Global Volcanism Program (po anglicky)
*Socha Aréty v Eféze*, v súčasnom Turecku.
**Arete** (iné názvy: **Árété, Arété, Areta, Áréta, Aréta**; gr. Arété/iný prepis Árété, lat. Arete) je v gréckej mytológii dcéra Rhéxénora a vnučka jeho otca, prvého fajáckeho kráľa Nausithoa.

Prvý kráľ Fajákov vyviedol svoj ľud z Hypereie a založil ich nový domov na ostrove Scheriu, dnešnom Korfu. Sú nazývaní "blaženým národom".

Nausithoos bol synom vládcu morí Poseidóna a jeho milenky Periboie. On sám mal dvoch synov: Rhéxénora, ktorý zomrel alebo bol zabitý. Arete sa vydala najskôr za Rhéxénora, po jeho smrti sa stala manželkou jeho staršieho brata Alkinoa. Ten sa stal nástupcom na kráľovskom tróne. Splodili spolu dcéru menom Nausikaa.

Kráľovná Arete pomohla Iasónovi a Médeii, keď ich na úteku z Kolchidy prenasledovalo vojsko Médeinovho otca, kráľa Aiéta. Kráľ Alkinoos stanovil, že Médeia bude vydaná svojmu otcovi, ak je ešte panna. Ak sa ukáže však, že je už Iasónovou ženou, zostane s ním. Arete vypočula túto podmienku, prezradila ju utečencom a pomohla zorganizovať rýchly svadobný obrad. Kráľ Aiétes sa musel vrátiť naprázdno.

Keď sa neskôr po mnohých strastiach na mori zachránil pri brehoch ostrova Fajákov ithacký kráľ Odyseus, ktorý sa vracal z trójskej vojny, Nausikaa sa ho obetavo ujala a Odyseus sa vďaka kráľovi Alkinoovi dostal aj s veľa darmi na svoju Ithaku. Nausikaa sa neskôr stala manželkou Odyseovho syna Télemacha.

Literatúra
----------

1. ↑  PSP III-3

* *Slovník antické kultury*. Praha : Svoboda, 1974. 717 s.
* Vojtech Zamarovský, *Bohové a hrdinové antických bájí*
* Graves, Robert, *Řecké mýty*, 2004, ISBN 80-7309-153-4
* Houtzager, Guus, *Encyklopedie řecké mytologie*, ISBN 80-7234-287-8
* Löwe, Gerhard, Stoll, Heinrich Alexander, *ABC Antiky*
* Fink, Gerhard, *Kdo je kdo v antické mytologii*, 2004, ISBN 80-7218-992-1
* Neškudla, Bořek, *Encyklopedie řeckých bohů a mýtů*, 2003, ISBN 80-7277-125-6

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Arété na českej Wikipédii.*
Súradnice: 48°17′47″S 17°15′12″V﻿ / ﻿48,296324°S 17,253371°V﻿ / 48.296324; 17.253371

Jazdkyňa Karolína Borošová v Areáli zdravia Rozálka v roku 2016
**Areál zdravia Rozálka** je jazdecko-rekreačný komplex v Pezinku na adrese Rozálka číslo 9 vo vlastníctve bývalého politika a šéfa Slovenskej informačnej služby Ivana Lexu. Areál sa nachádza na mieste bývalých družstevných maštalí na úpätí Malých Karpát v blízkosti rybníka a vinohradov, kde bol v deväťdesiatych rokoch postavený, postupom času rozšírený o hotel s reštauráciou a ďalšie budovy a neskôr celý rekonštruovaný.

V poslednom období sa areál dostal do povedomia odbornej aj laickej verejnosti ako organizátor významných spoločensko-športových podujatí v rôznych disciplínach, ale aj významných medzinárodných športových podujatí vo všetkých jazdeckých disciplínach.

Jazdenie
--------

Výbehy a stajne areálu
V areáli sú k dispozícii tréneri jazdy na koni a je tu aj možnosť zabezpečiť výučbu jazdy na koni.

V zimných mesiacoch je k dispozícií jazdecká hala s pieskovým povrchom s polypropylénovými vláknami a inými prísadami.

Nachádzajú sa tu vonkajšie výbehy s celkovou rozlohou cca 3 hektáre.

Mini ZOO a detské ihrisko
-------------------------

Pre najmenších a rodiny s deťmi sa tu nachádza aj detské ihrisko ROZÁLKOVO s preliezkami, hojdačkami, ale najmä mini ZOO so zvieratami.

Referencie
----------

1. ↑   *Areál zdravia ROZÁLKA* [online]. *Pezinčan*, apríl 2000, [cit. 2019-06-04]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka areálu

Zdroj
-----

* Areál zdravia Rozálka na stránke Športoviská.sk
Súradnice: 2°03′44″J 29°07′24″V﻿ / ﻿2,06222°J 29,12333°V﻿ / -2.06222; 29.12333

**Kivu** je jazero na hraniciach Konžskej demokratickej republiky s Rwandou, vo Východoafrickej priekopovej prepadline.

Je súčasťou Veľkých jazier v Afrike. Je odvodňované riekou Ruzizi, ktorá vteká do jazera Tanganika. Prvým Európanom, ktorý toto miesto zdokumentovateľne navštívil bol v roku 1894 Nemec Adolf von Götzen. Neslávne známym sa stalo ako miesto, kde boli nahádzané mnohé obete Rwandskej genocídy z roku 1994.

Geografia
---------

Jazero má rozlohu 2 700 km² a nachádza sa v nadmorskej výške 1460 metrov nad morom. Dno jazera leží v priekopovej prepadline, ktorá sa pomaly rozširuje a môže spôsobiť vulkanickú činnosť.

V strede jazera sa nachádza ostrov Idjwi. Najväčšie pobrežné mestá a sídla sú: Bukavu, Kabare, Kalehe, Saké a Goma v Konžskej demokratickej republike a Gisenyi, Kibuye a Cyangugu v Rwande.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kivu (jazero)**

 Kivu
**Grace Polková** (Grace Polanski) je fiktívna postava amerického televízneho seriálu Joan z Arkádie. Jej postavu stvárnila Becky Wahlstrom.

Charakteristika
---------------

Grace má 16 rokov, chodí na Arkádsku strednú školu. jej priateľmi sú Joan a Adam, ktorého pozná od detstva. Do školy chodí neskoro. Nevzala si meno po otcovi - Polonski. Krstné meno *Grace* má znamenať *dotyk pravdy*. Rodina Polanských je židovského vierovyznania, jej otec (Paul Sand) je dokonca rabín. Bav micva posunula o tri roky, ale teraz chodí z donútenia na hodiny hebrejčiny. Jej matka Sara je alkoholička. Keď mala Grace jedenásť, bola u nich kamarátka Becky Kuganová, ale odvtedy ako zistila, že je Gracina mama opitá, nehovorí s ňou. Išla s ňou na stretnutia s rodinami alkoholikov.

Je múdra, no nemá dôvod to dať svetu najavo. Píše krásne básne, ale ani toto nepriznáva. 

**Kanály** 

Ty a ja sme mávali svoje tajné kanály.  

Ale ten, čo spájal nás, končí, kde je silný prúd  

A hladina zviera naše loďky z papiera.  

Papierovú lodičku snažím sa ti poslať zas.  

Premokla však, slová zmizli, vravím, ale nemám hlas.

Priatelia
---------

Ľudia si o nej myslia, že je lesba. Začne chodiť s Joaninym mladším bratom Lukom, no chce to udržať v tajnosti, ale aj tak sa to prevalí. Donútila Luka dokonca podpísať *Zmluvu o dôvernosti* (nepoužívať slovo *chodenie*, denne sa bozkávať len 5 minút, na párty žiaden kontakt, žiadna komunikácia...), no neskôr ju zrušia. Začne sa mu otvárať, ukáže mu svoju izbu (nepotrpí si na poriadok).

Hlášky
------

* „To ty si nechal môjmu otcovi rabínovi odkaz, že ma potrebuješ v noci k svojmu delu?" (Lukovi 1×12)
* „Hebrejské slovo *dať* má ten istý základ ako slovo *láska*." (vysvetlovala Joan 1×22)
* „Nie je dôvod uchyľovať sa k animálnemu správaniu." (Lukovi 1×23)

Referencie
----------

1. ↑  Joan z Arkádie, epizóda 1×20 Anonymus

1. seriál Joan z Arkádie

| * z
* d
* u
**Joan z Arkádie** |
| --- |
| Girardiovci | 
* Joan Girardiová
* Will Girardi
* Helen Girardiová
* Luke Girardi
* Kevin Girardi

 |
| Ostatní | 
* Grace Polková
* Adam Rove
* Judith Montgomeryová
* Friedman

 |
| 
* Zoznam častí
* Zoznam postáv
* Kategória článkov

 |
Udeľovanie vyznamenaní najmä **štátnych vyznamenaní** je významnou formou uznania zásluh občanov Slovenskej republiky, ale aj občanov iných štátov. Ide o morálne a spoločenské ocenenie vynikajúcich jednotlivcov, výnimočne aj vojenských útvarov a vojenských zväzkov, ktoré majú zástavu. 

Právo udeľovať štátne vyznamenania patrí k tradičným kompetenciám hláv štátov. To platí aj pre Slovenskú republiku (čl. 102 ods. 1 písm. i) Ústavy Slovenskej republiky). Podľa zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 37/1994 Z. z. v znení zákona č. 151/1997 Z. z. sa štátne vyznamenania zapožičiavali. Novela Ústavy Slovenskej republiky (ústavný zákon č. 90/2001 Z. z.) s účinnosťou od 1. júla 2001 zmenila kompetenciu prezidenta Slovenskej republiky zo zapožičiavania vyznamenaní na ich udeľovanie. 
Udelené vyznamenanie zostáva v dedičstve pozostalých, pri zapožičanom sa insígnie navracajú. To znamená, že vyznamenanie zapožičané In memoriam je bez insignií, len listina (ak existuje) pre pozostalých.

Štátne vyznamenania sú rady (vyššie) a kríže (nižšie). Iným vyznamenaním je vyznamenanie podľa osobitných predpisov.

Vyznamenanie je oprávnený nosiť len vyznamenaný.

Vyznamenanie udelené vojenskému útvaru nemôže nosiť fyzická osoba. 

Vyznamenania sa nosia v tomto poradí:

* Rad Andreja Hlinku, Rad Ľudovíta Štúra v poradí, v akom boli udelené alebo zapožičané
* česko-slovenské rady udelené alebo zapožičané do 25. februára 1948 a od 15. októbra 1990 v poradí, v akom boli udelené alebo zapožičané
* Rad bieleho dvojkríža
* zahraničné rady v poradí, v akom boli udelené alebo zapožičané
* Kríž Milana Rastislava Štefánika, Pribinov kríž
* česko-slovenské vyznamenania udelené alebo zapožičané do 25. februára 1948 a od 15. októbra 1990 v poradí, v akom boli udelené alebo zapožičané
* ďalšie vyznamenania v poradí podľa tried a stupňov a v poradí, v akom boli udelené alebo zapožičané

Rady
----

* Rad Bieleho dvojkríža
* Rad Andreja Hlinku
* Rad Ľudovíta Štúra

Kríže
-----

* Kríž Milana Rastislava Štefánika
* Pribinov kríž
**Christopher Houston „Kit" Carson** (\* 20. december 1809 – † 23. máj 1868) bol americký priekopník Divokého západu. Vypracoval sa z lovca kožušín, sprievodcu divočinou, indiánskeho agenta na štátneho úradníka a dôstojníka americkej armády, ktorý sa vyznamenal pri dobýjaní Divokého západu USA. Stal sa legendou ešte za svojho života, vďačiac za to biografiám a vydaným článkom.

Život
-----

Carson odišiel z rodného domu vo veku 16 rokov, aby sa stal lovcom kožušín. V roku 1830 sa pridal k expedícii Ewinga Younga, ktorý bol lovcom v Skalnatých vrchoch. Žil s kmeňmi Arapahov a Čejenov, do ktorých sa aj oženil.

V roku 1840 bol najatý ako sprievodca expedície Johna C. Fremonta. Expedície viedli cez veľkú časť Kalifornie a Oregonu, Fremont územia mapoval a písal o nich hlásenia, pretože chcel podporovať západoamerických priekopníkov. Carson získal za účasť v nich národné uznanie.

Pod vedením Fremonta sa Carson zúčastnil kalifornského povstania proti mexickej nadvláde na začiatku Mexicko-americkej vojny. Vo vojne zastával úlohu zveda a kuriéra. Bol menovaný za indiánskeho zveda Utských indiánov a Jicarillským Apačom.

Carson získal čestnú hodnosť brigádneho generála a prevzal velenie pevnosti Fort Garland v Colorade. Velenia sa však krátko nato vzdal kvôli zlému zdravotnému stavu.

Bol trikrát ženatý a mal desať detí. Zomrel na prasknutie steny aorty v roku 1868. Je pochovaný v Taose, v Novom Mexiku, vedľa jeho tretej manželky, Josefy Jarmillo.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kit Carson**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kit Carson na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 122155566
* GND: 119499096
* ISNI: 0000 0000 8366 5294
* LCCN: n50035128
* NK ČR: xx0122895
* VIAF: 27116218
* WorldCat: lccn-n50035128
Masarykův slovník naučný
***Masarykův slovník naučný: Lidová encyklopedie všeobecných vědomostí*** je česká všeobecná encyklopédia vydávaná nakladateľstvom Československý Kompas v rokoch 1925 – 1933, ktorá má dohromady sedem zväzkov, bez dodatkového zväzku, celkový počet hesiel sa odhaduje okolo 100 000.

Hlavným redaktorom bol zo začiatku Emanuel Rádl, po ňom prevzal túto funkciu Zdeněk V. Tobolka. Encyklopédia má v názve meno mysliteľa a prvorepublikového prezidenta T. G. Masaryka a aj ideologicky bola snaha o vedenie diela v duchu Masarykovho svetonázoru, čomu zodpovedala aj prvá osoba hlavného redaktora, masarykovca Rádla, avšak tento zámer sa podaril len čiastočne.

Prácu domácej redakcie viedol Karel Franzl. Medzi prispievateľov patrili napríklad Jindřich Honzl, Elmar Klos, Karel Teige, Vítězslav Nezval, na diele sa tiež ako prispievateľ podieľal budúci hlavný redaktor *Příručného slovníka náučného*, ďalšej podstatnej československej encyklopédie, Vladimír Procházka.

Úvodná strana

Diely
-----

* Diel I. A-Č vydaný 1925
* Diel II. D-G vydaný 1926
* Diel III. H-Kn vydaný 1927
* Diel IV. Ko-M vydaný 1929
* Diel V. N-Q vVydaný 1931
* Diel VI. R-S vydaný 1932
* Diel VII. Š-Ž vydaný 1933

Literatúra
----------

* HARTMANOVÁ. *Historie československé encyklopedistiky do roku 1945*. [s.l.] : [s.n.], 2000. Dostupné online. S. 15–21.

Externé odkazy
--------------

* Masarykův slovník naučný v digitálnej knižnici Kramerius

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Masarykův slovník naučný na českej Wikipédii.*
**Gradácia** je v literatúre (aj v rétorike) usporiadanie jazykových výrazov s úmyslom zvýrazniť alebo dramatizovať. Je výrazným jazykovým fenoménom ako silný dramatizujúci prostriedok s priamym dosahom na sugestívnosť a emfatickosť rečníckeho prejavu. Takúto úlohu môže plniť najmä **klimax**, **antiklimax**, **zreťazenie** a **paralipsa**.

Klimax
------

Stupňovanie zosilňovaním. V rečníckom prejave možno stupňovať slová, vety i celé motívy.

* Príklad: *Situácia vyžaduje spoločnú myseľ, spoločný postup, spoločný boj.*

Antiklimax
----------

Stupňovanie zoslabovaním.

* Príklad: *Zdá sa, že máme čím ďalej, tým menej čestných ľudí.*

alebo ...

Zreťazenie
----------

Súčet argumentov. Dôležitým predpokladom sugestívneho, resp. emfatického efektu zreťazenia je symbióza so zvukovými prostriedkami a využívanie psychologickej pauzy.

* Príklad: *Kto veľa číta, je múdry, kto je múdry, je bohatý.*

Paralipsa
---------

Veta, v ktorej sa naoko predstiera, že niečo z vety vypúšťa ako takmer bezvýznamné, pričom však zámerne sleduje opak.

* Príklad: *Načo to rozvádzať, veď je to nad slnko jasné.*
**Spätná kompatibilita** (angl. backward compatibility) alebo zriedkavo **kompatibilita zhora** či **kompatibilita smerom nadol** (angl. *downward compatibility*) je v technickej praxi, najmä v oblasti počítačov, vlastnosť produktu, spočívajúca v tom, že produkt dokáže nahradiť svojho predchodcu tak, že je naďalej schopný spolupracovať s produktami, ktoré boli vytvorené pre tento starší produkt. Novší produkt teda dokáže plnohodnotne nahradiť svojho predchodcu. Ak produkt nahrádza iný, podobný produkt, hovoríme len o kompatbilite bez prívlastku spätná.

Napríklad softvér. V softvéri vytvoríme súbor, ktorý po nahradení softvéru jeho novšou verziou v tejto novšej verzii dokážeme otvoriť a opätovne spracovať.

Príklady spätnej kompatibility z technickej praxe:

* Počítač je spätne kompatibilný, ak umožňuje používať softvér alebo hardvér vytvorený pôvodne pre počítač, ktorý nahradil.
* USB port verzie 2.0 je spätne kompatibilný s verziou 1.1. To znamená, že zariadenia vyrobené pre USB 1.1 budú fungovať aj v porte USB 2.0
* 32 bitová zbernica EISA je spätne kompatibilná so zbernicou ISA 16bit a tá zase so zbernicou ISA 8bit.
* FAT 32 bit je spätne kompatibilná s FAT 16
* mechanika DVD je spätne kompatibilná s mechanikou CD

V súvislosti so spätnou kompatibilitou sa pri výpočtovej technike stretávame aj s pojmom legacy port.
**Maroon 5** je americká pop rocková skupina z Los Angeles trojnásobne ocenená Grammy. Medzi jej členov patrí Adam Levine (gitara, spev), James Valentine (gitara, spev), Jesse Carmichael (klávesy, spev), Michael Madden (basová gitara) a Matt Flynn (bicie, perkusie).

Počas štúdia na strednej škole v roku 1995, spevák a hráč na rytmickej gitare Adam Levine, klávesista Jesse Carmichael, basgitarista Mickey Madden, a bubeník Ryan Dusick vytvorili garážovú kapelu Kara's Flowers, ktorá sa objavila i v populárnom americkom seriáli *Beverly Hills 90210* a v roku 1997 vydala svoj jediný album. Potom ako sa ku skupine pridal v roku 2001 James Valentine, premenovali sa na Maroon 5. V rokoch 2003 – 2005 vystupovali v rámci turné k albumu *Songs About Jane*, na pódiách po celom svete. Nápor koncertov však nevydržal bubeník Ryan Dusick a v roku 2006 ho vystriedal Matt Flynn.

Diskografia
-----------

### Štúdiové albumy

* *Songs About Jane* (2002)
* *It Won't Be Soon Before Long* (2007)
* *Hands All Over* (2010)
* *Overexposed* (2012)
* *V* (2014)
* *Red Pill Blues* (2017)

### Kompilačné albumy

* *Singles* (2015)

### ako Kara's Flowers

* *We Like Digging?* (1995)
* *The Fourth World* (1997)
* *Stagg Street Recordings* (1997)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Maroon 5**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka skupiny Maroon 5

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Maroon 5 na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Julius von Blaas** (\* 22. august 1845, Albano Laziale, Taliansko – † 1. august 1922, Bad Hall, Rakúsko) bol taliansky maliar, druhý syn otca Karla. Študoval pod vedením otca, zameral sa hlavne na tému koní, a odišiel do Ríma kde maľoval scény z Campagna. Jeho „*Race of Intoxicated Slavonic Peasants*" (1869) je v Cisárskom viedenskom múzeu, pod názvom „*Antlassritt*" (1899). Julius von Blaas mal mnoho práce na rakúskych dvoroch ako maliar portrétov a stal sa profesorom na Viedenskej akadémií.

Maľby
-----

* *Fox Hunt in the Campagna* (1877)
* *Market in Upper Hungary* (1885)
* *Horse Fair in Bischofshofen'* (1888)
* *Morning Training in the Winter Riding School* (1890)

Externé odkazy
--------------

* Artnet.com entry

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Julius von Blaas na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 159683
* GND: 116198435
* ISNI: 0000 0000 6678 3782
* LCCN: no2020093886
* NK ČR: ola2017952379
* ULAN: 500046374
* VIAF: 67210958
* Web umenia: 895
* WorldCat: lccn-no2020093886
**Posthistoire** je doba podejinná - nemožnosť očakávať nijaké inovácie. Dejinné možnosti sú vyčerpané a priemyselné spoločnosti prijali formu reprodukcie, ktorá nové koncepty, nové hodnoty a nové impulzy ani nepotrebuje, ani ich nemôže brať do úvahy, pokiaľ by sa objavili. Spoľahlivo funguje iba socioekonomický aparát zásobovania neustále narastajúcich más ľudí. Všetko ostatné - od veľkého zásadného postoja až po miestny protest - je ilúzia, zostáva to efemérne a epigonské. Hybné sily sú iba inštitucionálne technického druhu, silu kultúrne duchovné sú už iba divadlom.

Posthistoire je podľa Wolfganga Welscha koniec všetkých vývojových krokov. Tézu s touto témou rozvíjal od konca 50. rokov 20. stor. Arnold Gehlen a neslobodno ju stotožňovať s tézou postmoderny, že sme iba po moderne; postmoderna, na rozdiel od koncepcie posthistoire, verí, že príde ďalší vývojový krok. Diagnóza posthistoire je pasívna, trpká alebo cynická, v každom prípade chmúrna. Prognóza postmoderny je oproti tomu aktívna, optimistická až euforická, v každom prípade pestrá.

Pozri aj
--------

* Postmoderna

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Zadok Casey** (\* 7. marec 1796, Greene County, Georgia, USA – † 4. september 1862, Caseyville, Illinois, USA) bol americký politik, ktorý pôsobil na federálnej i štátnej úrovni.

O jeho mladosti je málo poznatkov – podľa jedného príbehu bol ako mladík svedkom vraždy a preto, že nechcel vypovedať, ušiel na Ďaleký západ. V roku 1817 založil mesto Mount Vernon v štáte Illinois. V roku 1822 bol zvolený do Snemovne reprezentantov štátu Illinois, v roku 1826 do Senátu štátu Illinois a v roku 1830 do funkcie 4. viceguvernéra (angl. *Lieutenant Governor*). V rokoch 1833 – 1843 zastupoval štát Illinois v Snemovni reprezentantov, t. j. bol členom 23. až 27. Kongresu Spojených štátov. Politickou orientáciou bol po väčšinu kariéry jacksonijským Demokratom, no vo svojich posledných voľbách kandidoval ako nezávislý Demokrat.

Po stiahnutí sa z federálenj politiky sa vrátil na pôdu illinoiskej Snemovne reprezentantov (1848 – 1852) a Senátu (1860 – 1862). Na jeho počesť bol pomenovaný potok Casey Creek, stredná škola (Casey Middle School) a ulica (Casey Avenue) v Mount Vernone.

Literatúra
----------

* Casey, Zadok. In: Biographical Directory of the United States Congress. [Washington, D.C.] : [U. S. Congress], [s.a.] [cit. 2015-10-06].

Autoritné údaje: * LCCN: no2007144250
* VIAF: 51482982
* WorldCat: lccn-no2007144250
**Fakulta humanitných štúdií Karlovej univerzity** (skratka **FHS UK** z čes. *Fakulta humanitních studií Univerzity Karlovy*) je najmladšia fakulta Karlovej univerzity. Vznikla 1. augusta 2000 z Inštitútu základov vzdelanosti (IZV) tej istej univerzity a sídli v Prahe.

Ponúka štúdium v bakalárskom, nadväzujúcom magisterskom a doktorandskom štúdiu v rade humanitných a spoločenskovedných odborov, niektoré z nich aj v cudzích jazykoch. V roku 2019 mala 2 647 študentov. Chrbticou vedeckej a výskumnej činnosti fakulty je oblasť sociálnej a kultúrnej antropológie.

Dejiny
------

Predchodcom FHS bol Inštitút základov vzdelanosti, založený roku 1990 ako súčasť UK. Pod vedením svojho riaditeľa doc. Zdenka Pince otvoril v roku 1993 bakalársky a tri nadväzujúce magisterské programy spolu s tromi stovkami študentov. Keď bol v roku 2000 prevedený do novozaloženej FHS, mal niečo cez 900 študentov.

Prvým dekanom fakulty sa stal prof. Ján Sokol. Od roku 2002 mala fakulta ďalší magisterský aj prvý doktorandský program, ku ktorému potom pribudli ďalšie dva av roku 2007 habilitačné a profesorské oprávnenie. Roku 2007 bol novým dekanom zvolený doc. Ladislav Benyovszky a roku 2015 ing. arch. PhDr. Mária Päťová.

IZV sídlil v budove AV ČR v Legerovej ulici, súčasne so založením fakulty roku 2000 sa presťahoval do novej budovy UK v Prahe-Jinoniciach. Vzhľadom na rast počtu študentov a na tiesnivé priestorové podmienky sa väčšina magisterských odborov presťahovala do najatých priestorov na niekoľkých miestach v Prahe. 15. septembra 2020 sa po mnohoročnom plánovaní a vyjednávaní otvorila novo zrekonštruovaná budova v Prahe – Libni, kam sa všetky pracoviská fakulty vrátane knižnice mohli presťahovať.

* Ján SokolJán Sokol
* L. BenyovszkyL. Benyovszky
* Stará budovaStará budova
* Nová budovaNová budova

Referencie
----------

1. ↑  Výroční zpráva 2019

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 2226 4136
* LCCN: no2008119787
* NK ČR: xx0045131
* VIAF: 156938626
* WorldCat: lccn-no2008119787
Kiting
**Kiting** je jeden z najmladších a zároveň najdynamickejšie sa rozvíjajúcich adrenalínových športov súčasnosti. Základom tohto športu je vlečný drak – kite, ktorý slúži ako hybný nástroj na ťahanie jazca a hybnou silou je vietor s veterným rozsahom 3 – 20 m/s. Drak má tvar leteckého krídla s plochou od 4 – 16 m2, ktorý jazdec stojaci na doske (boarde) ovláda cca 25 m dlhými šnúrami. Draky sú buď nafukovacie, ktorých tvar drží niekoľko od seba oddelených segmentov a ktoré sú napustené stlačeným vzduchom alebo komorové, ktorých technológia je prevzatá z paraglidingu. 

Kiting sa dá prevádzkovať v našich podmienkach celoročne na množstvo spôsobov podľa schopností a skúseností jazca buď na vode, na snehu alebo na zemi. V prípade jazdy na snehu ide o snowkiting, pričom jazdec môže používať lyže alebo snowboard. Landkiting sa jazdí na boarde s kolieskami a pri buggykitingu jazdec sedí v trojkolesovej buggyne. Dajú sa samozrejme použiť podľa podmienok aj nožové alebo kolieskové korčule a podobne. Nafukovacie draky sa vo všeobecnosti používajú na vodu, nakoľko pri dopade na vodnú hladinu vďaka nafúknutým segmentom zostanú plávať a ľahšie sa z nej štartujú a komorové draky zas na ostatné formy kitingu, čo však v niektorých prípadoch nebýva pravidlom. Jazdec môže pri dorých podmienkach dosahovať rýchlosť jazdy až do 70 km/h. 

Podľa štýlu jazdy sa snowkiting delí na ďalšie kategórie – freeriding, čo je najtypickejšia forma snowkitingu tzv. voľná jazda z kopca na kopec, ktorá vďaka nízkej fyzickej náročnosti je vhodná pre všetky generácie jazcov, ďalej je to freestyle, čo sú rôzne triky a skoky a najvyššou formou je kite flying – ide o hrozivo vyzerajúce polety z kopca vo výške niekoľko desiatok metrov, ktoré sú vďaka svojej náročnosti výsadou len zopár najskúsenejších jazdcov. V posledných rokoch sa medzi svetovú elitu kitingu dostali už aj českí jazdci.
**Zástupca spolkového kancelára** (nem. *Stellvertreter des Bundeskanzlers*), bežne nazývaný aj **vicekancelár** (nem. *Vizekanzler*), je druhá najvyššia pozícia vo vláde Nemecka; je to spolkový minister, ktorý dočasne zastupuje kancelára v jeho neprítomnosti. Ak však kancelár zomrie alebo nie je ďalej schopný vykonávať povinnosti svojej funkcie, nemusí podľa ústavy byť na jeho miesto do konca funkčného obdobia prezidentom dosadený nevyhnutne vicekancelár, ale môže to byť aj iný minister.

Vicekancelár nie je samostatná funkcia, ale je viazaná na miesto vo vláde, musí teda ísť o niektorého ministra. Obvykle, ale nie vždy, je za vicekancelára vymenovaný spolkový minister zahraničných vecí.

Ak je vláda tvorená koalíciou, je zvykom, že post vicekancelára pripadne niekomu z menšinových strán vo vláde a obvykle to býva predseda strany.

Zoznam zástupcov spolkového kancelára
-------------------------------------

| Meno | Začiatok funkčného obdobia | Koniec funkčného obdobia | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| Franz Blücher | 20. september 1949 | 29. október 1957 | FDP/FVP |
| Ludwig Erhard | 29. október 1957 | 16. október 1963 | CDU |
| Erich Mende | 17. október 1963 | 28. október 1966 | FDP |
| Hans-Christoph Seebohm | 8. november 1966 | 30. november 1966 | CDU |
| Willy Brandt | 1. december 1966 | 20. október 1969 | SPD |
| Walter Scheel | 21. október 1969 | 16. máj 1974 | FDP |
| Hans-Dietrich Genscher | 17. máj 1974 | 17. september 1982 | FDP |
| Egon Franke | 17. september 1982 | 1. október 1982 | SPD |
| Hans-Dietrich Genscher | 1. október 1982 | 17. máj 1992 | FDP |
| Jürgen Möllemann | 18. máj 1992 | 21. január 1993 | FDP |
| Klaus Kinkel | 21. január 1993 | 26. október 1998 | FDP |
| Joschka Fischer | 27. október 1998 | 22. november 2005 | Nemecká strana Zelených |
| Franz Müntefering | 22. november 2005 | 21. november 2007 | SPD |
| Frank-Walter Steinmeier | 21. november 2007 | 27. október 2009 | SPD |
| Guido Westerwelle | 28. október 2009 |  | FDP |

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Spolkový vicekancléř Německa na českej Wikipédii.*
**Filozofia prírody** alebo **naturfilozofia** je jedna z genitívnych filozofií. Je to súhrn všetkých filozoficko-špekulatívnych pokusov o systematické vysvetlenie prírody, jej podstaty, foriem, javov a pohybu.

Názory filozofov
----------------

### Francis Bacon

Podľa Francisa Bacona je filozofia prírody najdôležitejšia časť filozofie a základ všetkých vied. Ňou získané poznanie prírody musí zodpovedať skutočnosti a nesmie byť ovplyvnené nijakými osobnými náladami a predpojatosťami (anticipatio), ale musí sa opierať len o pozorovanie a skúsenosť. Na dosiahnutie tohto cieľa je potrebná nová metóda filozofovania, majúca dve fázy: negatívnu a pozitívnu. *Negatívna fáza* metódy filozofovania spočiva v nachádzaní a odstraňovaní všetkých prameňov chýb. Negatívnou metódou sa najskôr odstraňuje všetko, čo nepochádza z vecí samých, ale čoho zdrojom sú falošné predstavy o nich (idola). Negatívna metóda má pripraviť pôdu a prispôsobiť rozum na prijatie pozitívnej metódy v poznávaní sveta prírody. *Pozitívna fáza* metódy filozofovania spočiva v ukazovaní prostriedkov vedúcich k získaniu systematického vedenia o svete prírody. Pozitívna metóda spočíva v experimente a v indukcii.

### Roger Bacon

Filozofia prírody podľa Rogera Bacona patrí k prírodovedným a empirickým disciplínam.

### Georg Wilhelm Friedrich Hegel

Filozofia prírody je podľa Georga Wilhelma Friedricha Hegela časť filozofie zaoberajúcej sa prírodou ako inobytím ducha.

### Ján Letz

Filozofia prírody je podľa Jána Letza súčasťou filozofie kozmickej reality.

Pozri aj
--------

* Príroda
* Prírodoveda

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Jasličkári na dedine 
 **Jasličkár**  alebo **betlehemec** je v slovenskom zvykosloví mladý muž alebo dieťa, ktorí v čase  Vianoc , chodievali s jasličkami najmä na slovenskom vidieku od domu do domu a svojim vystúpením pripomínali staré zvyky a obyčaje vzťahujúce sa na vianočné obdobie (*koledovani*). Po jasličkovaní sa chodilo najmä na Štedrý deň, na Štefana a na sviatok Troch kráľov. Na Slovensku je tiež zvykom, že okrem jasličkárov chodia do ľudských príbytkov spievať vianočné piesne – koledy aj koledníci.

Historický opis
---------------

### Zemplín

Jasličkárov, čiže vianočných vinšovníkov podľa zápisov v kronikách našich obcí vždy radi privítali v každom dome. Obyčajne boli vždy traja jasličkári a tí so sebou nosili jasličky, čiže maketu vianočného betlehemu. Jeden z vinšovníkov nosieval palicu, ktorou búchal na dvere domu kde prišli vinšovať. Nosili tiež tašku, do ktorej dávali výslužky. Tie tvorila najmä domáca pálenka, orechy, jablká, slanina alebo kto čo mal. Na Zemplíne  napríklad jasličkári chodievali koledovať na 1. a 2. sviatok vianočný, pričom neobišli žiadny dom v dedine. Vinše a spevy boli náboženské. 

### Kysuce

Na Kysuciach betlehemci predstavovali anjela, baču, Kuba, Stacha a Fedora. Dotvárali atmosféru vianočných sviatkov. Predstavovali hry zo života pastierov ľudovými piesňami, vinšmi a žartmi. Anjel bol v bielom rúchu, na hlave mal zelený veniec a niesol betlehem. Bača, Stacho a Fedor oblečení ako boli pastieri v košeliach s vysokými čapicami s krížom a v rukách mali kyjaky. Kubo nazývaný aj ako starý pes bol oblečený tiež ako pastier, ale v kožuchu obrátenom na ruby. Na Slovensku sa betlehemstvo začalo tradovať v 18. storočí a to najmä tam kde boli typické drevené vyrezávané betlehemy.

### Šariš

Jasličkári všade kam prišli, priniesli radosť a veselosť. Je len samozrejme, že ich ľudia mali radi, a preto ich vždy niečím obdarovali. Ale aj jasličkári vedeli byť vďační. Ako také poďakovanie vyzeralo v šarišskej obci Sedlice?
Dzekujeme vam za vašo dari, co sce nam ich zo ščirosci daľi, s Panom Bohom še poručame, a v zdravi zostaňce.

Pramene
-------

* Slovníky slovenského jazyka
* Letopisy obcí

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jasličkár**

Externé odkazy
--------------

* Ján Kollár: Národnie spievanky 1 – Piesne a zlomky z mytologického ohľadu pamätné
Divadlo *Theater in der Josefstadt*
Divadlo **Theater in der Josefstadt** je najstaršie viedenské divadlo, ktoré sa nachádza v 8. mestskom obvode na ulici Josefstädter Straße 26.

Dejiny
------

Prvá divadelná budova na tomto mieste bola otvorená v roku 1788 Karlom Mayerom. *Theater in der Josefstadt* je najstaršie dodnes fungujúce divadlo vo Viedni. Divadlo bolo obnovené v slohu Biedermeier Adamom Hidweinom a znovu otvorené 3. októbra 1822. Na slávnostnom otvorení divadla dirigoval skladateľ Ludwig van Beethoven predohru k dielu *Die Weihe des Hauses*. V nasledujúcom období bolo divadlo viackrát prestavané, hlavne čo sa týka interiéru. V roku 1834 bola v divadle otvorená koncertná sála *Sträußelsäle*, kde koncertovali umelci ako Josef Lanner a Johann Strauss st. V divadle ako dirigent účinkoval aj Richard Wagner. 

Z významných riaditeľov tu v rokoch 1828-1831 pôsobil Carl Carl, ktorý neskôr prebudoval konkurenčné divadlo *Theater in der Leopoldstadt*, ktoré neskôr nieslo jeho meno (Carl Theater). V divadle *Theater in der Josefstadt* začal svoju kariéru herec Johann Nestroy, ktorý sa neskôr stal riaditeľom v Carl Theater alebo skladateľ Franz von Suppé angažovaný riaditeľom Franzom Pokornym (1837-1848) ako dirigent. V nasledujúcom období sa charakter divadla postupne menil. Objavovalo sa v ňom menej hudobných diel a väčší dôraz sa začal klásť na činohru. V roku 1916 mal v divadle svetovú premiéru Franz Lehár so svojou operetou *Der Sterngucker*.

V roku 1924 bolo divadlo rozsiahle prestavané. Prestavbu riadili Max Reinhardt a Carl Witzman. Divadlo má dnes (2014) v repertoári predovšetkým diela zamerané na prózu s hudobným doprovodom.[chýba zdroj]

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Theater in der Josefstadt**