Schéma činnosti systému Oboe
Prístroj Oboe, ktorý sa montoval do lietadiel
**Oboe** bol rádiový navigačný systém používaný Royal Air Force počas druhej svetovej vojny na podporu nočného bombardovania Nemecka a cieľov na okupovanom území. Využíval princípy rádiových vĺn. Bol oveľa presnejší, ako obdobné nemecké systémy X-Gerät a Y-Gerät.

Princíp fungovania
------------------

Systém využíval možnosť presného merania vzdialenosti pomocou rádiových vĺn. Tvorili ho dva pozemné vysielače v Doveri a neďaleko Cromeru. Každý z vysielačov vysielal na inej frekvencii iný typ signálu. V lietadle bol zabudovaný odpovedač, ktorý zachytil signál a vyslal späť vlastný. Na základe vyslaných pulzov mohla obsluha pozemných stanic vypočítať vzdialenosť lietadla. Keď bolo lietadlo v rovnakej vzdialenosti od Doveru ako cieľ náletu, pilot naviedol lietadlo na kruhovú dráhu so stredom v Doveri, ktorá ho priviedla nad cieľ. Keď druhý vysielač zameral vzdialenosť zodpovedajúcu bodu pre vypustenie bômb nad cieľom, vyslal špeciálny signál, ako pokyn na vypustenie bômb. 

### Obmedzenia systému

Systém mohol v jednom čase navádzať iba jedno lietadlo. V praxi sa toto obmedzenie obišlo tak, že na cieľ naletelo niekoľko značkovacích lietadiel s časovým odstupom za sebou. Druhým obmedzením bol dosah, spôsobený zakrivením povrchu Zeme. Pri operačnej výške 8 500 metrov bol systém použiteľný do vzdialenosti 435 kilometrov, čo postačovalo na bombardovanie Porúria, ale už nie na väčšinu územia Nemecka.

Operačné použitie
-----------------

### Oboe Mk.I

V auguste 1942 začalo veliteľstvo bombardovacieho letectva RAF vytvárať špeciálne útvary prieskumných lietadiel, ktorých úlohou bolo vyhľadať a označiť ciele pomocou svetlíc. Tieto jednotky či lietadlá boli známe pod názvom *Pathfinder*. Systém Oboe bol vhodný pre takéto použitie, ktoré eliminovalo použitie len obmedzeného počtu navádzaných lietadiel. Operačne bol prvýkrát systém použitý 20. decembra 1942. Náletu na elektráreň v Holandsku sa zúčastnilo šesť značkovacích lietadiel. V priebehu januára 1943 boli opakovane bombardované závody Krupp v Essene s takou veľkou presnosťou, že Nemci si uvedomili použitie nového, pre nich zatiaľ neznámeho navigačného systému. V noci z 5. na 6. marca 1943 sa uskutočnil veľký nálet na rovnaký cieľ. V noci z 29. na 30. mája 1943 bol bombardovaný s pomocou systému Wuppertal-Barmen. Počas tohto náletu zachytili nemecké stanice zvláštne signály, trvalo ale niekoľko týždňov, kým sa informácie dostali k správnym osobám a boli spojené s časovým priebehom náletu. Nemci však stále nemali dostatok informácií o funkčnosti systému. Až počas náletu na Kolín v novembri 1943 si poskladali celú mozaiku. Všimli si kruhovú dráhu v poslednej fáze a zachytili špeciálny signál pre zhodenie bômb. Mohli teda skonštruovať a nasadiť rušiace zariadenia. Rušenie postupne narastalo, až sa počas náletu z 19. na 20. novembra 1943 stal systém Oboe nepoužiteľný. RAF teda mohla nový systém používať neobmedzene takmer celý rok. Až 7. januára 1944 sa Nemcom dostal do rúk odpovedač zo zostreleného lietadla Mosquito.

### Oboe Mk II

Rušenie prvej verzie Oboe nebolo pre RAF veľkým problémom. Vzhľadom na dobu jeho používania, stihli vyvinúť aj jeho nástupcu Oboe Mk. II, ktorý používal vyššiu frekvenciu a centimetrové rádiové vlny. Už 13. januára zachytili Nemci tieto signály, ale na dlhší čas nevzbudili záujem. Briti totiž nevypli vysielače signálov Oboe Mark I a používali ich ako klamlivé opatrenie.

Zdroje
------

* PRICE, Alfred. *Historie elektronické války 1939 - 1945*. Praha : Mladá fronta, 2006. 272 + 16 s. ISBN 80-204-1373-1. (česky)