*„Slepota"*, 1931
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny
**Elias Canetti** (\* 25. júl 1905, Ruse, Bulharsko - † 14. august 1994, Zürich, Švajčiarsko) bol britsko - rakúsky spisovateľ, teoretik spoločenských vied a humanista pôvodom z Bulharska a nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1981.

Život
-----

### Detstvo a mladosť

Canetti sa narodil v roku 1905 v bulharskom podunajskom prístave Rusčuk (dnešná Ruse) v rodine sefardsko-židovského obchodníka Jacquesa Eliasa Canettiho a jeho ženy Mathilde Canettiovej, rodenej Arditti. V roku 1911 sa rodina presťahovala do britského Manchesteru. V nasledujúcom roku však otec zomrel a matka sa rozhodla odsťahovať s celou rodinou do Viedne. Canettiho rodným jazykom bolo ladino, pričom po bulharčine a angličtine s francúzštinou sa Canetti učil už piaty jazyk, nemčinu, ktorá sa neskôr stala jazykom jeho diel. Rodina sa presťahovala ešte do Švajčiarska a Nemecka, kde Canetti maturoval.

### Viedeň

Roky 1924 - 1938 strávil Canetti vo Viedni a vytvoril tu jedno zo svojich vrcholných diel, román *Die Blendung*. Tu sa roku 1934 oženil s Vezou (Venezianou) Taubner-Calderón (1897 - 1963) a zostali spolu, napriek Canettiho častým manželským neverám (istý čas mal pomer so spisovateľkou Iris Murduchovou), až do jej smrti v roku 1963.

Po skončení prvej svetovej vojny sa rodina usadila vo Francúzsku, ale Canetti odišiel do Viedne, kde študoval chémiu. Viac než štúdium ho ale zaujali literatúra a filozofia, ktorým sa venoval vo svojom voľnom čase. Prekladal napríklad do nemčiny diela amerického spisovateľa Uptona Sinclaira. Canetti navštevoval prednášky Karla Krausa, študoval diela Gustava Le Bona a zajímal sa o objavy Sigmunda Freuda. Toto všetko tvorilo základ pre najvýraznejšie pole jeho záujmu, štúdium fenoménu masy a masového správania.

Vo Viedni, alebo pri svojich návštevách Berlína, sa stretával s mnohými spisovateľmi, okrem iného s Bertoltom Brechtom, Hermannom Brochom, Robertom Musilom či so skladateľom Albanom Bergom. Od začiatku 30. rokov, kedy Canetti publikoval dve divadelné hry, písal svoje prvé veľké dielo, jediný román, ktorý napísal, *Die Blendung* (*Zaslepenie*), ktorý vyšiel roku 1935, priniesol mu značnú slávu a bol prekladaný do cudzích jazykov. Po nástupe nacizmu bol však zakázaný. Po pripojení Rakúska k Tretej ríši v roku 1938 emigroval Canetti do Francúzska a nasledujúceho roku do Veľkej Británie.

### Londýn

V roku 1939 sa Canetti s rodinou uchýlil do emigrácie v Londýne a zostal tu až do roku 1971. Tu vzniklo jeho najvýznamnejšie sociologické dielo *Masse und Macht*. Canettiho kniha *Die Blendung* sa po skončení druhej svetovej vojny preslávila po celej Európe. Dostal za ňu celý rad medzinárodných cien, napríklad francúzsku „Prix International" v roku 1949.

Pod ťarchou zážitkov z druhej svetovej vojny ovplyvnili Canettiho dielo motív smrti, hystérie a davového šialenstva (prítomný v menšej miere už v románe *Die Blendung*). Okrem ďalšej divadelnej hry sa Canetti v 50. rokoch intenzívne zaoberal svojim veľkým teoretickým dielom *Masse und Macht* (*Masa a moc*), ktoré bolo vydané v roku 1960. Začal na ňom pracovať však už v roku 1925 a veľkou inšpiráciou bol pre neho očitý zážitok vypálenia *Justičného paláca* vo Viedni v roku 1927. Kniha má dve časti. V prvej rozpracoval tézy, že základným nutkaním davu je prežiť, či že najnižšou formou prežitia je zabitie. Druhá časť sa zaoberá otázkou, ako a prečo sú davy ovládané vodcami. Adolfa Hitlera tu vykreslil ako paranoidného vodcu, fascinovaného davom, ktorý vedie. Okrem *Masse und Macht* vydal niekoľko esejí (okrem iného o Franzovi Kafkovi) a cestopis.

### Zürich

Po tom, ako Canetti v roku 1963 ovdovel, nadviazal blízky vzťah k v Zürichu žijúcej Here Buschorovej (1933 až 1988), s ktorou sa v roku 1971 oženil a s ktorou od začiatku 70. rokov žil prevažne v Zürichu. O rok neskôr sa im narodila dcéra Johanna, ktorá sa stala hudobníčkou. Canettiho druhá žena zomrela v roku 1988. V 70. rokoch Canetti okrem iného publikoval niekoľko dielne pamäti.

Canetti dostal mnohé vyznamenania (Büchner-Preis, Kafka-Preis atď.) a je držiteľom dvoch čestných doktorátov. V roku 1981 mu bola udelená Nobelovu cenu za literatúru. Zomrel v Zürichu v roku 1994 a je pochovaný na cintoríne Fluntern neďaleko hrobu Jamesa Joycea, s ktorým sa cítil duševne spriaznený dielom aj osudom.

Zaujímavosť
-----------

Canetti bol klasickým príkladom Európana 20. storočia. Jeho rodina mala židovsko-španielske korene a do Bulharska sa prisťahovala z Turecka (Canetti mal turecký pas). Po niekoľkonásobnom sťahovaní sa Canetti usadil v Londýne a získal v roku 1952 britské občianstvo a britský pas. Nobelovu cenu za literatúru získal ako britský spisovateľ (všetky svoje diela napísal v nemčine), ale niekoľko ďalších krajín protestovalo. Zomrel v Zürichu. Dnes je najčastejšie klasifikovaný ako britský spisovateľ.

Dielo
-----

* 1935 - *Die Blendung*, román
* 1932 - *Hochzeit*, dráma
* 1934 - *Die Komödie der Eitelkeit*, dráma
* 1953 - *Die Befristeten*, dráma
* 1954 - *Die Stimmen von Marrakesch*, cestopis
* 1960 - *Masse und Macht*, štúdia
* 1969 - *Der andere Prozess; Kafkas Briefe an Felice*, esej
* 1976 - *Das Gewissen der Worte*, eseje
* 1974 - *Der Ohrenzeuge; Fünfzig Charaktere*, spomienky
* 1977 - *Die gerettete Zunge; Geschichte einer Jugend*, autobiografia
* 1980 - *Die Fackel im Ohr; Lebensgeschichte 1921-1931*, autobiografia
* 1985 - *Das Augenspiel; Lebensgeschichte 1931-1937*, autobiografia
* 2003 - *Party im Blitz; Die englischen Jahre*, autobiografia (vyšlo posmrtne)

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Elias Canetti**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Elias Canetti**

| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za literatúru |
| --- |
| 
* Saul Bellow (1976)
* Vicente Aleixandre (1977)
* Isaac Bashevis Singer (1978)
* Odysseas Elytis (1979)
* Czesław Miłosz (1980)
* Elias Canetti (1981)
* Gabriel García Márquez (1982)
* William Golding (1983)
* Jaroslav Seifert (1984)
* Claude Simon (1985)
* Wole Soyinka (1986)
* Joseph Brodsky (1987)
* Nadžíb Mahfúd (1988)
* Camilo José Cela (1989)
* Octavio Paz (1990)
* Nadine Gordimerová (1991)
* Derek Walcott (1992)
* Toni Morrisonová (1993)
* Kenzaburó Óe (1994)
* Seamus Heaney (1995)
* Wisława Szymborská (1996)
* Dario Fo (1997)
* José Saramago (1998)
* Günter Grass (1999)
* Kao Sing-ťien (2000)

 |
| 
* 1901 – 1925
* 1926 – 1950
* 1951 – 1975
* **1976 – 2000**
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * abART: 36519
* BnF: 11895020c
* GND: 118518801
* ISNI: 0000000122839307
* LCCN: n79084346
* NK ČR: jn19990001316
* VIAF: 108232742
* WorldCat: lccn-n79084346