recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 49°14′09″S 19°55′09″V﻿ / ﻿49,235853°S 19,919239°V﻿ / 49.235853; 19.919239

**Malolučniak** (poľ. *Małołączniak*, 2 104 m n. m.) je vrch v Západných Tatrách v skupine Červené vrchy na Slovensko-poľskej štátnej hranici. 

Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi vrcholmi Kondratova kopa (2005 m), ktorý je oddelený Malolučniackym sedlom (1924 m), a Kresanica (2122 m), ktorý je oddelený Litvorovým sedlom (2037 m). Južné svahy spadajú do Javorového žľabu, ktorý ústi do Tomanovskej doliny. Severozápadným smerom vybieha z vrchu rázsocha zvaná Czerwony Grzbiet, ktorá oddeľuje Dolinu Malej Laki a Dolinu Miętusia.

Malolučniak je budovaný prevažne vápencami a dolomitmi, miestami vystupujú k povrchu i kryštalické bridlice. Vrcholové partie pokrývajú nízke trávy, medzi ktorými prevažuje *Oreochloa disticha* a *Juncus trifidus*. Miestami rastie aj v Tatrách vzácna rastlina žltohlav európsky (*Trollius altissimus*). Na svahoch hory sa nachádza aj mnoho jaskýň, napríklad Veľká Snežná jaskyňa (najdlhšia a najhlbšia poľská jaskyňa), jaskyňa Snežná studňa a jaskyňa Šedý kostol.

Prístup
-------

* Po červenej značke z vrcholu Kondratova kopa alebo Temniak
* Po modrej značke zo sedla Przysłop Miętusi

Malolučniak od Kondratovej kopy

Referencie
----------

1. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2019-12-30]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Malolučniak**

Externé odkazy
--------------

* Malolučniak na Turistika.cz
* Malolučniak na Roháče.cz

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Malolučniak na českej Wikipédii.*
**Celostný význam frazémy** je význam, ktorého nositeľom je frazéma ako celok. V súvislosti s jeho povahou sa hovorí aj o sémantickej transformácii či obraznosti, prenesenosti alebo metaforickosti (figuratívnosti) významu frazémy. Celostný význam vzniká vo vzájomnej súhre miery frazeologizácie spojenia, jeho konštrukčných daností aj ustálenosti. Popri frazémach s celostným významom, ktorý sa nazýva aj globálnym, vydeľujú aj frazémy s tzv. neglobálnym významom (keď sa význam celej frazémy zreteľne opiera o významy niektorých komponentov). Podobne ako lexikálny význam aj význam frazém má štruktúrny charakter. Jadro celostného významu frazémy tvorí denotačná zložka, povaha denotácie je však vo frazeológii dosť neurčitá. Medzi najdôležitejšie zložky významu frazémy patria konotačné prvky, ktoré sú vo význame frazémy obligátne. Práve ich privilegované postavenie v štruktúre frazeologického významu podmieňuje istú nekonkrétnosť vecného denotátu frazémy. 

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**Quizlet** je interaktívna vzdelávacia online platforma, ktorá pomáha učiteľom a študentom vytvárať, ukladať a študovať akýkoľvek obsah vo forme dvojstranných kartičiek a automaticky generovaných hier.

Založil ju v roku 2005 Andrew Sutherland ako pomôcku pri štúdiu francúzskej slovnej zásoby na strednej škole. Preto je vhodný pre štúdium cudzích jazykov, ale aj pre štúdium ostatných predmetov, kde je potrebné poznať napríklad termín a jeho definíciu. V máji 2015 obsahoval viac ako 84 000 000 študijných setov. Podľa serveru Quantcast bol v máji 2015 v USA Ouizlet 62. najnavštevovanejšou webovou stránkou a mal globálne 28,6 mil. unikátnych návštevníkov mesačne. V základnej verzií je zadarmo vrátane aplikácie pre iOS a Android.

Tvorba študijného setu
----------------------

Tvorba nového setu vyžaduje vloženie názvu, prípadne popisu setov, nastavenie jazyka jednotlivých strán a vloženie obsahu. V základnej free verzii je možné pridať automatickú slovníkovú definíciu, preklad termínov a obrázok z databázy Flickr..

V platenej verzií je možné nahrať aj vlastný obrázok a audio. Pre tvorbu setov je potrebné vytvoriť minimálne dve kartičky. Pri každom sete, je možné nadstaviť súkromie – kto môže kartičky vidieť a kto editovať. Systém automaticky priradí zvukovú podobu termínov či definície.

Referencie
----------

1. ↑   *Quizlet* [online]. Quizlet, [cit. 2018-05-09]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Flickr, a Yahoo company* [online]. Flickr, [cit. 2018-05-09]. Dostupné online. (po anglicky)
**Démétrios** (starogr. *Δημήτριος*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 228 pred Kr..

Démétrios z Alexandrie si na 138. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Staroveký historik Polybios uvádza: *„Podľa správy od Aristodéma z Élidy začínali záznamy o atlétoch, prirodzene o víťazoch, od dvadsiatej siedmej olympiády. Predtým nebolo žiadne meno zaznamenané, pretože v predchádzajúcej dobe o to nedbali. V dvadsiatej siedmej olympiáde je zaznamenaný Koroibos z Élidy ako prvý víťaz v stadiu a táto olympiáda bola prvá, od ktorej začína grécka chronológia"*. Podľa tradície to bolo v roku 776 pred Kr. a beh na jedno stadion bol na týchto hrách jedinou atletickou disciplínou a ostal hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom ich víťazov sa olympiády označovali. V skutočnosti bol v starovekom Grécku tento zoznam olympiád spoločne s ich víťazmi zostavený koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní.

Olympijské víťazstvo Démétria uvádza Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (starogr. *Παντοδαπὴ Ἱστορία* – *Pantodapé Historia*), a to v zozname olympijských víťazov, ktorý vyhotovoval z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Eusebios, *Kronika* 2,193.}
2. ↑  Polybios. *Dějiny III*. Praha : Arista, 2011. ISBN 978-80-86410-62-3. S. 23.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 377.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 425.
6. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
*Tento článok sa týka bridžu a používa špecifickú bridžovú terminológiu. Pozri článok Bridžová terminológia pre vysvetlenie neznámych slov a fráz. Pokiaľ tam nejaký termín nenájdete, upozornite na to prosím v diskusii.*
**Pravidlo 11** je metóda dorátania vysokých kariet hlavného hráča v bridži, pokiaľ vieme, že partner vynáša štvrtú zhora. Pomocou tohto pravidla tiež niekedy vieme zrátať, či vyniesol štvrtú zhora.

Pravidlo 11 hovorí: *Ak parter vyniesol štvrtú zhora, u zostávajúcich hráčov je 11 mínus hodnota vynesenej karty, vyšších kariet, než je vynesená karta*.

Ak partner vyniesol 7, vyšších kariet v našom liste, v liste stola a v liste hlavného hráča je 4. Ak my máme 1 a stôl 3 alebo naopak, vieme, že hlavný hráč nemá vyššiu kartu, ako je vynesená a ak na ňu zo stola nepoložil vyššiu kartu, môžeme priložiť tiež nižšiu kartu.

Ak v našom liste a v liste stola je viac kariet, ako vyplýva z pravidla 11, vieme, že to bol výnos z krátkej farby, najviac trojlistej.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Q82 |  |
| KJ973 |  | AT5 |
|  | 64 |  |

Keď West štartuje ♠7 East použije pravidlo 11: 11-7 = 4.
East vidí štyri karty vyššie než 7: ♠Q8 na stole a A10 vo svojej ruke. Ak hlavný hráč dá zo stola 8, East vie, že stačí, aby dal 10 na získanie zdvihu.

Je potrebné si byť vedomý toho, že aj hlavný hráč môže využiť pravidlo 11.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Q82 |  |
| KJ973 |  | 64 |
|  | AT5 |  |

Keď West štartuje ♠7 juh vidí štyri vyššie karty vo svojej ruke a na stole. Z toho vie, že mu stačí zahrať 8 na získanie zdvihu.

Prax ukazuje, že pravidlo 11 častejšie pomáha hlavnému hráčovi, než obrancom, preto mnohé páry používajú iné výnosové konvencie: napr. 3. alebo 5, najnižšia, ...

Pozri aj
--------

* Markovanie
**Démétrios** (starogr. *Δημήτριος*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion a na dve stadiá v 2. storočí.

Démétrios z Chiosu si na 233. olympijských hrách v roku 153 vybojoval víťazstvá v behu na jedno stadion a na dve stadiá. Olympijské víťazstvá Démetria zaznamenal taliansky historik Luigi Moretti, ktorý k tomuto záveru dospel na základe analýzy textu *SEG 14:562* (W. Peek, in Ἀρχ. Ἕφ. 1931) z nápisu objaveného na ostrove Chios, a to z vedeckej publikácie *Supplementum Epigraphicum Graecum*, ktorá obsahuje zverejnené grécke nápisy a štúdie doteraz známych dokumentov. Tento nápis hlása, že dvojnásobný olympijský víťaz Démétrios bol špecialista v behu na jedno stadion, na dve stadiá a v behu ťažkoodencov.

Jeho olympijské víťazstvo v behu na stadion uvádza i staroveký autor Eusebios v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (starogr. *Παντοδαπὴ Ἱστορία* – *Pantodapé Historia*).

Podľa niektorých odborníkov je možné, že Démétrios bol totožný s Hérom z Chiosu, pretože títo atléti sú jediní známi Chiosania, ktorí zvíťazili v behu na jedno stadion v tak krátkom časovom intervale po sebe.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2 3 4  Luigi Moretti; Maria Elisa Garcia Barraco; Ilaria Soda. *Luigi Moretti e il catalogo degli Olympionikai : testimonianze epigrafiche, letterarie, papirologiche e numismatiche sui vincitori degli agoni olimpici panellenici (Ellade e Magna Grecia: 776 a.C. - 393 d.C)*. Roma : Arbor sapientiae, 2014. ISBN 978-88-97805-32-8. S. 133 (863-864).
3. 1 2  James Lynch. *The Ancient Olympiads*. London : Print, 2015. ISBN 978-1-98794-400-6. S. 1 - 469 .

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Provincia 16 spišských miest** (nem. *Provinz der 16 Zipser Städte*) bol samosprávny celok spišských miest v rokoch 1778 až 1876.

Vznikol po reinkorporácii miest spišského zálohu v roku 1772. Uhorská kráľovná Mária Terézia rozhodnutím z 5. 6. 1778 potvrdila týmto mestám staré privilégiá a štatútom im určila vlastnú samosprávu. K trinástim spišským mestám, ktoré tvorili v období zálohu Provinciu 13 spišských miest pripojila Starú Ľubovňu, Podolínec a Hniezdne, čím vznikla Provincia 16 spišských miest so sídlom v Spišskej Novej Vsi.

V politických záležitostiach bola Provincia priamo podriadená Uhorskej miestodržiteľskej rade, v hospodárskych a finančných otázkach Uhorskej kráľovskej komore. Na čele Provincie stál volený gróf (v správe mu pomáhali traja prísediaci, notár a právny zástupca), mala provinčný súd s právom meča, vlastný erb a pečať. Jednotlivé mestá si volili richtára, prísažných, notára a mestskú radu.

Jozefínskymi reformami bola Provincia 16 spišských miest v apríli 1785 začlenená do Košického dištriktu a 1. 11. 1785 do Spišskej župy. V októbri 1791 sa v súvislosti so zrušením reforiem Jozefa II. osamostatnila.

V roku 1849 bol provinčný gróf menovaný na vládneho komisára, čím sa Provincia zmenila de iure na Vládny komisariát 16 spišských miest. Bachovský absolutizmus zrušil Provinciu (Vládny komisariát) a zlúčil ju so Spišskou župou.

Zdroj
-----

* *Encyklopédia Slovenska*. Veda, Bratislava, 1980
**Démétrios** (starogr. Δημήτριος – *Démétrios*) bol viacnásobný olympijský víťaz v 3. stor.

Démétrios z cyperskej Salamíny si na 252. a na 253 olympijských hrách v rokoch 229 a 233 vybojoval víťazstvá v behu na jedno stadion a v päťboji a olympijské víťazstvo v behu na jedno stadion si zopakoval i nasledujúcich hrách v roku 237. Starogrécky epigrafický nález (JHS 82 (1962) 19 - 24 (21 - 24), Journal (The) of Hellenic Studies (London).) uvádza, že tento znamenitý športovec bol korunovaný víťaznými vencami aj na celogéckych hrách v Isthmii a v Delfách, na hrách v *Talantiaioi* alebo *Bemitalantiaioi* a niekoľkokrát na hrách *Sebastan* v Neapole.

Získať olivový veniec, titul olympionika, bola najväčšia pocta, akú mohol človek v starovekom Grécku dosiahnúť. Aj Démétrios bol zdrojom hrdosti a obdivu svojich spoluobčanov a nielen nich, mnoho gréckych miest ho poctilo udelením občianstva a dvaja rímski cisári ho dokonca vyznamenali celoživotným titulom *xystarches* (majster *športu* zodpovedný za (? cech) športovcov).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 50.
2. ↑  JHS, Journal (The) of Hellenic Studies (London).
3. ↑  Frank Zarnowski, *The Pentathlon of the Ancient World*, str. 102

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Prof. Dr. **Andrej Georgijevič Richter**, PhD. (rus. Андрей Георгиевич Рихтер, ukr. Андрій Георгійович Ріхтер, \* 3. apríl 1959, Charkov, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz) je hlavný poradca a od roku 2011 riaditeľ Kancelárie zástupcu pre slobodu médií OBSE. Od roku 2008 do roku 2011 pôsobil ako vedúci katedry histórie a právnej úpravy fakulty domácej mediálnej žurnalistiky na Moskovskej štátnej univerzite M. V. Lomonosova v Moskve.

Životopis
---------

Narodil sa v Charkove. V roku 1981 absolvoval štúdium na Fakulte cudzích jazykov Charkovskej národnej univerzity, v roku 1991 postgraduálne štúdium na Fakulte žurnalistiky Moskovskej štátnej univerzity M. V. Lomonosova a v roku 2000 na Ruskej akadémii verejnej správy za prezidenta Ruskej federácie s titulom v jurisprudencie.

Na Slovensku sa stal v roku 2015 profesorom a od roku 2020 pôsobí ako profesor Katedry žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Je držiteľom titulu PhD. vo filológii, vedúcim Katedry histórie a právnej regulácie domácich médií na Fakulte žurnalistiky Moskovskej štátnej univerzity a absolvoval prednáškový kurz *Právne základy žurnalistiky* a kurz *Dejiny zahraničnej žurnalistiky*.

Vydal viac ako 200 publikácií vrátane učebnice *Právne základy žurnalistiky* (rus. Правовые основы журналистики, Moskva, 2002, 2009, 2016), čítanky (2011) a programu (2010) pre tento vzdelávací kurz. Je autorom učebnice *Právne základy internetovej žurnalistiky* (rus. Правовые основы Интернет-журналистики, 2014) a programu pre príslušný kurz.

Taktiež je špecialistom na ruské a zahraničné mediálne právo vrátane postsovietskych štátov a autorom knihy *Sloboda hromadných informácií v postsovietskom priestore* (rus. Свобода массовой информации в постсоветском пространстве, Moskva, 2007).

V rokoch 1995 až 2011 zakladal a stal sa riaditeľom Inštitútu pre problémy informačného práva (rus. Институт проблем информационного права) a redaktorom mesačníka *Legislatíva a prax masmédií* (rus. Законодательство и практика масс-медиа) v Moskve. Richter bol od roku 2000 do roku 2013 členom Medzinárodnej komisie právnikov v Ženeve, spolupredsedom odbornej sekcie a v rokoch 1996 až roku 2010 členom Medzinárodnej rady Medzinárodnej asociácie výskumníkov hromadnej komunikácie (IAMCR).

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Рихтер, Андрей Георгиевич na ruskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 150096538
* GND: 129693618
* ISNI: 0000 0000 3398 0245
* LCCN: n2002095032
* VIAF: 59362058
* WorldCat: lccn-n2002095032
Pásková jednotka DDS. Média zľava doprava: páska DDS-4 (20 GB), 112m páska Data8 (2,5 GB), páska QIC DC-6250 (250 MB) a 3,5″ disketa (1,44 MB).
**Pásková jednotka** (iné názvy: **pohon magnetickej pásky, mechanika páskovej pamäte**, neformálne **pohon pásky, pásková mechanika**) je v informatike hardvérové zariadenie, ktoré číta a zapisuje dáta na magnetickú pásku. Neskoršie páskové jednotky sa nazývali presnejšie kontinuálne pracujúca pásková jednotka (po anglicky streamer).

Páskové jednotky sa typicky používajú na vytváranie záloh obsahu pevných diskov. Cena páskovej jednotky je obyčajne vysoká, no samotné médiá majú cenu nízku a zároveň dlhú životnosť. Vyplatí sa teda pre ukladanie veľkého množstva dát.

Pásková jednotka je sekvenčné vstupne-výstupné zariadenie, pretože jednotka musí najprv previnúť magnetickú pásku do požadovaného miesta a potom až možno dáta čítať alebo zapisovať, čím vzniká pomerne dlhé oneskorenie (tzv. latencia). Na rozdiel od pevného disku tak neumožňuje priamy prístup (angl. *random access*), kedy sú vo veľmi krátkom čase prístupné akékoľvek dáta umiestnené na médiu.

Pozri aj
--------

* záznam dát
* magnetofón

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pásková jednotka**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pásková jednotka na českej Wikipédii.*
**Pás** je pologrupa, ktorej operácia je idempotentná. To znamená, že pre každý prvok {\displaystyle a} pásu platí

{\displaystyle a\cdot a=a}.
Pojem pásu nachádza dôležité uplatnenie v rôznych matematických odvetviach, najmä však v teoretickej počítačovej vede.

Jednoduché príklady
-------------------

* Ľubovoľný zväz tvorí pás vzhľadom ku obidvom svojim zväzovým operáciám. Napríklad množina reálnych čísel spolu s operáciou, ktorá každej dvojici čísel priradí to väčšie z nich, je pás. Ale tá istá množina tvorí pás aj vzhľadom k operácii, ktorá každej dvojici čísel priradí to menšie z nich.
* Nech {\displaystyle a} je ľubovoľné, ale pevne zvolené číslo z jednotkového intervalu {\displaystyle [0,1]}. Jednotkový interval tvorí pás vzhľadom k binárnej operácii

{\displaystyle x\cdot y=\min\{\max\{x,y\},\max\{a,\min\{x,y\}\}\}}
* Ľubovoľná množina spolu s operáciou ľavej alebo pravej projekcie tvorí pás.

Špeciálne triedy pásov
----------------------

### Polozväzy

Každý komutatívny pás je polozväz (v algebrickom zmysle slova) a naopak.

### Štvoruholníkové, pravo-nulové a ľavo-nulové pásy

**Štvoruholníkový pás** je pás, v ktorom pre každé tri prvky {\displaystyle x,y,z} platí

{\displaystyle x\cdot y\cdot z=x\cdot z}
Tejto vlastnosti sa niekedy hovorí štvoruholníková vlastnosť.

Napríklad pre dané ľubovoľné neprázdne množiny I a J možno definovať pologrupovú operáciu na {\displaystyle I\times J} predpisom

{\displaystyle (i,j)\cdot (k,l)=(i,l)}
Výsledná pologrupa je štvoruholníkový pás, lebo 

1. pre každý pár (i,j) máme {\displaystyle (i,j)\cdot (i,j)=(i,j)}
2. pre každé 3 páry {\displaystyle {\big (}i\_{x},j\_{x}),(i\_{y},j\_{y}),(i\_{z},j\_{z})} máme

{\displaystyle (i\_{x},j\_{x})\cdot (i\_{y},j\_{y})\cdot (i\_{z},j\_{z})=(i\_{x},j\_{z})=(i\_{x},j\_{x})\cdot (i\_{z},j\_{z})}
**Ľavo-nulový pás** je pás splňujúci xy = y. Symetricky **pravo-nulový pás** splňuje xy = x. V určitých pravo-nulových a ľavo-nulových pásoch sú štvoruholníkové pásy a fakticky každý štvoruholníkový pás je izomorfný k direktnému súčinu ľavo-nulového pásu a pravo-nulového pásu.

### Regulárne pásy

**Regulárny pás** je pás, v ktorom pre každé tri prvky {\displaystyle x,y,z} platí

{\displaystyle x\cdot y\cdot x\cdot z\cdot x=x\cdot y\cdot z\cdot x}

Zväz variet pásov
-----------------

Zväz variet pásov je spočítateľný. Vyplýva to z toho, že každá equacionálna trieda pásov je určená konečným počtom identít. Variety polozväzov, pravo-nulových a ľavo-nulových pásov predstavujú tri netriviálne minimálne prvky tohoto zväzu.

Referencie
----------

* CLIFFORD, Alfred Hoblitzelle, Preston, Gordon Bamford *The Algebraic Theory of Semigroups*. Moskva : Mir, 1972.
* NAGY, Attila. *Special Classes of Semigroups*. Dordrecht : Kluwer Academic Publishers, 2001. ISBN 0-7923-6890-8.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Matematický portál |
**Jean Théodore Lacordaire** (\* 1. február 1801, Châtillon-sur-Seine, Francúzsko – † 19. júl 1870, Liège, Belgicko) bol belgický entomológ francúzskeho pôvodu, ktorý je známy hlavne ako autor popisu mnohých druhov hmyzu z územia južnej Ameriky.

Životopis
---------

Narodil sa vo Francúzsku roku 1801. Napriek tomu, že sa zaujímal o štúdium prírodných vied, poslala ho jeho rodina študovať právo vo francúzskom Dijone.

Lacordaire cestoval ako obchodný zástupca v rokoch 1824 až 1832 po pampách v okolí Buenos Aires v Argentíne s cieľom študovať miestnu faunu. Potom cestoval do Uruguaja a neskôr do Brazílie do provincie Rio de Janeiro a Minas Gerais. Ďalšie jeho cesty boli do Santiaga na území Čile, ďalej cez Montevideo do Uruguaja. V roku 1830 sa vrátil späť do Francúzska. V ďalších rokoch navštívil Cayenne na území Francúzskej Guyany. Po svojom návrate do Francúzska sa začal venovať popisom hmyzu, ktorý nazbieral na svojich cestách. V roku 1830 mu Georges Cuvier navrhol aby prišiel do Paríža. Tu sa stretáva s Latreillom, Audouinom a Dumérilom, spoločne s ktorými sa zúčastnil v roku 1832 založenia Francúzskej entomologickej spoločnosti (= Société Entomologique de France) v Paríži. V roku 1835 sa stal profesorom zoológie na univerzite v Liège kde pôsobil až do svojej smrti. V roku 1837 sa stal i profesorom porovnávacej anatómie.

Vďaka svojim mnohým prácam, ktoré počas svojho života napísal hlavne zo systematiky chrobákov, mu vytvorili povesť jedného z najlepších odborníkov sveta na túto problematiku v svojej dobe.

Známe sú hlavne jeho práce: «Histoire naturelle des Insectes. Genera des Coléoptères» (v «Suites à Buffon», 9 diel, 1854—1870). Lacordaire je tiež autor práce: «Introduction à l’Entomologie» (2 diely, 1834 a 1838); «Iconographie de la famille des Erotylines» (1842); «Monographie des Coléoptères subpentamères de la famille des Phytophages» (1842) a iných.

Literatúra
----------

* Anonym 1870: [Lacordaire, J. T.]. Petites Nouv. Ent. 1, 107.
* Anonym 1870-1871: [Lacordaire, J. T.]. Entomologist's Monthly Magazine, (3), 7, 89 – 90.
* Anonym 1873: [Lacordaire, J. T.]. J. Zool. 2, 77.
* Candèze, E. C. A. 1872: [Lacordaire, J. T.]. Ann. Acad. R. Belg. 38, 139 - 160 + portrét.
* Groll, E. K. [ed.]: 2006, Entomologen der Welt (Biographien, Sammlungsverbleib). Datenbank 2. Version, DEI im ZALF e. V.: „Lacordaire, Jean Théodore": (internet)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Théodore Lacordaire na francúzskej Wikipédii, Лакордер, Жан Теодор na ruskej Wikipédii a Jean Théodore Lacordaire na nemeckej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Belgický portálBiologický portálBiografický portál |

Autoritné údaje: * BnF: 134838314
* GND: 116640901
* ISNI: 0000 0000 7992 752X
* LCCN: n92040532
* VIAF: 42594135
* WorldCat: lccn-n92040532
**Lea Mrázová** (rod. Krššáková) (\* 9. november 1906, Moštenica – † 11. január 1995, Bratislava) bola slovenská maliarka, publicistka a prekladateľka.

Rodina
------

* manžel: Andrej Mráz

Životopis
---------

Študovala na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1925 – 1927 na Filozofickej fakulte KU v Prahe, potom na UK v Bratislave, súčasne na maliarskych školách Rudolfa Vejrycha v Prahe a G. Mallého v Bratislave, 1937 na Ukrajinskej akadémii výtvarného umenia v Prahe a 1947 na Académie des Beaux Arts v Paríži. V roku 1930 – 1934 pomocná, 1934 – 1939 zodpovedná redaktorka Živeny v Martine, od 1939 pôsobila v slobodnom povolaní v Bratislave, 1950 – 1951 externá lektorka dejín francúzskej literatúry na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity.

Príslušníčka výraznej Generácie 1909 v slovenskom výtvarnom umení, stála však na vlastných umelecko-názorových pozíciách, jej diela sa vyznačujú osobitým rukopisom a koloritom. Výtvarnému umeniu sa venovala už ako redaktorka Živeny, do ktorej kreslila portréty umelcov. Sústavnejšie sa maliarstvom zaoberala od 1937, orientovala sa najmä na portrétnu tvorbu, vytvorila galériu podobizní osobností umeleckého, najmä divadelného života. Súčasťou jej tvorby boli aj zátišia, krajinomaľby, figurálne kompozície, folklórne a pracovné motívy. Pod vplyvom študijného pobytu v Paríži obohatila svoju tvorbu monumentálnymi dielami, nástennými gobelínmi a art protismi. Autorka recenzií, fejtónov, článkov i odborných štúdií, okrem Živeny spolupracovala so *Slovenskými pohľadmi*, *Národnými novinami* a s časopisom *Elán*. Venovala aj prekladaniu z poľskej a francúzskej literatúry.

Ocenenie
--------

* Zaslúžilá umelkyňa a nositeľka viacerých vyznamenaní

Literatúra
----------

* *Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000*
* MRÁZOVÁ, Lea. In: MAŤOVČÍK, Augustín, et al. *Reprezentačný biografický lexikón Slovenska*. Martin : Matica slovenská, 1999. 384 s. ISBN 80-7090-537-9. S. 233-234.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Diela autorky v katalógu Web umenia Slovenskej národnej galérie

Autoritné údaje: * abART: 6520
* ISNI: 0000 0000 5871 2781
* NK ČR: mzk2005279288
* SNK: 167431
* VIAF: 84616451
* Web umenia: 6942
**Heineken Open 2007** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 8. do 15. januára 2007 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Španiel David Ferrer, ktorý vo finále porazil krajana Tommyho Robreda. Bol to jeho tretí titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričan Jeff Coetzee a Holanďan Rogier Wassen, ktorí vo finále porazili švédsko-juhoafrický pár Simon Aspelin, Chris Haggard. Pre Coetzeeho to bol štvrtý a pre Wassena druhý titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 2007*
**Španielsko David Ferrer** vs. Španielsko Tommy Robredo 6-4 6-2

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 2007*
**Južná Afrika Jeff Coetzee / Holandsko Rogier Wassen** vs. Švédsko Simon Aspelin / Južná Afrika Chris Haggard 6-7(9) 6-3 10-2

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Pásnice** (iné názvy: **páskovce, nemertíny, nemertiny**; lat. *Nemertini*, *Nemertea*, *Nemertina*, *Nemertinea*) sú kmeň špirálovcov. Je to malá skupina takmer výhradne morských červovitých živočíchov.

Povrch tela tvorí obrvený epitel s množstvom žľazových buniek. Prvýkrát v živočíšnej ríši u nich pozorujeme uzavretú obehovú sústavu a otvorenú tráviacu sústavu – majú už funkčný terminálne umiestnený anus. Dýchajú pritom celým povrchom. Špecifickým znakom pásnic je vyliačiteľný chobot, ktorý má často na konci stilet s jedovou žľazou. Chobot sa zaťahuje zvláštnym svalom do trubicovitej slepej dutiny, nazývanej rhynchocoel. Inak nemajú súvislú telovú dutinu, na základe čoho boli dlhé roky zaraďované do konvergentnej polyfyletickej skupiny *Acoelomata*.

Anatómia
--------

Nervová sústava je pásová, receptory sú málo vyvinuté: majú len ploché oči a niekedy statocysty. Vylučovanie zabezpečujú protonefrídie, ktoré však už nečerpajú metabolity zo štrbiniek mezenchýmu, ale z ciev, s ktorými sú v bezprostrednom kontakte. Buchar (in Novák a kol. 1969) uvažuje dokonca o tom, že sú prechodným typom medzi proto– a metanefrídiami.

Rozmnožovanie a vývin
---------------------

Sú gonochoristy. Reprodukčná sústava je pomerne jednoduchá. Morské druhy sa vyvíjajú cez trochofóroidnú larvu pilídium, vývin niekoľkých sladkovodných druhov je priamy. Poznáme asi 900 druhov pásnic.

Systematika
-----------

* kmeň: **pásnice** (*Nemertini*)
	+ trieda: nebodavce (*Anopla*)
	+ trieda: bodavce (*Enopla*)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pásnice**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Pásnice**

Externé odkazy
--------------

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
Súradnice: 49°28′11″S 17°57′17″V﻿ / ﻿49,4698°S 17,9546°V﻿ / 49.4698; 17.9546

**Rožnovská Bečva** je rieka na strednej Morave. Je pravostrannou zdrojnicou Bečvy (spolu so Vsetínskou Bečvou), meria 34,5 km. Niekedy sa označuje aj ako *Dolní Bečva*.

Pramení v Moravsko-sliezskych Beskydách na severnom svahu vrchu Vysoká (1 024,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 950 m n. m. Od prameňa tečie sprvu na sever, oblúkom sa však vzápätí stáča na západ, pričom napája vodnú nádrž Horní Bečva. Potom pokračuje severozápadným smerom až za obec Dolní Bečva, kde sa výrazným ohybom stáča na západ a preteká mestom Rožnov pod Radhoštěm. Napokon preteká cez Valašské Meziříčí a na okraji mesta sa v nadmorskej výške 288 m n. m. spája s ľavostrannou Vsetínskou Bečvou, pričom ďalej pokračujú pod spoločným názvom Bečva.

Významnejšie prítoky z ľavej strany sú Soláň, Hážovický potok, Marétka; z pravej strany Mečůvka, Kněhyně, Veřmiřovský potok, Starozuberský potok a Zuberský potok.

Rieka preteká cez tieto obce: Horní Bečva, Prostřední Bečva, Dolní Bečva, Rožnov pod Radhoštěm, Zubří, Střítež nad Bečvou, Zašová, Veselá a napokon mestom Valašské Meziříčí.

Galéria
-------

* Rozvodnená Rožnovská Bečva počas povodní v máji 2010Rozvodnená Rožnovská Bečva počas povodní v máji 2010
* Rozvodnená Rožnovská Bečva počas povodní v máji 2010Rozvodnená Rožnovská Bečva počas povodní v máji 2010
* Rožnovská Bečva v nociRožnovská Bečva v noci
* Rožnovská Bečva vo Valašském Meziříčí v zimeRožnovská Bečva vo Valašském Meziříčí v zime

Pozri aj
--------

* Bečva
* Vsetínská Bečva

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rožnovská Bečva**
**Heineken Open 2006** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 9. do 16. januára 2006 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Fín Jarkko Nieminen, ktorý vo finále porazil Chorváta Ančića. Bol to jeho prvý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Rumun Andrei Pavel a Holanďan Rogier Wassen, ktorí vo finále porazili švédsko-austrálsky pár Simon Aspelin, Todd Perry. Pre Pavela to bol tretí a pre Wassena prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 2006*
**Fínsko Jarkko Nieminen** vs. Chorvátsko Mario Ančić 6-2 6-2

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 2006*
**Rumunsko Andrei Pavel / Holandsko Rogier Wassen** vs. Švédsko Simon Aspelin / Austrália Todd Perry 6-3 5-7 10-4

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Heineken Open 1997** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 6. do 13. januára 1997 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Švéd Jonas Björkman, ktorý vo finále porazil Kennetha Carlsena z Dánska. Bol to jeho prvý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričan Ellis Ferreira a Američan Patrick Galbraith, ktorí vo finále porazili americký pár Rick Leach, Jonathan Stark. Pre Ferreiru to bol štvrtý a pre Galbraitha 29. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1997*
**Švédsko Jonas Björkman** vs. Dánsko Kenneth Carlsen 7-6(0) 6-0

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1997*
**Južná Afrika Ellis Ferreira / USA Patrick Galbraith** vs. USA Rick Leach / USA Jonathan Stark 6-4 4-6 7-6

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Heineken Open 2003** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 6. do 13. januára 2003 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Brazílčan Gustavo Kuerten, ktorý vo finále porazil slovenského reprezentanta Dominika Hrbatého. Bol to jeho 18. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričania David Adams a Robbie Koenig, ktorí vo finále porazili český pár Tomáš Cibulec, Leoš Friedl. Pre Koeniga to bol tretí a pre Adamsa posledný 19. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 2003*
**Brazília Gustavo Kuerten** vs. Slovensko Dominik Hrbatý 6-3 7-5

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 2003*
**Južná Afrika David Adams / Južná Afrika Robbie Koenig** vs. Česko Tomáš Cibulec / Česko Leoš Friedl 7-6(5) 3-6 6-3

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Heineken Open 1993** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 11. do 18. januára 1993 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Rus Alexander Volkov, ktorý vo finále porazil Američana Washingtona. Bol to jeho druhý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Kanaďan Grant Connell a Američan Patrick Galbraith, ktorí vo finále porazili rakúsko-ruský pár Alex Antonitsch, Alexander Volkov. Pre Connella to bol piaty a pre Galbraitha trinásty titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1993*
**Rusko Alexander Volkov** vs. USA MaliVai Washington 7-6(2) 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1993*
**Kanada Grant Connell / USA Patrick Galbraith** vs. Rakúsko Alex Antonitsch / Rusko Alexander Volkov 6-3 7-6

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**TechnologieZentrum Witterswil AG** je vedecký park, ktorý sa nachádza na predmestí švajčiarskeho mesta Bazilej v blízkosti miestnej univerzity. Vedecký park ústreďuje spoločnosti a firmy pôsobiace v oblasti biotechnológie, farmakológie, medicíny alebo prírodných vied.

História
--------

16. augusta 1971 sa firma *Sandoz AG* presťahovala z mesta Bazilej do Witterswilu, kde počas nasledujúcich 25 rokov prevádzkovala výskum v agro oblasti. V roku 1996 sa k niektorým projektom firmy Sandoz AG pripojila firma *Novartis* a následne na to v roku 1997 sa obe výskumné oddelenia spojili. V rokoch 1997 – 1999 začala ich postupná premena, pretože sa muselo rozšíriť využitie obidvoch firiem. 

K tejto premene prispel vtedajší riaditeľ Dr. Jost Harr, ktorý v Sandoz AG pracoval od roku 1971. Mal skúsenosti v oblasti zakladania firiem, pretože v minulosti bol konateľom firmy Erfindungs-Verwertungs AG, súkromnej firmy so skúsenosťami v oblasti prírodných vied. Vybudoval podmienky vhodné pre uplatnenie mladých podnikov so zameraním na prírodné vedy a medicínsku techniku. S podporou kantónu Solothurn Leimental angažoval mladé firmy a univerzitu ako prvých nájomcov v centre. Na začiatku poskytovala firma Novartis k dispozícii priestory a podporovala nové začínajúce firmy zo svojho finančného fondu. Po úplnom odchode Novartisu z Witterswilu v roku 1999 sa muselo hľadať nové riešenie financovania.

V roku 2000 odkúpil celý areál neznámy podnikateľ Ueli Nussbaumer, ktorý bol v tom čase majiteľom piliarskeho závodu *Nussbaumer Sägerei AG*. Jeho prioritou bolo presťahovanie tohto závodu na vhodnejšie miesto. Areál naďalej využívali aj nájomcovia. Nakoniec sa ale stiahol z drevárskej oblasti, úplne zmenil účel niekdajšieho výskumného areálu, ktorý pozostával z laboratórnych miestností a skleníkov a ešte v roku 2000 založil TechnologieZentrum Witterswil. Je samostatné a nezávislé, od roku 2002 sa menšinovou účasťou podieľa na jeho vedení firma Elektra Birseck. Vystupuje ako zmluvný partner a investor. 

Neskôr už pôvodné miesto nestačilo a v roku 2004 k stavbe o rozlohe 400 metrov štvorcových vybudovali novostavbu podobnej veľkosti. V tomto roku poskytovalo TZW prístrešie ôsmim podnikom. Šesť z toho je z oblasti biotechnologickej a chemickej, jeden z oblasti medicínskej techniky – firma Küschall AG.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (po nemecky)
**Quoridor** je abstraktná dosková hra pre dvoch až štyroch hráčov, ktorú v roku 1997 vymyslel Mirko Marchesi. Quoridor vyhral cenu *Mensa Mind Game Award* a tiež cenu *Hra roku* v USA, Francúzsku, Kanade a Belgicku.

História
--------

Hra Quoridor je založená na staršej hre s názvom Blockade od rovnakého autora z roku 1970. Mirko Marchesi vytvoril v roku 1995 ďalšiu verziu tejto hry pod názvom Pinko Pallino. Pinko Pallino sa hrá medzi dvomi hráčmi na doske 11x11, so 42 zátarasmi a mierne upravenými pravidlami. 

V roku 2004 vyšla hra Quoridor v detskej verzii pod názvom Quoridor Kid so zmenšenou hracou doskou na 7x7, v ktorej sú pešiaci nahradení myškami.

Pravidlá
--------

Hracia doska sa skladá z 81 polí (9x9). Každý hráč má vlastného pešiaka, ktorý sa na začiatku hry nachádza v strede rady, ktorá ja ku hráčovi najbližšie. Ak hrajú dvaja hráči, pešiaci sú umiestnení na protiľahlých stranách hracej dosky. Hráči majú okrem pešiakov k dispozícii 20 zátarasov, ktoré si medzi seba rozdelia podľa počtu hráčov. Zátarasy sa dajú umiestňovať medzi hracie polia. Každý zátaras má dĺžku dvoch polí hracej dosky. 

Počas hry hráči striedavo vykonávajú jednotlivé ťahy. V každom ťahu môže hráč buď umiestniť zátaras, alebo posunúť svojho pešiaka o jedno pole v ortogonálnom smere. V prípade, že hráčov pešiak sa nachádza vedľa súperovho, môže ho preskočiť. Ak sa za súperovým pešiakom nachádza ďalší pešiak (pri hre medzi tromi alebo štyrmi hráčmi) alebo zátaras, hráč môže preskočiť až na ďalšie voľné pole vedľa súperovho pešiaka. Zátaras nesmie byť umiestnený tak, aby pešiakovi nezostala žiadna voľná cesta na druhú stranu hracej dosky. 

Cieľom hry je doviesť svojho pešiaka na protiľahlú strahu hracej dosky. Víťazí ten hráč, ktorý ako prvý dostane svojho pešiaka na ľubovolné pole v poslednej rade na opačnej strane hracej dosky.

Externé odkazy
--------------

* Quoridor na boardgamegeek.com (po anglicky)
* Quoridor Kid na boardgamegeek.com (po anglicky)
**Hviezdny čas** sa vyskytuje pravidelne v Star Treku. Ide o päťcifernú dekadickú číselnú hodnotu zaokrúhlenú na jedno desatinné miesto. Nahradzuje formát dátumu, ktorý používa gregoriánsky kalendár. Bol zavedený na navodenie predstavy vzdialenej budúcnosti a na približné určenie po sebe nasledujúcich udalostí bez nutnosti uvedenia roku. Z týchto dôvodov nie je deterministický algoritmus na prevod do iného formátu. *Trekkies* gregoriánsky formát dátumu dopočítavajú podľa chronológie udalostí, ktoré nastali pred alebo po epizóde, prípadne sú v nej spomínané. V pôvodnom seriáli *Star Trek (seriál)* nebol hviezdny čas používaný príliš dôsledne, od čoho sa dištancujú aj tvorcovia seriálu.

Novší *Star Trek: Nová generácia* a za ním nasledujúce série pristupujú k tvorbe hviezdneho času systematickejšie. 

Hviezdny **dátum má tvar XXXXX,X**. Hodnoty môžu byť len prirodzené čísla, začína číslom 4, ktoré predstavuje 24. storočie, nasleduje číslo sezóny seriálu. Zvyšný interval priraďujú scenáristi jednotlivých epizód v pridelenom rozsahu. Desatinné miesto predstavuje časť roku .

> 
> *Kapitánov denník, hviezdny čas 43989,1.* (ST:TNG 3x26)  
> 
> *Denník 1. dôstojníka, hviezdny čas 44001,4.* (ST:TNG 4x01)
> 
> 
> 

Denný **čas má bežný tvar YY:YY**. Zároveň sa používa rovnaký denný rytmus (ráno, obed, večer) ako v bežný pozemský deň.

> 
> *Očakával som tvoj príchod až v 19:00... Uvidíme sa večer.* (ST:TNG 4x25)  
> 
> *Po troch dňoch pokusov by si mohol nájsť chvíľku.* (ST:TNG 5x07)
> 
> 
>

Referencie
----------

1. ↑  Gene Roddenberry k používaniu hviezdneho času
2. ↑  Roberto Orci o desatinnom čísle ako o poradovom čísle dňa v roku tu (po anglicky)
3. ↑  Rytmus dňa nie je závislý od osvetlenia z najbližšej hviezdy, ale od časového údaju.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stardate na anglickej Wikipédii.*
**Vlastimil Tusar** (\* 18. október 1880, Praha – † 22. marec 1924, Berlín, Nemecko) bol druhý česko-slovenský predseda vlády a český sociálno-demokratický politik a novinár.

Životopis
---------

Vyštudoval strednú obchodnú školu a neskôr bol zamestnaný ako obchodný pomocník. Do politiky vstúpil okolo roku 1900 a od roku 1903 pracoval ako redaktor týždenníka *Rovnost*. V rokoch 1908 až 1911 bol jeho šéfredaktorom a počas jeho vedenia bol týždenník zmenený na denník.

V roku 1911 bol zvolený za sociálnu demokraciu do Ríšskej rady, ktorej členom ostal až do roku 1918. Spočiatku bol prorakúsky orientovaný, ale ku konci 1. svetovej vojny sa začal prikláňať k myšlienke nezávislosti. Práve on informoval 27. októbra 1918 z Viedne Aloisa Rašína o vhodnom okamihu na vyhlásenie samostatného štátu.

V rokoch 1918-1919 pôsobil vo Viedni ako vyjednávač s predstaviteľmi Rakúska a 8. júla 1919 sa stal po v neprítomnosti odvolanom Karlovi Kramářovi v poradí druhým predsedom vlády Česko-Slovenska. Pre jeho prvú vládu sa vzhľadom na to, že jej hlavnými stranami boli sociálni demokrati a agrárnici, vžilo pomenovanie 1. vláda červeno-zelenej koalície. Po voľbách v apríli 1920, ktoré sociálni demokrati vyhrali, zostavil Tusar novú vládu (tzv. 2. vládu červeno-zelenej koalície), ktorá však už 14. septembra 1920 podala vzhľadom na činnosť komunistickej ľavice v rámci sociálnej demokracie demisiu. 

1. marca 1921 sa vzdal svojho poslaneckého mandátu a následne prijal funkciu veľvyslanca v Berlíne. Tam 22. marca 1924 zomrel.

Externé odkazy
--------------

* Vlastimil Tusar - životopis na stránkach Úradu vlády Českej republiky
* Vlastimil Tusar - životopis na stránkach

  


| * z
* d
* u
Predsedovia vlád Česko-Slovenska |
| --- |
| 
* Masaryk
* Kramář
* Tusar
* Černý
* Beneš
* Švehla
* Udržal
* Malypetr
* Hodža
* Syrový
* Beran
* Šrámek
* Fierlinger
* Gottwald
* Zápotocký
* Široký
* Lenárt
* Černík
* Štrougal
* Adamec
* Čalfa
* Stráský

 | Vlajka Československa |

Autoritné údaje: * abART: 61510
* GND: 133790649
* ISNI: 0000 0000 5549 0124
* NK ČR: jk01140478
* VIAF: 72592827
Štítová sopka Mauna Kea na Havajských ostrovoch
**Štítový vulkán**, alebo **štítová sopka** je sopka so širokou základňou, s miernym stúpaním vulkanického svahu. Vyskytujú sa nad horúcimi škvrnami (sopky Havajských ostrovov, Islandu, Réunionu) a pozdĺž riftových systémov (napr. Východoafrický riftový systém). Štítové vulkány sú formované bazaltovou lávou s nízkou viskozitou, ktorá má tendenciu roztekať sa do šíreho okolia a s malým obsahom SiO2.

Sú známe aj z iných planét slnečnej sústavy (Olympus Mons a iné sopky na Marse).

Štítové sopky sú najväčšie sopky na Zemi (čo sa týka objemu materiálu) - Mauna Loa na Havajských ostrovoch je najobjemnejšia hora na Zemi (75 000 km3).

Referencie
----------

1. ↑   *Shield volcanoes* [online]. library.thinkquest.org, [cit. 2009-03-16]. Dostupné online. (anglicky)
2. ↑   *USGS - Shield Volcanoes* [online]. USGS, [cit. 2009-03-15]. Dostupné online. (anglicky)

Pozri aj
--------

* Zoznam sopiek
* Stratovulkán

Iné projekty
------------

* Commons

* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Štítový vulkán**

Externé odkazy
--------------

* What is a Shield Volcano?
Hardiknut s matkou
**Hardiknut** (\* 1018 – † 8. jún 1042) bol kráľom Dánska od roku 1035 a Anglicka od roku 1040.

Bol synom Knuta Veľkého a Emmy Normandskej.

Na dánsky trón nastúpil po smrti svojho otca v roku 1035 ako **Knut III**. 
Konflikt s nórskym kráľom Magnusom I. mu znemožnil cestu do Anglicka na zabezpečenie svojho nároku aj tam, regentskej vlády v Anglicku sa teda ujal Hardiknutov nevlastný brat Harold I.

Harold si však v roku 1037 vzal anglickú korunu pre seba. Hardiknutovi sa podarilo urovnať spory v Škandinávii dohodou s Magnusom, že ak niektorý z nich zomrie bez dediča, druhý kráľ bude jeho nástupcom. Keď si takto uvoľnil ruky, pripravil Hardiknut inváziu do Anglicka, aby získal anglický trón. Harold I. však zomrel skôr (17. marec 1040) než dánske vojsko priplávalo. Hardiknut pristál 17. júna 1040 v Sandwichi s flotilou 62 lodí a dal sa korunovať za anglického kráľa.

Hardiknut bol krutý a nepopulárny vládca. Na pokrytie výdajov spojených s vyslaním flotily niekoľkokrát zvýšil dane. V roku 1041 pozval svojho nevlastného brata Eduarda (neskorší kráľ Eduard Vyznávač) späť z exilu v Normandii do Anglicka a pravdepodobne z neho urobil svojho dediča.

Hardiknut nebol ženatý a nemal deti. Zomrel 8. júna 1042 v Lambeth a bol pochovaný vo Winchestri. Po jeho smrti nastúpil na anglický trón Eduard Vyznávač, ktorý tak vrátil korunu anglosaskej kráľovskej línii.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hardiknut na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1013332903
* ISNI: 0000 0001 2137 0842
* LCCN: nb2008006857
* VIAF: 66001922
* WorldCat: lccn-nb2008006857



  


| * z
* d
* u
Panovníci Anglicka |
| --- |
| 
* Alfréd Veľký
* Eduard I. Starší
* Athelstan
* Edmund I.
* Edred
* Edwy
* Edgar
* Eduard Mučeník
* Ethelred II.
* Sven I.
* Edmund II.
* Knut Veľký
* Harold I.
* Hardiknut
* Eduard Vyznávač
* Harold II.
* Viliam I.
* Viliam II.
* Henrich I.
* Štefan
* Henrich II.
* Richard I.
* Ján I.
* Henrich III.
* Eduard I.
* Eduard II.
* Eduard III.
* Richard II.
* Henrich IV.
* Henrich V.
* Henrich VI.
* Eduard IV.
* Eduard V.
* Richard III.
* Henrich VII.
* Henrich VIII.
* Eduard VI.
* Mária I.
* Alžbeta I.
* Jakub I.
* Karol I.
* Karol II.
* Jakub II.
* Mária II. a Viliam III.
* Anna

 | Anglická vlajka |