recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Česko-slovenská tabuľa zo začiatku 80. rokov informujúca o vstupe do hraničného pásma
Hraničné pásmo na bielorusko-polskej hranici. Je vidieť elektrickú signálnu stenu KS-185, kontrolný pás a ľahké opevnenie.
**Hraničné pásmo** sa nachádza v niektorých krajinách pri ich štátnych hraniciach. Ide o zakázanú oblasť (či oblasť s obmedzeným prístupom), ktorá slúži bezpečnostným účelom (tzn. vojenská, policajná či iná bezpečnostná kontrola).

Hraničné pásmo je viditeľne označené a môže sa ťahať len stovky metrov, ale aj desiatky kilometrov ďaleko od hraníc samotných v závislosti od politickej situácie.

Medzi známe hraničné pásma patrí napríklad demilitarizovaná zóna medzi oboma kórejskými štátmi, hraničné pásmo ČSSR pozdĺž hraníc so Západným Nemeckom a Rakúskom, či ostro strážená hranica medzi NSR a NDR. Hraničné pásmo na území "krajín socialistického tábora" bolo považované za symbol neslobody a obmedzenie pohybu osôb, mnohokrát prirovnávané i k väzeniu.

V súčasnej dobe je tiež známe hraničné pásmo pozdĺž hranice medzi severným a južným Cyprom, ktoré nie je pre obyvateľov oboch štátov priepustné a je spravované jednotkami OSN.

Pozri aj
--------

* Železná opona
* Komunistický režim v Československu
* Berlínsky múr

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hraniční pásmo na českej Wikipédii.*
Pri určovaní **hraníc produkčných možností** sa určuje krivka tzv. *PPF krivka* (z anglického *production possibility frontier*) – krivka hraníc produkčných možností, alebo transformačná krivka, pretože predstavuje transformáciu obmedzených zdrojov z jedného použitia na iné, vyjadruje nasledujúcu skutočnosť. Keď sa v ekonomike v plnom rozsahu výrobku musí nastať znižovanie výroby druhého výrobku. Substitúcia je teda zákonitý dôsledok plne využívanej ekonomiky – čo vyjadruje aj obsah zákona substitúcie. Hranica produkčných možností vzniká teda v dôsledku obmedzenosti celkových zdrojov.

Vychádzajúc z poznatkov PPF možno vymedziť pojem efektívnosti ekonomiky. Efektívna ekonomika je taká, ktorá neplytvá svojimi zdrojmi, ale efektívne, plnohodnotne využíva svoje zdroje. Ekonomika, ktorá sa pohybuje na PPF krivke dosahuje tzv. alokačnú efektívnosť – stav, v ktorom sa zo zdrojov spoločnosti vyťaží maximálny objem statkov. Nemožno však zvýšiť produkciu jedného statku bez toho, aby sa neznížila výroba druhého statku.

Ekonomická vzácnosť výrobných faktorov núti spoločnosť k ich alternatívnemu využitiu. Hranica produkčných možností ukazuje, že s obmedzeným objemom celkových zdrojov sa dajú pri danej technológii vyrobiť rôzne kvantitatívne kombinácie jednotlivých druhov statkov. Ekonomika, ktorá úplne využíva svoje zdroje, je na hranici produkčných možností. Keď chce zvýšiť svoju produkciu určitého statku, musí sa vzdať iného statku.
OnePlus One
**OnePlus One** je smartfón, ktorý vyrábala čínska spoločnosť OnePlus. Predstavený bol v apríli 2014 a je to prvé zariadenie od tejto firmy. Bol určený ako priamy konkurent pre vlajkové telefóny iných spoločností, kde sa im vyrovnal svojimi parametrami a súčasne bol otvorený vývojárom, kde dostal podporu mnohých rôznych systémov a kernelov. Na väčšine trhov sa dodával s operačným systémom Cyanogen OS, čo bola komerčná verzia systému CyanogenMod. Dostupný bol najprv iba cez pozvánku, ktoré boli distribuované cez spoločnosť cez niektorých zákazníkov, neskôr pozvánka už nebola potrebná.

Hardvér je založený na čipsete Qualcomm Snapdragon 801, 4-jadrovom procesore Krait 400 s frekvenciou 2,5 GHz, 3 GB RAM, GPU Adreno 330, 16 alebo 64 GB vnútorného úložiska. Batéria mala kapacitu 3100 mAh.

Displej je typu IPS LCD s uhlopriečkou 5,5 palca a má rozlíšenie 1080 x 1920.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku OnePlus One na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
OnePlus |
| --- |
| Mobilné telefony | 
* OnePlus One
* OnePlus 2
* OnePlus X
* OnePlus 3
* OnePlus 3T
* OnePlus 5
* OnePlus 5T
* OnePlus 6
* OnePlus 6T
* OnePlus 7
* OnePlus 7 Pro

 |
| Softvér | 
* OxygenOS

 |
| Ľudia | 
* Pete Lau
* Carl Pei
* Duan Yongping

 |
*Programátor je aj nesprávne označenie pre programovacie zariadenie (angl. programmer).*
**Programátor** je ten, kto postupom zvaným programovanie implementuje výsledky návrhu projektu.

Za historicky prvého programátora sa považuje uznávaná Ada Lovelace. Vo svojich Poznámkach k Analytickému stroju vyjadrila prvý algoritmus určený pre počítač - Analytický stroj Charlesa Babbaga.

Programátorská práca
--------------------

Práca na novom programe zvyčajne začína na stole programátora-analytika, ktorý určí návrh budúceho programu, ktorý predá radovým programátorom. Tí ho prevedú do sekvencie príkazov, ktorým rozumie počítač. Kratšie programy môže písať iba jeden človek, ale aj tak by mal použiť návrh. Programovanie bez návrhu vedie najčastejšie k zlým programom, ktoré je nakoniec nutné prepísať, tentokrát aj s návrhom.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Programátor**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Programátor****

Externé odkazy
--------------

* Programovanie, návody, seriály, články, blogy, správy a diskusie o c#, c++, .net a php pre slovenských programátorov
**Boozer** bol varovný systém založený na detekcii radarového signálu, používaný v bombardovacích lietadlách Royal Air Force počas druhej svetovej vojny. Prístroj bol naladený na vlnovú dĺžku používanú nemeckými radarmi Würzburg a Lichtenstein.

Nasadenie
---------

*Boozer* sa začal do bombardérov montovať začiatkom roku 1943 spolu s prístrojom Monica. Na prístrojovej doske boli namontované dve kontrolky. Ak detektor zachytil signál pozemného radaru Würzburg, rozsvietila sa oranžová. Ak detektor zachytil signál palubného radaru Lichtenstein, rozsvietila sa červená. Pri letoch nad územím s hustou obranou sa oranžová kontrolka rozsvecovala príliš často. Naopak, zhasnutá červená kontrolka neznamenala bezpečie. Na lietadlo mohol zaútočiť stíhač bez radaru, alebo stíhač s radarom mal už cieľ zameraný vizuálne a pred zahájením útoku radar vypol.

Výhodou prístroja bol jeho pasívny režim, preto ho nebolo možné rušiť.

Referencie
----------

1. ↑  Price (2006, s. 106)

Zdroje
------

* PRICE, Alfred. *Nástroje temnot. Historie elektronické války 1939 - 1945*. Praha : Mladá fronta, 2006. 272 + 16 s. ISBN 80-204-1373-1. (česky)
**Aiola Island** je jednou zo stavieb tvoriacich vrstvu moderných budov 21.storočia v centre Grazu.

Základné údaje
--------------

• Architekt: Vito Hannibal Acconci, Purpur  

• Adresa: Mur 1, Graz, Rakúsko  

• Realizácia: 1999 až 2003  

• Funkcia: kaviareň, open-air divadelná scéna, detské ihrisko

Návrh a výstavba
----------------

* júl 1999 - idea na stavbu ostrova na rieke Mur prezentovaná Robertom

Punkenhoferom (Art & Idea), rodákom z Grazu  

* október 1999 – Punkenhofer pozval do Grazu Vita Acconciho.
* jeseň 2000 – fyzický model štúdie je prezentovaný zástupcom Grazu
* jar 2001 - projekt je po úpravách schválený mestskou radou
* jeseň 2001 – začiatok prác na výstavbe
* apríl 2002 - je hotová základová konštrukcia ostrova
* december 2002– definitívne spojenie prístupových láviek s ostrovom
* január 2003 - slávnostné otvorenie ostrova
* marec 2003– dokončenie kaviarne
* marec 2004 - otvorenie detského ihriska

Povolenie takejto netradičnej stavby samozrejme sprevádzalo mnoho problémov a výnimiek, už len pre jej nezvyklú polohu v strede rieky (čím podliehala riečnemu zákonu).  

Výstavba hlavnej konštrukcie prebehla v továrni, na konečné miesto bola dopravená loďou.  

Pôvodne malo ísť o dočasnú inštaláciu, ale pre jej veľký úspech bolo rozhodnuté, že bude ponechaná natrvalo.

Popis
-----

V pôvodnom dizajne mal byť ostrov čistou solitérnou hmotou na hladine rieky. Prepojenie s okolím bolo navrhované prostredníctvom podzemných tunelov. Toto riešenie sa však ukázalo ako príliš náročné a bolo nahradené mostami. Tie rešpektujú hlavnú os ostrova, vytvárajú nový peší ťah, zapájajú ho do ‘korzovacieho’ priestoru, spájajú ho s mestom.
Kompozične je tvar daný dvoma do seba sa vlievajúcimi misami (lastúrami), je plynulým, otvára sa k oblohe (využité pre open-air scénu). Silnou komp.zložkou je delenie fasády, ktoré je podstatnou zložkou dynamického vyplinutia celej kompozície. Moiré hra fasády – plynulý prechod od polopriehľadnosti (pri priamom kolmom pohľade na plochu), až po lesklú plnosť (pri zmenšení uhlu medzi kolmicou na fasádu a pohľadom pozorovateľa).
Budova nepôsobí tak agresívne, ako neďaleký Kunsthaus(Spacelab Cook-Fournier), je decentnou skulptúrou, s ľudskou mierkou a príťažlivou náplňou.

Galéria
-------

* Pohľad po na Aiola Island a rieku Mur z diaľky.
* Vonkajší plášť budovy v detaile.
* Vstup.
* Interiér kaviarne.
* Detské ihrisko - 3d bludisko v spleti lán a sieti.
* Pohľad von, vľavo na fotke je vidieť hľadisko malej open-air scény.

Zdroje
------

* www.archiweb.cz
**Mascon** (z anglického *mass concentration – koncentrácia hmoty*) je anomálna oblasť v zemskej kôre spojená s podpovrchovou koncentráciou hmoty. Oblasť, ktorá by tak mala mať nevýrazný alebo dokonca záporný gravitačný signál (napr. impaktný kráter) je naopak miestom so silnou pozitívnou gravitačnou anomáliou. Dôvod vzniku masconu môže byť exogénny (dopad meteoritu) aj endogénny (vzostup napr. magmatického materiálu s vysokou hustotou).

Mesačné mascony
---------------

Významným javom sú mascony na Mesiaci, kde sa nachádzajú vo veľkých impaktných panvách predovšetkým na privrátenej strane (Mare Imbrium, Mare Serenitatis, Mare Crisium, Mare Humorum, Mare Nectaris a ďalšie menšie) – ich vznik sa vysvetľuje vzostupom plášťového materiálu v centre panvy krátko po impakte. K ich objavu došlo v roku 1968 Paulom Mullerom a Williamom Sjogrenom v americkej Jet Propulsion Laboratory (NASA) pri analýze odchýlok dráh automatických lunárnych sond. Vďaka tomuto objavu sa neskôr podarilo spresniť navigáciu nad povrchom Mesiaca dostatočne pre nasledujúce pilotované výpravy programu Apollo, ktoré z bezpečnostných dôvodov vyžadovali veľkú presnosť pri pristávaní lunárneho modulu.

Mascony na iných telesách slnečnej sústavy
------------------------------------------

Aj keď nie sú tak výrazné ako mesačné, mascony sú pozorované aj na Marse. Tam sú spojené s menšími impaktmi (Isidis Planitia, Argyre Planitia), ako aj s komplikovanou štruktúrou severných nížin (napr. Utopia Planitia – zrejme erodovaná obria impaktná panva). Na Venuši žiadne mascony pozorované neboli (zrejme vďaka hustej atmosfére brániacej prienikom meteoritov) a pre Merkúr nemáme zatiaľ dostatok dát – z analýzy topografie sa ale zdá, že minimálne niektoré veľké impaktné panvy nevykazujú deformácie spojené s tvorbou masconov. Zaujímavý je aj fakt, že najväčšie impaktné štruktúry v slnečnej sústave (mesačná panva Južný pól-Aitken a marsovská panva Hellas) neobsahujú mascony; ich vznik teda nemožno jednoducho spájať s veľkými impaktmi a je dôsledkom zložitejších dejov pri ich vzniku.

Referencie
----------

1. ↑  Konopliv et al. (2001): Recent Gravity Models as a Result of the Lunar Prospector Mission, Icarus, 150, 1–18. (manuskript článku)
2. ↑  Muller and Sjogren (1968): Mascons: Lunar mass concentrations, Science, 161, 680-684.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o ZemiAstronomický portál |
**Kalkul** alebo **počet** je v logike formalizovaná sústava - sústava pravidiel operácií so znakmi. Je tvorený súborom primitívnych symbolov, súborom axiómov, formačnými pravidlami (tvorenie výrazov) a transformačnými pravidlami (pravidlá odvodzovania).

Podľa diela *Slovník filozofia a prírodné vedy* (1983) je kalkul: „Operačná schéma konštrukcie obrazcov z daných obrazcov (Paul Lorenzen). Kalkul predstavuje množinu pravidiel pre schematické operácie. Do kalkulu patrí konečný počet atomárnych obrazcov (elementárnych objektov), z ktorých môžeme zostaviť ďalšie obrazce. Do kalkulu ďalej patrí konečný počet pravidiel, podľa ktorých môžeme vykonávať operácie s obrazcami. Zostavenie obrazcov podľa tychto pravidiel sa nazýva odvodenie."

Podľa diela *Filozofický slovník* (1989) je kalkul: „systém pravidiel operovania so znakmi, ktorý rozširuje možnosti obsahového myslenia pri riešení úloh a dokazovaní súdov vyjadriteľných prostriedkami (*jazykom*) daného kalkulu. Charakteristickou osobitosťou kalkulu je to, že objekty, ktorými sa v ňom narába, sú hmotné predmety (číslice, písmená a iné znaky), ktoré sa v procese, keď sa na ne aplikujú pravidlá kalkulu, prakticky nemenia. Historicky kalkuly vznikli a vyvinuli sa v matematike (napríklad diferenciálny a integrálny počet a i.); neskôr sa metóda budovania kalkulov preniesla aj do logiky, vznikli logické a logicko-matematické kalkuly a v suvislosti s tým aj matematická logika alebo symbolická logika, v ktorej sa prostredníctvom vybudovania kalkulu vyjadrujú logické formy. Vyjadrenie určitých oblastí poznania, najmä v deduktívnych vedách, v podobe kalkulov budovaných na základe metód, ktoré vypracovala moderná logika, je najdôslednejšou formou formalizácie danej oblasti poznania. Efektivnosť tejto formalizácie potvrdzuje prax používania modernej výpočtovej techniky, rozvoj kybernetiky a informatiky."

Podľa Kondakovova je kalkul systém skúmania istej predmetnej oblasti, v ktorom sa k predmetom skúmanej oblasti priraďujú materiálne znaky (číslice, písmená a i.), s ktorými sa potom podľa systému prijatých presných pravidiel uskutočňujú operácie nevyhnutné pre riešenie vytýčeného cieľa.

Podľa modernej logiky je kalkul systém znakov a pravidiel operovania s týmito znakmi, t. j. pravidiel vzťahujúcich sa iba na tvar týchto znakov, nie na ich význam.

Referencie
----------

1. ↑  kalkul. In: *Slovník filozofia a prírodné vedy*. 1. vyd. Bratislava : Pravda, 1987. s. 307-308.
2. ↑  kalkul. In: *Filozofický slovník*. 4. dopln. a preprac. vyd. Bratislava : Pravda, 1989.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Romanizácia** bolo pôsobenie vplyvu kultúry, jazyka a podobne jadra Rímskej ríše (resp. podliehanie tomuto vplyvu) na územiach, ktoré boli dobyté alebo pod vplyvom Rímskej ríše. Dochádzalo k nemu najmä v západnej polovici Rímskej ríše a v severozápadnej Európe, vo východnej polovici Rímskej ríše napríklad prevažoval vplyv gréckej kultúry.

Romanizácia západnej polovice ríše
----------------------------------

Centrom romanizácie západnej polovice ríše boli mestá. V západných provinciách sa šírila latinčina, ktorá potláčala pôvodné barbarské jazyky a zároveň s ňou sa šírila i rímska kultúra a rímske náboženstvo. Romanizáciu šírili obyvatelia Itálie (vojaci, úradníci, obchodníci, remeselníci, kolonisti atď.).

Horné vrstvy spoločnosti väčšinou ochotne prijímali romanizáciu, pretože si chceli udržať svoje spoločenské postavenie, často dokonca považovali rímskych občanov za vzor. 

Nižšie spoločenské vrstvy boli ovplyvnené rímskym spôsobom života alebo službou v armáde.

Romanizácia barbarika
---------------------

Zakladaním mnohých táborov légií v Gálii a Germánii za vlády cisára Augusta sa začala šíriť romanizácia do barbarika. Tieto opevnené oporné body sa stali zárodkom miest. V barbariku tak vznikali predsunuté strážne postavenia. 
Tieto tábory zaisťovali bezpečnosť ríše, slúžili k ďalším výbojom, poprípade k likvidácii vzbúr Galov a Germánov. Pre zaopatrenie legionárov bolo potrebné vystavať zázemie, kde sa uplatňovalo najmä miestne obyvateľstvo nerímskeho pôvodu. Neskôr okolo táborov vznikli malé civilné sídliska. 

### Najdôležitejšie tábory légií z ktorých sa vyvinuli mestá

* Oppidum Ubiorum (Kolín nad Rýnom)
* Augusta Treverorum (Trevír)
* Mogontiacum (Mainz)
* Castra Vetera (Xanten)
* Aguae Mattiacae (Wiesbaden)

Literatúra
----------

* BURIAN, Jan: *Římské impérium: vrchol a proměny antické civilizace*, Praha, Svoboda, 1997. ISBN 80-205-0536-9 , kapitola *Romanizace a její důsledky* od strany 81.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Romanizace na českej Wikipédii.*
Grande Casse, juhozápadná stena
**Vanoise** (franc. Massif de la Vanoise) je pohorie nachádzajúce sa vo Francúzsku v departemente Savoie. Geograficky sa zaradzuje do Západných Álp. Ide o turisticky významnú horskú oblasť, v ktorej leží mnoho vysokých štítov. V karoch hôr tečie na 17 hlavných ľadovcov. Najvyšší vrchol pohoria je Grande Casse (3 855 m). Rozloha masívu je 1 900 km² a jeho významná časť (1 436 km²) je súčasťou Národného parku Vanoise (*Parc National de la Vanoise*).

Poloha
------

Na západe a juhu tvorí hranicu masívu údolie rieky Arc. Významná cesta Route des Grandes Alpes vedúca cez sedlo Col de l'Iseran (2 770 m) oddeľuje na východe masív Vanoise od pohoria Grajské Alpy. Prebieha tu tiež hranica národných parkov – Národného parku Gran Paradiso (*Taliansko*) a Národného parku Vanoise (*Francúzsko*). Sever územia je vymedzený tokom rieky Isère pretekajúcej tu údolím Tarentaisu.

Niekedy je pohorie Vanoise priradované k rozľahlejším Grajským Alpám.

Vrcholy
-------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Grande Casse (3 855 m)
* Mont Pourri (3 779 m)
* Dent Parrachée (3 697 m)
* Grande Motte (3 653 m)
* Pointe de la Fournache (3 639 m)
* Dôme de la Sache (3 601 m)
* Dôme de l'Arpont (3 599 m)
* Dômes de la Vanoise (3 586 m)
* Dôme de Chasseforêt (3 586 m)
* Grand Roc Noir (3 582 m)
* Dôme des Nants (3 570 m)
* Aiguille de Péclet (3 561 m)
* Mont Turia (3 550 m)
* Aiguille de Polset (3 531 m)
* Mont de Gébroulaz (3 511 m)
* Dôme de Polset (3 501 m)
* Pointes du Châtelard (3 479 m)
* Dôme des Platières (3 473 m)
* Roc des Saints Pères (3 470 m)
 | * Pointe de la Sana (3 436 m)
* Pointe du Bouchet (3 420 m)
* Bellecôte (3 417 m)
* Grand Bec (3 398 m)
* Pointe du Vallonnet (3 372 m)
* Pointe Rénod (3 368 m)
* Dôme des Sonnailles (3 361 m)
* Pointe de Claret(3 355 m)
* Pointe de Méan Martin (3 330 m)
* Dôme des Pichères (3 319 m)
* Grand Roc(3 316 m)
* Roche Chevrière (3 281 m)
* Pointe de Thorens (3 266 m)
* Mont Pelve (3 261 m)
* Épaule du Bouchet (3 250 m)
* Pointe des Buffettes (3 233 m)
* Aiguille Rouge (3 227 m)
* Pointe de la Réchasse (3 212 m)
* Pointe du Dard (3 206 m)
 |  |

Turizmus
--------

Pohľad na stredisko v Courchevel
Pohorie Vanoise je vyhľadávané predovšetkým vyznávačmi zimých športov. Nachádzajú sa tu známe lyžiarské strediská ako napr. Tignes, Les Arcs, La Plagne, Meribel, Val-d'Isère, Val Thorens alebo Courchevel. Na tváre krajiny sa tu významne podpísala masívna výstavba lanoviek, hotelov a športových areálov. Tie priťahujú ročne státisíce návštevníkov. Pre turistov je tu vyznačených okolo 400 km ciest a v horách im slúži na 14 horských chát.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vanoise**

Externé odkazy
--------------

* Vanoise
Am286
**Am286** je označenie procesorovej rady podľa štandardu x86, ktorú od roku 1982 začala vyrábať spoločnosť AMD.

Začiatkom 80. rokov spoločnosť IBM vo svojom zámere preraziť so štandardom osobného počítača považovala za dobré zmluvne sa poistiť, aby dodávateľské firmy na procesory, ktoré používala, boli minimálne dve. Primárny dodávateľ, spoločnosť Intel, musel zadať AMD licenciu na výrobu čipov podľa ich návrhov, aby vyhoveli požiadavkám svojho odberateľa. To bol pre AMD začiatok skúsenosti s x86-kompatibilnými procesormi a prvý procesor dostal označenie Am286.

Procesor bol úplne podľa návrhu Intelu, kompatibilný bol aj rozvod pinov a pätice, vnútro bolo založené na mikrokóde podľa Intelu.

V roku 1989, keď bol uvedený procesor 80386, význam Am286 rýchlo opadol. AMD sa však paralelne s tým snažila Am286 predávať aj ako embedovaný procesor.

| * z
* d
* u
Zoznam procesorov AMD |
| --- |
| Procesory | 

|  |  |
| --- | --- |
| vlastná architektúra | Am2900 |
| no-x86 | Am9080 |
| x86-16 | Am286 |
| x86-32 | Am386 • Am486 • Am5x86 • K5 • K6 • K6-2 • K6-III • Duron • Athlon • Geode • Sempron • Opteron |
| AMD64 | Athlon 64 • Athlon 64 X2 • Turion 64 • Turion 64 X2 • Athlon II • Opteron • Phenom • Phenom II • Fusion • Bulldozer • Piledriver • Steamroller • Excavator |
| RISC | Am29000 • Alchemy |

 |
| Budúce procesory | Piledriver • Griffin |
| Jadrá CPU | K5 • K6 • K6-2 • K6-III • K8 • 10h • 11h • 12h • 14h • 15h |
| Inštrukčné sady | 3DNow! • IA-32 • MMX • SSE • SSE2 • SSE3 • SSE4 • x86 • x86-64 |
| Technológie | Cool'n'Quiet • NX bit • AMD-V • HyperTransport • PowerNow! |
| Programy | VISION Engine Control Center (Catalyst) • OverDrive |
| Súvisiace články | Zoznam slotov a soketov spoločnosti AMD • Zoznam GPU firmy AMD • Zoznam technológií firmy AMD • Procesory spoločnosti AMD |
**Graciliceratops** bol rod malého rohatého dinosaura z čeľade Protoceratopsidae, žijúceho v období vrchnej kriedy na území dnešného Mongolska. Fosíliu jedinej neúplnej kostry tohto dinosaura opísal americký paleontológ Paul Sereno v roku 2000.

Typový a jediný druh je **Graciliceratops mongoliensis**.

Klasifikácia
------------

Graciliceratops patrí medzi ceratopsy (Ceratopsia), skupinu bylinožravých dinosaurov s papagájovitými zobákmi, ktoré sa vyskytovali v Severnej Amerike a Ázii počas obdobia vrchnej kriedy, ktorá skončila zhruba pred 65 miliónmi rokov.

Potrava
-------

Rovnako ako všetky ostatné rohaté dinosaury, aj Graciliceratops bol bylinožravec. Keďže krytosemenné rastliny boli ešte v tomto období menej hojné ako dnes, je možné, že sa tento dinosaurus živil relatívne hojnými papradinami, cykasmi a ihličnanmi. Svojim silným zobákom bol schopný obštipkávať aj silné konáre a výhonky.

Referencie
----------

1. ↑   *Graciliceratops mongoliensis* [online]. [Cit. 2013-07-20]. Dostupné online. (nemecky)

Pozri aj
--------

* Leptoceratops
* Microceratus
**Jean Cabut**, známejší ako **Cabu** (\* 13. január 1938 – † 7. január 2015) bol francúzsky karikaturista.

Narodil sa v meste Châlons-en-Champagne a študoval umenie na parížskej École Estienne. Jeho prvé kresby vyšli v roku 1954 a neskôr napríklad v časopise *Paris Match*. V šesťdesiatych rokoch prispieval do satirického mesačníka *Hara-Kiri* a tiež prispieval napríklad do magazínov *Charlie Hebdo* a *Le Canard enchaîné*.

Bol zastrelený v januári 2015, vo veku 76 rokov, pri útoku na redakciu časopisu *Charlie Hebdo*. Jeho synom bol rockový spevák Mano Solo.

Referencie
----------

1. ↑  SANCHEZ, Ray; PAYNE, Ed; FANTZ, Ashley. *French cartoonists killed in Paris took a profane aim at the world* [online]. CNN, 2015-01-09, [cit. 2015-01-09]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jean Cabut na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 11894736f
* GND: 12494048X
* ISNI: 0000 0003 6865 3262
* LCCN: n81102983
* NK ČR: pna2017973721
* ULAN: 500356786
* VIAF: 43165371
* WorldCat: lccn-n81102983
HMS Vanguard.
**Trieda Vanguard** bola trieda bojových lodí Royal Navy Spojeného kráľovstva. Bola poslednou triedou bojových lodí postavenou v Spojenom kráľovstve a vôbec vo svete. V Spojenom kráľovstve sa jednalo o vôbec najväčšiu triedu bojovej lode v histórii.

Trieda Vanguard mala plánované dve jednotky, no postavená bola len jediná jednotka: HMS Vanguard. 

Britská Admiralita, na ktorú ohromným spôsobom zapôsobilo jediné vystúpenie bojovej lode Bismarck sa rozhodla postaviť loď, ktorá by prekonala najnovšie bojové lode nacistickej Tretej ríše. Aj keď Bismarck bol potopený, hrozbou stále ostávala jeho sesterská loď kotviaca v nórskych fjordoch Tirpitz. 

So skúsenosťami nadobudnutými s poslednou postavenou triedou bojových lodí King George V konštruktéri pod vedením Johna Browna navrhli dokonalejší trup a zdokonalili pancierovanie, zvýšili provu a boky, a naprojektovali stabilnejší trup. O skutočnej brilantnosti návrhu a jednotky samotnej svedčí aj to, že počas povojnového cvičenia s bojovou loďou USA, USS Iowa sa počas búrky Vanguard nakláňal pod uhlom 13°, kým Iowa až 23°.

Pozri aj
--------

* Zoznam tried bojových lodí

Externé odkazy
--------------

Stránka o bojovej lodi Vanguard - po česky

|  |  |
| --- | --- |
| **Bojové lode: Trieda Vanguard** |  |
| Predchádzajúca trieda: Trieda Lion (plánovaná) | Nasledujúca trieda: nebola |
| Vanguard |
**Grumman XF5F Skyrocket** bol prototyp dvojmotorového palubného stíhacieho lietadla. V čase jeho vzniku začali v službe na lietadlových lodiach jednoplošné lietadlá vytlačovaľ dvojplošníky a preto bola jeho koncepcia pomerne odvážna. Existovala tiež pozemná verzia tohto typu, označená Grumman XP-50.

Stavbu prvého prototypu, označeného *XF5F-1*, objednalo americké námorníctvo (US Navy) 30. júna 1938. Dvojmotorový dolnoplošník s dvojicou motorov Wright XR-1820-40 Cyclone, mal krátky trup, ktorý nepresahoval pred nosnú plochu. Pôvodne mal niesť dva kanóny Madsen kalibru 25 mm.

Prvý let probehol 1. apríla 1940. Ukázali sa problémy s chladením oleja. Chladič oleja bol preto upravený. Zmeny boli uskutočňované aj v iných častiach projektu. Kabína dostala nový, nižší prekryt, výzbroj bola redukovaná na štyri guľomety kalibru 12,7 mm, prepracované kryty motorov a pridané aerodynamické kryty vrtúľ. Hlavné úpravy boli dokončené 15. júla 1941. Ďalšia rada testov pokračovala až do polovice januára 1942. V tom čase už ale firma Grumman začala pracovať na projekte modernejšieho palubného stíhača XF7F-1 a testy typu XF5F slúžili hlavne k urýchlení jeho vývoja. Prototyp slúžil k testom, dokiaľ nebol 11. decembra 1944 poškodený pri pristátí na brucho.

Hlavné technické údaje
----------------------

* Osádka: 1
* Rozpätie: 12,80 m
* Dĺžka: 8,76 m
* Výška: 3,45 m
* Nosná plocha: 28,2 m²
* Hmotnosť prázdneho lietadla: 3 677 kg
* Vzletová hmotnosť: 4 600 kg
* Pohonné jednotky: 2× vzduchom chladený hviezdicový deväťvalec Wright XR-1820-40/42
	+ Výkon motoru: 1200 hp (895 kW)

### Výkony

* Maximálna rýchlosť: 616 km/h
* Dostup: 10 000 m
* Stúpavosť: 1 220 m/min
* Dolet: 1 930 km

### Výzbroj

* 4× guľomet M2 Browning kalibru 12,7 mm
* 2× 75 kg puma


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Grumman XF5F Skyrocket na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
 Americké vojenské lietadlá počas druhej svetovej vojny |
| --- |
| Stíhacie lietadlá | 
* FR
* F2A
* F4F
* F4U
* F6F
* F7F
* F8F
* P-26
* P-35
* P-36
* P-38
* P-39
* P-40
* P-47
* P-51
* P-61
* P-63
* P-80

 |
| Bombardovacie a torpédové lietadlá | 
* A-20
* A-26
* B-17
* B-18
* B-24
* B-25
* B-26
* B-29
* B-32
* B-34
* B-37
* TBD
* TBF
* SBC
* SB2A
* SB2C
* SB2U
* SBD

 |
| Prieskumné a spojovacie lietadlá | 
* L-3
* L-4
* PBY
* OS2U
* SOC

 |
| Cvičné lietadlá | 
* PT-17
* T-6

 |
| Dopravné lietadlá a klzáky | 
* C-46
* C-47
* C-54

 |
| Helikoptéry | 
* R-4

 |
| Experimentálne lietadlá a prototypy | 
* FL
* F8B
* TB2D
* XF5F
* XFD-1
* XF5U
* XP-46
* XP-49
* XP-50
* XP-52
* XP-54
* XP-55
* XP-56
* XP-57
* XP-58
* P-59
* XP-62
* XP-67
* XP-68
* XP-71
* P-75
* XP-76
* XP-77
* XP-79
* XP-81
* P-82
* XP-83
* AM
* XB-19
* XB-27
* XB-28
* XB-30
* XB-31
* XB-33
* YB-35
* XB-38
* XB-39
* YB-40
* XB-41
* XB-42
* XB-43
* XB-46
* XB-48
* XPB2M
* TB2F
* TBY

 |
**Helen Slaterová** (\* 15. december 1963, Bethpage, New York, USA) je americká herečka, speváčka a skladateľka. V roku 1984 hrala hlavú postavu vo filme *Supergirl*.

Detstvo a mladosť
-----------------

Slaterová sa narodila v Bethpage v New Yorku. Je židovského pôvodu. Jej rodičia sa rozviedli v roku 1974. Má brata Davida. 

Mylnou predstavou je, že je rodina s hercom Christianom Slaterom, ktorý hral brata jej postavy vo filme *Legenda o Billie Jean*. V skutočnosti, medzi nimi nie je žiadne rodinná väzba.

Kariéra
-------

Po absolvovaní strednej školy Great Neck South High School v Lake Success, Helen Slaterová študovala dramatické herectvo na New York High School of Performing Arts. V rámci štúdia sa objavila aj vo viacerých divadelných inscenáciách. Šesť mesiacov po absolvovaní dramatickej školy mala svoje prvé televízne vystúpenie po boku Jamesa Earla Jonesa, Meg Ryan a Matthewa Modineho v televíznom seriály *Junge Destinies*. 

Slaterová debutovala v komiksovej adaptácii *Supergirl* sfilmovanej pod rovnakým názvom, v roku 1984 po boku Petera O'Toolea a Faye Dunawayovej. Slaterová bola za svoj herecký výkon nominovaná na Saturn Award za najlepšiu herečku, ale vyhrala jej herecká kolegyňa Daryl Hannah. V rovnakom roku, prevzala rolu Billie Jean Davy vo filmovej dráme *Legenda o Billie Jean*, ktorá mala premiéru v roku 1985. 

V roku 1987 si zahrala po boku Michaela J. Foxa v úspešnej komédii *Tajomstvo môjho úspechu*. V priebehu rokov 1992 až 1994 dabovala do televízneho seriálu *Batman*. V roku 1994 si zahrala vo filme *Lassie*. 

V roku 2007 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Smalville*, kde sa objavila v troch častiach. V roku 2015 stvárnila adoptívnu matku Melissy Benoist, ktorá stvárnila Supergirl v televíznom seriály *Supergirl*. Televízny seriál skončil v roku 2021.

Súkromný život
--------------

Slaterová je vydatá za režiséra, herca a scenáristu Roberta Watzkeho od septembra 1989. Spoločne majú dcéru narodenú v roku 1995. Kvôli svojej prvej celovečernej úlohe vo filme *Supergirl* si Slaterová musela odfarbiť svoje hnedé vlasy. V roku 1987 Slaterová spolu s Ginou Gershon založili newyorskú divadelnú skupinu The Naked Angels. V roku 1991 tiež spolu so svojím manželom Robertom Watzkem založila divadelnú skupinu The Bubalaires so sídlom v Los Angeles.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Helen Slaterová**

Externé odkazy
--------------

* Helen Slaterová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Helen Slaterová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Helen Slater na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 14044376k
* GND: 1148864229
* ISNI: 0000 0000 7357 1657
* LCCN: n99046289
* VIAF: 11639903
* WorldCat: lccn-n99046289
**DHC Slavia Praha** je český ženský hádzanársky klub z Prahy. Vznikol v roku 1919 pod názvom *SK Slavia Praha*. Je 10-násobným majstrom republiky v hádzanej, 4-násobným majstrom v národní házené a 2-násobným víťazom WHIL. Momentálne hrá najvyššiu domácu súťaž, interligu WHIL.

História klubu
--------------

Oddiel hádzanej bol založený v rámci SK Slavia Praha dňa 10. septembra 1919. Rané obdobie činnosti bolo korunované titulom majstra republiky v sezóne 1925/26. Majstrom sa ženy SK Slavia ďalej stali v rokoch 1929, 1933 a 1935. V tejto dobe bola Slavia hlavným dodávateľom žien do reprezentačných družstiev Čiech a Moravy a ČSR. Následne však prišiel ústup zo slávy a zlepšenie nastalo až v roku 1949 postupom do 1. ligy. V roku 1952 skončilo družstvo na 3. mieste a od tohoto roku tiež prešla SK Slavia na medzinárodnú hádzanú (handball). V roku 1960 slávil tím opäť majstrovský titul, avšak na ten nasledujúci musel čakať dlhých 31 rokov. V priebehu 70. a 80. rokov družstvo žien nedosahovalo významných výsledkov a pohybovalo sa medzi národnou a 1. ligou. Od roku 1988 nastal obrat a SK Slavia sa stala pravidelným účastníkom českej najvyššej súťaže.

V nej sa pohybuje pravidelne na medailových priečkach a v ročníkoch 1990/91, 1992/93, 1993/94, 1998/99, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2006/07 a naposledy 2009/10 oslávila titul majstra republiky. V roku 2009/10 vyhrala ako prvý český klub v histórii prestížnu WHIL.

Úspechy
-------

Najvyššia česko-slovenská súťaž:

* 5 x  – 1925/26, 1928/29, 1932/33, 1934/35 (v národní házené)
* 3 x  – 1959/60, 1990/91, 1992/93

Najvyššia česká súťaž:

* 7 x  – 1993/94, 1998/99, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2006/07, 2009/10
* 5 x  – 1997/98, 2002/03, 2003/04, 2005/06, 2010/11
* 4 x  – 2004/05, 2007/08, 2008/09, 2012/13

WHIL:

* 2 x  – 2009/10, 2010/11

Európske súťaže
---------------

Európsky pohár majstrov EHF:

* 1960/61: finále

**Liga majstrov EHF**:

* 1993/94: 16-finále
* 1994/95: 16-finále
* 1999/00: 16-finále
* 2002/03: 1. kvalifikačné kolo

**Pohár víťazov pohárov EHF**:

* 1998/99: osemfinále

**Pohár EHF**:

* 2000/01: semifinále
* 2002/03: 2. kolo
* 2006/07: 2. kolo
* 2007/08: 3. kolo

**Vyzývací pohár EHF**:

* 2008/09: 3. kolo
* 2013/14:

Referencie
----------

1. ↑  *chf.cz:* Představujeme kluby WHIL – DHC Slavia Praha; *publikované 29. 8. 2013* (po česky)

Pozri aj
--------

* SK Slavia Praha
* HC Slavia Praha

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka klubu (po česky)
* Slavia Praha na stránke Európskej hádzanárskej federácie (po anglicky)
* Profil klubu na stránke the-sports.org (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku DHC Slavia Praha na českej Wikipédii.*
DDR4 SDRAM
Operačné pamäte **DDR4 SDRAM** (**D**ouble **D**ata **R**ate **4** **S**ynchronous **D**ynamic **R**andom **A**ccess **M**emory) sú priamym nástupcom typu DDR3. Dnes najpoužívanejší typ RAM.

Vývoj
-----

JEDEC začal na novom type pracovať už v roku 2005. Finálna špecifikácia bola uverejnená v septembri roku 2012. V rokoch 2015 a 2016 získali väčšinový podiel na trhu a nahradili tak DDR3. Koniec éry DDR4 sa očakáva okolo roku 2020 (kde sa počíta dokonca so 128GB modulmi).

Parametre
---------

Architektúrou sú pamäte rovnaké už od 70. rokov, stále ide o typ DRAM. Ako už vždy u nových typov DDR RAM, nie je mechanicky kompatibilný s predchádzajúcimi typmi. Tzv. zámok je opäť posunutý, aby nedošlo k nekompatibilnému zapojeniu. Prevádzkové napätie sa znížilo na 1,05 - 1,2 V. Počíta sa opäť s vyššími frekvenciami a teda aj s väčšou prenosovou rýchlosťou (1,6 - 3,2 GT/s). Časovanie sa zvýši na minimálne CL12.

Čipy by mali byť vytvorené 20nm štruktúrou. Architektúra umožní jednoduchšiu komunikáciu s PCI zbernicami. Zároveň bude pamäť osadená viac pinmi (DIMM - 284 a u SO-DIMM - 256), ktoré budú iba 0,85 mm široké. Viacvrstvový plošný spoj tiež vytvorí o 0,2 mm hrubší modul.
Zmenšenie štruktúry umožní teda vyššie frekvencie, ale aj nižšie energetické nároky (až o 40% nižšia spotreba).

Externé odkazy
--------------

* Finálne špecifikácie od komisie JEDEC (anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku DDR4 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Pamäťové čipy |
| --- |
| Asynchrónne | 
* EDO RAM
* FPM RAM

 |
| Synchrónne | 
* SDR
* DDR
* DDR2
* DDR3
* DDR4

 |
| Synchrónne (mobilné) | 
* Mobile DDR
* Mobile DDR2
* Mobile DDR3

 |
| Grafické | 
* VRAMG
* GDDR2
* GDDR3
* GDDR4
* GDDR5

 |
| Rambus | 
* RDRAM
* XDR DRAM
* XDR2 DRAM

 |
| Ostatné | 
* SIMM

 |
Súradnice: 46°08′06″S 60°11′29″Z﻿ / ﻿46,13500°S 60,19139°Z﻿ / 46.13500; -60.19139

**Sydney** je kanadské mesto a obec v provincii Nové Škótsko. Je súčasťou administratívnej oblasti *Cape Breton Regional Municipality*, ktorá vznikla v roku 1996 pri novom administratívnom členení Nového Škótska. Nachádza v severovýchodnej časti provincie na ostrove Cape Breton, vzniklo v 18. storočí a bolo pomenované po britskom ministrovi vnútra, Thomasovi Townshendovi, prvému vikomtovi zo Sydney.

Ekonomika a infraštruktúra
--------------------------

V 20. storočí v meste existovali oceliarne a uhoľné bane, ktoré ale boli v roku 2001 uzatvorené. Mesto odvtedy trpelo vysťahovalectvom a starnutím populácie. Nové investície do infraštruktúry, modernizácia prístavu v Sydney v roku 2012 a vytvorenie centra pre udržateľný rozvoj pri miestnej univerzite majú za cieľ vytvoriť stovky pracovných príležitostí a boli významným impulzom rozvoja mesta. Neďaleko Sydney sídli Cape Breton University.

Šport
-----

Multifunkčná aréna Centre 200 je domovom klubu Cape Breton Screaming Eagles, ktorý hráva v Quebec Major Junior Hockey League. Štadión bol v roku 2003 spolu s Halifaxom dejiskom hokejových Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov a v roku 2008 dejiskom Subway Super Series, každoročného stretnutia juniorských klubov a výberov kanadského a ruského hokeja.

Referencie
----------

1. ↑  Statistics Canada

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sydney, Nova Scotia na anglickej Wikipédii.*
**Sylvanus Epiphanio Olympio** (\* 6. september 1902, Lomé, Togoland (dnešné Togo) – † 13. január 1963, Togo) bol prvým prezidentom nezávislého Toga.

Narodil sa vo vplyvnej rodine, ktorá sa do Lomé prisťahovala v polovici 19. storočia z Brazílie. Navštevoval miestne školy a potom vyštudoval obchod na Londýnskej ekonomickej škole. Roku 1926 začal pracovať pre veľkú obchodnú spoločnosť. Hovoril šiestimi jazykmi. Po druhej svetovej vojne sa stal významným politickým vodcom. Jeho *Comité de l’union togolaise* (CUT – Výbor tožskej jednoty) vystupoval jasne protikoloniálne a snažil sa dosiahnuť zjednotenie významného kmeňa *Ewe*, ktorý obýval územie rozdelené medzi Francúzsky Togoland, Britský Togoland a britskú koloniu Zlaté pobrežie. Britský Togoland bol na základe plebiscitu roku 1956 pripojený k britskej kolónii Zlaté pobrežie, dnešnej Ghane. Francúzsky Togoland sa stal autonómnou republikou v rámci Francúzskeho spoločenstva.

Po vyhraných voľbách roku 1958 sa stal po Nicolasovi Grunitzkom druhým premiérom Tožskej autonómnej republiky a zároveň ministrom financií a spravodlivosti. Pod jeho vedením získalo Togo 27. apríla 1960 nezávislosť a Olympio bol 12. apríla 1961 zvolený jeho prvým prezidentom. Jeho politickým cieľom bolo obmedziť ekonomickú závislosť Toga na Francúzsku a orientovať Togo na Veľkú Britániu, USA a Nemecko. Mimo iné hodlal nahradiť frank CFA samostatnou menou viazanou na nemeckú marku.

Jeho negatívny postoj voči vojakom demobilizovaným z francúzskej armády po alžírskej vojne, ktorí chceli získať pozície v armáde mladého Toga, vyvolal prvý štátny prevrat v moderných dejinách nezávislých štátov subsaharskej Afriky. Olympio bol zastrelený pri prevrate v noci z 12. na 13. januára 1963 osobne vodcom puča seržantom Eyadémamom. Olympiov syn *Gilchrist* sa stal významným opozičným vodcom, za Eyadémovej vlády bol *in absentia* odsúdený k smrti a po Eyadémovej smrti roku 2005 sa snažil dosiahnuť vládnych pozícii.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sylvanus Olympio**

Autoritné údaje: * BnF: 12398733n
* GND: 124746020
* ISNI: 0000 0000 2326 7198
* LCCN: n82014880
* VIAF: 51774164
* WorldCat: lccn-n82014880
**Air Battalion Royal Engineers** (v približnom preklade *Letecký prápor Kráľovských ženistov*) bol prvou leteckou jednotkou Britských ozbrojených síl. Z neho sa vyvinulo Royal Flying Corps a z toho neskôr dnešné Royal Air Force.

V roku 1911, nadväzujúc na tradíciu raných leteckých (aviatických) aktivít, Ministerstvo vojny vydalo inštrukcie pre balónovú sekciu, ktorá bola založená v roku 1888 a rozrástla sa až na veľkosť bataliónu na vytvorenie novej jednotky: *Air Battalion Royal Engineers*. Prápor bol zriadený rozkazom z 28. februára 1911 s účinnosťou od 1. apríla toho roku. Počiatočný stav tvorilo 14 dôstojníkov a 150 vojakov nižších hodností. Dôstojníci mali byť vyberaní zo všetkých zložiek v Kráľovských ženijných jednotkách.

Budúci piloti museli pred vstupom absolvovať súkromné letecké kurzy na získanie pilotného preukazu Kráľovského aeroklubu. Poplatok 75 libier im preplatili až po úspešnom absolvovaní kurzu.

Prápor sa skladal z dvoch jednotiek. Prvej, z ktorej neskôr vznikla *1. peruť RFC* (dnešná 1. peruť RAF) vybavenej vzducholoďami velil skúsený priekopník lietania Edward Maitland, ktorý lietal na balónoch aj vzducholodiach. V roku 1908 preletel v balóne trasu z Anglicka do Ruska za 36 hodín. V roku 1913 uskutočnil prvý zoskok padákom zo vzducholode.

Druhej jednotke, neskoršej *2. peruti*, vybavenej lietadlami, velil kapitán delostrelectva inžinier *John Fulton*. Fulton bol nadšeným zástancom lietania a zúčastnil sa aj prvej medzinárodnej leteckej šou v Remeši v roku 1909. Jeho pilotný preukaz z 15. novembra 1910 mal poradové číslo „27". 

V októbri 1911 Taliani použili lietadlo proti tureckým jednotkám pri Tripolise. Táto udalosť viedla k vytvoreniu britského podvýboru Ministerstva obrany pre posúdenie ďalších možností vojenského letectva. Odporúčalo sa vytvoriť samostatné vzdušné sily a tak sa z práporu začali podľa rozkazu z 12. apríla 1912 formovať Royal Flying Corps.
**Sydney Jewish Museum** v Darlinghurste, predmestí Sydney v štáte Nový Južný Wales v Austrálii bolo založené v roku 1992 guvernérom New South Walesu Petrom Sinclairom.

Múzeum sa zaoberá spomienkou na Holokaust a židovskou históriou.

Múzeum sa snaží zapojiť návštevníkov, ktorých informuje o spôsobe života a viere Židov. Židovské múzeum v Sydney tiež zobrazuje životy prvých 16 židovských európských rodín, ktoré prišli s prvou flotilou na Austráliu. 

Hlavným cieľom múzea je ukázať históriu holokaustu. Sprievodkyňa Olga Horak, ktorá prežila holokaust, organizuje aj výlety.[chýba zdroj]

Výstavy
-------

Existuje viacero výstavných priestorov, ktoré obsahujú trvalé i dočasné výstavy. Exponáty sa zaoberajú austrálskou židovskou kultúrou a holokaustom. Stále výstavy sú:

* Culture and Continuity (Kultúra a kontinuita)
* The Jewish involvement in Australian Military History (Židovská angažovanosť v austrálskej vojenskej histórii)
* The Holocaust (Holokaust)
* The Holocaust and Human Rights (Holokaust a ľudské práva)

Referencie
----------

1. ↑   *State Library of New South Wales/Catalogue* [online]. library.sl.nsw.gov.au, [cit. 2018-05-17]. Dostupné online.
2. ↑   About - Sydney Jewish Museum. *Sydney Jewish Museum*. Dostupné online [cit. 2018-05-17]. (po anglicky)
3. ↑   Permanent Exhibitions - Sydney Jewish Museum. *Sydney Jewish Museum*. Dostupné online [cit. 2018-05-17]. (po anglicky)

Zdroje
------

* Sydney Jewish Museum (anglicky)
Zásnubný prsteň
**Zásnubný prsteň** je znamenie toho, že sa žena, ktorá ho nosí, bude skoro vydávať. Obvykle ho muž venuje žene vo chvíli, keď ju požiada o ruku. Prsteň býva väčšinou jednoduchý krúžok zo zlata alebo striebra a je osadený jedným kameňom – väčšinou diamantom, alebo zirkónom. 

V západných kultúrach nosia zásnubný prsteň spravidla ženy a taký prsteň je ozdobený diamantom alebo iným kameňom. V niektorých kultúrach nosia muž a žena rovnaký zásnubný prsteň, v ďalších kultúrach sú zásnubné prstene používané aj ako svadobné prstene. Zásnubný prsteň zvyčajne odovzdáva muž ako darček vo chvíli, keď žiada ženu o ruku. Tým dáva najavo svoj záujem o budúci sobáš. Zásnubný prsteň sa zvyčajne nosí na prstenníku ľavej ruky.

Materiál
--------

Klasický zásnubný prsteň býva vyrobený zo zlata. Nie je ale výnimkou ani iný materiál, medzi obľúbené patria tiež striebro, oceľ, titán alebo platina.

História
--------

História nosenia zásnubných prsteňov siaha až do starovekého Egypta. V tej dobe mal prsteň oveľa jednoduchšiu podobu a išlo predovšetkým o jeho symbolický význam. Prsteň má tvar kruhu, čo značí nekonečnosť – v prípade zásnubného prsteňa teda nekonečnú lásku budúcich manželov.

Kde sa nosí
-----------

Podľa tradície by sa zásnubný prsteň mal nosiť na prstenníčku ľavej ruky, pretože je tak bližšie k srdci. Po svadbe jeho miesto obsadí prsteň snubný a zásnubný prsteň sa presunie buď na prostredníček ľavej ruky, prstenníček pravej ruky, alebo zostanú oba prstene na rovnakom prste.

Výber prsteňa
-------------

Predtým, ako muž vyberie a kúpi zásnubný prsteň, mal by zohľadniť niekoľko dôležitých faktorov. Ide o najdôležitejší šperk, ktorý môže žena mať a určite ho bude chcieť neustále nosiť. Je pre to vhodné, aby sa hodil nielen k oblečeniu, ale aj k ostatným šperkom, ktoré nosí. Pokiaľ si muž nie je istý vkusom svojej partnerky, mal by si nenápadne prehliadnuť ostatné prstene, ktoré nosí, poprípade sa radšej poradiť s niekým blízkym (napr. sestrou alebo najlepšou kamarátkou).

Druhy prsteňov
--------------

Na trhu existuje veľa variaci zásnubných prsteňov. Medzi 4 základné typy patria:

### Solitér

Klasický zásnubný prsteň, ktorý je osadený jedným kameňom.

### Side stone

Zásnubný prsteň s jedným hlavným kameňom a niekoľkými ďalšími, ktoré ho lemujú.

### Three stone

Zásnubný prsteň s tromi kameňmi, z ktorých prostredný je najväčší. Každý kameň symbolizuje určité časové obdobie – minulosť, prítomnosť, budúcnosť.

### Pavé

Atypický zásnubný prsteň, ktorý je osadený väčším množstvom menších kameňov.

Povery
------

Existuje mnoho pover týkajúcich sa zásnubného prsteňa. Pokiaľ ich snúbenci dodržia, bude ich manželstvo šťastné.

* Svadba by sa mala konať najneskôr do roka a do dňa od zasnúbenia.
* Zásnubný prsteň by mala žena nosiť na prstenníčku ľavej ruky.
* Mužovi, ktorý nedokáže svojej žene navliecť zásnubný prsteň cez kĺb, bude žena vládnuť.
* Muž by mal kúpiť zásnubný prsteň v hodnote minimálne jedného jeho platu.

Pozri aj
--------

* prsteň
* snubný prsteň
Explózia rakety Vanguard TV3 krátko po štarte na Cape Canaveral, 6. december 1957
Družica Vanguard 1A vystavená v National Air and Space Museum
**Vanguard TV3** bol prvý americký pokus vyslať satelit na obežnú dráhu okolo Zeme. Bol to malý satelit na testovanie 3-stupňovej rakety Vanguard a štúdium vplyvu prostredia na satelit a jeho systémy na obežnej dráhe okolo Zeme. Taktiež bol určený na získanie geodetických údajov.

Jeho pokus o štart 6. decembra 1957 bol neúspešný. Motor sa zapálil a raketa začala stúpať, ale 2 sekundy po vzlietnutí vo výške asi 1,2 metra raketa stratila ťah a spadla späť na štartovaciu rampu. Tým sa palivové nádrže roztrhali, palivo sa vznietilo a vybuchlo. Raketa bola zničená a štartovacia rampa sa poškodila. Družica Vanguard 1A bola vymrštená do vzduchu a pristála neďaleko. Jej vysielače stále vysielali signál o polohe, avšak družica bola neopraviteľne poškodená a nedala sa znovu použiť. Je vystavená v National Air and Space Museum.

Presná príčina havárie sa nikdy nezistila. S najväčšou pravdepodobnosťou bolo príčinou zlé tesnenie medzi palivovou nádržou a raketovým motorom. Ďalej mohlo ísť o prerušenie palivového prívodu, alebo nízky tlak, ktorý dovolil horiacemu palivu vrátiť sa spať do palivovej nádrže.

Technické parametre družice
---------------------------

Hmotnosť užitočného zaťaženia rakety bola 1,36 kg. Družica mala podobu hliníkovej gule s priemerom 152 mm. Obsahovala vysielač s výkonom 10 mW, ktorý vysielal na frekvencii 108 MHz a napájala ho ortuťová batéria; ako aj vysielač s výkonom 5 mW, ktorý vysielal na frekvencii 108,03 MHz a napájalo ho šesť solárnych panelov pripevnených na tele družice.

Vysielače boli primárne určené na určovanie pozície a získavanie inžinierskych dát, ale slúžili aj na meranie hustoty elektrónov medzi družicou a pozemnou stanicou. Vanguard tiež niesol dva termistory na zisťovanie vnútorných teplôt v družici kvôli ďalšiemu zlepšeniu efektívnosti termálnej ochrany.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vanguard TV3**

Externé odkazy
--------------

* Vanguard TV3


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |
Koncertná dvorana v jaskyni
**Postojnska jama** (po slovinsky; doslova *Postojnská jaskyňa*) je 20 570 metrov dlhý krasový jaskynný systém pri meste Postojna v Slovinsku. Je to druhý najdlhší jaskynný systém v krajine a jedna z hlavných turistických atrakcií.

Jaskyne boli vytvorené podzemnou riečkou Pivka.

Prvýkrát ich opísal v 17. storočí Janez Vajkard Valvasor, ďalšie časti objavil v roku 1818 Luka Čeč, ktorý pripravoval jaskyne na návštevu rakúskeho cisára Františka I. Jaskyne boli otvorené pre verejnosť v roku 1819 a Čeč sa stal ich prvým oficiálnym sprievodcom. Prvé elektrické osvetlenie bolo nainštalované v roku 1872, skôr ako v hlavnom meste Ľubľane, v rovnakom čase bol v jaskyni inštalovaný turistický vláčik. Pôvodné benzínové lokomotívy boli po druhej svetovej vojne nahradené elektrickými. Celkovo 5,3 km jaskyne je otvorených pre verejnosť, čo je najviac zo všetkých jaskýň na svete.

Jaskyne sú domovom endemického živočícha jaskyniara vodného (slov. *človéška ríbica*). Počas prehliadky je možné niekoľko týchto tvorov vidieť v jazierku. Je to jediné miesto na svete, kde možno tieto živočíchy vidieť.

Referencie
----------

1. ↑  Perko, Drago; Ciglič, Rok; Zorn, Matija, edi. (2019), *The Geography of Slovenia: Small But Diverse*, Springer, str. 41, ISBN  978-3-030-14066-3, dost. 2021-12-09
2. ↑  John-Paul Jones. *Imperial explorers find Slovenia’s longest caves* [online]. imperial.ac.uk, 2012-08-24, [cit. 2021-12-09]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Postojnska jama**