recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ranger 1** bola prvá kozmická sonda amerického mesačného programu Ranger. Prvá misia mala iba overiť funkciu nového typu nosnej rakety, Atlas Agena B. Ak by raketa pracovala správne, umiestnila by svoj náklad na vysoko eliptickú obežnú dráhu okolo Zeme, ktorá by pretínala obežnú dráhu Mesiaca. K stretnutiu s Mesiacom však nemalo dôjsť a preto prístrojové vybavenie prvej sondy, Ranger 1, nebolo zamerané na jeho výskum. Misia skončila neúspechom, keď raketa nedosiahla požadovanú obežnú dráhu.

Popis telesa
------------

Sonda mala tvar šesťbokého hranolu s priemerom meter a pol. Na jej hornú podstavu bol pripevnený ihlanovitý hliníkový stožiar s výškou takmer štyri metre. K šesťbokej základni boli pripevnené dva panely solárnych článkov s rozpätím 5,2 metra. Sonda disponovala niekoľkými akumulátormi. Mala byť ako vôbec prvá americká sonda stabilizovaná v troch osiach vďaka dusíkovým tryskám, nemala však vlastný pohon. Jej hmotnosť dosiahla 306,2 kg. Bola postavená v Laboratóriu prúdového pohonu (JPL).

Prípravy na štart
-----------------

So vzletom Rangeru 1 sa počítalo na prelome júla a augusta 1961. 29. mája putoval na rampu najprv 18 metrov vysoký prvý raketový stupeň Atlas. Koncom mája sa na ňu pripojil stupeň Agena B. Až potom sa sonda mohla umiestniť na adaptér rakety a nasadiť na ňu aerodynamický kryt. 

Spustenie odpočítavania sa oneskorilo o tri dni a keď sa už rozbehlo, bolo prerušené štyri razy. Prvý raz kvôli prerušenej dodávke elektrického prúdu, druhý raz kvôli netesnosti v rozvode plynu orientačného systému sondy, tretí raz pre zlú funkciu ventilu na rakete Atlas, štvrtý raz kvôli chybe v elektrickom rozvode, ktorá naštartovala systémy Rangeru 1 tak, akoby už bol na obežnej dráhe.

Priebeh letu
------------

23. augusta 1961 Ranger 1 odštartoval. Nepodaril sa však druhý zážih stupňa Agena. Sonda tak síce skončila na obežnej dráhe okolo Zeme, ale veľmi nízkej a nestabilnej. Perigeum malo výšku iba 168 km, apogeum 501 km. Navyše táto dráha neumožňovala spojiť sa rádiovo so sondou podľa predpokladov. Spojenie mohli uskutočniť iba dve sledovacie stanice, z ktorých jedna bola postavená práve pre túto misiu. Telemetria ukazovala, že sonda sa správne odpojila od raketového stupňa, vyklopila sa jej parabolická anténa aj solárne panely a podarilo sa zabezpečiť stabilizáciu v priestore. Keďže sa však ocitla na neplánovanej obežnej dráhe, pravidelne vlietala do zemského tieňa, na čo nebola pripravená. Sonda sa automaticky, no márne snažila vo chvíľach v zemskom tieni hľadať Slnko pre svoje solárne panely, čím si však len rýchlo minula zásoby dusíka pre svoju orientáciu. Už na druhý deň po štarte mal Ranger 1 prázdne nádrže a upadol preto do nekontrolovanej rotácie. Tým sa začala míňať aj kapacita batérií, pretože sonda nemohla účinne vyklopiť svoje solárne panely voči Slnku. Napriek tomu Ranger 1 vysielal ešte tri ďalšie dni, kým sa defintívne odmlčal. O ďalšie tri dni sonda zhorela nad Mexickým zálivom. Napriek zjavnému vedeckému neúspechu misie však boli splnené aspoň niektoré technologické ciele.

Zdroj
-----

* Ranger 1 v Databázi kozmických sond
Územie kmeňa Pensacola - Mapa 1
Územie kmeňa Pensacola - Mapa 2
**Pensacola** (doslova *"Vlasy ľudí"*) je zaniknutý indiánsky kmeň, ktorý patrí do Muskogeskej jazykovej rodiny (Muskogean languages family). Tento malý domorodý kmeň hovoril jazykom Choctaw.

Kultúra
-------

Kmeň Pensacola patril do kultúry juhovýchodných indiánov. Žili v trvalých domoch.

Dejiny
------

Kmeň Pensacola žil na západe amerického štátu Florida v zálive Pensacola Bay. S prvými bielymi sa kmeň stretol okolo roku 1528. Boli to poslední živí členovia expedície, ktorú viedol Pánfilo de Narvaéz. Je tiež pravdepodobné, že na ich území sa nachádzala provincia Achuse, ktorú veliteľ De Sotovej flotily Diego Maldonado v roku 1539 navštívil a odkiaľ si priviezol pozoruhodne jemnú soboliu kožušinu. V roku 1539 bola nepochybne v tej istej provincii, v prístave s názvom "Zátoka Ichuse", založená španielska kolónia, ktorej velil Tristan de Luna, ale kolonisti to čoskoro vzdali a vrátili sa späť do Mexika. Názov Pensacola je uvedený vôbec prvýkrát v španielskych listoch z roku 1677.

V roku 1686 bol kmeň Pensacola vo vojne s kmeňom Mobile. O 12 rokov neskôr bola jeho území postavená španielska pevnosť, ale kmeň tam už nebýval. Zdalo sa, že kmeň bol vyhladený inými kmeňmi, ale to je chyba. Kmeň sa len presunul do vnútrozemia a pravdepodobne aj na západ. Sieur de Bienville o nich píše okolo roku 1725 až 1726 a opisuje najmä umiestnenie ich dediny blízko kmeňa Biloxi pri Perlovej rieke Pearl River. Posledná zmienka o kmeni je v odhade indiánskej populácie zo dňa 1. decembra 1764, keď sa názov ich kmeňa objavuje spolu s ďalšími šiestimi malými kmeňmi. Bienville hovorí, že v dedine kmeňa Pensacola a v kmeni Biloxi v roku 1725 nebolo viac ako 40 mužov. Kmene Pensacola, Biloxi, Chatot, Capinans, Washa, Chawasha a Pascagoula mali dohromady len 251 mužov. Všetky boli postupne začlenené do silného kmeňa Choctaw.

Kmeň Pensacola zanikol, ale názov Pensacola sa zapísal najskôr ako Pensacola Bay a následne ako názov prístavného mesta, ktoré pri Pensacola Bay vyrástlo. Názov Pensacola dosiahol slávu úplne neúmernú významu tohto malého domorodého kmeňa.

Externé odkazy
--------------

* Pensacola (po anglicky)
* Časová os kmeňa Pensacola Archivované 2011-01-05 na Wayback Machine (po anglicky)
* História kmeňa Pensacola (po anglicky)
Červenofigúrový epinétron, cca 450 pred Kr. Antikensammlung Berlin
**Epinétron** (starogr. ἐπίνητρον – epinétron) je typ starogréckej nádoby.

Epinétron, hlbokú polvalcovú keramickú (vrchná časť nádoby nemala hladký povrch, aby sa s vlnou ľahšie pracovalo) nádobu, používali grécke ženy pri príprave vlnenej priadze. Ženy si ho aj s vlnou umiestnili do lona, aby im tuk z vlny pri česaní a pradení neznečistil odev.

V starovekom Grécku sa surová vlna z ostrihaných oviec vyprala a potom sa prepletené vlákna rozobrali, pričom sa ručne odstraňovali nečistoty. Ženy túto prácu vykonávali v sede, vlnu (v epinétrone alebo len položenú voľne) mali na kolenách a pod nohami mali podnožky. Zdobené epinétra boli často ako votívne dary umiestnené do svätýň ženských božstiev alebo darované do hrobov žien (slobodných dievčat). Ich výzdoba bola najmä čiernofigúrová a neskôr aj červenofigúrová.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Susan Woodford. *An Introduction to Greek Art*. London : Bloomsbury Publishing, 2015. ISBN 978-14-7252-639-7. S. 177.
2. 1 2   Ritual, *Epinetron*
3. ↑  NEEDHAM, Joseph; KUHN, Dieter. *Science and Civilisation in China*. 1. publ. Vol. 5 Chemistry and Chemical Technology, Part 9, Textile Technology : Spinning and Reeling. Cambridge : Cambridge University Press, 1988. 520 s. ISBN 0-521-32021-6. S. 66.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 185.
5. ↑  Clemente Marconi. *Greek Vases*. Leiden : BRILL, 2004. ISBN 978-90-0413-802-5. S. 99.
6. ↑  Classical art research centre, *Epinetron*  Archivované 2018-12-20 na Wayback Machine

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Epinétron**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
Umelecká predstava o dvojhviezde Cygnus X-1. Čierna diera nasáva materiál z modrého nadobra HDE 226868 a vytvára akrečný disk (oranžová).
**Cygnus X-1** je zdroj röntgenového žiarenia v súhvezdí Labuť a prvý objekt identifikovaný ako čierna diera. Je to masívna rōntgenová dvojhviezda a zhoduje sa s hviezdou HDE 226868, čo je premenná hviezda o hviezdnej veľkosti 8,9. Jej vzdialenosť od Zeme je približne 6 000 ±375 svetelných rokov. Ide o druhú najbližšiu objavenú čiernu dieru, bližšie je už iba binárna dvojhviezda A0620-00.

Je to prvý objavený röntgenový zdroj v súhvezdí Labuť. Zároveň ide jeden z najsilnejších zdrojov röntgenového žiarenia na oblohe. Bol objavený röntgenovým detektorom vyneseným nad atmosféru dvoma suborbitálnymi raketami Aerobee v roku 1964. Cygnus X-1 je tesná dvojhviezda. Jej viditeľná zložka je veľmi svietivý nadobor spektrálneho typu O9,7 HDE 226868, vzdialený 2 kpc a hmotnosťou ∼30 M☉. Jeho radiálna rýchlosť sa pravidelne mení s periódou 5,6 dňa, čo vieme z posuvu spektrálnych čiar. Môžeme ju teda nazvať spektroskopickou dvojhviezdou. Nadobor totiž obieha okolo neviditeľnej zložky. Neviditeľnou zložkou je čierna diera s hmotnosťou 15 hmotností Slnka. Žiariaci obor a neviditeľná čierna diera spolu tvoria röntgenovú dvojhviezdu. Plazma žeravého nadobra dopadá na akréčny disk, ktorý veľkou rýchlosťou obieha okolo čiernej diery. V mieste dopadu sa disk zohrieva na teplotu niekoľkých miliónov °C. Zdrojom intenzívneho röntgenového žiarenia je vysokotepelná plazma (∼107 K) akréčneho disku, konkrétne pri uvoľnení gravitačnej energie, keď plyn klesne na povrch čiernej diery. Cygnus X-1 má vyše dvojnásobnú hmotnosť ako neutrónové hviezdy. To bol pádny dôkaz toho, že neviditeľnou zložkou tejto dvojhviezdy je čierna diera. Ďalšia čierna diera bola nájdená až o 10 rokov neskôr.

Ďalšia röntgenová dvojhviezda v súhvezdí Labuť je Cygnus X-3.

Referencie
----------

1. 1 2  BAMBI, Cosimo. *Black Holes: A Laboratory for Testing Strong Gravity*. [s.l.] : Springer, 2017. 340 s. ISBN 978-981-10-4524-0. (po anglicky)
2. 1 2  BRADT, Hale. *Astrophysics Processes (The Physics of Astronomical Phenomena)*. [s.l.] : Cambridge University Press, 2008. 504 s. ISBN 978-0-521-84656-1.
3. ↑  REID, Mark J.. *THE TRIGONOMETRIC PARALLAX OF CYGNUS X-1* [online]. iopscience.iop.org, 2011 November 9, [cit. 2019-10-13]. Dostupné online.
4. 1 2  FALANGA, Maurizio; BELLONI, Tomaso; CASELLA, Piergiorgio; GILFANOV, Marat; JONKER, Peter, KING, Andrew *The Physics of Accretion onto Black Holes*. [s.l.] : Springer, 2014. 489 s. ISBN 978-1-4939-2227-7. (po anglicky)
5. ↑   *Chandra :: Photo Album :: Cygnus X-1 :: November 17, 2011* [online]. chandra.harvard.edu, [cit. 2019-10-13]. Dostupné online.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
**Strana slobody**, skratka **SSl** (od 1. marca 1946 do 1. apríla 1946 **Kresťansko-republikánska strana**) bola politická strana v Československu. Stranu slobody založil 1. marca 1946 bývalý politik RSZML a Demokratickej strany Vavro Šrobár po tom, čo ho z vedenia DS odsunuli spolustraníci. Pôvodne vznikla pod názvom Kresťansko-republikánska strana, 1. apríla 1946 sa premenovala na Stranu slobody. Jej cieľom bolo osloviť hlavne voličov katolíckeho vierovyznania (po rozpustení Hlinkovej slovenskej ľudovej strany v máji 1945). 30. marca 1946 však vedenie Demokratickej strany podpísalo s predstaviteľmi katolicizmu a novoľudáctva aprílovu dohodu a tým sa Strane slobody výrazne zmenšil voličský potenciál. Vo voľbách v máji 1946 získala len 0,9 % hlasov (3,7 % hlasov na Slovensku). Tlačovým orgánom Strany slobody bol týždenník Sloboda. 

Po februári 1948 to bola jedna z piatich jedine povolených strán Národného frontu. Ako strana, ktorá kryla vládnutie Komunistickej strany vytváraním zdania politickej plurality (spolu so Stranou slovenskej obrody a stranami Československá strana socialistická a Československá strana lidová v Česku) prežila až do politických zmien roku 1989. 

Počas obdobia 1948 - 1989 bolo vedenie (napr. predseda strany Pavol Blaho (1903 – 1987)) a členstvo tak pod vplyvom KSČ a ŠtB, že sa k nemu straníci po roku 1989 ani nechceli priznávať. Po Nežnej revolúcii sa strana zúčastnila prvých demokratických parlamentných volieb v roku 1990, no dosiahla nízky výsledok (1,78% hlasov vo voľbách do SNR) a následne zanikla.

Pozri aj
--------

Strana slovenskej obrody

Referencie
----------

1. ↑  MIKUŠOVIČ, Dušan. 24 rokov s každým zadobre. Profil Pavla Hrušovského. *Domov.sme.sk*, 7. marec 2014. Dostupné online [cit. 2017-04-06].

| * z
* d
* u
Zoznam politických strán a politických hnutí v Česko-Slovensku |
| --- |
| Politické stranyPrvej československej republiky 1918-1938 | 
* AB
* AZS
* ČDMS
* ČsND
* ČSDSD
* ČSAK
* ČSL
* ČSNS
* Ž
* HSĽS
* JSĽS
* KP
* KSČ
* MNP
* MOP
* MNSDP
* NOF
* NS
* DDFP
* DCV
* DNP
* DNSAP
* DFSP
* DSAP
* DAWG
* NSLM
* PSČ
* RSZMĽ
* SSS
* SNS
* ZDP
* SdP
* ZSŽ
* OKSzP
* ŽDS
* ŽHS
* ŽKS
* ŽĽS
* ŽOSPR
* ŽRS
* ŽS
* ŽSPR

 |
| Politické strany Druhej československej republiky a počas Druhej svetovej vojny 1938-1945 | 
* DP
* HSĽS-SSNJ
* NS
* NSP
* SNJ

 |
| Politické stranyTretej československej republiky 1945-1948 | 
* ČSL
* ČSNS
* ČSSD
* DS
* KSČ
* KSS
* SP
* SSl

 |
| Politické strany komunistického režimu 1948-1989 | 
* Národný front (**KSČ**, ČSL, ČSS, KSS, SSl, SSO)

 |
| Politické stranyČesko-Slovenskej federatívnej republiky 1990-1992 | 

|  |  |
| --- | --- |
| Česko | 
* ČSSD
* HSD-SMS
* KSČM
* KS
* KDS
* KDU-ČSL
* LSÚ
* OF
* OH
* ODA
* ODS
* SDL
* SZ
* SPR-RSČ

 |
| Slovensko | 
* DS
* HZDS
* KSS
* KSS ’91
* KDH
* MPP-MOS
* MKDH
* ODÚ
* RSS
* SDSS
* SĽS
* SNJ
* SNS
* SKDH
* ROI
* Spolužitie
* SDĽ
* SRÚS
* SZ
* VPN
* ZKS

 |

 |
**Alexandre Dumas mladší** (\* 27. júl 1824, Paríž, Francúzsko – † 27. november 1895, Marly-le-Roi) bol francúzsky prozaik a dramatik; syn francúzskeho spisovateľa Alexandre Dumasa staršieho.

Životopis
---------

Narodil sa ako nemanželské dieťa krajčírky Marie-Laure-Catherine Labay (1794 – 1868) a spisovateľa Alexandre Dumasa. V roku 1831 ho otec uznal za svojho a mladému Alexandrovi sa tak dostalo najkvalitnejšieho vzdelania na inštitúte v *Goubaux* a na *Collège Bourbon*. V tom čase dovolili súdy Dumasovi staršiemu vziať dieťa od matky. Jej trápenie inšpirovalo syna pri vytváraní tragických ženských postáv. 

Alfons Mucha: Plagát ku hre Dáma s kaméliami
Na internátnych školách sa Dumasovi spolužiaci neustále vysmievali, čo sa odrazilo na jeho myslení, správaní a tvorbe. V roku 1844 sa presťahoval do Saint-Germain-en-Laye ku svojmu otcovi. V tomto období stretol Marie Duplessis, mladú kurtizánu, ktorá sa stala inšpiráciou pre román *La dame aux camélias* (Dáma s kaméliami). Tento príbeh sa stal podkladom pre Verdiho operu La traviata z roku 1853. 

Alexandre Dumas mladší sa oženil 31. decembra 1864 s Nadeždou von Knorringovou (1826 – 1895), vdovou po princovi Alexandrovi Naryškinovi, za ktorého sa vydala v Moskve, a ktorý zomrel v roku 1864. Manželia mali spolu dve dcéry: Marie-Alexandrine-Henriette Dumasovú a Jeanine Dumasovú. V roku 1874 ho prijali do Francúzskej akadémie a rok pred svojou smrťou získal *Rad čestnej légie* (*Légion d'Honneur*). 

Zomrel v Marly-le-Roi 27. novembra 1895 a bol pochovaný na Cintoríne Montmartre, asi sto metrov od hrobu Marie Duplessis.

Diela
-----

Projekt GutenbergProjekt Gutenberg
Projekt Gutenberg obsahuje plné texty diel autora:
***Alexandre Dumas mladší***

### Romány

* 1848 - Dáma s kaméliami (*La dame aux camélias*)
* 1867 - *L'affaire Clemenceau*

### Hry

* 1848 - *Atala*
* 1852 - Dáma s kaméliami (*La Dame aux camélias*)
* 1853 - *Diane de Lys*
* 1855 - *Le Bijou de la reine*
* 1855 - *Le Demi-monde*
* 1857 - *La Question d'argent*
* 1858 - *Le Fils naturel*
* 1859 - *Un Père prodigue*
* 1859 - *Un Mariage dans un chapeau*
* 1864 - *L'Ami des femmes*
* 1865 - *Le Supplice d'une femme*
* 1866 - *Heloise Paranquet*
* 1867 - *Les Idees de Madame Aubray*
* 1869 - *Le Filleul de Pompignac*
* 1871 - *Une Visite de noces*
* 1871 - *La Princesse Georges*
* 1873 - *La Femme de Claude*
* 1873 - *Monsieur Alphonse*
* 1876 - *L'étrangère*
* 1876 - *Les Danicheff*
* 1876 - *La Comtesse Romani*
* 1881 - *La Princesse de Bagdad*
* 1885 - *Denise*
* 1887 - *Francillon*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alexandre Dumas mladší**

  


|
|  |
| Predchodca**Pierre-Antoine Lebrun** | **Kreslo 2Francúzska akadémia**1874 – 1895 | Nástupca**André Theuriet** |

Autoritné údaje: * BnF: 11901062n
* GND: 11852805X
* ISNI: 0000 0004 4458 3295
* LCCN: n81120314
* NK ČR: jn19990001906
* SNK: 207347
* VIAF: 76315034
* WorldCat: lccn-n81120314
*Tento článok sa týka bridžu a používa špecifickú bridžovú terminológiu. Pozri článok Bridžová terminológia pre vysvetlenie neznámych slov a fráz. Pokiaľ tam nejaký termín nenájdete, upozornite na to prosím v diskusii.*
**Skvíz** alebo **nátlaková hra** je bridžová technika, ktorá donúti súperov v koncovke zahodiť niektorú z najvyšších kariet a tak získať zdvih, či zdvihy vo farbe zahodenej karty. Skvíz väčšinou uplatňuje hlavný hráč proti obrancom, ale môže to byť aj naopak.

Skvíz sa používa aj vo whiste, ale častejšie sa používa a prepracovanejší je v bridži.

Skvíz operuje s princípom, v *n*-kartovej koncovke s *n-1* kombináciou vysokých kariet, dve ruky majú jeden potencionálny zdvih.

  

Ukážka jednoduchého skvízu.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | ♠ AJ
♥ K
♦ -
♣ - |  |
| ♠ KQ
♥ A
♦ -
♣ - | N
W         E
S | ♠ -
♥ -
♦ -
♣ - |
|  | ♠ 4
♥ 6
♦ -
♣ A |  |
| W   N   E   S |

Juh vynesie trefové eso a Západ je v srdcovo pikovom skvíze - ak zahodí srdcové eso, hlavný hráč zahodí pikového dolníka a získa všetky zvyšné zdvihy, ak západ zahodí pik, hlavný hráč zahodí srdce a zase získa všetky zdvihy.

Toto je pozičný skvíz. Ak by si východ a západ vymenili karty, skvíz by nefungoval.

  

Ak by v koncovke bolo nasledujúce rozloženie kariet, skvíz by nefungoval. Na trefové eso z juhu, západ zahodí káro a nie je v skvíze.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | ♠ AJ
♥ K
♦ 2
♣ - |  |
| ♠ KQ
♥ A
♦ 7
♣ - | N
W         E
S | ♠ 3
♥ -
♦ Q
♣ 87 |
|  | ♠ 4
♥ 6
♦ 3
♣ A |  |
| W   N   E   S |

Klasifikácia skvízov
--------------------

Existuje niekoľko klasifikácii skvízov. 

* Podľa fungovania skvízu:
	+ **Automatický** skvíz, hociktorý súper bude skvízovaný.
	+ **Pozičný** skvíz, iba jeden zo súperov je skvízovaný.
* Podľa počtu skvízovaných súperov:
	+ **Jednoduchý**, keď len jeden súper je skvízovaný
	+ **Dvojitý**, keď obaja súperi sú skvízovaní
* Podľa počtu skvízovaných farieb:
	+ **Dvojfarebný** skvíz
	+ **Trojfarebný** skvíz
	+ **Jednofarebný skvíz**
* Podľa spôsobu zisku:
	+ **Materiálny** skvíz, súperi odovzdajú zdvih priamo
	+ **Nemateriálny** skvíz, súperi sa dostanú do strategickej pozície, extra zdvih, sa zmaterializuje neskôr. Napríklad súper musí zahodiť kartu, ktorá hlavnému hráčovi poskytne vstup alebo zahodí odchodovú kartu.

| Názov | Automatický | Počet súperov | Počet farieb | Materiál | Počet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jednoduchý skvíz | Oboje | 1 | 2 | Áno | Áno |
| Nožnicový skvíz | Automatický | 1 | 2 | Áno | Áno |
| Tromfový skvíz | Oboje | 1 | 2 | Áno | Áno |
| Progresívny skvíz(alebo Trojitý skvíz) | Pozičný | 1 | 3 | Áno | Áno |
| Dvojitý skvíz | Oboje | 2 | 3 | Áno | Áno |
| Jednofarebný skvíz | Pozičný | 1 | 1 | Nie | Nie |
| Kanibalský skvíz | Pozičný | 1 | 2 | Áno | Áno |
| Pseudo-skvíz | N/A | N/A | N/A | Nie | N/A |

### Pseudo skvíz

Ako z názvu vyplýva, nie je to skutočný skvíz. Hráč si iba myslí, že je skvízovaný a tak často zahodí nesprávnu kartu.
**Thomas Sørensen** (\* 12. jún 1976, Fredericia, Dánsko) je dánsky futbalový reprezentačný brankár.

Kariéra
-------

Profesionálnu kariéru začal v roku 1994 v klube Obensel BK, ale neodohral tam ani jeden zápas. Dvakrát bol na hosťovaní, prvýkrát v klube Vejle BK roku 1996. Druhýkrát v klube Svendbork FB v sezóne 1997-98. Odohral tam 50 zápasov. V roku 2003 ho angažoval anglický klub Sunderland AFC. Odohral 5 sezón a v roku 2003 prestúpil do ďalšieho anglického klubu Aston Villa. Od roku 2008 hrá za nováčika prvej anglickej ligy Stoke City FC. A dokázal sa s ním prekvapivo udržať v prvej anglickej lige,keď skončili na dvanástom mieste.

Reprezentácia
-------------

V reprezentácii za Dánsko debutoval v novembri 1999. Na EURO 2000 bol náhradníkom za Petra Schmeichela, ale na majstrovstvách sveta v roku 2002 bol jednotkou a oporou mužstva. Dáni vyhrali skupinu pred Francúzskom, Senegalom a Uruguajom. Ale v osemfinále proti Anglicku dostal až tri góly a jeden po vlastnej chybe.

Externé odkazy
--------------

* Sørensen na NFT.com (po anglicky)
**Kúkoľ poľný** (*Agrostemma githago*) je jednoročná rastlina z čeľade silenkovitých. Listy sú čiarkovokopijovité a celá rastlina je mäkko plstnatá. Kališné lístky sú zrastené do mechúrika, v ktorom po opelení a odpadnutí sýto červenofialovej koruny dozrievajú semená. Jedna rastlina vyprodukuje i stovky semien. Celá rastlina je jedovatá. Z látok obsiahnutých v kúkoli bol v Srbsku vyvinutý prostriedok na urýchlenie rastu plodín *Agrostemin*.

Výskyt a doba kvitnutia
-----------------------

Rastie len v prítomnosti jednoročných rastlín, hlavne obilia, ktoré keď sa od jeho semien dostatočne nevyčistí, tak je nepožívateľne horké. Je to pôvodne kozmopolitná burina, ktorá sa rozšírila všade, kde sa pestovalo obilie, no s nástupom moderných agrotechnológií a používania herbicídov začína postupne miznúť, niekde, napríklad na Slovensku sa stáva kriticky ohrozenou. Plánuje sa jej zachovanie v kultúrach napríklad v skanzenoch a pod. Kvitne od júna do októbra.

Referencie
----------

1. ↑  agrostemin.com

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kúkoľ poľný**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Kúkoľ poľný**

Zdroje
------

* *Pestrá príroda*
* *Naše květiny*
**Veronika Dillenova** (lat. *Veronica dillenii*) je jednoročná bylina z čeľade skorocelovité (*Plantaginaceae*). Jej prirodzený areál sa rozprestiera od Európy po Kazachstan.

Opis
----

Veronika Dillenova je jednoročná, husto žliazkatá bylina, s niťovitým koreňom. Byľ je vzpriamená, jednoduchá alebo riedko rozkonárená, oblá, vysoká 10 až 30 cm. Je podobná veronike jarnej.

Protistojné listy sú na báze krátko stopkaté, vajcovito kopijovité, na okraji vrúbkovano zúbkaté. Ostatné sú sediace, perovito strihané, s 3 až 7 podlhovastými dielmi. Čepele sú tmavozelené, na oboch stranách roztrúsene krátko chlpaté, na okraji brvité a na rube často červenkasté.

Drobné štvorpočetné kvety sú usporiadané v koncovom, odstávajúco chlpatom strapci. Tmavomodrá koruna má v priemere 4 až 6 mm. Fialová čnelka s pologuľovitou bliznou, dlhá do 1,5 mm, výrazne prevyšuje výkroj na vrchole tobolky. Štyri diely kalicha sú podlhovasté, tupé, nerovnako dlhé a chlpato žliazkaté. Stopky kvetov sú vzpriamené, kratšie ako kalich a listeň. 
Listene v dolnej časti súkvetia sú perovito dielne, vyššie podlhovasté a celistvookrajové.

Obličkovité tobolky sú zboku výrazne stlačené, na vrchole plytko vykrojené a chlpato žliazkaté. Široko elipsovité semená, s veľkosťou do 1 mm, sú ploské a žltohnedé.

Rozšírenie
----------

Prirodzený areál veroniky Dillenovej sa rozprestiera od Európy po európske Rusko a na juhu cez Turecko a Kaukaz po Kazachstan. Zavlečená je v USA, v štátoch Illinois, Indiana, Michigan, New York, Virgínia a Wisconsin. Na Slovensku sa hojnejšie vyskytuje na Záhorskej nížine a roztrúsene až vzácne v Slovenskom krase, v Podunajskej a Východoslovenskej nížine a v Košickej kotline.

Ekológia
--------

Veronika Dillenova obsadzuje stanovištia od rovinného po podhorský stupeň. Rastie na výslnných trávnatých stráňach, úhoroch, piesčinách, na okraji lesov a vzácnejšie aj na brehoch štrkovísk. Obľubuje vysychavé, zásadité až neutrálne, humózne, piesočnaté pôdy. Na Slovensku bol najvyššie zaznamenaný výskyt vo výškach do 1 000 m n. m. Kvitne v apríli a máji.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kornélia Goliašová et al .. *Flóra Slovenska V/2*. Bratislava : Veda, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, Bratislava, 1997. ISBN 80-224-0481-0. S. 237-241.
2. 1 2 3   *Veronica dillenii* [online]. POWO - Plants of the World Online, Kew, [cit. 2024-01-05]. Dostupné online. (po anglicky)
3. 1 2 3 4 5  Josef Dostál, Martin Červenka. *Veľký kľúč na určovanie vyšších rastlín II.*. prvé. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1991. ISBN 80-08-00003-1. S. 970-971.
4. 1 2 3 4  Michal Hrabovský at al.. *Veľká kniha rastlín, hornín, minerálov a skamenelín*. Bratislava : IKAR, a.s. - Príroda, 2021. ISBN 978-80-551-6882-1. S. 298-299.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veronika Dillenova**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Veronika Dillenova**
**Josip kardinál Bozanić** (\* 20. marca 1949, Rijeka) je chorvátsky rímskokatolícky kňaz, arcibiskup záhrebský a kardinál.

Kňaz
----

Študoval v seminári v Pazine a tiež na teologických fakultách v Rijeke a Záhrebe. Kňazské svätenie prijal 29. júna 1975 v Krku. Svätil ho biskup Karmelo Zazinović, neskôr bol jeho sekretárom a zároveň kaplánom v jednej z farností diecézy Krk. V roku 1979 odišiel na doplňujúce štúdiá do Ríma, ktoré ukončil diplomom z teológie na Pápežskej univerzite Gregoriana a z kanonického práva na Pápežskej lateránskej univerzite. V roku 1986 sa vrátil do krkskej diecézy, kde zastával funkciu kancelára biskupskej kúrie a generálneho vikára (1987 – 1989).

Biskup
------

Dňa 10. mája 1989 bol menovaný biskupom-koadjutorom v Krku, biskupské svätenie prijal 25. júna. Svätil ho záhrebský arcibiskup, kardinál Kuharić. V novembri 1989, po tom, čo biskup Zazinović odišiel na odpočinok, sa ujal riadenia diecézy. V júli 1997 sa stal arcibiskupom Záhrebu a nahradil vo funkcii kardinála Kuharića. 

Vykonával funkciu predsedu Biskupskej konferencie Chorvátska v rokoch 1997 – 2007 a potom znova od roku 2012. V rokoch 2001 – 2011 bol tiež podpredsedom *Rady európskych biskupských konferencií*.

Kardinál
--------

Za kardinála ho menoval pápež Ján Pavol II. pri konzitóriu 21. októbra 2003. V januári 2005 reprezentoval pápeža ako jeho zvláštny vyslanec na oslavách svätej Anastázie, patrónky Zadaru pri príležitosti výročia 1700 rokov jej mučeníckej smrti. V júli 2013 bol pápežským vyslancom pri pútnickej bohoslužbe na Velehrade pri príležitosti 1150. výročia príchodu svätých Cyrila a Metoda na Veľkú Moravu.

Pápež František prijal zrieknutie sa úradu arcibiskupa Záhrebu dna 15. apríla 2023 .

Referencie
----------

1. ↑  GRAČKA, Jiří. *Velehradské pouti se zúčastnilo šedesát tisíc poutníků* [online]. cirkev.cz, 2013-07-05, [cit. 2021-12-16]. Dostupné online. (po česky)

Pozri aj
--------

* Zoznam žijúcich kardinálov
* Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom Pavlom II.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Josip Bozanić**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Josip Bozanić na českej Wikipédii.*

| Tituly a funkcie v Rímskokatolíckej cirkvi |
| --- |
| Predchodca**Franjo Kuharić** | **Arcibiskup záhrebský**5. júl 1997  – súčasnosť | Nástupca' |

Autoritné údaje: * BnF: 10067251j
* GND: 138594392
* ISNI: 0000000065145834
* LCCN: nr2003013657
* NK ČR: js20221160641
* VIAF: 4872964
* WorldCat: lccn-nr2003013657
Atický čiernofigúrový lutérion, cca 600 – 575 pred Kr. Národné archeologické múzeum v Aténach
**Loutérion** alebo **lutérion** (starogr. Λουτήριον – loutérion) je typ starogréckej nádoby.

Loutérion, zväčša väčšia plytká okrúhla nádoba na vodu (zriedka aj štvorcová) s dvomi vertikálnymi alebo horizontálnymi uchami (niekedy aj bez úch, s výtokovým otvorom a na podstavci), slúžil na ohrev vody do kúpeľa, na bežné umývanie ale i na rituálne účely (pri pohrebných obradoch, napr. na umývanie tela zosnulého). Mohol byť vyrobený s hliny, kameňa či kovu.

Francúzski archeológovia Jean-Louis Durand a François Lissarrague si na atických čiernofigúrových a červenofigúrových keramických vázach všimli celý rad významov loutérionu, predovšetkým vo svete rituálu. Poukazujú na to, že na niekoľkých vázach je loutérion zobrazený v spojitosti s hermovkou, na iných sú zobrazení muži stojaci okolo loutérionu, zjavne prevádzajúci nejaký rituál.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 380.
2. 1 2   Ritual, *Louterion*
3. ↑  Lesley Adkins, Roy A. Adkins. *Ancient Greece: A Handbook*. Stroud : Sutton, 1998. ISBN 978-07-5091-973-9. S. 366.
4. 1 2  Mark D. Stansbury-O'Donnell. *A History of Greek Art*. Chichester : John Wiley & Sons, 2015. ISBN 978-14-4435-015-9. S. 391.
5. ↑  Constantine Stephanidis, Margherita Antona. *Universal Access in Human-Computer Interaction*. New York : Springer, 2014. ISBN 978-33-1907-509-9. S. 195.
6. ↑   *Herm louterion*
7. ↑  William A. P. Childs. *Greek Art and Aesthetics in the Fourth Century B.C.*. Princeton : Princeton University Press, 2018. ISBN 978-14-0089-051-4. S. 233.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Loutérion**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
**iNaturalist** je nezisková organizácia a sociálna sieť, postavená na koncepte občianskej vedy. Jej poslaním je pozorovanie, určovanie a mapovanie zemskej biodiverzity, pričom do projektu je okrem vedeckej komunity zapojená aj verejnosť. Dáta získané z pozorovaní (fotografie, zvuk) sa vkladajú do databázy cez webovú stránku alebo z mobilných aplikácií. K následnej expertnej identifikácií organizmov sa okrem odbornej komunity využívajú aj automatizované nástroje.

Od roku 2018 využíva iNaturalist ako primárnu taxonomickú referenciu pre cievnaté rastliny, databázy organizácie Plants of the World Online.

Na základe štatistík bolo v roku 2023 do databáz vložených 41 352 759 pozorovaní, 299 474 druhov, s najväčším zastúpením rastlín (41,7 %), ďalej hmyzu (26,8 %) a vtákov (13,2 %). Webová stránka bola preložená do 81 jazykov. Prevádzkovateľ uvádza, že údaje z databáz sa v tomto roku využili vo viacerých vedeckých štúdiách.

Referencie
----------

1. ↑   *Spreading Our Wings: iNaturalist is Now an Independent Nonprofit* [online]. iNaturalist, [cit. 2024-01-20]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *What is it*. iNaturalist, [cit. 2024-01-20]. (po anglicky)
3. ↑   *iNaturalist* [online]. [Cit. 2024-01-20]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   iNaturalist, [cit. 2024-01-18]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   *Year In Review 2023* [online]. iNaturalist, [cit. 2024-01-20]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **INaturalist**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Biologický portál |

* Oficiálny web
**Tracy Pollanová** (angl. Tracy Jo Pollan; \* 22. jún 1960, Long Island, New York, USA) je americká herečka, známa najmä zo sitcomu *Family Ties* (1985 – 1987).

Detstvo a mladosť
-----------------

Tracy Jo Pollanová sa narodila na Long Islande, vyrastala vo Woodbury, v štáte New York. Pochádza zo židovskej rodiny. Absolvovala Dalton School na Manhattane v New Yorku, neskôr herectvo študovala v štúdiu Herbert Berghof a neskôr na Inštitúte Lee Strasberga. Jej bratom je novinár Michael Pollan.

Kariéra
-------

V roku 1985 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Family Ties*, kde hrali herci ako Justine Bateman, Michael J. Fox či Meredith Baxter. V roku 1988 si opäť zahrala po boku Michaela J. Foxa vo filme *Bright Lights, Big City*. Od polovice 90 rokov sa zriedka objavovala v televízii a vo filme.

V rokoch 1997 a 1999 mala hosťujúcu úlohu v seriáli *Chaos City*, opäť po boku Michaela J. Foxa. Za ďalšiu hosťujúcu rolu v dvoch epizódach *Zákon a poriadok: Špeciálna jednotka* v roku 2000 bola nominovaná na cenu Emmy za vynikajúcu herečku vo vedľajšej úlohe v dramatickom seriáli. V roku 2022 hosťovala v televíznom seriáli *Inventing Anna*.

Súkromný život
--------------

Od roku 1988 je jej manželom herec Michael J. Fox, s ktorým má štyri deti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tracy Pollanová**

Externé odkazy
--------------

* Tracy Pollanová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Tracy Pollanová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tracy Pollan na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 14039126g
* GND: 140682279
* ISNI: 0000000117668857
* LCCN: no98113564
* VIAF: 63632697
* WorldCat: lccn-no98113564
**Eurovea Tower** je prvý mrakodrap v Bratislave a zároveň aj na Slovensku.

Projekt tvorí obytný komplex s výškou 168 metrov a so 45 poschodiami.

Výstavba
--------

Výstavba začala v marci 2019 a dokončená bola na jeseň 2023. Celá veža obsahuje 408 rezidencií a 1400 parkovacích miest. Developerom je J&T Real Estate a architektom je GFI.

Veža obsahuje superrýchle výťahy, ktoré by mali jazdiť rýchlosťou 6 m/s (22 km/h). Tieto výťahy lámu slovenské rekordy v najrýchlejšom výťahu Slovenska a najvyššie položený superrýchly výťah na Slovensku.

Pôjde o najvyššie postavené apartmány na Slovensku, a to na 45. poschodí.

Eurovea Tower je súčasťou projektu Eurovea 2 a nachádza sa na Pribinovej ulici v Bratislave, kde je vo výstavbe alebo v pláne viacero výškových budov (napr. East Tower & Congress). V budúcnosti by pred ňou mala viesť aj električková trať, ktorá bude spájať Ružinov a Petržalku.

Galéria
-------

* Eurovea Tower v novembri 2022.Eurovea Tower v novembri 2022.
* Pohľad z Mosta Apollo na rozostavanú Euroveu 2.Pohľad z Mosta Apollo na rozostavanú Euroveu 2.
* Nočný pohľad na stavenisko z Mosta Apollo.Nočný pohľad na stavenisko z Mosta Apollo.

Referencie
----------

1. 1 2 3  J&T REAL ESTATE. euroveatower.sk, [cit. 2020-11-05]. Dostupné online.
2. ↑  Adrian Gubčo / YIM.BA. Eurovea Tower má vybetónované základy a čoskoro začne rásť. yimba.sk, 2020-09-21, [cit. 2020-11-05]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Zoznam najvyšších budov v Bratislave
* Eurovea

Externé odkazy
--------------

* Stránky projektu
* Eurovea na yimba.sk
**Jalec tmavý** (*Leuciscus idus*)
**Jalec tmavý** (*Leuciscus idus*)
**Jalec tmavý** (*Leuciscus idus*)
**Jalec tmavý** (*Leuciscus idus*) je druh ryby z čeľade kaprovité.

Opis
----

Vzhľadom pripomína ploticu. Telo je pretiahnuté, zo strán sploštené a pomerne vysoké. Boky sú striebristé, oko žlté a plutvy sú červenkasté. Dorastá dĺžky 75 cm pri hmotnosti 8 kg. Dožíva sa až 20 rokov.

Výskyt
------

Vyskytuje sa takmer v celej Európe, okrem jej južnej časti.

Potrava
-------

Jalec patrí podobne ako jalec hlavatý medzi všežravce, konzumuje teda rastlinnú stravu, hmyz aj menšie rybky.

Rozmnožovanie
-------------

Trenie prebieha v období od apríla do mája. Samica kladie 10 000 až 100 000 ikier na vodné rastliny alebo na kamene v plytkých prúdoch. Pohlavne dospieva vo veku 3 – 4 roky.

Chov
----

Jalec tmavý tvorí tiež zlatú formu, ktorá je chovaná v rybníkoch a umelých jazierkách ako okrasná ryba.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jalec tmavý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Jalec tmavý**
Mapa Antarktídy (kliki pre zväčšenie)
Ľad v Rossovom mori, Antarktída
 **Rossovo more** je najjužnejšia časť (more) Tichého oceánu, resp. podľa Medzinárodnej hydrografickej organizácie more Južného oceánu. Veľký záliv pri pobreží Antarktídy, medzi 85 - 71° južnej šírky a 170° východnej dĺžky a 158° západnej dĺžky. Jeho rozloha je asi 981 000 km², hĺbka 100 - 200 metrov, maximálna hĺbka 3 365 metrov. 

Nachádza sa medzi Viktóriinou zemou na západe a zemou Márie Byrdovej na východe. Hranice mora sú neisté, lebo do jeho južnej časti z pevniny zostupujú ľadovce. Lovia sa tu veľryby. V západnej časti sa nachádza Rossov ostrov, vo východnej časti Roosveltov ostrov. 

Prúdenia v mori sa pohybujú v smere hodinových ručičiek v rozľahlom víri, a to pri Rossovej bariére (pozri ďalej) v oblasti Východného príhonu smerom na západ a pozdĺž Viktóriinej zeme smerom na sever do Západného príhonu. Teplota vody na povrchu je okolo -1,8 °C a v 300 metrovej hĺbke asi -2,1 °C (v anatrktickom lete mimo ľadu prípadne viac). 

V januári až marci (antarktické leto) je more z veľkej časti otvorené, od novembra do decembra čiastočne pokryté ľadom a od apríla do októbra skoro úplne pokryté ľadom. 

Južnú časť pokrýva veľký Rossov pobrežný ľad (šelfový ľad) s rozlohou takmer 530 000 km² (v antarktickom lete asi o 15% menej), ktorý sa vytvára postupným posunom ľadu z pohorí vo vnútrozemí Antarktídy, a ktorý je najväčším šelfovým ľadom Antarktídy. Táto ľadová masa tvorí na konci tzv. (Veľkú) Rossovu ľadovú bariéru. 

Dno je v zásade pokryté kalovými a jemnopiesčitými sedimentami, pri pobreží a pozdĺž Rossovej ľadovej bariéry však prevažuje hrubší piesok a štrk a pri južnom pobreží Viktóriinej zeme je dno skalnaté. Jedinou činnou sopkou je Mt. Erebus (na hranici pobrežia Rossovho ostrova a Rossovho pobrežného ľadu), ostatné sopky (ako Mount Terror) sú neaktívne.

More je pomenované podľa anglického cestovateľa Jamesa Rossa, ktorý ho preskúmal v roku 1841 na lodiach HMS *Erebus* a HMS *Terror*. V dôsledku pomerne slabej ľadovej pokrývky bolo more východiskom viacerých expedícií. USA vykonávajú dlhoročný najmä meteorologický a oceánografický výskum na Roosveltovom ostrove (stanica Little America).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rossovo more**

| * z
* d
* u
Južný oceán |
| --- |
| Moria | 
* Amundsenovo more
* Bellingshausenovo more
* Weddellovo more
* Rossovo more
* D’Urvillovo more
* Scotijské more
* Davisovo more
* More kráľa Haakona VII.
* More spolupráce
* More kozmonautov
* Lazarevovo more
* Mawsonovo more
* Riiserovo-Larsenovo more
* Somovo more

 | mapa Južného oceánu |
| Zálivy | 
* McMurdo Sound
* Prydz Bay

 |
| Prielivy | 
* Drakov prieliv
* George VI Sound

 |
| Prúdy | 
* Západný príhon

 |
Majme funkcie *f* : *X* → *Y* a *g* : *Y* → *Z* (t.j. obor hodnôt prvej funkcie je rovnaký ako definičný obor druhej funkcie). Potom zložením funkcií *f* a *g* je nová funkcia *g* ∘ *f* : *X* → *Z*, definovaná predpisom (*g* ∘ *f* )(*x*) = *g*(*f*(*x*)). Teda výsledok prvej funkcie použijeme ako vstup pre druhú funkciu.

Skladanie funkcií je špeciálnym prípadom skladania relácií.

Príklady
--------

*g* ∘ *f*  - zloženie *f* a *g*. Napríklad (*g* ∘ *f* )(c) = #.
Konkrétny príklad zloženia dvoch funkcií.
* Zloženie dvoch funkcií na konečnej množine: Ak *f* = {(1, 3), (2, 1), (3, 4), (4, 6)} a *g* = {(1, 5), (2, 3), (3, 4), (4, 1), (5, 3), (6, 2)}, tak *f* ∘ *g* = {(1, 4), (2, 5), (3, 1), (4, 2)}.
* Zloženie funkcií na nekonečnej množine: Ak *f*: ℝ → ℝ (kde ℝ je množina všetkých reálnych čísel) je daná *f*(*x*) = 2*x* + 4 a *g*: ℝ → ℝ je daná *g*(*x*) = *x*3, potom:

(*f* ∘ *g*)(*x*) = *f*(*g*(*x*)) = *f*(*x*3) = 2*x*3 + 4, a
(*g* ∘ *f*)(*x*) = *g*(*f*(*x*)) = *g*(2*x* + 4) = (2*x* + 4)3.
* Ak je výška lietadla v čase *t* daná funkciou *h*(*t*), a koncentrácie kyslíka v nadmorskej výške *x* je daná funkciou *c*(*x*), tak zložená funkcia (*c* ∘ *h*)(*t*) predstavuje koncentráciu kyslíka okolo lietadla v čase *t*.

Vlastnosti
----------

Zloženie funkcií je vždy asociatívne — túto vlastnosť má skladanie relácií vo všeobecnosti. To znamená, že ak *f*, *g* a *h* sú tri funkcie (s vhodne zvolenými definičnými obormi a obormi hodnôt), tak nezáleží na tom, či naskôr zložíme *g* a *h* a potom zložíme *f* s výsledkom, alebo najskôr zložíme *f* a *g*, a výsledok s *h* — v oboch prípadoch bude výsledok rovnaký. Symbolicky to môžeme napísať: *f* ∘ (*g* ∘ *h*) = (*f* ∘ *g*) ∘ *h*. Podobne to platí aj vtedy, keď skladáme viac ako 3 funkcie: na poradí (na uzátvorkovaní) nezáleží. Preto môžeme zátvorky vynechať.

Zloženie dvoch injektívnych (prostých) zobrazení je opäť injektívne. Podobne zloženie dvoch surjektívnych zobrazení je vždy surjektívne. Z toho vyplýva, že zložením dvoch bijekcií je tiež bijekcia. Inverzná funkcia ku zloženiu dvoch funkcií (ak sa dá invertovať) má vlastnosť, že (*f* ∘ *g*)−1 = ( *g*−1 ∘ *f* −1).

Zložením dvoch diferencovateľných funkcií dostaneme opäť diferencovateľnú funkciu, ktorá sa dá zderivovať pomocou reťazového pravidla.

V programovacích jazykoch
-------------------------

Skladanie funkcií sa v rôznych formách vyskytuje v mnohých programovacích jazykoch.

Typografia
----------

Symbol zloženia ∘ má v Unicode kód U+2218 (v HTML &#8728; ). V systéme TeX, sa dá zapísať pomocou `\circ`.
**Železničná nehoda pri Dolnej Lutyni** bola zrážka vlaku s nákladným autom, ku ktorej došlo na trati Bohumín–Čadca v medzistaničnom úseku Bohumín–Dětmarovice pri zastávke Dolní Lutyně 24. januára 2024 pred 6. hodinou ráno. Vlak InterCity 546 Ostravan (Návsí – Praha-Vršovice) Českých dráh, vedený elektrickým rušňom 151.020, sa na železničnom priecestí zrazil s kamiónom, ktorý prevážal banskú vrtnú súpravu. Pri nehode zahynul rušňovodič a ďalších 20 osôb bolo zranených.

Rušeň 151.020 na hlavnej stanici v Prahe (2010)
Rušeň bol nárazom úplne zdevastovaný a spolu s prvým vozňom sa vykoľajil, čo spôsobilo nebezpečný náklon na stranu, pre ktorý museli hasiči zabezpečiť prvý vozeň za rušňom proti ďalšiemu pohybu. Z dôvodu odstraňovania následkov a vyšetrovania Polície Českej republiky a Železničnej inšpekcie je daný úsek trate pre všetky vlaky uzavretý. Diaľkové vlaky osobnej dopravy jazdia odklonom cez Havířov a Chałupki, regionálne vlaky sú nahradené autobusovou dopravou. V dôsledku deštrukcie niektorých stĺpov trakčného vedenia a narušenia geometrickej polohy koľaje bude trať minimálne do 27. januára 2024 uzavretá pre všetku dopravu; k úplnému obnoveniu železničnej premávky by malo dôjsť v priebehu niekoľkých týždňov.

K nehode došlo na železničnom priecestí P6512 vybavenom priecestným zabezpečovacím zariadením (PZZ) so závorami. Podľa doterajších informácií príčinou nehody pravdepodobne nebolo nerešpektovanie výstražnej signalizácie PZZ, ale zakliesnenie valníkového návesu kamiónu v priestore priecestia.

Referencie
----------

1. ↑  SŮRA, Jan. *Další střetnutí kamionu s expresem na přejezdu. U Karviné zemřel strojvedoucí, 19 zraněných* [online]. Zdopravy.cz, 2024-01-24, [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑   *Informace o vlaku IC 546 Ostravan* [online]. České dráhy, 2024-01-24, [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. Archivované 2024-01-24 z originálu. (po česky)
3. 1 2 3  SŮRA, Jan. *Koridor u Karviné bude po těžké nehodě v provozu nejdříve v sobotu* [online]. Zdopravy.cz, 2024-01-24, [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (po česky)
4. ↑  RUŠČIN, Martin; JANUSZEK, Tomáš; PAVELEK, Ivan. *VIDEO: Srážku vlaku a kamionu v Dolní Lutyni nepřežil strojvedoucí, 20 zraněných* [online]. Karvinský a havířovský deník, 2024-01-24, [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (po česky)
5. 1 2   *Uvázl jsem, tvrdí řidič kamionu. Střet s vlakem u Karviné nepřežil strojvedoucí* [online]. iDNES.cz, 2024-01-24, [cit. 2024-01-24]. Dostupné online. (po česky)

Externé odkazy
--------------

* Železničné priecestie P6512 na mapách Mapy.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železniční nehoda u Dolní Lutyně na českej Wikipédii.*
Pomník obetiam katastrofy v bani Nelson
**Pomník obetiam katastrofy v bani Nelson** stojí na okraji Oseka, smerom k Hradu Osek. Od roku 1958 je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky a od roku 1978 ako národná kultúrna pamiatka Českej republiky.

Dejiny
------

Pomník vytvoril v roku 1935 sochár Karel Pokorný podľa návrhu architekta Josefa Gruse. Súsošie predstavuje smútiacich rodičov mŕtveho baníka.

Pomník je pripomienkou obetí katastrofy v bani Nelson III z 3. januára 1934. Vtedy sa vplyvom výbuchu v podzemí zrútili budovy bane, načo v šachtách vypukol požiar. Jeho šírenie zamedzilo až zamurovanie vetracích jám. Celkom tu zahynulo 144 osôb - 140 baníkov v bani, 2 osoby v troskách a posledné 2 osoby pri záchranných a vypratávacích prácach. Tie trvali 5 rokov. V súčasnosti je pri ňom zároveň posledné zastavenie NS *Prírodou a dejinami Oseka*.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Památník obětem katastrofy na dole Nelson (Osek u Duchcova)* [online]. Praha: Národní památkový ústav, [cit. 2013-04-20]. Dostupné online.
3. ↑   *Hrob 130 havířů hoří. Ze všech větrných šachet vychází kouř* [online]. Lidové noviny, 1934-01-05, [cit. 2013-07-04]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pomník obetiam katastrofy v bani Nelson**

Externé odkazy
--------------

* Památník katastrofy na dole Nelson Archivované 2018-07-27 na Wayback Machine, krusnohorci.net
* Pomník obětem katastrofy na dole Nelson, turistik.cz
* Památník obětem katastrofy na dole Nelson III, hrady.cz
* Památník obětem katastrofy na dole Nelson III, litvinov.sator.eu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pomník obětem katastrofy na dole Nelson na českej Wikipédii.*
Malý Trianon
**Malý Trianon** je zámok patriaci do komplexu Versailles v mestečku Versailles vo Francúzsku. Navrhol ho Ange-Jacque Gabriel pre Ľudovíta XV. a jeho dlhoročnú milenku Madame de Pompadour a bol postavený v rokoch 1762 - 1768.

Madame de Pompadour zomrela 4 roky pred jeho dokončením a zámok neskôr vlastnila jej nástupkyňa Madame du Barry. Po nástupe 20-ročného Ľudovíta XVI. na trón v roku 1774 dostala zámok a okolitý park 19-ročná kráľovná Mária Antoinetta na svoje výhradné použitie a zábavu.

Zámok Malý Trianon je známym príkladom premeny rokokového štýlu z prvej polovice 18. storočia k viac striedmemu a noblesnému neoklasickému štýlu 60. rokov 18. storočia.

Exteriér zámku je jednoduchý a elegantný, architektonicky presný a vysoko originálny. Malý Trianon priťahuje záujem svojimi štyrmi fasádami, ktoré boli premyslene navrhnuté k tej časti panstva, kde naplno vyniknú. Prevažuje korintský charakter s dvoma oddelenými a s dvoma spojenými stĺpmi, stĺpy taktiež obklopujú nádvorie a skleníky Ľudovíta XV.

Mária Antoinetta prišla do Malého Trianonu nielen preto, aby unikla formálnosti kráľovského dvora, ale aby sa aj striasla bremena kráľovskej zodpovednosti. Všetko bolo „par ordre de la Reine" (na základe kráľovninej vôle). Nikomu nebolo dovolené vstúpiť do sídla bez kráľovninho výslovného dovolenia. Do zámku mohli vstúpiť bez povolenia iba kráľovnine obľúbenkyne - Mária Lujza Savojská (kňažná de Lamballe) a Gabriela de Polastron (vojvodkyňa de Polignac). 

Dom intimity a radosti bol navrhnutý tak, aby ponúkal čo najlepšiu vzájomnú komunikáciu medzi hosťami a sluhami. Vo vnútri kráľovninho apartmánu sa dá postrehnúť neustála potreba súkromia: výzdoba jej budoáru zobrazuje vynaliezavý unikát tej doby, zrkadlové tabule sa dajú otočiť tak, aby zakryli okná. Jej spálňa aj keď je jednoduchá, je veľmi elegantná a zariadená nábytkom od Georga Jacoba a Jeana Henri Riesenera. Tapety dal vytlačiť Jean-Baptiste Pillement.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Malý Trianon**
**Verejná listina** je písomný dokument, na ktorom je odtlačok pečiatky slovenského orgánu/úradu alebo úradnej osoby a podpis úradnej osoby. Verejnou listinou je nielen listina, ktorú vyhotovil slovenský orgán, ale aj listina, ktorú takýto orgán iba potvrdil, napr. splnomocnenie, na ktorom notár osvedčil správnosť podpisu osoby. Rozhodujúce je, či na písomnosti je odtlačok úradnej pečiatky alebo podpis úradnej osoby.[chýba zdroj]

Trestné právo
-------------

Verejná listina podľa definície uvedenej v Trestnom zákone (zák. č. 300/2005) je: *„písomnosť vydaná na základe zákona štátnym orgánom alebo iným orgánom verejnej moci v rámci jeho pôsobnosti, ktorá zakladá, mení alebo ruší práva alebo povinnosti alebo osvedčuje ich vznik, zmenu alebo zánik, alebo osvedčuje totožnosť osoby alebo veci, ich stav, vlastnosti alebo spôsobilosť alebo právom chránené záujmy".*

Platnosť verejnej listiny
-------------------------

Dôkazná sila verejnej listiny je vyššia než listiny súkromnej. Ak sa nedokáže opak, považujú sa skutočnosti uvedené vo verejnej listine za pravdivé bez ďalšieho zisťovania. Na rozdiel od toho obsah listiny súkromnej treba aj dokázať. Na použitie v cudzine podliehajú slovenské verejné listiny vyššiemu overeniu (superlegalizácia).

Autorské právo
--------------

Obsah verejných listín nie je podľa slovenského autorského zákona chránený autorským právom.