recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Spomienka na smrť** alebo **Jed v šampanskom** (angl. *Remembered Death* alebo *Sparkling Cyanide*) je detektívny román Agathy Christie, ktorý prvýkrát vyšiel v roku 1945.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Už takmer rok ubehol od smrti Rosemary Bartonovej a za tú dobu sa v mysli jej manžela George Bartona pocit, že jej nečakaná a strašná smrť nebola samovražda, iba zmenil v istotu. Rosemary našla smrť na oslave narodenín usporiadanej na jej počesť v reštaurácii Luxembourg. Náhle spadla dopredu a v strašných kŕčoch zomrela. Vzhľadom na to, že sa v jej kabelke našiel arzenik a zistilo sa, že deň pred svojou smrťou bola veľmi skľúčená, predbežné vyšetrovanie takmer s istotou určilo, že spáchala samovraždu. Nasledujúce mesiace však záver vyšetrovania rozhodne nepotvrdili. Keď jej manžel obdržal dva anonymné, ohováračné listy, ktoré otvorene vyhlasovali, že bola zabitá, je naopak ešte pevnejšie presvedčený, že bola v skutočnosti zavraždená. Barton sa obráti so svojim podozrením na priateľa, plukovníka Johnyho Racea, a keďže stále v duchu rozoberá manželkinu smrť, uvedomí si, že rozhodne existuje dostatok podozrivých, aby sa mohlo začať vyšetrovanie vraždy. Barton má v úmysle pripomenúť prvé výročie manželkinej smrti veľmi zvláštnym spôsobom. Usporiada v reštaurácii Luxembourg oslavu, ktorá je priamou rekonštrukciou pôvodnej narodeninovej oslavy. Pozve tých istých hosťov a oznámi, že o pol desiatej sa odohrá niečo dôležité. V určenú hodinu zhasnú svetlá, hostia vstanú, aby si pripili na pamiatku Rosemary, a George Barton padá mŕtvy, otrávený kyanidom. 

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Adaptácie
---------

V roku 1983 natočila túto knihu spoločnosť CBS Television.

Referencie
----------

1. ↑   *Jed v šampanskom*. [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* M. Bunson: *Encyklopédia Agathy Christie*
**Brtníctvo** alebo **lesné včelárstvo** alebo **lesné včelárenie** je starobylý spôsob získavania včelích produktov, najmä medu zo špeciálnych prírodných alebo umelých dutín stromov (tzv. **brtov**) človekom. Brtníctvo patrí k najstarším spôsobom obživy, je však zároveň aj chovom včiel, nie tak cieleným a rozsiahlym ako chov domácich včiel, ale najmä pokiaľ ide o súčasné brtnícke metódy, náročným a veľmi špecializovaným.

Dejiny
------

Branie medu od divých včiel uskutočňoval človek v dejinách rôznym spôsobom, podmieneným prostredím, kde si včely stavali plásty. Mohli to byť diery v zemi, jaskyne, dutiny, kmene, koruny stromov, ale aj ľudské obydlia. Práve duté kmene stromov, v ktorých si stavali včely svoje hniezda, teda tzv. "brty", sú predmetom brtníctva. 

Len na území Slovenska je brtníctvo historicky doložené od 5. storočia. Slovanom bolo vlastné, aj pre krajinné prostredie ktoré osídľovali, a med a iné včelie produkty takto získavané boli v stredoveku vývozným artiklom Slovanov. Veľký rozkvet však brtníctvo zaznamenalo aj v novoveku. V jednotlivých krajinách upravovali brtnícku činnosť zákony, brtníci zakladali cechy s vlastnými artikulami, volili cechmajstra, do 19. storočia bolo brtníctvo v Európe dedičným povolaním. Brtníci mali dokonca v lesoch svoje vlastné revíre. V súčasnosti prežilo brtníctvo v nezmenenej podobe v Európe len na južnom Urale v Baškirsku, začína sa však opäť obnovovať aj inde.

Opis a postupy
--------------

Brte sa hľadali hlboko v lesoch a nielen hľadali, ale aj úmyselne dlabali. Keďže včelie hniezda v brtiach sú väčšinou od seba dosť vzdialené, ich obchôdzka trvá 8 až 9 hodín. V blízkosti stromov s prirodzenými brtiami sa vyhľadávali vhodné stromy pre vydlabanie nových brtov, pre budúce včelstvá. Brtnícke stromy sú borovica, dub, menej brest, hrab, javor, jaseň, buk, lipa, jedľa, 100 až 300-ročné silné a vysoké jedince, so širokým kmeňom. Okrem včelárskych potrieb, sú zaužívané základné drevorubačské nástroje, nástroje na dlabanie, príp. laná a lezecká výstroj. Včely sa do novovytvorených dutín mohli lákať na med, lekvár, rastlinné prípravky, ktoré zároveň slúžili ako vábnička pre zistenie smeru ich letu. Zber medu sa uskutočňoval raz do roka v čase hlavnej znášky, teda približne cez leto, výnimočne však a historicky najmä v neskoršom novoveku aj dva razy, pričom vždy bolo prvoradé včelám zanechať dostatok medu pre ich vlastnú potrebu. Úloha brtníka spočívala aj v ochrane brtu a včelstva; na zimu otvory podľa potreby upchal, aby včelstvo mohlo prezimovať. Výsledkom usilovnosti včiel a práce brtníka bol potom brtnícky med a brtnícky vosk.

Zdroj
-----

* SAV, Slov. terminologická databáza
* Centrum Edukacji Przyrodniczo-Leśnej[nefunkčný odkaz]
* www.szczecin.lasy.gov.pl
**Treble** je vo futbalovej terminológii označenie pre úspech klubu, ktorý v jednom roku (resp. sezóne) získa tri trofeje, spravidla domáci double (teda víťazstvo v domácej lige a ligovom alebo národnom pohári) a k tomu vyhrá niektorú významnú kontinentálnu pohárovú súťaž (napr. Ligu majstrov, Pohár osloboditeľov, atp.).  Jedno- či dvojzápasové súťaže (napríklad Communuity Shield, Superpohár UEFA) a tiež Majstrovstvá sveta vo futbale klubov sa všeobecne nepovažujú za súčasť treble.

V Škótsku je za domáce treble tiež považované víťazstvo v lige, pohári a ligovom pohári.

Držitelia európskeho treble
---------------------------

Zisk 2 domácich trofejí + titul v PMEZ/Lige majstrov:  

* Škótsko Celtic FC (1967)
* Holandsko AFC Ajax (1972)
* Holandsko PSV Eindhoven (1988)
* Anglicko Manchester United (1999)
* Španielsko FC Barcelona (2009, 2015)
* Taliansko Inter Miláno (2010)
* Nemecko Bayern Mníchov (2013,2020)
* Anglicko Manchester City (2023)

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Treble (association football) na anglickej Wikipédii.*

1. ↑  Bernd Rohr, Günter Simon: *Fotbal: velký lexikon*, Grada, Praha 2006, ISBN 80-247-1158-3, str. 116
2. ↑   *The Century Bhoys: The Official History of Celtic's Greatest Goalscorers*. [s.l.] : [s.n.], 2013. ISBN 9781845026103. Kapitola Henrik Larsson. (anglicky)
3. ↑   *Bayern Mnichov je nepřemožitelný, vyhrál i Německý pohár* [online]. iDNES.cz, 2013-06-01, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online. (po česky)
4. ↑   *Magické treble. Začal Celtic, má ho Guardiola i Mourinho. Co Juventus?* [online]. iDNES.cz, 2015-05-21, [cit. 2023-07-13]. Dostupné online. (po česky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Futbalový portál |
**DB2** je relačná databáza firmy IBM, ktorá je dostupná vo viacerých verziách alebo licenčných dohodách. Nakonfigurovaním verzie s redukovanými vlastnosťami IBM dovoľuje zákazníkom neplatiť za vybrané vlastnosti, ktoré nepotrebujú. Vzorové edície zahŕňajú Express, Workgroup a Enterprise Edíciu. Najviac sofistikovaná edícia na Linux/UNIX/Windows je DB2 Data Warehouse Enterprise Edition (DB2 DWE). Táto edícia určená pre zmiešané pracovné zaťaženie (OLTP a dátové skladovanie) alebo business intelligence (BI) implementácie. DB2 DWE zahŕňa rozličné *BI* črty ako ETL, data mining, OLAP, a in-line analytics.

DB2 pre z/OS je dostupná pod jej vlastnými licenčnými podmienkami. Začínajúc verziou 8, IBM prinesla DB2 pre z/OS a ostatné platformy navzájom zblížila (predtým tu boli významné rozdiely v SQL slovníkoch, napríklad). DB2 pre z/OS má niektoré exkluzivity – znateľné Multi-Level Security (MLS), extrémne veľké rozmery tabuliek a hardvérovo asistovaná kompresia – kvôli špecíalnemu prostrediu a požiadavkám zákazníkov. DB2 pre z/OS bola vždy známa pre jej vedúci OLTP výkon a schopnosti, a pre jej spoľahlivosť a dostupnosť podpory najdôležitejších operácii pre podnikanie, ale z/OS verzia teraz začína získavať BI črty ako aj materialized query tables (MQTs) a hviezdicovú schému. Larry Ellison z Oracle komentoval, že DB2 pre z/OS je jedna konkurenčná databáza ktorá si zaslúži obdiv a rešpekt.

30. januára 2006 IBM vypustilo bezpoplatkovú verziu DB2 tiež nazývanú DB2 Express-C. Touto cestou očakávalo odpoveď na nedávno oznámené voľné verzie Oracle 10g a Microsoft SQL Server. Na rozdiel od Microsoft SQL Serveru alebo voľných edícií Oracle, Express-C nemá limit na počet používateľov alebo na veľkosť databázy. Zatiaľ čo verzie 8.2 a 9.1 DB2 Express-C má predpísany hardvérový limit na server na ktorom beží, DB2 Express-C 9.5 môže bežať na windowsových aj linuxových strojoch rôznej veľkosti, ale databáza nevyužije viac ako 2 CPU jadrá a 2GB RAM. V roku 2007, IBM predstavilo ročné paušálne predplatné (Fixed Term Licence FTL), ktorá ponúka ročnú telefónnu podporu pre Express-C za 3000 USD za jeden server. Nákup FTL tiež dovoľuje DB2 Express-C databáze využiť až do štyroch CPU jadier a 4GB RAM. Používatelia DB2 Express-C ktorý si nekúpia FTL predplatné môžu dostať podporu a asistenciu zadarmo, verejné web fórum udržiavané IBM technikmi a ostatnými DB2 používateľmi.

Referencie
----------

1. ↑  "In Larry's Own Words"[nefunkčný odkaz], October, 2003

Externé odkazy
--------------

* IBM DB2
* IBM DB2 Express-C - Bezplatná verzia DB2 pre Linux a Windows
**Pushpa Kumal Dahal** (\* 11. december 1954, Dhikure Pokhari, Nepál) je nepálsky politik, predseda Komunistickej strany Nepálu (Maoisti), bývalý premiér a bývalý hlavný veliteľ Ľudovej oslobodzovacej adrmády. Meno "Prachandra" je jeho straníckym menom.

Študoval na Inštitúte poľnohospodárstva a živočíšnej výroby (IAAS) v Rampure. Niekoľko rokov pôsobil ako učiteľ, neskôr pracoval pre Agentúru USA pre rozvojovú pomoc (USAID).  

V roku 1981 vstúpil do Komunistickej strany Nepálu (Štvrtý konvent), jednéj z viacerých komunistických strán pôsobiacich v tom čase v Nepále. V roku 1989 sa stal generálnym tajomníkom Komunistickej strany Nepálu (Mashal), čo bola ďalšia nepálska komunistická frakcia. Práve Komunistická strana Nepálu (Mashal) sa neskôr transformovala na Komunistickú stranu Nepálu (Maoisti), ktorej vodcom Prachandra bol.  
 
Medzinárodne známym sa stal v roku 1996, kedy sa začala občianska vojna nepálskych maoistov proti monarchii. Prachandra bol vojenským veliteľom. Vojna sa skončila v roku 2006 víťazstvom maoistov.

15. augusta 2008 ho zvolil parlament za premiéra. Sľub zložil 18. augusta 2008.

Po prehre v mocenskom boji s nepálskym armádnym vedením oznámil 4. mája 2009 svoju demisiu. V úrade zotrval do 25. mája 2009.

Referencie
----------

1. ↑   Stránka premiéra Nepálu
2. ↑  "Ex-rebels' chief chosen as Nepal's new PM", Associated Press (*International Herald Tribune*), 15 August 2008.
3. ↑   *Schwerer Rückschlag für Demokratie in Nepal* [online]. Tagesschau, 2009-05-04, [cit. 2015-03-17]. Dostupné online. (nemecky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Ľudovej oslobodzovacej armády Archivované 2009-02-04 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * GND: 138091110
* LCCN: no99030763
* VIAF: 63641185
* WorldCat: lccn-no99030763
Západ Slnka
**Západ slnka** je "miznutie" Slnka za obzor v dôsledku rotácie Zeme okolo svojej osi. Väčšinou je doprevádzaný oparom okolo slnečného kotúča. Čas západu slnka sa počas roka mení (v zime slnko zapadá skôr ako v lete). V užšom zmysle je to len okamih, kedy sa Slnko dolným okrajom dotýka horizontu.[chýba zdroj]

Index lomu svetla vo vzduchu spôsobí, že Slnko sa javí sploštené a o 1/2 stupňa vyššie, ako v skutočnosti je. Pri západe Slnka sa dôsledkom prechodu slnečného svetla cez hrubšiu vrstvu atmosféry mení farba Slnka aj oblohy. Vo chvíli, keď celý slnečný disk zmizne pod horizontom, sa začína súmrak. Zenitová vzdialenosť Slnka v okamihu jeho západu je 90° 30´.[chýba zdroj]

**Čas západu slnka** je okamih, v ktorom stred slnečného kotúča pri západe slnka prechádza vodorovnou rovinou dotýkajúcou sa ideálneho zemského povrchu (t. j. hladiny mora) v mieste pozorovania západu slnka.

Referencie
----------

1. ↑  Nedelka, Milan; a kol. (1998), „Čas východu slnka", *Slovenský letecký slovník terminologický a výkladový*, Bratislava: Magnet-Press Slovakia, str. 357, ISBN  80-968073-0-7 , heslo XIII - 174

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Západ slnka**

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portálPortál slnečná sústavaPortál vedy o Zemi |

* východ slnka
* východ hviezdy
* západ hviezdy
***Rýchlo a zbesilo*** (angl. *The Fast and the Furious*) je prvý diel z rovnomennej série amerických filmov o pouličných pretekoch a úprave áut. Bol režírovaný Robom Cohenom.

Dodge Charger z prvého dielu série Rýchlo a zbesilo

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Mladý policajt Brian O'Connor sa snaží preniknúť medzi pouličných pretekárov, pretože polícia se domnieva, že stoja za prepadnutiami kamiónov s elektronikou. Miestnu pretekársku elitu vedie Dominic. Brian s ním preteká, ale prehrá. Ale aj tak získa Dominicovu priazeň, keď ho zachráni pred policajným záťahom. Dostane sa tak do Domovej partie a zamiluje sa do jeho sestry. Dom ho naučí pretekať a prihlási ho do Púštnych vojen, čo je pretek amatérskych pretekárov. Brian s Domom zatiaľ postavili nadupanú Toyotu Supru Twin turbo s 1000 konskými silami, ktorá rozhodne nie je pomalá. Práve pri nich ale vyjde najavo, že Dom má lúpeže naozaj na svedomí. Ale natrafia na vodiča kamiónu, ktorý je ozbrojený a tak väčšina gangu je zranená. Po návrate je Dom zklamaný z Brianovej zrady, ale netuší, že Brian už dávno stojí na jeho strane. Naviac, nohsledi jedného pretekára zastrelia člena gangu, pretože odmietol vydať prehranú Jettu. Keď sa pomstia, rozdajú si Dom s Brianom posledný pretek. Dom ale so svojím Chargerom ťažko havaruje. Brian mu dá kľúče od svojej Supry a nechá ho utiecť.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Obsadenie
---------

* Paul Walker ako Brian O'Conor
* Vin Diesel ako Dominic "Dom" Toretto
* Michelle Rodriguezová ako Letty Ortizová
* Jordana Brewsterová ako Mia Torettová
* Neal H. Moritz ako vodič Ferrari
* Rick Yune ako Johnny Tran
* Chad Lindberg ako Jesse
* Matt Schulze ako Vince
* Ted Levine ako seržant Tanner
* Ja Rule ako Edwin
* Thom Barry ako agent Bilkins
* Noel Gugliemi ako Hector
* Reggie Lee ako Lance Nguyen

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rychle a zběsile na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
horizont pri východe slnka
**Obzor** alebo **horizont** je všeobecne časť zemského povrchu, ktorú možno vidieť z jedného miesta. V užšom význame je to iba deliaca čiara medzi oblohou a zemou. 

V astronómii má horizont veľký význam. Je totiž základnou kružnicou pre horizontálne súradnice. Pozorovateľ vidí vždy iba tú časť oblohy, ktorá je nad horizontom. V nadmorskej výške 0 metrov je to presne polovica oblohy. V menšej výške vidí menšiu časť oblohy a naopak, čím vyššie vystúpa, tým väčšiu časť oblohy vidí. So vzrastajúcou výškou rastie aj časť zemského povrchu, ktorú možno vidieť. Na Mesiaci videli kozmonauti obzor v oveľa menšej vzdialenosti, ako na Zemi.

Horizont nikdy nie je ideálne rovný, vždy ho zakrivujú terénne útvary. Najrovnejší horizont poskytuje hladina mora. V noci je obloha v blízkosti horizontu svetlejšia ako v blízkosti zenitu. Je to kvôli tomu, že pri horizonte sa dívame na podstatne hrubšiu vrstvu vzduchu ako pri zenite a preto vidíme aj jeho nahromadený jas (vzduch sám od seba veľmi mierne svetielkuje). Hrubá vrstva vzduchu v blízkosti obzoru spôsobuje aj ďalšie optické javy - refrakciu, scintiáciu a sčervenanie telies. Nebeské telesá v blízkosti horizontu sa nám zdajú byť oveľa menej jasné a červenšie ako v zenite. Dobrým príkladom je zapadajúce slnko. Scintiácia je výrazné blikanie a mihotanie sa hviezd v blízkosti horizontu. Čím sú nebeské telesá bližšie k horizontu, tým ťažšie sa pozorujú.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |
Oto II. (Miniatúra z „registrum gregorii", okolo 983)
**Oto II.**  (955 – 7. december 983, Rím) bol syn Otta I. Veľkého a jeho druhej manželky Adely Burgundskej.

Vláda
-----

V roku 961 sa stal spoluvládcom Rímskonemeckej ríše, jediným panovníkom potom po smrti svojho otca Otta I. Veľkého v roku 973.

Za otcovho života bol zvolený a v roku 961 korunovaný za rímskonemeckého kráľa a v roku 972 za cisára. V tom istom roku sa oženil z byzantskou princeznou Theophano. V roku 973 došlo k odbojnému hnutiu v Lotrinsku, ktoré podporovali západofranskí Karolovci, aj k vpádu Dánov.

Veľkým nebezpečenstvom pre cisárovu vládu bol jeho spor s vojvodom bavorským Henrichom Škriepnym (951 – 995), vnukom Henricha I. Vtáčnika z rodu Liudolfingerovcov (Otonov). Vojvoda žiadal ponechať v Švábsku svoju sestru ako vojvodkyňu-vdovu, čoskoro však vystúpil proti Otovi II. i so svojimi nárokmi na trón. Podporil ho český knieža Boleslav II. a poľský Mešek I. Nakoniec bol Henrich Škriepny zajatý, Otto potlačil nepokoje v Lotrinsku a prerazil dánske opevnenie Danevirke, kde zriadil šlezvickú marku. Dánskeho kráľa Haralda Modrozubého prinútil k plateniu tribútu.

Oto II. v rokoch 975 a 976 bojoval s Čechmi, ktorí zničili jeden z jeho dvoch zborov pri Plzni (Nemci boli prepadnutí pri kúpaní) a sami vpadli dvakrát do ríše. V roku 976 utiekol Henrich Škriepny zo zajatia a spojil sa s opozičnými silami v ríši, ale o rok neskôr bol porazený a uväznený. Český knieža sa s cisárom nakoniec pomeril.

Oto II. rozdelil ohromné územie spravované bavorskými vojvodami (udelené Korutánsko, Istria, veronská a friaulská marka), v roku 976 udelil rakúsku marku Babenbergovcom. V roku 980 obnovil centrálnu moc v Taliansku. Počas bojov na juhu Talianska bol v júli roku 982 porazený pri Crotone Arabmi, ktorí od roku 976 prenikali zo Sicílie na pevninu. Správy o porážke vyvolali povstanie Veletov a Odobritov, ktoré v roku 983 ukončilo saskú nadvládu medzi Labe a Odrou.

Smrť
----

Zomrel nečakane 7. decembra 983 v Ríme, pravdepodobne na predávkovanie preháňadlom pri malárii.  

Ako jediný stredoveký cisár bol pochovaný v chráme sv. Petra vo Vatikáne.

Deti
----

Otto II. a Theophanu mali štyri deti:

* Adela (977 – 1040/1044), opátka v Quedlinburgu
* Žofia (978 – 1039), opátka v Gandersheime a Essene
* Matilda (979 – 1024) ∞ gróf Ezzo
* Otto III. (980 – 1002), následník

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Otto II. (Svätá rímska ríša)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ota II. na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 166844373
* GND: 118738747
* ISNI: 0000 0001 0914 7592
* LCCN: n82093946
* NK ČR: jo2006333958
* VIAF: 72189222
* WorldCat: lccn-n82093946
Pod pojmom **rovníková sústava súradníc** rozumieme sústavu súradníc používaných v astronómii, kde základnou kružnicou je svetový rovník a základnou rovinou je preto rovina svetového rovníka. Každá kružnica na nebeskej sfére rovnobežná so svetovým rovníkom sa nazýva *paralela* (niekedy *deklinačná rovnobežka*). Každá hlavná kružnica prechádzajúca pólmi sa nazýva *poludník* alebo *deklinačná kružnica*. Podľa vzťažného bodu rozoznávame rovníkové súradnice prvého a druhého druhu, pričom pre hviezdne mapy sú dôležitejšie súradnice II. druhu.

Rovníkové súradnice 1. druhu
----------------------------

Základnými rovinami sú rovina svetového rovníka a rovina miestneho poludníka, meridiánu. Meridián je poludník prechádzajúci južným bodom horizontu, zenitom, severným svetovým pólom, severným bodom horizontu, nadirom a južným svetovým pólom. Je osobitný pre každého pozorovateľa. Súradnicami sú **deklinácia** a **hodinový uhol**. 

* **Hodinový uhol** s označením *t* je uhol meraný v stupňoch od 0 do 360° alebo v hodinách od 0 do 24. Nulové hodnoty dosahuje na meridiáne, stúpa smerom k západu. Keď objekt kulminuje, má hodinový uhol presne 0. Potom hodinový uhol objektu stúpa o 15° každú hodinu hviezdneho času.
* **Deklinácia** (označovaná ako **DEC**, alebo **δ**) sa meria v stupňoch od 0 do 90 kladne na sever, záporne na juh. Nulové hodnoty dosahuje na svetovom rovníku, na svetových póloch má 90°.

Rovníkové súradnice 2. druhu
----------------------------

Rovníková sústava súradníc 2. druhu, RA-rektascenzia a Dec-deklinácia
Vzťažným bodom je jarný bod. Základnými rovinami sú rovina svetového rovníka a rovina poludníka prechádzajúceho jarným bodom. Keďže poloha jarného bodu sa s časom takmer nemení, aj súradnice sú nemenné v čase, bývajú najčastejšie používané v hviezdnych mapách. Súradnice sú rektascenzia a deklinácia.

* **Rektascenzia** označovaná ako **RA, AR, α** sa meria v hodinách od 0 do 24, alebo zriedkavejšie v stupňoch od 0 do 360. Nulové hodnoty dosahuje na poludníku prechádzajúcom jarným bodom a stúpa smerom k východu.
* Deklinácia **δ** je rovnaká ako pri súradniciach 1. druhu.

Jarný bod však vďaka precesii zemskej osi vykonáva pomalý pohyb. Tým sa pohybuje aj celá sústava súradníc. Každá hviezdna mapa by preto mala obsahovať ekvinokcium, dátum, ku ktorému sa súradnice vzťahujú. V súčasnosti sa používajú hviezdne mapy s ekvinokciom 2000,0. 

*Poznámka: V knihe* Josip Kleczek: Velká encyklopedie vesmíru *sa hodinový uhol a deklinácia udávajú ako súradnice 1. druhu a rektascenzia s deklináciou ako súradnice 2. druhu. V ostatných literatúrach sa tieto názvy udávajú opačne.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Matematický portálAstronomický portál |
**David Fairclough** (\* 5. január 1957, Liverpool, Anglicko) je bývalý profesionálny anglický futbalista, ktorý sa najviac preslávil hraním za Liverpool v 70. a 80. rokoch.

Fairclough je známy ako *Supersub* pretože bol talentovaným strelcom gólov, ktorý v porovnaní s ostatnými hráčmi len zriedka nastupoval v základnej zostave Liverpoolu, ale často sa po nástupe do zápasu z lavičky dokázal strelecky presadiť.

Život a hráčska kariéra
-----------------------

David postupne prechádzal všetkými mládežníckymi kategóriami v Liverpoole a za klub debutoval 1. novembra 1975 pri ligovom víťazstve 1:0 nad Middlesbrough na štadióne Ayresom Park.  Počas sezóny Fairclough strelil sedem rozhodujúcich gólov len v 14 zápasoch a Liverpool získal ligový titul. Do deviatich zápasov naskočil ako náhradník. 

Jeho prvý gól za klub padol tri dni po debute a to 4. novembra 1975, pri výhre Liverpoolu 6:0 sRealom Sociedad v 2. kole Pohára UEFA.

Podľa poradia útočníkov v klube Fairclough zaostával za „dvojicou snov" Kevinom Keeganom a Johnom Toshackom, ako aj za anglickým stredovým útočníkom Davidom Johnsonom. 

Jeho najslávnejší gól Liverpoolu padol na Anfielde ako náhradník v kľúčovom štvrťfinále Európskeho pohára proti francúzskemu St Etienne. Tréner Liverpoolu Bob Paisley poslal Fairclougha do hryna posledných 20 minút. Po šiestich minútach si Fairclough nabehol na dlhú loptu a za nerozhodného výsledku strelil rozhodujúci gól.

V sezóne 1978/1979 Liverpool vyhral ligový titul, ale Fairclough neodohral dostatok zápasov na to, aby získal medailu, pretože v lige hral iba štyrikrát, pričom dvakrát skóroval.

9. februára 1980 Fairclough strelil svoj jediný hetrik za Liverpool pri vzrušujúcom ligovom víťazstve 5:3 nad Norwich City na Carrow Road.

Úspechy
-------

**Liverpool**

* Football League First Division: 1975/76, 1976/77, 1979/80
* EFL Cup: 1982/1983
* FA Charity Shield: 1976, 1977, 1979, 1980
* Pohár majstrov európskych krajín: 1976/77, 1977/78
* Pohár UEFA: 1975/1976
* Superpohár UEFA: 1977

**Tranmere Rovers**

* EFL Trophy: 1990

Referencie
----------

1. ↑   *Middlesbrough 0 – 1 Liverpool* [online].. Dostupné online.
2. ↑  LFCHISTORY.NET. *Matchdetails from Liverpool - Real Sociedad played on Tuesday 4 November 1975 - LFChistory - Stats galore for Liverpool FC!* [online].. Dostupné online.
3. 1 2   *Dave Fairclough – Interview | Read The League* [online].. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *BRISTOL ROVERS 1 V TRANMERE ROVERS 2* [online]. trscireland.info, [cit. 2019-06-11]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku David Fairclough na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 48°28′01″S 22°00′59″V﻿ / ﻿48,467027°S 22,016323°V﻿ / 48.467027; 22.016323

Most svätého Gottharda
**Most svätého Gottharda** je gotická pamiatka pochádzajúca zo 14. storočia. Most sa nachádza západne od obce Leles v okrese Trebišov. Dĺžka mosta je 70 metrov a široký je 5 metrov. Predpokladá sa, že ide o najstarší most na území Slovenska. V roku 1994 most zrekonštruovali vďaka financiám z fondu Pro Slovakia.

Dejiny
------

Kamenný most bol postavený v 14. storočí z bridlicového andezitu z Chlmeckých pahorkov, aby preklenul dnes už zaniknutý ramenný tok nazývaný Tica, ktorý tvoril severný paralelný tok voči hlavnému toku rieky Tisa. Most svoje pomenovanie získal však až po roku 1802, keď sa do opustného kláštora vrátili mnísi, premonštráti z Čiech. Rádoví bratia umiestnili na moste sochu Svätého Gottharda po ktorom bol následne pomenovaný. Sochu svätca odstránili z mosta v roku 1948. Po druhej svetovej vojne boli uskutočnené vodohospodárske úpravy, ktoré zmenili vodný režim tak, že bývalý tok pod mostom vyschol. V súčasnosti slúži most najmä ako turistická atrakcia.

Referencie
----------

1. ↑  TASR. Jeden z najstarších kamenných mostov na Slovensku stojí v Lelesi. *Korzár* (Košice: Petit Press), 2016-03-27. Dostupné online [cit. 2023-11-21].
2. 1 2  BELLAN, Stanislav; VOJČEK, Alexander. *55 najkrajších gotických pamiatok Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : Príroda, 2009. 152 s. ISBN 978-80-07-01641-5. S. 77.
3. 1 2  LACIKA, Ján. *1000 zaujímavostí Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : Ikar, 2008. 384 s. ISBN 978-80-551-1571-9. S. 379.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Most svätého Gottharda**
**Gymnázium** na ulici Golianova 68 v Nitre (v rokoch 1962 – 1991 **Gymnázium Eugena Gudernu**) je stredná škola a osemročné gymnázium so všeobecným zameraním. Nadväzuje na tradíciu piaristického gymnázia, ktoré v Nitre sídlilo od roku 1701 postupne s vyučovacím jazykom latinským, nemeckým, maďarským a slovenským. Zriaďovateľom je Nitriansky samosprávny kraj, má 753 študentov a 59 učiteľov. Nachádza sa na východnej strane sídliska Klokočina. Budova školy je postavená ako väčšina škôl v Nitre v rovnakom štýle z čias socializmu. Škola v nej sídli od 12. septembra 1994.

Doprava
-------

Priamo pred hlavným vstupom do školy je zastávka MHD, z ktorej odchádzajú linky **2, 4, 6. Linka 2 (Klokočina, Čermán, Razc.žel stanica, Razc.aut.st, Centrum Mlyny, Chrenová, Zobor** 

Biologická učebňa
Pokus na hodine chémie

Riaditelia školy
----------------

| Meno | Obdobie |
| --- | --- |
| Jozef Rozim | 1919-36 |
| Jozef Haša | 1937-46 |
| Pavol Dubík (zastupujúci) | 1947-48 |
| Ignác Korman (dočasný riaditeľ) | 1948-49 |
| Adolf Heinisch | 1950-51 |
| Jozef Minárik | 1951-52 |
| Štefan Sauberer | 1952-53 |
| Rudolf Ďuriš | 1953-54 |
| Elígius Menke | 1954-55 |
| Andrej Rusňák | 1956-58 |
| Karel Valehrach | 1959-70 |
| Jozef Hudec | 1970-72 |
| Ing. Michal Polák | 1972-90 |
| Ing. Katarína Fogltancová | 1990-91 |
| Ing. Ján Hanuš | 1991- apríl 1992 |
| RNDr. Marta Rácová | 1. máj 1992 - jún 2014 |
| RNDr. Zuzana Hurtová | 1. júl 2014 - súčasnosť |

Referencie
----------

1. 1 2  swat. gymgolnr.sk, [cit. 2020-01-07]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Webová stránka školy
* Alternatívna webová stránka školy

Súradnice: 48°17′40″S 18°03′39″V﻿ / ﻿48,294535°S 18,060901°V﻿ / 48.294535; 18.060901
**Zenitová hodinová frekvencia** (angl. zenithal hourly rate, ZHR) je počet meteorov, ktoré je možné pozorovať za jednu hodinu na čistej a jasnej oblohe, teda pri limitnej hviezdnej veľkosti okolo +6,5 a ak sa radiant nachádza na zenite. Počet meteorov, ktorý je viditeľný reálne, je vždy nižší a znižuje sa tým viac, čím bližšie sa radiant nachádza pri horizonte.

Vzorec pre výpočet ZHR :

{\displaystyle ZHR={\cfrac {{\overline {HR}}\cdot F\cdot r^{6.5-lm}}{sin(hR)}}}

ak

{\displaystyle {\overline {HR}}={\cfrac {N}{Teff}}}

predstavuje hodinovú frekvenciu pozorovateľa, *N* - počet pozorovaných meteoritov, *Teff* - skutočný čas pozorovania pozorovateľa. Napríklad: Ak pozorovateľ deetekuje 12 meteoritov za 15 minút, jeho hodinová frekvencia je 48 (12 za 0,25 hodiny).

{\displaystyle F={\cfrac {1}{1-k}}}

predstavuje zorné pole korekčného faktora, kde *k* je percento zorného poľa pozorovateľa, ktoré je zakryté (napríklad oblaky). Napríklad: Ak 20% zorného poľa pozorovateľa je pokrytých oblakmi, potom *k*=0,2 a *F*=1,25. Pozorovateľ by mal vidieť o 25% viac meteoritov, z toho dôvodu vynásobené *F*=1,25.

{\displaystyle r^{6.5-lm}}

predstavuje obmedzenie veľkosti korekčného faktora. Pre každú zmenu o jednu veľkosť v obmedzenom rozsahu pozorovateľa, sa počet meteoritov pozorovateľa mení o faktor *r*. Preto to musí byť brané do úvahy. Napríklad: Ak *r*=2 a obmedzený rozsah pozorovateľa je 5,5, budeme musieť vynásobiť jeho hodinovú frekvenciu o 2 (2 na 6,5-5,5), aby sme zistili, koľko meteoritov uvidíme v jeho obmedzenom rozsahu 6,5.

{\displaystyle sin(hR)}

predstavuje korekčný faktor, pre výšku žiarivého telesa (radiantu) nad horizontom (hR). Počet meteoritov videný pozorovateľom sa mení so sínusovou funkciou výšky radiantu v stupňoch. Napríklad: Ak bol radiant počas pozorovania v priemernej výške 30 na oblohe, budeme musieť predeliť jeho horinovú frekvenciu číslom 0,5 (sin(30)), aby sme zistili koľko meteoritov bolo viditeľných ak bol meteorit na zenite.

Externé odkazy
--------------

* Zenitová hodinová frekvencia (po anglicky)

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zenithal Hourly Rate na anglickej Wikipédii.*
**Pierre-Ernest Weiss** (\* 25. marec 1865, Mulhouse - † 24. október 1940, Lyon; v nemeckom prepise často uvádzaný ako Weiß) bol významný alsaský fyzik. Patrí medzi priekopníkov v skúmaní para- a feromagnetizmu, objasnenil teplotnú závislosť magnetizácie, známu dnes ako Curieho-Weissov zákon. Taktiež rrozvinul teóriu takzvaných Weissových domén.

Životopis
---------

Pierre-Ernest Weiss absolvoval v roku 1887 inžinierske štúdium na Zürišskej polytechnike ako najlepší v ročníku. Nasledujúci rok prešiel na École Normale Supérieure v Paríži, kde sa začal zaoberať fyzikou. V roku 1895 odišiel na univerzitu v Rennes, o štyri roky neskôr pôsobil na univerzite v Lyone a v roku 1902 bol menovaný profesorom na polytechnike v Zürichu, kde bol vedúcim laboratória pre štúdium magnetických javov. V roku 1908 spoluzakladal Švajčiarsku fyzikálnu spoločnosť. V roku 1919 sa stal vedúcim fyzikálneho inštitútu univerzity v Štrasburgu. V roku 1926 bol prijatý na parížsku Akadémiu. 

Weiss položil základy para a feromagnetizmu, objasnil hlavne teplotnú závislosť magnetizácie. Objavil takzvané Weissove domény a kvantové vlastnosti magnetických momentov atómov. Taktiež rozvinul teóriu Pierra Curieho do podoby známej dnes ako Curieho-Weissov zákon. So svojím priateľom Heike Kamerlinghom Onnesom, sa zaoberal magnetizmom pri veľmi nízkych teplotách. Jeho najdôležitejšiou publikáciou je dielom *Le magnétisme* z roku 1926.

Referencie
----------

1. ↑  Ch. Kittel, Introduction to solid state physics, Wiley, New York (1996), isbn: 978-0471111818
2. ↑  P. Weiss (1906) La variation du ferromagnetisme du temperature, *Comptes Rendus*, 143, p.1136-1149
3. ↑

Autoritné údaje: * BnF: 122895705
* GND: 118806564
* ISNI: 0000 0000 0890 0530
* LCCN: no2021068726
* VIAF: 4994246
* WorldCat: lccn-no2021068726
Fotografia RQ-170 zo základne Anderson na Guame
 3D vizualizácia Sentinelu
**RQ-170 Sentinel** bezpilotné lietadlo s dlhou výdržou vo vzduchu, operujúce vo veľkých výškach. Sentinel má na rozdiel Predatora a Reapera v názve skratku RQ, čo napovedá, že ide o prieskumný a nie bojový dron. RQ-170 dokáže vyhotoviť snímky z bojiska a v reálnom čase zasielať tieto dáta pozemnej riadiacej stanici.

Potom, ako bolo toto lietadlo v roku 2007 nasadené v Afganistane počas operácie Enduring Freedom a na verejnosti sa objavili jeho prvé zábery, dostalo prezývku Beast of Kandahar (beštia z Kandaháru).

RQ-170 sa podobá na dron Polecat, ktorý vyvíjala firma Lockheed Martin od začiatku roku 2005. Išlo o súkromnú iniciatívu tejto spoločnosti, ktorá do projektu investovala 27 miliónov dolárov a po havárii jediného prototypu ho 18. decembra 2006 ukončila. Nie je vylúčené, že poznatky z vývoja Polecatu sa uplatnili aj pri konštrukcii Sentinelu.

Konštrukcia
-----------

Sentinel má konštrukciu lietajúceho krídla, ktorá nápadne pripomína zmenšeninu strategického bombardéra B-2 Spirit. Z konštrukcie je zjavná snaha o dosiahnutie stealth charakteristík, ktoré znižujú efektívnu odrazovú plochu lietadla a znižujú riziko detekcie nepriateľským radarom.

Lietadlo má rozpätie krídel takmer 20 m a výšku 1,82 m. Asi 90% trupu tvoria kompozitné materiály, čím sa dosiahlo zníženie celkovej hmotnosti stroja. V prednej časti trupu sa nachádza elektro-optický senzor, ktorý dokáže vyhotoviť snímky z bojiska. Satelitná anténa zabezpečuje komunikáciu lietadla s pozemnou riadiacou stanicou.

Operačné nasadenie
------------------

Spojené štáty prevádzkujú tieto drony na základni v Afganistane a používajú ich na vykonávanie prieskumných letov nad Iránom. Cieľom týchto misií je zbieranie informácií o iránskom jadrovom programe.

V decembri 2009 oznámili juhokórejské noviny JoongAng Daily, že RQ-170 bol testovaný v Kórejskej republike na leteckej základni Osan. Podľa vyjadrenia novín mal dron nahradiť špionážne lietadlo U-2 a zbierať informácie o programe vývoja balistických rakiet v Severnej Kórei.

Údajne bol Sentinel v máji 2011 nasadený v Pakistane počas operácie jednotiek SEAL, ktoré sa snažili zajať alebo zabiť Usámu bin Ládina. Živé zábery z tohto prepadu mali byť vysielané americkému prezidentovi Barrackovi Obamovi.

Používatelia
------------

USA  **USA**

United States Air Force
* 30. prieskumná letka – letecká základňa Creech, Nevada

Špecifikácie
------------

### Hlavné charakteristiky

* **Posádka**: 0
* **Dĺžka**: 4,5 m
* **Rozpätie krídel**: 19,96 m
* **Výška**: 1,82 m
* **Pohonná jednotka**: 1 × dvojprúdový motor General Electric TF34 s ťahom 40 kN

### Výkony

* **Dostup**: 15 240 m

Referencie
----------

1. ↑   *RQ-170 Sentinel "Beast of Kandahar"* [online]. [Cit. 2018-07-28]. Dostupné online. Archivované 2018-07-28 z originálu.
2. ↑  Mysteries Surround Afghanistan's Stealth Drone
3. ↑  RQ-170 Sentinel Unmanned Aerial Vehicle
4. ↑  Lockheed Martin RQ-170 Sentinel Sighting In California

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
**Josif Abgarovič Orbeli** (rus. Иосиф Абгарович Орбели, (armén. Հովսեփ Աբգարի Օրբելի, \* 20. marec 1887, Kutaisi, Gruzínsko – † 2. február 1961, Leningrad) bol ruský orientalista arménskeho pôvodu a riaditeľ Ermitáže v rokoch 1934 – 1951.

Životopis
---------

Syn zo starého šľachtického rodu vyrastal spolu so starším bratom Leonom Orbelim pri Petrohrade. V roku 1914 sa stal univerzitným profesorom. Zaoberal sa predovšetkým históriou Zakaukazska v stredoveku a podnikal vykopávky v Ani a Bagarane. Spolu s Nikolajom Marrom sa zúčastnil prieskumu v tureckom Toprakkale. Ako riaditeľ Ermitáže budoval orientálnu zbierku a riadil múzeum cez zložité obdobie stalinizmu. Založil arménsku akadémiu vied a bol jej prvým prezidentom. V Norimberskom procese vystúpil 65. deň ako svedok zničenia pamiatok Leningradu.

Referencie
----------

1. ↑  Joseph L. Wieczynski, The Modern Encyclopedia of Russian and Soviet History, Zväzok 26, Academic International Press, 1994, s. 65
2. ↑  Deirdre Holding, Armenia: with Nagorno Karabagh, Bradt Travel Guides 2014, s. 216

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Joseph Orbeli na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Josif Orbeli**

Autoritné údaje: * BnF: 12163949d
* GND: 138016364
* ISNI: 0000 0001 1075 4517
* LCCN: n82213372
* NK ČR: js2014809377
* VIAF: 85933971
* WorldCat: lccn-n82213372
**Reprezentatívny zoznam nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska** je súpisom významných prvkov a praktík nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska. 

Zápis do reprezentatívneho zoznamu predstavuje ocenenie týchto mimoriadnych prvkov a praktík, ktoré sú uznávané spoločnosťami, komunitami a jednotlivcami a existujú v súlade s univerzálne prijatými princípmi ľudských práv, rovnosti, podpory a vzájomnej úcty medzi kultúrnymi spoločenstvami. Prvky jestvujú v súlade s prostredím a historickým ukotvením spoločenstiev a poskytujú im pocit kontinuity a identity. Zároveň podporujú kultúrnu rozmanitosť a tvorivosť. 

Vytváranie Reprezentatívneho zoznamu nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska predstavuje základný stupeň tvorby Reprezentatívneho zoznamu nehmotného kultúrneho dedičstva ľudstva. (Iba tie prvky, ktoré sú v ňom zapísané, sa môžu uchádzať o zápis do Zoznamu nehmotného svetového dedičstva ľudstva UNESCO)

Zoznam
------

V súčasnosti obsahuje tieto prvky: 

* Fujara a jej hudba
* Radvanský jarmok
* Aušusnícke služby špaňodolinských baníkov
* Terchovská muzika
* Tradičné ručné zvonenie na zvony a funkcia zvonárov na Slovensku
* Čičmianske ornamenty
* Banskoštiavnický Salamander
* Tradičné bábkarstvo na Slovensku
* Gajdy a gajdošská tradícia na Slovensku
* Modrotlač
* Horehronský viachlasný spev
* Tylová paličkovaná čipka Myjavskej pahorkatiny
* Vajnorský ornament
* Chov plemena Lipican v Topoľčiankach
* Drevené vyrezávané kríže na Podpoľaní
* Modranská Majolika
* Fujara Trombita
* Drotárstvo (aktualizované vo februári 2018)
* Značkovanie (Turistická značka)

Referencie
----------

1. ↑   Prvky zapísané v Reprezentatívnom zozname NKD Slovenska - Centrum pre tradičnú ľudovú kultúru. *Centrum pre tradičnú ľudovú kultúru*. Dostupné online [cit. 2018-02-20].
fľaškový Pilsner Urquell
**Prazdroj** je tradičné české označenie piva v súčasnosti vyrábaného pod obchodným menom **Pilsner Urquell** v pivovare Pivovar Prazdroj Je nielen typovým, ale i historickým vzorom pív plzenského typu. Prvý druh sa začal vyrábať v roku 1842.

História
--------

Pôvod receptúry Prazdroja je spojený so vznikom plzenského meštianskeho pivovaru. Pri prvej várke 5. októbra 1842 sa sládkovi Josefovi Grollovi podarilo vytvoriť pivo unikátnej farby a chuti. Treba povedať, že sa mu to podarilo omylom, pretože bol pôvodne pozvaný na varenie piva klasického bavorského typu. Miestna mäkká voda, kvalitný žatecký chmeľ a nová anglická metóda spracovania sladu však spôsobili, že čerstvá várka po svojom narazení 11. novembra prekvapila nebývalou kvalitou.

Nové pivo si rýchlo získalo ohlas a časť produkcie sa začala aj vyvážať. S tým samozrejme prišli aj rôzne plagáty, proti ktorým plzenský pivovar bojoval registráciou rôznych ochranných známok, z ktorých tá súčasná vznikla až na sklonku 19. storočia. Registrovaná bola v roku 1898, a to dvojjazyčne, po česky ako „Plzeňský Prazdroj" a nemecky ako „Pilsner Urquell".

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prazdroj**

Externé odkazy
--------------

* Stránky piva Plzeňský Prazdroj
* Stránky pivovaru Plzeňský Prazdroj, a. s.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Prazdroj na českej Wikipédii.*
**Anna Popplewellová** (\* 16. december 1988, Londýn, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka, známa vďaka postave Susan Pevensie, v sérii fantasy filmov *Letopisy Narnie* (2005 – 2008).

Detstvo a mladosť
-----------------

Popplewellová je najstaršia z troch detí. Je dcérou sudcu odvolacieho súdu Andrewa Popplewella a Debry Lomas, dermatologičky, ktorá študovala na Newnham College Cambridge. Popplewellová sa narodila sa v Londýne. Jej súrodencami sú herečka Lulu Popplewell a Freddie Popplewell. Jej starý otec z otcovej strany, Sir Oliver Popplewell, je bývalý sudca a jej strýko je bývalý hráč kriketu Nigel Popplewell.

Navštevovala North London Collegiate School. V roku 2007 bola prijatá na Oxfordskú univerzitu, kde študovala anglický jazyk a literatúru.

Kariéra
-------

Herectvu sa venuje od šiestich rokov. Ako dieťa navštevovala herecké kurzy na Allsorts Drama School. Jej prvá herecká skúsenosť v televízii prišla v roku 1998, vo filme *Francúzova zátoka* a o rok neskôr vo filme *Mansfieldske sídlo*. V roku 2000 si zahrala vo filme *Malý upír* (2000).

Jej prvá veľká rola bola vo filme *Letopisy Narnie: Lev, čarodejnica a šatník* z roku 2005, kde stvárnila Susan Pevensieovú. Svoju rolu si zopakovala v pokračovaní *Letopisy Narnie: Princ Kaspian* (2008) a *Letopisy Narnie: Dobrodružstvá lode Ranný pútnik*.

V roku 2013 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Kráľovstvo*. Natáčanie prebiehalo v Írsku a Kanade a účinkovala v televíznom seriály až do roku 2016.

Od roku 2018 Popplewellová nahovorila niekoľko audiokníh. V roku 2023 si zahrala vo filme *Mníška 2*.

Súkromný život
--------------

Od roku 2005 chodila so svojim kolegom z natáčania série fantasy filmov *Letopisy Narnie*, Williamom Moseleyom. Vzťah sa skončil rozchodom v roku 2007. 14. mája 2016 v Londýne sa po niekoľkých rokoch vydala za Sama Cairda.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Anna Popplewell**

Externé odkazy
--------------

* Anna Popplewell v Internet Movie Database (po anglicky)
* Anna Popplewell v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Anna Popplewell na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 167327336
* GND: 1062281047
* ISNI: 0000 0000 4923 6031
* LCCN: no2006041903
* VIAF: 46513583
* WorldCat: lccn-no2006041903
Súradnice: 44° 53′ s.š. 8° 41′ v.d.

**Bitka pri Marengu** prebehla dňa 14. júna 1800 v blízkosti mesta Alessandria v severozápade Talianska, asi 90 km juhozápadne od Milána. Francúzska armáda tu pod velením Napoleona Bonaparta v bitke porazila vojsko Rakúska.

Priebeh
-------

Bitka sa odhrala v období konzulátu a druhej protifrancúzskej koalície. V čase prevratu Rusko z tejto koalície vystúpilo, ostalo len Rakúsko a Anglicko. Do Rakúska vkladala nádeje najmä francúzska emigrantská šľachta. Napoleon sa rozhodol pre ťaženie do Itálie. Fouché cez agentov vypúšťal klamné informácie, že Napoleon sústreďuje armádu v Dijone a bude smerovať do nemeckých krajín. V skutočnosti ju sústreďoval v Ženeve. 12. mája 1800 sa Napoleon vytratil z Paríža a odcestoval do Ženevy. Jeho armádu tvorilo 40 000 vojakov. Rozhodol sa pre prechod cez Alpy, cez priesmyk Saint Bernard. Koncom mája sa objavil v Itálii; rýchlym útokom dobyl Miláno, a s časťou vojska sa dostal do chrbta vojskám Rakúska; zvyšok čakal pri Marengu.

V bitke, ktorá vypukla 14. júna 1800 malo Rakúsko 43 000 vojakov a 100 diel; armáde velil generál Melas. Napoleon mal 30 000 vojakov a 15 diel, jeho jednotkám velili generáli Murat, Latermain, Saint Julien, Kelllerman a Dessaix.  Rakúsko stratilo 11 000, Francúzsko 8000 vojakov. Napoleon sa stretol v Alexandrii s generálom Melasom; podpísali prímerie s tým, že Rakúsko sa stiahne za rieku Mincio. Napoleon tak obsadil skoro celú severnú Itáliu.

Zaujímavosť
-----------

Podľa tento bitky je odvodený aj známy kuchársky recept Kurča alla Marengo. Údajne vznikol po bitke, keď Napoleonovi vojaci hľadali dobré jedlo; zašli na statok, ktorý predtým patril nejakému aristokratovi, no nikoho na ňom nenašli. Boli tam len kurčatá a v pivnici víno. Kurčatá pochytali, zarezali a upiekli na víne.[chýba zdroj]

Referencie
----------

1. 1 2  Benoît, Jérémie (2000). Marengo: Une victoire politique. Réunion des Musées Nationaux. ISBN 2-7118-4010-7, s. 117
2. 1 2  Benoît, s. 122
3. ↑  Chandler, David G.. *The Campaigns of Napoleon*, New York, 1966, ISBN 0-02-523660-1, s. 296, udáva: 25% celkových strát.
4. ↑  Chandler, David G.. *The Campaigns of Napoleon*, New York, 1966, ISBN 0-02-523660-1, s. 296, udáva: 15 zástav, 40 kanónov, 8 000 zajatých a 6 000 zabitých. Asprey, Robert. *The Rise of Napoleon Bonaparte*, Basic Books, 2001, ISBN 0-465-04881-1, s. 387, udáva: 6 000 zabitých alebo zranených a ďalších 6 000 zajatých; 15 zástav, 40 kanónov.
5. ↑  Shosenberg, s. 63

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bitka pri Marengu**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Battle of Marengo na anglickej Wikipédii.*
**Search and Destroy** je pieseň americkej rockovej skupiny The Stooges z tretieho štúdiového albumu Raw Power, ktorý vyšiel v roku 1973. Pieseň je pomenovaná podľa vojenskej stratégie, ktorá sa stala súčasťou vojny vo Vietname.

Pôvodne pieseň hudobne produkoval David Bowie. Remixovaná a remastrovaná verzia z roku 1997, ktorú produkoval Iggy Pop, Danny Kadar a Bruce Dickinson je vo výsledku oveľa agresívnejšia než pôvodná verzia. 

Časopis Rolling Stone zaradil pieseň v roku 2004 na 468 miesto v zozname skladieb The 500 Greatest Songs of All Time. V roku 2009 sa v rebríčku *Top 100 Hard Rock Songs* americkej hudobnej televíznej stanice VH1 umiestnila na 49 mieste.

Výskyt v populárnej kultúre
---------------------------

* V roku 2000 vo filme *Na pokraji slávy*.
* V roku 2004 vo filme *Život pod vodou*.
* V roku 2010 v 4. časti 6. série seriálu *Nezvestní*.
* Jedna zo 40 piesní hudobnej videohry *Guitar Hero II*.

Coververzie
-----------

* Táto pieseň sa dočkala viacerých coververzií od hudobníkov ako sú: Black Light Burns, Cursed, The Dead Boys, Def Leppard, The Dictators, EMF, Everclear, The Hives, LaFaro, Peaches, Radio Birdman, Red Hot Chili Peppers, The Ridge Route Romeos, Rocket from the Tombs, Samiam, Sex Pistols, Shotgun Messiah, Sid Vicious, Skunk Anansie, Soundgarden, Terveet Kädet, Turbonegro, Verdena, Bernie Torme, Government Cheese a You Am I.

Referencie
----------

1. ↑   *spreadit.org music* [online]. Forbes.com, [cit. 2011-08-23]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Search and Destroy (The Stooges song) na anglickej Wikipédii.*
**Jan Evangelista Purkyně** (\* 18. december 1787, Libochovice – † 28. júl 1869, Praha) bol významný český fyziológ, lekár a entomológ. Je jedným zo zakladateľov cytológie vďaka svojmu objavu zloženia živočíšnych buniek s jadrami.

Život
-----

Jeho otec bol správcom libochovického šľachtického panstva. Keď mal Jan Evangelista šesť rokov, otec zomrel. V jedenástich rokoch odišiel za vzdelaním k piaristom. V dvadsiatich však z rádu odišiel. Živil sa ako vychovávateľ v urodzených rodinách a jeden zo zamestnávateľov ho usmernil k lekárstvu. Už v prvom ročníku štúdia v Prahe mu vo Viedni vyšla prvá báseň *Orážení obrazu bez konce*. Doktorskú prácu *O zření v ohledu subjektivním* obhájil roku 1818 a stal sa asistentom na pražskej lekárskej fakulte.

Pre vlastenecké názory sa ale márne uchádzal o profesúru. Až na príhovor vplyvného Goetheho, ktorý tiež študoval proces videnia, získal profesúru mimo Rakúska v pruskom Vratislave (Breslau, dnes Vroclav).

Tam roku 1832 získal výkonný mikroskop. Svoj najvýznamnejší objav prezentoval Purkyně na zjazde nemeckých prírodovedcov a lekárov v pražskom Karoline v roku 1837, kde medzi prvými na svete prisúdil bunkám základný význam pre život.

Vo Vroclave mu zomreli manželka a obe dcéry na choleru, zostali mu dvaja synovia. Známym maliarom sa stal Karel Purkyně. Jan Evangelista tu odvádzal tvrdú bádateľskú prácu, ktorá z neho robí zrejme najfrekventovanejšieho eponyma českej vedy: *Purkyňove vlákna v srdci*, *Purkyňove bunky v mozočku* a rad ďalších po ňom nazvaných útvarov a javov.

Roku 1850 sa Purkyně vrátil na pražskú lekársku fakultu. Založil fyziologický ústav, avšak nad výskumom už prevládala činnosť organizačná a buditeľská. Stal sa členom londýnskej Kráľovskej spoločnosti, viedenskej a parížskej akadémie vied, poslancom zemského snemu, nositeľom *Leopoldovho rytierskeho rádu*.

V roku 1853 založil známy prírodovedecký časopis Živa.

Zomrel koncom júla 1869. Pochovaný je na vyšehradskom cintoríne.

Odkaz v spoločnosti
-------------------

Po Janovi Purkyně bola pomenovaná Universita Jana Evangelisty Purkyně v Brne medzi rokmi 1960 až 1990. V súčasnosti jeho meno nesie Univerzita Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem. Významnou súčasťou 1. lekárskej fakulty UKv Prahe je tiež Purkyňov ústav.

Referencie
----------

1. ↑  KITTNAR, Otomar a kol. *Lékařská fyziologie*. Praha : Grada, 2011. ISBN 978-80-247-3068-4. S. 11. (po česky)
2. ↑  Purkyňov ústav

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jan Evangelista Purkyně**

Externé odkazy
--------------

* Život a dielo Jana Evangelistu Purkyně Archivované 2015-03-17 na Wayback Machine na stránkach Monoskopu

Autoritné údaje: * abART: 26092
* BnF: 12121722h
* GND: 118597159
* ISNI: 0000 0001 1031 6138
* LCCN: n79138811
* NK ČR: jk01101764
* VIAF: 98133130
* WorldCat: lccn-n79138811