recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 49°33′27″S 13°57′22″V﻿ / ﻿49,55750°S 13,95611°V﻿ / 49.55750; 13.95611

**Zámok Březnice** je zámok v meste Březnice v okrese Příbram.

Zámok vznikol ako gotická pevnosť v 13. storočí za vlády kráľa Václava I.. Začiatky sú spájané s rodom Buzici, z tohto obdobia sa zachovala len časť opevnenia. V 15. storočí hrad prestaval Petr Zmrzlík zo Svojšína, krátko potom bol hrad dobytý katolíckymi vojskami a určitý čas bol neobývaný. V roku 1506 hrad získali Malovcovci z Chýnova, ktorí ho vlastnili do konfiškácie v roku 1548, kedy hrad získal Jiřík z Lokšan, ktorý pokračoval v nimi začatej obnove.

V 16. storočí bol prestavaný do súčasnej renesančnej podoby, opevnenie je neskorogotické. Od roku 1872 do znárodnenia v roku 1945 bol zámok majetkom Pálffyovcov, dnes je spravovaný Národným pamiatkovým ústavom ČR. Je obklopený voľne prístupnou zámockou záhradou. V zámku a okolí sa konajú svadby a ďalšie kultúrne akcie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zámok Březnice**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Březnice (zámek) na českej Wikipédii.*
**Josef Brukner** (\* 15. február 1932 – † 14. január 2015) bol český spisovateľ, prekladateľ a filmový scenárista.

Životopis
---------

Roku 1951 maturoval, potom študoval dramaturgiu na FAMU, ktorú absolvoval v roku 1957. Toho istého roku sa stal redaktorom Albatrosu (vtedy *Státní nakladatelství dětské knihy*). V roku 1972 sa stal redaktorom vydavateľstva Československý spisovateľ. Od roku 1990 bol šéfredaktorom časopisu Mateřídouška.

Dielo
-----

Jeden zo spoluautorov tzv. *poézie všedného dňa*, debutoval v časopise Květen. Ďalej je autorom textov (básní) k obrázkovým knižkám J. Ladu.

* *Malá abeceda*, 1958 - jeho jediná zbierka pre dospelých
* *Větší poetický slovník*, 1968, spoluautorom je J. Filip 2. vydanie pod názvom *Poetický slovník*
* *Ostrov, kde rostou housle*, 1982, výbor zo svetovej nonsenovej poézie, usporiadal spolu s P. Šrutom.
* *Klíč od království*, 1985

### Literatúra pre deti

* *Svět zvířat*
* *Z Ladovy zahrádky*
* *Kalamajka*
* *Kolotoč*
* *Proč, proč, proč?*
* *Polštářová válka*
* *Obrazárna*, 1982, verše k dielam slávnych maliarov

Okrem vlastnej tvorby prekladal z poľštiny, nemčiny a francúzštiny. Zaoberal sa tiež edičnou činnosťou - výbory z diela F. Šrámka, J. Vrchlického.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Josef Brukner na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 5830
* BnF: 134886386
* GND: 10788710X
* ISNI: 0000 0001 1743 2414
* LCCN: n83215781
* NK ČR: jk01013304
* VIAF: 12459159
* WorldCat: lccn-n83215781
**Nanotyrannus** bol 5 metrov dlhý teropód blízko príbuzný rodu Tyrannosaurus. Žil pred približne 67 až 65 miliónmi rokov na území dnešnej Montany (USA). Jediný druh je **Nanotyrannus lancensis**.

Pozostatky
----------

Nanotyrannus je známy z kompletnej lebky, pôvodne opísanej ako *Albertosaurus lancensis* už v roku 1946. Neskôr však upadla na dlhé desaťročia do zabudnutia, až kým nebola koncom osemdesiatych rokov minulého storočia znova „objavená" a opísaná pod novým rodovým menom. Lebka samotná svojou stavbou mimoriadne pripomínala lebku tyranosaura, umožňovala dokonca binokulárne videnie. Nedávno nájdená kostra, pôvodne pripísaná rodu Nanotyrannus, patrila v skutočnosti mladému jedincovi tyranosaura.

Totožnosť
---------

Napriek pôvodnému opisu, ktorý tvrdí, že lebečné kosti boli plne zrastené (a tak lebka patrila dospelému jedincovi), viacerí vedci nesúhlasia a považujú nanotyrana za mláďa tyranosaura. Ak išlo naozaj o samostatný rod, zrejme plnil úlohu obdobnú dnešným šakalom.

Galéria
-------

* Replika lebky.Replika lebky.
* Kresba nanotyrana.Kresba nanotyrana.
Súradnice: 48° 17′ 26″ s.š. 17° 41′ 27.6″ v.d.
**Derňa** je nížinný vodný tok na Podunajskej nížine. Smer jeho toku je zo severu na juh, tečie poľnohospodársky intenzívne využívanou krajinou cez celý okres Galanta, pričom vytvára početné meandre. Je to ľavostranný prítok Salibského Dudváhu, meria 36,2 km a je tokom VI. rádu.

Opis toku
---------

Potok vzniká v Podunajskej pahorkatine východne od obce Križovany nad Dudváhom, odkiaľ tečie výrazne meandrujúc na juh po ľavej nive Dolného Dudváhu. Okrem spomenutých Križovian tečie aj územím susednej obce Vlčkovce, za ktorou vstupuje do geomorfologického celku Podunajská rovina, tiež do okresu Galanta a zároveň na územie mesta Sereď. Tu medzi osadami Malý háj a Nový Majer do Derne ústi sprava Derňovážsky kanál, pričom sa koryto potoka výraznejšie rozširuje. Derňa ďalej tečie okrajom obce Veľká Mača, cez obec Gáň i galantskú mestskú časť Nebojsa. Za mestskou časťou sa stáča prechodne smerom na juhovýchod a tečie v blízkosti Galanty. Západne od obce Kajal sa oblúkom stáča a východným smerom obteká obec na ľavom brehu, pričom do Derne tu ústi Gorazdovský kanál zľava. Potom sa potok znovu stáča na juh, preteká okrajom obce Topoľnica na ľavom brehu, opäť zľava priberá Diakovský kanál a tečie v blízkosti obce Dolné Saliby. Napokon vteká na územie okresu Šaľa a juhozápadne od obce Tešedíkovo sa vlieva do Salibského Dudváhu.

Charakteristika toku
--------------------

Potok cyklicky vysychá začiatkom jari a v letnom období. Flóru samotného potoka tvoria vodné, močiarne a vlhkomilné rastliny napr.: vodný hyacint, okrasa močiarna, kosatec, ostrica, trstina, pálka, vrbica vŕbolistá a mnoho iných. Miestami sa v povodí potoka vyskytujú lesné plochy, ktoré tvoria porasty kríkov (baza čierna, vŕba, ruža šípová) a stromov (agát, topoľ, jaseň) a ďalšie. Potok a jeho flóra poskytujú dobré životné podmienky pre rôzne živočíchy počnúc hmyzom, rybami až po vodnú a lesnú zver. 

V jarnom období potok zaplavujú neresiace sa ryby – karas, plotica, pleskáč ako aj šťuka severná. Každoročne na potoku hniezdi lyska čierna, kačica divá, rybárik riečny. V lese pri mestskej časti Galanty – Nebojsa bol pozorovaný aj bučiak nočný. V povodí potoka žije veľký počet ondatry pižmovej. 
V priľahlých lesoch potoka hniezdia rôzne spevavce (stehlík, sýkorka, mlynárka dlhochvostá), hrdlička, holub hrivnák, dravé vtáky (napr.: jastrab krahulec, myšiaky) a sovy.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Starej Čiernej vody |
| --- |
| *Stará Čierna voda* → *Malý Dunaj* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* **Derňa**
* Derňodudvážsky kanál
* Diakovský kanál
* Gelenský kanál
* Gorazdovský kanál
* Homorov
* Kajalský kanál
* Kohútí kanál
* Kráľovobrodský kanál
* Kráľovský kanál
* Meder
* **Salibský Dudváh**
* **Stará Čierna voda**
* Sudcovský kanál
* **Šárd**
* Tešedíkovský kanál
* Topoľnický kanál

 |
Súradnice: 36°45′43″S 139°29′39″V﻿ / ﻿36,76194°S 139,49417°V﻿ / 36.76194; 139.49417

**Nantai** je neaktívny stratovulkán, ktorý sa nachádza na hlavnom japonskom ostrove Honšú v národnom parku Nikkó, na severnom brehu jazera Čuzendži. Samotné jazero vzniklo v počiatkoch vulkanizmu, keď došlo k prehradeniu rieky Dajo lávovými prúdmi. Voda, pretekajúca cez lávovú hradbu tvorí vodopád Kegon, jeden z troch najvyšších vodopádov v Japonsku (97 m).

Vodopády Kegon.
Vývoj sopky prebiehal v dvoch hlavných erupčných fázach, ktoré vyprodukovali veľké objemy ignimbritov a pyroklastík. Aktivita sopky končila začiatkom holocénu (približne pred 25 000 až 12 000 rokmi, poslednými prejavmi sú dacitové lávové prúdy na severnom svahu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Nantai**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Nantai na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Desengaňo** (špan.) je barokový stav rozčarovania, straty ilúzií. 

Zdroje desengaňa, zrejme tkvejú predovšetkým v hlbokých svetonárových premenách, ktoré spôsobila renesancia rozrušením dovtedajšej predstavy kozmického poriadku. 'Desengaňo' je dôsledok akejsi 'ontologickej osirelosti', v ktorej sa ocitol autonómne uvažujúci subjekt, potom, čo sa uvoľnil z autoritatínych aristotelovsky pochopených noriem stredoveku, je to zvýraznené vedomie konečnosti
individuá, jeho osudu v rozmere kozmu, tak, ako ho formuloval Pascal. Vo sfére spoločenskej praxe je 'desengaňo' zrejme pocitovou reakciou na rozpad existujúcich sociálnych systémov a na ich reštrukturáciu, ako v prípade Baltasara Graciána dôsledok tak kríz široko spoločenských, ako aj kríz osobných, ktoré pospolu spôsobili, že Gracián akoby sa prestal stotožňovať s
dejinami svojej epochy a svojej spoločnosti, *vystúpil* z nich, prežíval ich ako iluzívny jav, ako *theatrum mundi*, ako číru alegóriu reality, ktorú nemožno uchopiť opisom konkrétností ale iba metaforujúcich všeobecností.*.[1]*

Referencie
----------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

1. ↑  Forbelský, J.: Život a dílo Baltasara Graciána. In: Gracián, B.: Kritikon. Praha, Odeon 1984, ss. 7-20.
**Jorgos Zambetas** (novogr. Γιώργος Ζαμπέτας – Giorgos Zampetas, transkripcia: *Jorgos Zambetas*; \* 25. január 1925, Atény - † 10. marec 1992, Atény), bol známy grécky skladateľ a spevák, svojimi piesňami známy aj v zahraničí. Zaslúžil sa o spopularizovanie nástroja buzuki, štýlu rembetiko a propagáciu nového hudobného žánru syrtaki a laika.

Biografia a kariéra
-------------------

Narodil sa v Aténach, jeho rodičia pochádzali z ostrova Kythnos. Už od malička preukazoval hudobné nadanie. Na buzuki hrával už ako 7 ročný. Po dokončení štúdii sa angažoval za nahrávanie a propagáciu zväčša tragického štýlu rembetiko z 20.-40. rokov. Tým sa zaslúžil aj vznik štýlu syrtaki a laika, ktoré sa začalo vyvíjať z rembetika, hlavným nástrojom tu bolo totiž buzuki. Syrtaki prežilo svoj najväčší rozmach po dokončení slávneho filmu Grék Zorba, kde Mikis Theodorakis zložil rovnomennú pieseň a prvú veľkú skladbu štýlu syrtaki. V 70. rokoch patrili Zambetasove piesne k najobľúbenejším a boli spievané známymi spevákmi, ako Jorgos Dalaras, Stelios Kazantzidis a Grigoris Bithikotsis. Spolupracoval aj s inými slávnymi skladateľmi, hlavne s Vassilisom Tsitsanisom, Apostolosom Kaldarasom, Manolisom Chiotisom či Stavrosom Xarchakosom.

Diela
-----

Medzi najznámejšie Zambetasove piesne patria tie v štýle rembetiko, laika a syrtaki. Práve Zambetasova pieseň *Siko, chorepse syrtaki (Vstaň, tancuj syrtaki)* je spolu s piesňou *Zorba´s dance* (vznikla dva roky po Zambetasovej piesni) považovaná za základné a piesne štýlu syrtaki. Práve táto Zambetasova pieseň sa stala populárnou aj mimo Grécka, v krajinách ako Francúzsko, Nemecko,Taliansko, Veľká Británia a je to pieseň, ktorá spolu so spomínaným Zorbom najviac charakterizujú Grécko. Pieseň vznikla pre grécky film *I kori mu i sosialistria (Moja socialistická dcéra)* z roku 1966, kde hlavnú úlohu hrala známa herečka a speváčka Aliki Vujuklaki. Iné jeho piesne sú napríklad, *Pai, pai, Kyr´Aleko, Choros tu sakena, Chasapiko me baglama, Pu´se Thanasi či Otan symbi sta perix*.

Ukážka
------

* Zambetas-O pio kalos o mathitis
* Siko chorepse Syrtaki

Zdroje
------

* Βίος και Πολιτεία Γιώργου Ζαμπέτα - Και η βρόχα έπιπτε στρέϊτ θρου, »-Ιωάννα Κλειάσιου 1997, εκδόσεις «Ντέφι»

Autoritné údaje: * GND: 142449571
* ISNI: 0000 0000 8429 777X
* LCCN: nr98025690
* VIAF: 17137044
* WorldCat: lccn-nr98025690
**Švajčiarsky systém** je spôsob organizovania šachových súťaží, v ktorých je oveľa viac účastníkov, než plánovaný počet kôl. Týmto systémom môžu byť hrané súťaže jednotlivcov i súťaže družstiev. Prvýkrát sa takto hralo v Zürichu v roku 1895

Súťaž jednotlivcov
------------------

Pred začiatkom súťaže sú hráči utriedení podľa aktuálneho ELO ratingu. V prvom kole, ak je súťažiacich n a n je párne, hrajú proti sebe dvojice: 1 proti n/2+1, 2 proti n/2+2, ... n/2 proti n. Ak je nepárny počet párov, v prvom kole hrajú dvojice 1 proti (n+1)/2, 2 proti (n+1)/2+1. Hráč s najnižším Elom v prvom kole nemá súpera a automaticky získava 1 bod.

V každom ďalšom kole hrajú v skupinách hráči, ktorí majú rovnaký počet bodov. Počítačové programy sú nastavené tak, aby hráči hrali rovnako často bielymi a čiernymi figúrkami.

Konečné poradie je dané propozíciami súťaže, väčšinou v tomto poradí: 

1. Body
2. Buchholz
3. Progress
4. väčší počet vyhratých partií (prípadne väčší počet vyhier s čiernymi figúrkami)

Súťaž družstiev
---------------

Súťaž družstiev sa hrá podľa tých istých kritérií, len pravidlo o striedaní farieb je menej dôležité.

Švajčiarskym systémom sa hráva napríklad Šachová olympiáda.

Pozri aj
--------

Švajčiarsky systém (bridž)
**Jorgos Dalaras**, novogr. Γιώργος Νταλάρας (\* 29. september 1949, Pireus, Grécko) je grécky spevák. Spieva rôzne druhy gréckej hudby, ako *rembetiko*, *laiko*, *cifteteli* alebo maloázijské grécke piesne. Okrem toho spieva aj taliansku operu a latino. Je známy spoločným spievaním a duetmi so slávnou gréckou speváčkou Charis Alexiu.

Životopis
---------

Jeho otec Loukas Daralas, spevák štýlu rembetiko, pochádzal pôvodom z Trikaly v Tesálii, jeho matka bola z Izmiru v dnešnom Turecku. Jeho otec ich kvôli kariére opustil.

Už od šestnástich rokov hrával na gitaru. Vďaka spevákovi Vangelisovi Perpiniadisovi, ktorý bol známy Dalarasovho otca, vydal mladý Dalaras svoje prvé dve piesne maloázijského žánru. Dalaras hrával v rôznych kluboch, kde sa postupne stával viac a viac populárny. Zoznámil sa so známymi gréckymi skladateľmi tej doby, ako Mikis Theodorakis, Manos Loizos, Stavros Kujumtzis a Jorgos Mitsakis, ktorí mu dopomohli k jeho rastúcej kariére. Svoj prvý album vydal vo svojich 20. rokoch a vďaka tomu sa stretol s populárnou speváčkou Marinellou, s ktorou začal spolupracovať. 

Dalarasova popularita rástla hlavne v 70. rokoch, kedy sa stal najpopulárnejším gréckym spevákom. V roku 1970 vydal album s názvom *Na´ tane to 21* (Keby bol rok 1821), kde naspieval piesne štýlu laika od skladateľa Kujumtzisa. Potom, spolu so skladateľom Manosom Loizosom vydal slávne piesne ako *Ach chelidoni mou* (Ach, lastovička moja) alebo *Deka palikaria* (Desať správnych chlapov). Pieseň Deka palikaria bola zložená po páde gréckej diktatúry a Dalaras v nej spieva o slobode; táto pieseň je dnes celosvetovo známa. V roku 1972 vydal viaceré albumy s názvom *Mikra Asia* (Malá Ázia), kde naspieval staré piesne Maloázijských Grékov, ako napríklad piesneň *Sagapo jati ise orea* (Ľúbim ťa, lebo si pekná). Naspieval aj piesne z 20. - 40. rokov, Rembetiko. Tak sa zároveň zaslúžil o propagáciu a uchovanie týchto piesní. Ako sám povedal, *"život spevákov rembetika je už mŕtvy, ale ich spomienka ostane naveky"*. Známa je aj jeho pieseň od Kujumtzisa, *Mi mu thimonis matia mu* (Nehnevaj sa na mňa). 

Dalaras ďalej spolupracoval aj so slávnym skladateľom Mikisom Theodorakisom. V roku 1987 vydal album s názvom *Latin*, kde naspieval juhoamerické Latino, potom sa venoval aj talianskej opere, ktorú spieval aj v Amerike. Spoločne s gréckym operným spevákom Mariom Frangulisom naspieval pieseň Andrea Bocelliho, *Con te partiro*, ktorej časť bola preložená do gréčtiny. V roku 1988 vydal byzantské cirkevné piesne v albume *Axion esti* (Dôstojné je). 

Dnes patrí Dalaras k najváženejším gréckym osobnostiam a jeho popularita siaha ďaleko za hranice Grécka. Často účinkuje v televízií, usporadúva koncerty a každoročne spieva počas gréckych hudobných slávnostií v aténskom antickom divadle Heroda Attika.

Externé odkazy
--------------

* Deka palikaria
* Pende chronia dikasmenos
* Con te partiro (Dalaras, Frangulis)
* Sagapo jati ise orea
* Mi mu thimonis matia mu

Autoritné údaje: * BnF: 14014003x
* GND: 134783867
* ISNI: 0000 0001 2020 1932
* LCCN: no98030636
* NK ČR: xx0190099
* VIAF: 5130002
* WorldCat: lccn-no98030636
Olympijské striebroOlympijské striebro

**Jorginho**, celým menom **Jorge de Amorim Oliveira Campos** (\* 17. august, 1964, Rio de Janeiro, Brazília) je bývalý brazílsky futbalový obranca. Bol majstrom sveta v brazílskom mužstve počas majstrovstiev sveta 1994.

Klubová kariéra
---------------

Jorginho začal so svojou profesionálnou kariérou za miestny klub América Football Club. Už nasledujúcu sezónu prestúpil do slávnejšieho klubu Clube de Regatas do Flamengo.

V roku [1989] odišiel do Európy, konkrétne do nemeckého klubu Bayer 04 Leverkusen. Tu hrával väčšinou na krídle a počas sezóny 1991/92 strelil päť gólov.

Jorginho podpísal v roku 1992 kontrakt s gigantom Bayern Mníchov, v tej dobe hrával v obrane s Thonom, Helmerom a neskôr Matthäusom. Počas svojej druhej sezóny za klub vyhral ligový titul, no po návrate Markus Babbela z hosťovanie odohral Jorginho len desať ligových zápasov v sezóne 1994/1995/95.

Po úspechu v Japonsku, kde hrával za Kashima Antlers sa Jorginho vrátil do Brazílie a hral do svojich 39 rokov. Hrával za kluby São Paulo, Vasco da Gama a Fluminense.

Reprezentačná kariéra
---------------------

Jorginho odohral za Brazílske národné mužstvo 64 zápasov, v ktorých strelil tri góly. Reprezentoval Brazíliu na majstrovstvách sveta 1990 a 1994.

Trénerská kariéra
-----------------

V roku 2006 sa stal hlavným trénerom América-RJ. 31. júla toho roku si ho ako asistenta trénera reprezentácie vybral jeho bývalý spoluhráč a tréner Dunga.

Úspechy
-------

### Klubové

* Taça Guanabara: 1984, 1988, 2000
* Campeonato Carioca: 1986
* Barzílska liga: 1987, 2000
* Copa América: 1989
* Nemecká liga: 1993-94
* Majstrovstvá sveta: 1994
* Rous Cup: 1995
* J-League: 1996, 1998
* Copa Mercosur: 2000
* Zimné olympijské hry: striebro: 1988

### Individuálne

* J-League: Najlepší futbalista roka: 1996

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jorginho na anglickej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Brazílske mužstvo – MS 1994 (1. miesto) |
| --- |
| 
* 1 Taffarel
* 2 Jorginho
* 3 Ricardo Rocha
* 4 Ronaldão
* 5 Mauro Silva
* 6 Branco
* 7 Bebeto
* 8 Dunga
* 9 Zinho
* 10 Raí
* 11 Romário
* 12 Zetti
* 13 Aldair
* 14 Cafu
* 15 Márcio Santos
* 16 Leonardo
* 17 Mazinho
* 18 Paulo Sérgio
* 19 Müller
* 20 Ronaldo
* 21 Viola
* 22 Gilmar
* Tréner: Parreira

 | Brazília |


  

Autoritné údaje:
Lagynos, 2. stor. pred Kr.
**Lagynos** (starogr. *λάγυνος* – *lagynos*) je typ starogréckej keramickej nádoby.

Lagynos (mn. č. *lagynoi*), hlinený džbán so splošteným baňatým telom, dlhým úzkym hrdlom a dlhým zvislým uchom, bol nádobou na víno. Pravdepodobne bol ovplyvnený podobným tvarom oinochoé, nádoby, ktorá sa objavuje už v období geometrického štýlu (v Aténach okolo roku 800 pred Kr.) Typ džbánu známy ako lagynos sa začal používať až na konci 3. storočia pred Kr. (v helenistickej dobe), keď bol často zdobený hnedým náterom na bielom podklade.

Lagynoi zdobia prevažne kvetinové (girlandy) alebo živočíšne motívy, hudobné nástroje (menej geometrické motívy), ktoré sú typické pre obdobie helénizmu. Historické texty uvádzajú, že sa originalita tvaru a dekorácia lagynoi (neznáma v klasickom období) použila často ako tvarový doplnok džbánu na víno pri symposiach, ktoré boli obľúbenou formou súkromnej zábavy mužov.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 380.
2. ↑  Giovanni Pugliese Carratelli. *The Greek World: Art and Civilization in Magna Graecia and Sicily*. New York : St Martins Press, 1996. ISBN 978-08-4781-980-5. S. 87.
3. ↑  R M Cook (Decd), R. M. Cook. *Greek Painted Pottery*. Hoboken : Routledge, 2013. ISBN 978-11-3563-684-5. S. 216.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 388.
5. ↑  Haverford College, Ann Harnwell Ashmead, University of Pennsylvania. University Museum. *Haverford College Collection of Classical Antiquities: The Bequest of Ernest Allen*. Philadelphia : UPenn Museum of Archaeology, 1999. ISBN 978-09-2417-169-7. S. 46.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lagynos**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
Súradnice: 42°45′21″S 23°22′42″V﻿ / ﻿42,7557°S 23,3784°V﻿ / 42.7557; 23.3784

**Perlovska reka** (bulh. Перловска река) je rieka v západnom Bulharsku v Oblasti Sofia.

Opis toku
---------

Rieka vzniká v nadmorskej výške približne 820 m n. m. sútokom niekoľkých potokov, ktoré pramenia v úpätí pohoria Vitoša vo vilovej zóne sofijskej štvrte Dragalevci. Neskôr sa do nej vlievajú ďalšie dve vitošské rieky – Drenovička (bulh. Дреновичка) a Vataška reka (bulh. Ваташка река). 

Následne Perlovska reka križuje kruhový obchvat Sofie a pokračuje smerom do centrálnej časti mesta najskôr paralelne s bulvárom *Bălgarija*, neskôr pretína park *Južen park* (bulh. Южен парк). V týchto častiach tečie rieka z veľkej časti pod zemou. Do rieky sa vlieva ďalší prítok, ktorým je Bojanska reka (bulh. Боянска река) a následne tečie Perlovska reka v centrálnej časti mesta odkryto, pričom kopíruje bulvár *Evlogi i Christo Georgievi*. Potom čo pretečie centrálnou časťou mesta rieka priberie jej najväčší prítok, rieku Vladajska reka.

Vlieva sa do rieky Iskăr 1,2 kilometra severovýchodne od Obradovského monastiera v nadmorskej výške 513 m n. m..

Charakteristika
---------------

Je ľavým prítokom rieky Iskăr. Rieka je dlhá 31 kilometrov. Povodie rieky sa rozprestiera na rozlohe 257 km² a predstavuje tak 3% povodia rieky Iskăr. Jej najväčším prítokom je Vladajska reka.

Najväčší prietok má rieka v období od apríla do júna. Najmenej vody korytom rieky preteká v období od augusta do októbra.

Na teritóriu mesta Sofia je koryto rieky po celej dĺžke toku umelo korigované, pričom sčasti vedie pod zemou.

V centrálnej časti mesta je na rieke niekoľko mostov, z ktorých najvýznamnejšie sú Orlov most a Samokovski most.

Galéria
-------

* Perlovska reka v centre SofiePerlovska reka v centre Sofie
* Perlovska reka v centre SofiePerlovska reka v centre Sofie
* Perlovska reka v zimePerlovska reka v zime
* Orlov most nad riekou Perlovska reka v centre SofieOrlov most nad riekou Perlovska reka v centre Sofie
* starý kamenný Samokovski most nad riekou Perlovska reka v roku 1907starý kamenný Samokovski most nad riekou Perlovska reka v roku 1907

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  MIČEV, Nikolaj; MIHAJLOV, Cvetko; VAPCAROV, Ivan; KIRADŽIEV, Svetlin. Geografski rečnik na Bălgarija. Sofia : Nauka i izkustvo. 561 s. 1980. S. 361. (po bulharsky)
2. 1 2 3 4  KIRADŽIEV, Svetlin. Enciklopedičen geografski rečnik na Bălgarija. Sofia : Iztok-Zapad. 2013. 628 s. ISBN 6191521421. S. 403. (po bulharsky)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  KADIJSKA, Taňa; BLAŽEVA, Elena; SAVOVA, Mariana. Enciklopedija Sofia. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr "Bălgarska enciklopedija" – Knigoizdatelska kăšta "Trud". 2017. 420 s. ISBN 9549384921. S. 266. (bulharsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Perlovska reka**
**Jorgos Karagunis** (gr. Γιώργος Καραγκούνης; \* 6. marec 1977, Pyrgos, Grécko) je grécky futbalista a reprezentant, momentálne hrajúci za grécky futbalový klub Panathinaikos Atény. Zúčasnil sa Majstrovstiev Európy 2004 a 2008, 2012 a Majstrovstiev sveta 2010.

Kariéra
-------

S futbalom začínal v drese Panathinaikosu, odkiaľ v roku 1996 prestúpil do Apollonu Smyrnis. O dva roky neskôr sa vrátil naspäť do Panathinaikosu, kde odohral 5 sezón. V lete 2003 prestúpil do Interu Miláno, kde pôsobil do roku 2005. Vtedy prestúpil do portugalskej Benfici. Po dvoch rokoch pôsobenia sa rozhodol vrátiť späť do Grécka, do Panathinaikosu, kde hrá až doteraz.

Reprezentácia
-------------

Za grécku futbalovú reprezentáciu hrá od roku 1998, pričom prvý celý zápas odohral proti Salvádoru v roku 1999. Za reprezentáciu odohral doposiaľ 120 stretnutí, čím vyrovnal rekord Theodora Zagorakisa.

Úspechy
-------

* Majster Grécka - 1996, 2010
* Grécky pohár - 2010
* Taliansky pohár - 2005
* Majster Európy - 2004

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jorgos Karagunis**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Giorgos Karagounis na anglickej Wikipédii.*
Dvojitá zostava potápačských tlakových fliaš na technické potápanie.
**Technické potápanie** je odvetvie prístrojového potápania, ktoré prekračuje obmedzenia bežného rekreačného potápania. Technické potápanie si vyžaduje spravidla rozsiahlejše potápačské vzdelávanie a tréning, ako aj použitie zložitejšieho alebo špecializovaného potápačského výstroja náročnejšieho na obsluhu.

Vymedzenie technického potápania
--------------------------------

Hranicu medzi rekreačným a technickým potápaním definuje niekoľko nezávislých faktorov:

### Dýchací plyn

Technické potápanie využíva vo zvýšenej miere dýchacie plyny odlišujúce sa svojim zložením od zloženia atmosférického vzduchu. Najčastejšie sa používajú zmesi zvané

* nitrox
* trimix

alebo sa používa čistý kyslík.

### Dekompresia

Technickí potápači často prekračujú bezdekompresné obmedzenia rekreačného potápania, takže pri výstupe z hĺbky musia dodržiavať dekompresné zastávky.

### Priamy prístup k hladine

Pri technickom potápaní potápači často prenikajú do priestorov, ktoré neumožňujú priamy výstup na hladinu v prípade potreby alebo stavu núdze. Sem sa zaraďuje napríklad

* vrakové potápanie
* jaskynné potápanie

Priamy prístup ku hladine nie je možný ani pri potápaní pod ľadom, to sa však nezaraďuje striktne medzi technické potápanie.

Výstroj a vybavenie
-------------------

Keďže technické ponory prekračujú hĺbkové a časové limity bežného rekreačného potápania, používa sa pri technickom potápaní zložitejší potápačský výstroj, ktorý umožňuje efektívnejšie dosahovanie zvolených cieľov pri súčasnom zabezpečení ochrany života, zdravia a komfortu potápača.

### Ochrana pred okolitým prostredím

Predĺžená expozícia vodnému prostrediu si najmä z dôvodu ochrany pred chladom vyžaduje použitie suchého potápačského obleku. Z dôvodu pomerne vysokej tepelnej vodivosti vzduchu sa suchý oblek plní počas ponoru inými plynmi, najčastejšie argónom alebo výnimočne aj oxidom uhličitým (alebo ich zmesou). Zásobu takéhoto pomocného plynu si musí technický potápač niesť so sebou v malej tlakovej fľaši s objemom väčšinou do 2 l vybavenej vlastným regulátorom tlaku.

### Potápačský dýchací prístroj

Technickí potápači potrebujú väčšiu zásobu dýchacieho plynu a používajú dve a viac potápačských tlakových fliaš s jedným alebo viacerými dýchacími plynmi. Väčší počet tlakových fliaš si zároveň vyžaduje použitie viacerých potápačských regulátorov, ktoré ešte bývajú na kľúčovom zdroji dýchacieho plynu zdvojené pre prípad zlyhania.
**Erichthonios** (starogr. *Έριχθόνιος* – *Erichthonios*, lat. *Erichthonius*) je v gréckej mytológii syn dardanského kráľa Dardana a vnukom najvyššieho boha Dia.

Erichthonios bol synom a nástupcom dardanského kráľa Dardana. So svojou manželkou Astyochou dcérou riečneho boha Simoeia mal syna Tróa, po ktorého smrti sa Dardania rozdelila medzi jeho dvoch synov Assaraka a Ila. Starší syn Assarakos sa stal kráľom zmenšenej Dardanie a mladší syn Ilos vo svojej časti krajiny založil mesto spočiatku pomenované po ňom Ilion, Ilios, neskôr preslávené pod menom Trója.

Homér píše, že Erichthonios bol najbohatším zo všetkých smrteľníkov, okrem iného vraj vlastnil tri tisícky kobýl, z ktorých dvanásť oplodnil v podobe čierneho žrebca sám boh severného vetra Boreas a splodil tak kone, ktoré dokázali bežať po láne zrelého obilia, ako po hrebeňoch vĺn, bez toho aby sa ohol jediný klas.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 130.
2. ↑  Hesiodos, *Theogonia*, 334.
3. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,12,2.
4. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 4,75,3.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 461–462.
6. ↑  Homér, *Iliada*, 20,213.
**Technológia** (z lat. technologia < z gr. τεχνολογια [technología]= náuka o zručnostiach < τεχνη "umenie/zručnosť/remeslo" + λογος "slovo, náuka" + prípona ια) znamená:

* a) Odbor (veda), ktorý sa zaoberá premenou materiálov na konečné výrobky (statky a služby) za využitia technických a prírodovedeckých poznatkov, a uplatňovaním týchto poznatkov pri zdokonaľovaní výrobných postupov. Zahŕňa zložky: technika (nástroje, prístroje a pod.), organizácia, hmotné predpoklady a podobne.
* b) výrobný postup / spôsob premeny pri a)
* c) pôvodne slovo technológia znamenalo náuku o odborných výrazoch / systém odborných výrazov

Keďže sa v angličtine slovo technology používa aj pre techniku, v poslednej dobe sa často možno stretnúť s takýmto použitím aj v iných jazykoch - napríklad „najnovšia počítačová technológia" je spravidla (len) najnovšia počítačová technika.

Definície
---------

Technológia je chápaná ako ľudská činnosť. Technológia je staršia ako veda a inžinierstvo, pretože predstavuje ľudské znalosti pri riešení „skutočných" bežných problémov pri vytváraní štandardizovaného vzhľadu a vlastností nástrojov, strojov, prístrojov, materiálov a procesov. Takáto štandardizácia dizajnu je základná vlastnosť technológií.

Technológia je náuka o výrobe materiálov a výrobkov z daných surovín, pričom nemusí nevyhnutne používať vedecké objavy a inžinierske konštrukcie.

Technológia sa zaoberá opisom techník poľnohospodárskej, priemyselnej a remeselnej výroby rôznych druhov tovaru, predmetov a látok človeku potrebných, ale aj opisom získavania a spracovania surovín používaných na výrobu.

Technológia môže byť intuitívne chápaná ako čisto empiricky podložená ľudská činnosť, ktorej postupmi a prostriedkami (technikami) vznikajú predmety pre rôzne ľudské potreby.

Technológiu je možné chápať aj ako súbor všetkých technických vied.

Špeciálna technológia
---------------------

Špeciálna technológia sa zaoberá zakonitosťami, princípmi, predpismi a metódami technologického procesu v rámci istého priemyselného odvetvia. K jej úlohám patrí vedecký náčrt technologického procesu na výrobu určitého výrobku, pričom sa potrebné
výrobné prostriedky a pracovné sily určia podľa špecifickosti výrobku, množstva výroby, kvality iných faktorov a po predchádzajúcom technologickom porovnaní rozličných variantov v priestore a čase, ich štruktúry a zmien. Plánovanie, príprava, riadenie, vyskúšanie, uskutočnenie, vyhodnotenie a optimalizácia technologického procesu na výrobu určitého výrobku ma za cieľ usporiadať tento proces efektívne podľa požiadaviek.

Referencie
----------

1. ↑  *Slovník filozofia a prírodné vedy. (Filozofické otázky prírodných vied)*. 1. vyd. Bratislava: Pravda, 1987. s. 720.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Vkladná knižka** je cenný papier, ktorý potvrdzuje existenciu vkladu a jeho výšky a zároveň vzťah medzi vkladateľom a bankou. Vkladná knižka má fyzickú podobu a jej predloženie je nevyhnutné pri výbere z vkladnej knižky (na rozdiel napríklad od termínovaného vkladu. Číslo vkladnej knižky je číslom vkladového účtu. Vkladná knižka je vedená bezplatne, na jej otvorenie sa však vyžaduje minimálny vklad. Minimálny vklad stanovuje banka a je obvykle vo výške 5 - 20 €. Peniaze na vkladnú knižku možno vkladať v hotovosti alebo bezhotovostným prevodom (z bežného účtu, zrážkou zo mzdy a pod.). 

Vkladné knižky možno rozdeliť z viacerých hľadísk:

1) Podľa meny, v ktorej je vkladná knižka vedená (vkladná knižka vedená v EUR, USD, CZK a pod.).

2) Podľa dĺžky výpovednej lehoty:

a) vkladná knižka bez výpovednej lehoty - výber z vkladnej knižky možno realizovať kedykoľvek, bez nutnosti predom ho banke ohlásiť,
b) vkladná knižka s výpovednou lehotou - výber možno realizovať až po uplynutí výpovednej lehoty (čas od nahlásenia výberu banke po realizáciu výberu), pričom výpovedná lehota sa môže pohybovať od niekoľkých dní až do niekoľkých rokov. Obvykle je v ponuke bánk výpovedná lehota v trvaní 7 dní, 14 dní, 1, 2, 3, 6, 9, 12 a 24 mesiacov. Výpovednú lehotu si klient volí pri zriaďovaní vkladnej knižky. 

3) Podľa dĺžky viazanosti - tzv. termínované vkladné knižky, pri ktorých si klient volí čas, počas ktorého nebude z vkladnej knižky vyberať peniaze. Tento typ vkladných knižiek je veľmi podobný termínovaným vkladom.

4) Špeciálne typy vkladných knižiek:

a) devízová vkladná knižka - určené pre výber a vklad prostriedkov vo voľne zameniteľných menách (CZK, USD a pod.),
b) detská vkladná knižka - určená pre dieťa, zriadená rodičom,
c) výherné vkladné knižky - zväčša neúročené, pričom v pravidelných intervaloch dochádza k žrebovaniu výhry, ktorá je následne vyplatená v prospech vkladnej knižky.

Úročenie vkladných knižiek závisí od dĺžky výpovednej lehoty (alebo viazanosti). Čím je výpovedná lehota vyššia, tým je úrok na vkladnej knižke vyšší. Pri nedodržaní výpovednej lehoty a predčasnom výbere z vkladnej knižky dochádza k zrážke z úroku v zmysle platného cenníka banky.

Zdroj
-----

* Vkladná knižka. In: KRÁLIK, Jozef; JAKUBOVIČ, Daniel. *Slovník finančného práva*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2004. 284 s. ISBN 80-224-0814-X. S. 272.
*Polyneikes upláca Erifylé náhrdelníkom*, červenofigúrová oinochoé, cca. 450-430 pred Kr.
**Erifylé** (iné názvy: **Erifyla, Erifyle, Erifýlé, Erifýla**, (starogr. Ἐριφύλη – Erifylé/iný prepis Erifýlé, lat. *Eriphyle*) je v gréckej mytológii dcéra argejského kráľa Talaa a jeho manželky Péró.

Erifylé bola sestrou argejského kráľa Adrasta a stala sa manželkou veštca a kráľa Argu Amfiaraa. Porodila mu dvoch synov menom Alkmaión a Amfilochos.

Keď Oidipov syn Polyneikes prišiel do Argu žiadať o pomoc, aby sa mohol vrátiť do rodných Téb, odkiaľ bol vyhnaný svojím bratom Eteoklom, argejský kráľ Adrastos mu vyhovel a začal zhromažďovať vojvodcov a armádu. Všetci boli pripravení bojovať proti Tébam, jediný Amfiaraos, Erifýlin manžel, odmietal ísť do vojny. Ako veštec vedel, že vojna neprinesie víťazstvo a že v nej zahynú všetci vojvodcovia – až na jedného.

Erifylé medzi manželom a svojím bratom už mnohokrát urovnávala nejednu hádku, obaja boli totiž veľmi prudkí a boli by sa snáď aj vzájomne pozabíjali. Keď ich raz takto uzmierila, vynútila si od nich prísahu, že v každej hádke sa budú riadiť jej rozsudkom.

To sa dozvedeli ostatní vojvodcovia a na radu Tydea prišiel Polyneikes za Erifýlou a s lichotivými rečami jej ponúkol čarovný náhrdelník, ktorý dala bohyňa Afrodita pramatke rodu Harmónii, manželke kráľa Kadma. Za ten dar sa mu odmenila Erifýlé tým, že svojho manžela Amfiaraa prehovorila a on do vojny Siedmi proti Tébam odišiel – a spolu s piatimi ďalšími vojvodcami v nej padol. Z vodcov nakoniec prežil jediný Adrastos. 

Erifylé sa podobne zachovala o desať rokov neskôr. Tentoraz išlo o výpravu epigonov, potomkov padlých vojvodcov, opäť proti Tébam. Aj medzi nimi vládli pochybnosti, či do vojny ísť alebo nie. Tejto neistoty využil Thersandros, syn Polyneikov a rovnako ako jeho otec v prvej vojne, on tiež navštívil Erifylé a ponúkol jej ďalšiu vzácnosť: čarovný plášť pramatky Harmóniy. Erifýlé opäť neodolala a rozhodla, že vojna sa konať bude. Tým odsúdila na možnú smrť aj svojich dvoch synov Alkmaióna a Amfilocha.

Lenže história sa už nezopakovala, epigoni Téby dobyli a s výnimkou Adrastovho syna Aigialea sa domov vrátili všetci. Po výprave sa bratia dozvedeli, že to ich matka poslala otca na istú smrť a po porade s veštiarňou ju Alkmaión, alebo snáď obaja bratia zabili. Tá ich ešte umierajúca stihla prekliať. Alkmaióna sa po čine zmocnili bohyne krvnej pomsty Erínye a dohnali ho skoro až k šialenstvu. Nešťastný Alkmaión potom musel opustiť svoju vlasť a po rokoch strávených v cudzine ho nakoniec dal zavraždiť kráľ Fégeus.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Erifýlé na českej Wikipédii.*
Podnikateľská budova Technopark
**Technopark Zürich** je vedecký park, ktorý vznikol v roku 1993. Park je financovaný z čisto súkromných zdrojov. Nachádza sa v najväčšom meste Švajčiarska, v Zürichu, v blízkosti technickej vysokej školy *Eidgenossische Technische Hochschule Zürich*. Termín *Technopark* je od roku 1995 zaregistrovaný vo švajčiarskom registri ochranných známok. Chránená je slovná ako aj obrazová známka. Technopark vydáva vlastný časopis *Leader*, ktorý zahŕňa aktuálne problémy v oblasti podnikania, inovácií, transferu technológií a zameriava sa na životné prostredie.

Charakteristika a služby
------------------------

Pôsobí tu viac ako 250 firiem, poskytovateľov služieb, výskumných a vzdelávacích inštitúcií, ktorí zamestnávajú 1750 zamestnancov. Technopark podporuje vytváranie sietí medzi vzdelávacími inštitúciami, podnikmi, podnikaním v tuzemsku i zahraničí. Okrem prenájmu priestorov ponúka komplexné poradenstvo, koučovanie, počiatočné konzultácie pre začínajúce podniky a stravovacie služby.

Správna rada a jej členovia
---------------------------

Najvyšším orgánom je správna rada, ktorá rozhoduje o rozdeľovaní priestorov nájomcom. Členovia správnej rady (2012) sú Alois Weibe; Dr. Martin Zollinger; Martin Signer; Andres Wernerl; Armin Isler.

Súčasní nájomcovia
------------------

*ETH Zürich Immobilien*; *Football Academy Zürich GmbH*; *Internet Services Inc.*; *OMEX AG*; *Quality Management Network GmbH*; *RMB Engineering AG*; *Smart Protect AG*; *TODT Architekten*; *Weltraumbiologie*.

Nadácia Technopark Zürich
-------------------------

Nadácia Technopark Zürich je nezisková organizácia a bola založená v roku 1988. Podporuje mladých podnikateľov v procese výstavby a výkonu rôznych projektov. Transfer technológií prebieha na troch úrovniach: Univerzitné projekty; Vývoj nových technológií – orientované na mladé podniky; Školenia.

Referencie
----------

1. ↑  Technopark, prístup 08. apríla 2014 (po nemecky)

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka (po nemecky), (po anglicky)
**Tekovský potok** je potok na území okresov Zlaté Moravce a Žarnovica. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 10 km a je tokom III. rádu. Nad obcou Tekovské Nemce napája vodnú nádrž.

*Prameň:* v Pohronskom Inovci na juhozápadnom svahu Veľkého Inovca (900,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 620 m n. m.

*Smer toku:* na hornom toku viac-menej severojužný, pričom vytvára oblúk ohnutý k západu, na dolnom toku sa stáča na juhovýchod, obcou Hronský Beňadik preteká esovito stočeným korytom a za obcou pokračuje k ústiu na juh

*Geomorfologické celky:* 1.Pohronský Inovec, podcelok Veľký Inovec, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Hronská pahorkatina, 3.Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, časť Slovenská brána

*Prítoky:* sprava prítok prameniaci na západnom okraji obce Tekovské Nemce, zľava Inovecký potok (vetví sa na dve ramená)

*Ústie:* do Hrona v priestore Slovenskej brány, južne od obce Hronský Beňadik v blízkosti časti Psiare, v nadmorskej výške 179 m n. m.

*Obce:* Tekovské Nemce a Hronský Beňadik

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-10]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-10]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Hrona** (od Kľaku po Slovenskú bránu) |
| --- |
| Vodné toky | 
* Banský potok
* Breznica
* Cigánsky potok
* Čaradický potok
* **Hodrušský potok**
* Chválenský potok
* Inovecký potok
* Jelšová
* Kalinový potok
* Kohútovský potok
* Krivý potok
* Liešňanský potok
* Lipník
* Mládežnícky potok
* Mokráň
* **Novobanský potok**
* Obecný potok
* Orovnický potok
* Prachovňa
* **Richnava**
* Rudniansky potok
* Suchá Voznica
* Svätý potok
* Tekovský potok
* Zelený potok
* Zlatno

 |
| Vodné plochy | 
* Brenerský rybník
* Hodrušské jazero
* Kopanický rybník
* Richnavské jazero
* vodná nádrž Kozárovce

 |
| Súvisiace šablóny | 
* Vodné toky v povodí Hrona (5. časť) a (7. časť)
* Vodné toky v povodí Novobanského potoka

 |
Červenofigúrový pyxis na bielom podklade (465–460 pred Kr.), maliar Penthesilea, súdenie Parida  
**Petasos** (starogr. *πέτασος*) bol starogrécky klobúk.

Petasos (mn. č. *petasoi*), slnečný klobúk tesálskeho pôvodu, sa nosil v starovekom Grécku (aj v kultúrne blízkych oblastiach Stredomoria). Mal plošiu kožeľovitú korunku, široký okrúhly vlnitý okraj a šnúrku na uchytenie pod bradou. Bol zvyčajne vyrobený z vlny, plsti, kože alebo zo slamy. V klasickej dobe ho nosili predovšetkým vidiečania a pútnici.

Petasos bol v podstate súčasťou odevu pútnikov, a teda zvyčajným atribútom Herma, posla bohov. Umelecké stvárnenia boha Herma často zobrazujú s okrídleným klobúkom, zatiaľ čo je väčšinou nahý. Hermove zobrazenia sa nachádzali pri mnohých vchodoch do gymnasií (telocviční), a bol teda rovnako ako Herakles považovaný za ochrancu mládeže a atletických súťaží. Mnohí atléti preto na znak svojej zdatnosti nosili Hermov petasos so širokým okrajom. 

Ženy tiež nosili petasos (ženský petasos mal vyššiu korunku) a v helenistickom období aj menší slnečný klobúk, zvaný *tholia*, so špicatou korunkou a širokým okrajom, vyrobený zo slamy a pripevnený stuhou.

Typickým odevom aténskych efébov (dospievajúcich mužov) bol svetlejší chitón pripevnený cez rameno a široký petasos.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Benjamin Edidin Scolnic. *Judaism Defined: Mattathias and the Destiny of His People*. Lanham : Rowman & Littlefield, 2010. ISBN 978-07-6185-117-2. S. 117.
2. ↑  Margarete Bieber. *Griechische Kleidung*. Berlin : Walter de Gruyter, 2011. ISBN 978-31-1083-948-7. S. 94.
3. ↑  Larissa Bonfante. *Etruscan Dress*. Baltimore : JHU Press, 2003. ISBN 978-08-0187-413-0. S. 68.
4. ↑  Margarete Bieber. *Griechische Kleidung*. Berlin : Walter de Gruyter, 2011. ISBN 978-31-1083-948-7. S. 24.
5. ↑   *Studies in Mediterranean Archaeology*. Stockholm : Paul Åströms Förlag, 1984. ISBN 978-91-8609-826-1. S. 27.
6. ↑  Mireille M. Lee. *Body, Dress, and Identity in Ancient Greece*. Cambridge : Cambridge University Press, 2015. ISBN 978-11-0705-536-0. S. 295.
7. ↑  Waltraud Rusch. *Textil Kultur Mode*. Norderstedt : BoD – Books on Demand, 2015. ISBN 978-37-3864-366-4. S. 104.
8. ↑  E. Norman Gardiner. *Greek Athletic Sports and Festivals*. Glasgow : Good Press, 2020. ISBN 978-15-3616-878-5. S. 106.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Petasos**
TAM 232 A 116 M v Bratislave
**Tovarna avtomobilov Maribor** bol slovinský komerčný výrobca vozidiel v Maribore. Spoločnosť bola založená v roku 1947, po druhej svetovej vojne sa stala vedúcou spoločnosťou vo svojom odvetví v bývalej Juhoslávii. V 80. rokoch sa objavili finančné problémy a v roku 1996 zanikla. V roku 2001 vznikla spoločnosť Tovarna vozil Maribor (TVM), ktorá sa javí ako jej pokračovateľ.

Typy
----

* TAM 260 A 180 M (kĺbové vozidlo)
* TAM 272 A 180 M (kĺbové vozidlo)
* TAM 232 A 116 M (sólo vozidlo)

Vozidlá jazdiace na Slovensku
-----------------------------

Najčastejšie sa stretnete s vozidlami od firmy TAM BUS v Bratislave, kde dopravný podnik začiatkom 90. rokoch 20. storočia začal uvažovať o obnove vozidlového parku. Vozidlá Tam Bus v tej dobe spĺňali ekologické parametre a tak sa nimi čiastočne obnovil vozidlový park. Slovinská firma plánovala výstavbu závodu na výrobu autobusov aj v Bratislave. V roku 1997 mal začať produkovať prvé autobusy a ročne by vyrábal tento závod do 200 kusov. Nakoniec pre finančné ťažkosti firmy sa tento zámer neuskutočnil. Vozidlá firmy (TVM) neprevádzkuje ani jeden dopravný podnik na Slovensku. A to aj preto lebo vozidlá od TVM nie sú v mestskej verzii, ale len turistickej, medzimestskej a letiskovej úprave.

**Bratislava**

* TAM 260 A 180 M - 1 kus
* TAM 272 A 180 M - 34 kusov
* TAM 232 A 116 M - 1 výstavný kus, 10 kusov (pôvodne určené pre DP Teplice)

**Banská Bystrica**

* TAM 272 A 180 M - 1 kus, od júna 2008 odpredaný DPB

**Košice**

* TAM 272 A 180 M - 1 kus

**Prešov**

* TAM 272 A 180 M - 4 kusy

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tovarna avtomobilov Maribor**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky
**Vešeléniho sprisahanie** (1666) bolo jedno z najvýznamnejších protihabsburských stavovských povstaní, ktoré viedol palatín František Vešeléni. V priebehu prípravy sprisahania bola organizovaná katolícka i protestantská šľachtická opozícia a ich hlavným cieľom bolo zvrhnúť Habsburgovcov.  Okrem Františka Vešeléniho boli medzi sprisahancami príslušníci najvýznamnejších uhorských rodov, ako krajinský sudca František Nádašdy, chorvátsky bán Peter Zrínsky, magnáti Štefan Tököli, František I. Rákoci, František Frangepán a arcibiskup Juraj Lipai. Hlavní predstavitelia sprisahania sa usilovali nájsť zahraničnú podporu vo Francúzsku, v Poľsku, v Benátkach, a taktiež aj v Turecku, no bezvýsledne. Hlavnými príčinami neúspechu Vešeléniho sprisahania boli zlá pripravenosť povstania a osobné spory povstalcov. Sprisahanie odhalil viedenský dvor v roku 1671, teda až po smrti palatína Vešeléniho. Viedeň sa o sprisahaní dozvedela prostredníctvom tlmočníka Porty N. Panajottiho.

Po vojenskom potlačení Wesselényiho sprisahania cisárskymi vojskami v roku 1670 videla cisárska vláda príležitosť na absolutistické opatrenia. V tom istom roku začala v Slovenskej Ľupči pôsobiť vyšetrovacia komisia pod vedením grófa Johanna von Rottala, ktorá sa v roku 1671 zmenila na špeciálny súd v Bratislave a predvolala vyše 200 podozrivých šľachticov vrátane protestantských duchovných. Väčšina z nich bola prepustená, niektorí dostali doživotie, siedmi boli popravení, z toho traja v Bratislave. 

Medzi popravenými boli František Frangepán, Peter Zrínsky a František Nádašdy boli následne popravení.

V reakcii na toto sprisahanie prišiel panovník s tzv. teóriou straty práv (Verwirkungstheorie), čo znamenalo, že Uhorsko stratilo právo na sebaurčenie, pretože tu bolo organizované povstanie proti legitímnemu panovníkovi.

Mnohí kuruci už v roku 1670 hromadne utekali do Sedmohradského kniežatstva. Uhorsko bolo priamo okupované Turkami a majetky údajných sprisahancov skonfiškovali Habsburgovci.

Referencie
----------

1. ↑  MÜLLER, Karel. *Kurucké vojny a ich odkaz v histórii, kultúre a umení*. 1.. vyd. Dolný Kubín : Oravské museum P.O.H. 2015. ISBN 978-80-89564-00-2. S. 97,98.
2. 1 2  DANGL, Vojtech; KOPČAN, Vojtech. *Vojenské dejiny Slovenska*. Zväzok II 1526 – 1711. Bratislava : Ministerstvo obrany Slovenskej republiky, 1995. 224 s. ISBN 80-967113-0-X. S. 167, 168.
3. ↑  ŠOŠKOVÁ, Ivana. *Ústavy v dejinách. Zborník príspevkov zo 6. ročníka medzinárodnej vedeckej konferencie ,,Banskobystrická škola právnych dejín"*. 1.. vyd. Bratislava : Wolters Kluwer SR, 2021. ISBN 978-80-571-0337-0. S. 10.
Thyratron
tyratron , výrobca General Electric
**Tyratrón** je plynom plnená elektrónka, čiže výbojka. Ak je plnená ortuťovými parami alebo vzácnymi plynmi, nazýva sa aj **plynová trióda**.

V dokonalom vákuu elektrónok nenastáva znateľná ionizácia. Ak sú elektródy vo veľmi zriedenom plyne, ktorý sa prechodom prúdu ionizuje, hovoríme o výbojkách. Hustota iónov, ktoré sú ťažšie ako elektróny, zhromaždené okolo katódy, je značná a svojím kladným nábojom rušia jej záporný priestorový náboj, takže anóda ktorej stačí celkom nepatrné napätie(15 až 20V), pritiahne všetky elektróny. Výbojka dáva väčší prúd než elektrónka vákuová. Ak sa pri elektrónke nesmie prekročiť medzný prúd daný katódou, pri výbojke je to ešte kritickejšie. Táto katóda intenzívne bombardovaná kladnými iónmi, by sa zničila.

Výbojka s troma elektródami sa nazýva tyratrón. Ak má mriežka veľké záporné napätie, neprepustí elektróny k anóde. Keď postupne mriežkové napätie zmenšujeme, elektróny preniknú na anódu a nastane výboj. Mriežka prestane mať vplyv na výboj, nakoľko sa odtieni obklopenými ionizovanými časticami plynu. Výboj možno prerušiť len znížením na hodnotu zhášacieho napätia(okolo 20V). Okamih zapálenia tyratrónu možno pri rovnakom mriežkovom napätí ovplyvňovať zvyšovaním anódového napätia. Ich súvislosť vyjadruje zapaľovacia charakteristika. Výboj nastáva len napravo od krivky zapaľovacej charakteristiky.

Často sa vyskytujú tyratróny s tieniacou mriežkou. Majú výhodnejšiu pracovnú charakteristiku a na ovládanie je potrebný menší príkon.

Literatúra
----------

* Z českého originálu - Ing. Štěpán Vostrý 1961: ElektrotechnikaIII, Slovenské vydateľstvo technickej literatúry, n.p.Hurbanovo nám.6, Bratislava v júni 1965, ako svoju 2769 publikáciu. Zodpovedný redaktor Metod Človieček, technická redaktorka Zora Kováčiková. Strana č.34, odsek: Tyratrón.
* Ing. Štěpán Vostrý - Ing. Gustav Tauš, 1968: Elektronika, 3.nezmeniteľné vydanie. Nakladateľstvo alfa, Bratislava. Translation Ing Ján Kamiač, 1972. Strana č.49, odsek: 9.8.2.Tyratróny.
* Ing. B.Květ a Ing. dr. J. Trůneček, 1960: Oznamovacia a ovládacia Elektrotechnika, Edícia elektrotechnickej literatúry. Český originál lektorovali Ing O Klika, prof. ing. dr. J. Stránský a prof. Št. Vostrý. Slovenský preklad lektoroval ing. Ladislav Habiňák. redigoval ing. Bedrich Formánek Strana č.136, odsek: 49. Výbojky.