recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 49°05′02″S 18°23′06″V﻿ / ﻿49,084°S 18,385°V﻿ / 49.084; 18.385

**Podmanínska pahorkatina** je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží medzi Považskou Bystricou a Ladcami v severnej časti stredného Považia.

Polohopis
---------

Podcelok leží v severnej polovici Považského podolia, južne od Považskej Bystrice. Pahorkatina je v rámci celku situovaná medzi Bytčiansku (na severovýchode) a Ilavskú kotlinu (na juhozápade). Severne nadväzujú Javorníky s podcelkom Nízke Javorníky, južným smerom ležia Strážovské vrchy s podcelkami Trenčianska vrchovina a Zliechovská hornatina. Juhovýchod a východ susedí so Súľovskými vrchmi a ich podcelkami Súľovské skaly a Manínska vrchovina.

Doprava
-------

Územím vedú dôležité dopravné komunikácie, spájajúce juh Slovenska so severom; medzinárodná cesta E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu) a E 75 (Bratislava – Žilina) vedie po diaľnici D1, nadregionálny význam má Považím vedúca cesta I/61 (Trenčín – Žilina) a regionálne významná je aj cesta II/517 (Považská Bystrica – Rajec). V severnej časti vedie údolím Váhu aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru a hlavného prepojenia západného a východného Slovenska.

Pozri aj
--------

* Geomorfologické členenie Slovenska
* Považské podolie

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-07-09]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-07-09]. Dostupné online.
**Cesta I. triedy 14** (*I/14*) je cesta I. triedy na strednom Slovensku, ktorá prechádza územím okresov Banská Bystrica a Turčianske Teplice. Vznikla prekategorizovaním pôvodnej cesty II. triedy 577 a jej celková dĺžka je 24,802 km. Je to horská cesta, ktorá sedlom Malý Šturec (890 m n. m.) prekonáva horský terén na styku Veľkej Fatry a Kremnických vrchov a je významnou spojnicou regiónov Pohronie a Turiec. Cez I/14 je na celej dĺžke vedený nespoplatnený *horský priechod Šturec*. Cestu postavila ako novú koncom 15. storočia Turzovsko-fuggerovská spoločnosť.

Priebeh
-------

Cesta začína na katastrálnom území mesta Banská Bystrica, kde pri mestskej časti Uľanka odbočuje z cesty I/59. Smeruje na severozápad dolinou riečky Bystrica a sleduje železničnú trať Zvolen – Vrútky. Najprv prechádza obcou Harmanec, následne susedným Dolným Harmancom, sleduje tok potoka Harmanec, pokračuje popri Harmaneckej jaskyni na ľavej strane a cez osadu Horný Harmanec. Potom začína serpentínami stúpať do sedla Malý Šturec, opúšťa údolie Harmanca a postupne klesá do doliny potoka Biela voda a zároveň do regiónu Turca. Prechádza popri rekreačnej osade Bartoška a popri odbočke do obce Čremošné (III/2174). Ďalej sleduje tok riečky Teplica a južne od mesta Turčianske Teplice, v blízkosti motorestu Šturec sa vidlicovito pripája na cestu I/65.

Referencie
----------

1. ↑  MILAN FABIAN A KOLEKTÍV. *Turiec*. Martin : Osveta n. p. 1977. 70-065-77.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cesta I. triedy 14 (Slovensko)**

Externé odkazy
--------------

* Miestopisný priebeh cestných komunikácií (Slovenská správa ciest)

  


| * z
* d
* u
Cestná infraštruktúra na Slovensku I |
| --- |
| Diaľnice a diaľničné privádzače | 
* D1
* D2
* D3
* D4
* PD5

 | Slovensko |
| Rýchlostné cesty | 
* R1
* R2
* R3
* R4
* R5
* R6
* R7
* R8

 |
| Cesty I. triedy | 
* 2
* 9
* 10
* 11
* 11a
* 11b
* 12
* 13
* 14
* 15
* 16
* 17
* 18
* 19
* 20
* 21
* 35
* 49
* 49a
* 51
* 54
* 57
* 59
* 60
* 61
* 61A
* 62
* 63
* 64
* 64A
* 64b
* 64c
* 65
* 65D
* 66
* 67
* 68
* 69
* 70
* 71
* 72
* 74
* 74A
* 74B
* 75
* 75A
* 76
* 77
* 77A
* 78
* 79
* 79A

 |
| Zaniknuté cesty a diaľnice | 
* 50
* 73
* 80
* D18
* D61
* D65
* D66
* D68
* D73
* R9

 |
| Európske cesty na Slovensku | 
* E 50
* E 58
* E 65
* E 71
* E 75
* E 77
* E 371
* E 442
* E 571
* E 572
* E 575

 |
| Pozri aj | 
* Harmonogram výstavby diaľnic a rýchlostných ciest
* Cestná infraštruktúra na Slovensku II
* Cestné tunely na Slovensku
* Európske cesty

 |
**Podlhovastá debna** (angl. The Oblong Box) je hororová poviedka Edgara Allana Poea o dvoch starých priateľoch a záhadnej debne, ktorú jeden z nich prepravuje z Charlestonu ( Južná Karolína) do New Yorku.

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Rozprávač sa má na poštovej lodi Independence, na ktorej kapitánom je pán Hardy, dopraviť do New Yorku. Na lodi bude okrem neho aj jeho starý priateľ, maliar, pán Wyatt. Deň odchodu je však odložený najskôr kvôli chorobe pani Wyattovej, potom vraj kvôli nepriaznivému počasiu. Rozprávač je zvedavý a jeho zvedavosť podnieti aj debna zvláštneho tvaru, ktorú si jeho priateľ berie so sebou na loď. Zaujíma sa o ňu o to viac, že každý si so sebou mohol vziať len to najnutnejšie a tiež sa mu zdá zvláštne, načo si jeho priateľ objednal o kajutu navyše. Zvedavý aj na novú ženu svojho priateľa, o ktorej Wyatt s nadšením rozprával. Teraz sa Wyatt však chová čudne a jeho žena nie je ani tak krásna, ako bola rozprávačom opísaná, a ani nepôsobí inteligentným dojmom. O to viac sa rozprávač zaujíma o truhlu, až nadobudne podozrenie že jeho priateľ si v nej preváža veľmi cenný obraz. Keď nevydrží a svoj tip Wyattovi prezradí, jeho priateľ sa len bláznivo a hystericky rozosmeje a chová sa čím ďalej divnejšie. Keď sa v noci strhne búrka, ktorá donúti cestujúcich nastúpiť do záchranných člnov, Wyatt sa silou mocou snaží debnu vziať na čln so sebou. Kapitán sa odmietne vrátiť na loď a tak tam Wyatt prepláva sám, pripúta sa k debne a s ňou sa tiež potopí. Rozprávač je správaním priateľa otrasený. Neskôr sa od kapitána dozvie, že truhla bola rakvou skutočnej ženy pána Wyatta, ktorá zomrela tesne pred odchodom a kapitán chcel pomôcť jej telo dopraviť k jej rodičom v New Yorku.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Podlouhlá bedna na českej Wikipédii.*
**Ankylozujúca spondylitída** (z gr. *spondylos* - stavec), nazývaná tiež **Bechterevova choroba** po ruskom neurofyziológovi a psychiatrovi Vladimírovi Michajlovičovi Bechterevovi, je chronické reumatické zápalové ochorenie chrbticových stavcov, ktoré v typickom prípade spôsobuje trvalú bolesť, stuhnutosť chrbta a môže viesť k slepote. Postihuje prevažne mladých mužov; ak na ňu ochorejú ženy, zvyčajne má oveľa miernejší priebeh.

Charakteristika
---------------

Príznaky ankylozujúcej spondylitídy vyplývajú zo zápalového procesu, ktorý často postihuje predovšetkým krížovobedrové kĺby (pripájajú panvové kosti ku krížovej). Po nich zvyčajne nasledujú medzistavcové kĺby, môže však postihnúť aj iné.

U časti pacientov začína v zapálených tkanivách okolo kĺbov rásť nová kosť. Dochádza k zrastaniu, stuhnutiu kĺbov, ktoré prestávajú byť pohyblivé. Zápalové procesy niekedy zasahujú aj oči, pľúca, srdce a črevá.

Príznaky sa objavujú zvyčajne vo veku 16 až 40 rokov, priemerný vek začiatku choroby je 24 rokov.

Príznaky
--------

Typickými príznakmi sú:

Bolesť a stuhnutosť v dolnej časti chrbta, sedacej časti a horných zadných častiach oboch stehien. Objavuje sa nenápadne - spravidla býva horšia ráno, miernym cvičením sa aspoň čiastočne odstráni, ale v pokoji sa znovu vráti. Postupne dochádza k obmedzeniu pohybu chrbtice vo všetkých smeroch a zníženej schopnosti roztiahnuť hrudník, trvalému narovnaniu zakrivení spodnej časti chrbta. Horná časť chrbtice môže vybočiť, obmedzená je aj pohyblivosť krku.

Až 30% ľudí s ankylozujúcou spondylitídou máva spravidla opakovane zápal uveálneho traktu. Bežne býva postihnuté len jedno oko, ale pri záchvate choroby môže ísť o ktorékoľvek.

Slávni pacienti
---------------

Bechterevovou chorobou trpel spisovateľ Karel Čapek. S touto chorobou žije od detstva aj austrálsky herec Kodi Smit-McPhee, ktorému spôsobila, že je slepý na jedno oko.

Referencie
----------

1. 1 2   *Bechterevova choroba | MojaReuma.sk* [online]. Liga proti reumatizmu na Slovensku, 2016-04-17, [cit. 2022-03-09]. Dostupné online.
2. 1 2  ŽLNAY, Daniel; ŽLNAY, Martin; ROVENSKÝ, Jozef. ANKYLOZUJÚCA SPONDYLITÍDA – NOVÉ POZNATKY V LIEČBE. *Via practica* (Solen), 2002, roč. 5, čís. 1, s. 19 – 24. Dostupné online [cit. 2022-03-09]. ISSN 1339-424X.
3. ↑  HAWGOOD, Alex. Kodi Smit-McPhee, a Star of ‘X Men: Dark Phoenix,’ Has Real-Life Battles. *The New York Times*, 2019-05-31. Dostupné online [cit. 2022-03-16]. ISSN 0362-4331. (po anglicky)
|  |  |
| --- | --- |
|  | Kynologický portál |

**CAJC** (*Certificat d´Aptitude au Junior Championat* alebo po slovensky **Čakateľstvo na šampionát krásy mladých**) je titul udeľovaný mladým psom na výstavách krásy.
Navrhnúť psa alebo suku na CAJC môže len rozhodca oficiálne delegovaný na výstavu. CAJC nie je nárokovateľný a udeľuje sa len pri mimoriadnych kvalitách psa alebo suky. 

CAJC sa udeľuje v triede mladých osobitne psom a sukám.
CAJC sa môže udeliť len psovi a suke oceneným V1.

Tituly CAJC sa môžu zadávať len na výstavách všetkých plemien s celoštátnou pôsobnosťou (celoštátne, národné, medzinárodné), prípadne na špeciálnych a klubových výstavách s celoštátnou pôsobnosťou. 

Držiteľ titulu CAJC postupuje na výstave do boja o udelenie titulu BOB.

Počet získaných titulov CAJC rozhoduje o udelení titulu Národný šampión krásy mladých. Každý štát má vlastné pravidlá na udelenie titulu Národný šampión krásy mladých, avšak pravidlá sú obvykle dosť podobné. Musia sa vo všeobecnosti pridŕžať rámca, ktorý stanovuje FCI.

Pravidlá na udelenie titulu Šampión krásy mladých Slovenska (hovorovo aj *Junioršampión*):

* Ak pes alebo suka získali 3x CAJC, minimálne od dvoch rozhodcov.
* Ak jeden z troch potrebných CAJC bol udelený na medzinárodnej výstave s udeľovaním CACIB.
* Jeden z troch potrebných CAJC sa môže nahradiť jedným CAC, ak ho získal pes vo veku do 24 mesiacov. Tento CAC sa už nemôže započítať do CAC potrebných pre udelenie Slovenského šampióna krásy.
* Slovenský šampión krásy mladých neoprávňuje pre zaradenie psa alebo suky do triedy šampiónov. Uvádza sa v preukaze o pôvode psa.

Zdroje
------

* Slovenská kynologická jednota
**Peter Tvrdý** (\* 29. jún 1850, Žilina – † 24. február 1935, Myjava) bol jazykovedec, lexikograf, prekladateľ a pedagóg.

Rodina
------

* otec Ignác Tvrdý
* matka Antónia rod. Radová

Životopis
---------

Študoval na katolíckom gymnáziu v Banskej Bystrici (1861 – 1866); získal základy filologického vzdelania u J. Lósa a F. Mráza v Nitre (1866 – 1867), v kňazskom seminári v Banskej Bystrici (1867 – 1869), kde 1869 maturoval. Poslucháč teológie, práva, študoval na právnickej a na filozofickej fakulte univerzity v Budapešti. V roku 1874 – 1877 štipendista na historicko-filozofickej fakulte univerzity v Petrohrade. Pôsobil ako pedagóg v Rusku, kde sa zaslúžil o rozvoj školstva a pedagogiky. Roku 1920 sa vrátil na Slovensko. Autor praktických cudzojazyčných slovníkov, príručiek a štúdií. Spracoval lexikón cudzích slov. Vrchol jeho lexikografickej činnosti predstavuje Slovenský frazeologický slovník. Preložil významné diela ruskej klasickej literatúry.

Dielo
-----

* Slovník inojazyčný, Bratislava roku 1922
* Česko-slovensky diferenciálny slovník, Trnava roku 1922
* Slovník latinsko-slovenský, Ružomberok roku 1923
* Slovenský frazeologický slovník, Trnava roku 1931

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 124097049
* ISNI: 0000 0001 0979 700X
* LCCN: n2002035147
* NK ČR: jn20020402004
* SNK: 164391
* VIAF: 62472473
* WorldCat: lccn-n2002035147
drevená parketová podlaha
**Podlaha** je konštrukčné uložená na stropnej konštrukcii alebo na voľnej ploche upravenej zemnou. Rozdeľujeme ich na vnútorne a vonkajšie. Ich funkcia spočíva v skvalitnení povrchu a dotváraní priestoru po estetickej a architektonickej stránke. Požiadavky podláh sa delia na mechanické (obrusnosť, odolnosť voči nárazu, súdržnosť, prenos zaťaženie), estetické a architektonické (farebnosť, kvalita prevedenia), fyzikálne a chemické (odolnosť voči chemikáliám, ohňu a schopnosť izolovať) a odolnostné (mráz, sneh, voda, otrasy).

Zloženie podlahovej konštrukcie
-------------------------------

* nášľapná vrstva
* podložka
* izolačná vrstva
* nosná vrstva

Požiadavky na nosnú vrstvu
--------------------------

Podkladom môže byť upravený terén alebo stropná konštrukcia. Tento podklad musí z podlahy prevziať statické a dynamické zaťaženie. Musí zabezpečiť ochranu podlahy proti prenikaniu zemnej vlhkosti a zabrániť prenikaniu vlhkosti zhora do základovej konštrukcie.

Požiadavky na nášľapnú vrstvu
-----------------------------

Pre obytné stavby je hrúbka podla 50 mm. Materiál : drevo, dlažba, mazanina a povlakové krytiny.

Druhy podláh
------------

### Drevená podlaha

Je to tradičná podlahovina. Jej výhoda spočíva v tepelno-izolačnej, estetickej a architektonickej vlastnosti.

### Dlažby

Dlažby sa rozdeľujú na vonkajšie a vnútorné. Delíme ich na:

* keramické (používajú sa v sociálnych zariadeniach z materiálov ako mramor, travertín, umelý kameň)
* tehliarske
* betónové (používajú sa pri vstupoch do objektu v rozmeroch 400 x 400 mm)
* drevené
* doskové
* dlažby z prírodného kameňa
* zámková dlažba z prefabrikovaného betónu

### Podlahové povlaky

Používajú sa v bytovej a občianskej výstavbe. Rozdeľujú sa na:

* dlažby z PVC
* gumové
* textilné
* iné

### Mazaniny

Sú to celistvé, na mieste zhotovované podlahoviny. Delia sa podľa zmesí, z ktorých sa vyrábajú na:
● cementové
● betónové
● sadrové
● vápenné

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Podlaha**
Nová Granada (1739)
**Nová Granada** je historický názov územia v Južnej Amerike; pôvodne pre skupinu španielskych koloniálnych provincií na severe Južnej Ameriky, neskôr pre dnešnú Kolumbiu. Dodnes je príležitostne synonymom Kolumbie.

Dejiny
------

Prvý Španieli sa na tomto území usadili roku 1514. Po založení miest Santa Marta (1525) a Cartagena (1533) bolo pobrežie pevne v španielskych rukách a začala kolonizácia vnútrozemia. Conquistador Gonzalo Jiménez de Quesada, ktorý pri ťaženiu k juhu kolonizoval rozľahlú oblasť pozdĺž rieky Magdalena, porazil mocný indiánsky kmeň *Čibčov* a roku 1538 založil mesto Bogota (*Santa Fé de Bogotá*), nazval celú oblasť *El nuevo reino de Granada* (Nové granadské kráľovstvo – podľa maurského granadského kráľovstva v južnom Španielsku, dobytého roku 1492).

V Bogote bola v rokoch 1548 – 1549 zriadená audiencia (súdny a poradný dvor) a od roku 1564 úrad guvernéra, podliehajúceho vicekráľovi v Lime. Pretože spojenie medzi obidvoma mestami bolo zdĺhavé, došlo roku 1717 k vyčleneniu nového vicekráľovstva Nová Granada z doterajšieho vicekráľovstva Peru. Vicekráľovstvo predstavovalo najvyššiu územnú jednotku španielskej správy v Amerike. Pôvodne boli len dve – Nové Španielsko so sídlom v Mexiku (Severná a Stredná Amerika a karibské ostrovy), Peru (Južná Amerika a Panama) so sídlom v Lime. Potom sa Nová Granada stala tretím a neskôr (1776) pribudlo ešte štvrté vicekráľovstvo La Plata so sídlom v Buenos Aires (Argentína, Uruguaj, Paraguaj a Čile).

Novo ustavené vicekráľovstvo zahrnovalo územie dnešnej Kolumbie, Panamy, Venezuely a Ekvádoru. Nešlo o jednotné územie – niektoré časti Novej Granady podliehali zvláštnej správe (generálny kapitanát v Caracas, prezidencia v Quitu). Tieto tradície potom po získaní nezávislosti v 20. rokoch 19. storočia napriek veľkému úsiliu Simóna Bolívara viedli k odtrhnutiu Venezuely a Ekvádoru. Názov Nová Granada (zahrnujúci dnešnú Kolumbiu a Panamu) bol oficiálne používaný ešte niekoľko desaťročí (Republika Nová Granada 1832 – 1858, Granadská konfederácia 1858 – 1863), potom došlo k premenovaniu na Kolumbiu. V konzervatívnych kruhoch však označenie Nová Granada prežívalo ešte dlho. I dnes sa niekedy v susedných krajinách hovorí o Kolumbijcoch ako o *neogranadinos*.
**Podmet** alebo **gramatický subjekt** (alebo nepresne **gramatický podmet**) je jeden zo základných vetných členov a jeden zo subjektov (vyjadruje teda nositeľa činnosti, stavu alebo vlastnosti).

Podmet je to, čo tvorí východiskový bod gramatickej stavby dvojčlennej vety (napr. Peter píše), a na čo sa viaže prísudok prisudzovacím skladom. Pre indoeurópske jazyky je najlepšia definícia (gramatického) podmetu nasledovná: *Podmet slovesa je slovo, ktoré sa s ním zhoduje v osobe, čísle a prípadne aj rode.*

Podmetu spravidla zodpovedá nominatív, ale v slovenčine napríklad niekedy aj genitív.

Vzájomný vzťah podmetu a prísudku môže byť aktívny (napr. Krava otvára ústa) alebo pasívny (napr. Krava je otváraná mäsiarom). Môže byť vyjadrený aj nevyjadrený.

Delenia v slovenčine
--------------------

Delenie 1:

* nominatívny podmet - Peter [píše] (vrátane zamlčaného podmetu - Je v bezvedomí.)
* podmet v genitíve - Vína [sa vypilo málo].
* nulový podmet - [Mäso] [vložíme do hrnca].
* infinitívny podmet - Mlčať [znamená súhlasiť].
* číslovka v podmete - päť a štyri [je deväť]
* zámeno v podmete - Ty [píšeš].
* podmetová vedľajšia veta - Kto mlčí[, svedčí].

Delenie 2:

* jednoduchý podmet
* zložený podmet - Byť človekom [nie je jednoduché].
* viacnásobný podmet - Peter a Pavol [píšu].

Referencie
----------

1. 1 2  podmet. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 326.

  


| * z
* d
* u
Vetné členy |
| --- |
| 
* Podmet
* Prísudok
* Prívlastok
* Predmet
* Príslovkové určenie
* Doplnok

 |
**Helga Rolfe** je fiktívnou postavou trilógie *Meet Helga Rolfe* (Stretnúť Helgu Rolfe) od Jamesa Hadley-Chasea. Trilógia pozostáva z románov *An Ace Up My Sleeve* (Eso v mojom rukáve), *The Joker in The Pack* (Žolík v talóne) a *I Hold The Four Aces* (Držím štyri esá).

Helga Rolfe sa narodila v roku 1928 v USA  na Floride ako Helga Schmidt. Jej otec bol Švajčiar (z nemecky hovoriacej časti) a matka Američanka. Časť svojho života prežila v Ženeve, kde sa naučila plynulo nemecky a francúzsky. Vyštudovala ekonómiu na Harvardovej univerzite.

Už od detstva sa cítila byť osamelá. Kvôli nadmernej inteligencii si nemala čo povedať so spolužiakmi, nemala súrodencov, otec právnik bol stále zaneprázdnený svojou firmou. Matka bola hlboko veriaci človek. Svoj voľný čas trávila v kostole alebo na cirkevných podujatiach. Vďaka tejto osamelosti sa u nej vyvinula nymfománia.

Ako dvadsaťsedemročná nastúpila do právnickej kancelárie ako sekretárka význačného floridského právnika Archera. Stala sa jeho milenkou. Archer jej potom navrhol, aby sa z vypočítavosti vydala za jedného z najbohatších ľudí na svete Hermanna Rolfeho, impotentného sadistického mrzáka, ktorý mal z prvého manželstva dcéru, ktorá ním pohŕdala.
***Heliamphora sarracenioides*** je mäsožravá rastlina.

Opis
----

Pasce, ktorými lapá svoju korisť tvoria listy zvinuté do lievika, zvyčajne v odtieňoch ružovej až bordovej farby. Jej potravou je lietajúci hmyz i mravce. Heliamphora láka svoju korisť sladkastou vôňou vychádzajúcou z vnútra rastliny. Prilákaný hmyz sa dostane dovnútra rastliny, kde sa vďaka vode utopí a po krátkom čase ho Heliamphora začne tráviť.

Lokalita
--------

Heliamphora sarracenioides sa vyskytuje v horách Venezuely, konkrétne na jedinom nehostinnom vrchole hory Ptari Tepui a prvá vedecká zmienka o nej pochádza z roku 2006.

Starostlivosť
-------------

Heliamphora sarracenioides, keďže pochádza zo stolových hôr, najlepšie sa jej darí v klíme im podobnej: vo vlhkom, chladnom prostredí, nie však s teplotou pod 10 stupňov Celzia. Keďže Heliamphora sarracenioides je mäsožravá rastlina, môže sa kŕmiť hmyzom - to sa však neodporúča. Oveľa používanejším spôsobom je hnojenie pomocou hnojiva.
**Lodewijk van den Berg** (\* 24. marec 1932, Sluiskil, Holandsko – † 16. október 2022) bol americký astronaut holandského pôvodu, 167. človek vo vesmíre.

Životopis
---------

Prvé vysokoškolské štúdium so zameraním na chémiu absolvoval v rodnom Holandsku, bola to Technical University v Delfte. Absolvoval ju roku 1961 a ďalšie školy a zamestnania absolvoval v USA. Bolo to štúdium aplikovanej vedy na University of Delaware, ktorú ukončil v roku 1975 v titulom doktora PhD. Potom si našiel zamestnanie u EG & G Corp kalifornskej Golete, kde tento vedec zostal osem rokov. Roku 1983 vstúpil do NASA, kde sa podrobil výcviku astronautov v Houstone a v roku 1985 absolvoval let do vesmíru. Po návrate z NASA odišiel k spoločnosti Constellation Technology Corp v Largo na Floride. Tu pôsobil do roku 2004, teda svojich 72 rokov.

Let do vesmíru
--------------

Zúčastnil sa sedemdňovej misie STS-51-B s raketoplánom Challenger na jar roku 1985. Sedemčlennú posádku tvorili: Robert Overmyer, Frederick D. Gregory, William Thornton, Norman Thagard, Don Lind, Taylor Wang a dr. Van den Berg. Štartovali z rampy 39 na Vesmírnom stredisku Johna F. Kennedyho. V raketopláne so sebou mali západonemecké laboratórium Spacelab 3 a v ňom okrem série prístrojov k vedeckým experimentom tiež niekoľko zvierat - opičky, potkany. Úspešný let (podľa katalógu COSPAR 1985-034A) bol zakončený pristátím na základni Edwards v Kalifornii. 

* Challenger STS-51-B štart 29. apríl 1985, pristátie 6. máj 1985

Referencie
----------

1. ↑   *Zeeuwse astronaut Lodewijk van den Berg overleden* [online]. [Cit. 2022-10-17]. Dostupné online. (po flámsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lodewijk van den Berg**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Osobná stránka v MEK
* Vesmírna misia
* Osobná stránka na Space40

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lodewijk van den Berg na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: n88671421
* VIAF: 16351296
* WorldCat: lccn-n88671421
Lodičky
**Lodičky** je hra s perom a papierom pre dvoch hráčov.

História
--------

Hru vymyslel Clifford Von Wickler na začiatku dvadsiateho storočia, ale nikdy si ju nedal patentovať. V roku 1943 vydala túto hru firma Milton Bradley Company pod názvom „*Broadsides, the Game of Naval Strategy*".

Pravidlá
--------

Na začiatku hry sa obaja hráči dohodnú na tvare a počte lodí a či je možné ich otáčať. Každý z hráčov má k dispozícii papier, na ktorom má nakreslené dve prázdne siete označené súradnicami, každú o rozmeroch 10×10 polí. Hráči zakreslia do jednej zo svojich sietí dohodnuté tvary lodí tak, aby si ich navzájom nevideli. Druhú sieť hráči použijú na zakreslovanie svojich výstrelov. Zakreslené lode sa nesmú prekrývať. Každá loď zaberá určitý počet polí, podľa toho na akých tvaroch lodí sa hráči dohodnú. Obvykle sa používajú tieto druhy lodí:

| Typ lode | Počet polí |
| --- | --- |
| lietadlová loď | 5 |
| bojová loď | 4 |
| krížnik | 3 |
| ponorka | 3 |
| čln | 2 |

Po rozmiestnení lodí hráči striedavo vykonávajú jednotlivé "výstrely". Pri každom vykonaní výstrelu hráč, ktorý je na ťahu zvolí súradnice jedného poľa siete, na ktoré strieľa. Ak sa na danom poli nachádza nejaká loď dôjde k jej zásahu. Súper oznámi strieľajúcemu hráčovi či došlo k zásahu alebo nie. Po zasiahnutí všetkých polí lode je loď potopená. Víťazom hry sa stáva ten hráč, ktorému sa ako prvému podarí potopiť všetky súperove lode. 

Existujú mnoho variant tejto hry, ktoré sa pravidlami mierne líšia.

Pozri aj
--------

* Hra s perom a papierom

Externé odkazy
--------------

* Lodičky na boardgamegeek.com
* Lodičky online
**Locutus z Borgov** je postava v sci-fi Star Trek, násilne asimilovaný kapitán Jean-Luc Picard rasou Borgov. Stvárnil ho rovnako herec Patrick Stewart, s výrazným futuristickým a robotickým maskovaním. 

Locutus sa objavuje v *Star Trek: Nová generácia*, úvodnej epizóde *Star Trek: Vesmírna stanica DS9* a v filme *Star Trek VIII: Prvý kontakt*.

Picard bol unesený z lode a asimilovaný v roku 2366, keď Borgovia zaútočili na kolóniu Jouret IV, jednu z najvzdialenejších kolónii Federácie. Predstavoval zástupcu Borgov s ich typickými vlastnosťami ako sú potlačená osobnosť, neexistujúci jednotlivec, spoločná myseľ. Hlavné zámery Spoločenstva boli získať jeho taktické vedomosti a informácie o Hviezdnej flotile. A taktiež spraviť z všeobecne známeho Picarda zástupcu a hovorcu Borgov v plánovanej asimilácii ľudskej rasy. 


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Som Locutus... z Borgov. Klásť odpor je márne. Váš život, aký bol doposiaľ... je u konca. A od tejto chvíle budete slúžiť... Nám. | "|
| – Locutus |

Neskôr bol posádkou Enterprise zachránený a od Spoločenstva odpojený. Vo filme *Prvý kontakt*, ktorý chronologicky nasleduje, Picard využíva vedomosti Locutusa na zničujúci útok na hviezdnu loď Borgov. Počas ďalších udalostí vo filme sa Picard stretáva s borgskou kráľovnou, ktorá mu pripomína zážitky a pocity Locutusa. Hrozí, že bude opakovane asimilovaný.

Poznámky
--------

1. ↑  TNG 3x26 The Best of Both Worlds, Part I

Pozri aj
--------

* Jean-Luc Picard
* Borgovia

Externé odkazy
--------------

* Locutus z Borgov na webových stránkach Memory Alpha (po anglicky)

| * z
* d
* u
*Star Trek postavy* |
| --- |
| Star Trek | James T. Kirk • Spock • Leonard McCoy • Montgomery Scott • Uhura • Pavel Chekov |
| Nová generácia | Jean-Luc Picard • William T. Riker • Deanna Troi • Worf • Dat • Geordi LaForge • Beverly Crusherová • Guinan • Q |
| Vesmírna stanica DS9 | Benjamin Sisko • Kira Nerysová • Miles O'Brien • Julian Bashir • Jadzia Dax • Odo • Quark • Miles O'Brien • Worf • Jake Sisko • Dukat |
| Voyager | Kathryn Janewayová • Chakotay • Tuvok • B'Elanna Torresová • Tom Paris • Harry Kim • Doktor • Siedma z deviatich |
| Enterprise | Jonathan Archer • T'Pol |
| Picard | Jean-Luc Picard • Agnes Jurati • Rafaella "Raffi" Musiker • Dahj a Soji Asha • Cristobal "Chris" Rios |
| Filmy | Zefram Cochrane |
Súradnice: 13°15′24″S 123°46′06″V﻿ / ﻿13,25667°S 123,76833°V﻿ / 13.25667; 123.76833

**Mayon** je aktívna sopka, ktorá sa týči do výšky 2 462 m nad zálivom Albay na Filipínach. Je to jedna z najaktívnejších filipínskych sopiek. S klasickým kužeľovým tvarom je dobrým príkladom stratovulkánu.

Prvé záznamy o erupciách sú doložené z roku 1616, cyklicky sa opakujú po niekoľkých rokoch. Väčšinou sa začínajú vyvrhovaním bazaltových pyroklastík, neskôr sprevádzaných andezitickými lávami. Často sú to aj pyroklastické prúdy rútiace sa dolu svahmi a devastujúce okolitú krajinu. Pri erupcii v roku 1914 bolo zničených niekoľko mestečiek a zabitých asi 1 200 ľudí.

Sopka je pravidelne monitorovaná Filipínskym inštitútom vulkanológie a seizmológie (PHIVOLCS) - 12 km od krátera je umiestnené laboratórium, ktoré meria seizmickú aktivitu, emisie oxidov síry a zmeny zloženia spodnej vody.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Mayon**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Mayon na Global Volcanism Program (anglicky)
* www.phivolcs.dost.gov.ph - filipínsky inštitút vulkanológie a seizmológie, stránka vulkánu Mayon (anglicky)
**Phạm Tuân** (\* 14. február 1947, dedina Quốc Tuấn, severná provincia Thái Bình, Severný Vietnam, dnes Vietnam) je severovietnamský vojenský letec a kozmonaut, ktorý letel do vesmíru roku 1980 v rámci programu Interkozmos. Bol prvým kozmonautom z Ázie, zo Zeme potom v poradí 96.

Život
-----

Pochádzal z početnej roľníckej rodiny, ktorá celá pracovala v miestnom poľnohospodárskom družstve. V roku 1955 šiel do školy a stal sa členom Komunistického zväzu mládeže. Po skončení školy roku 1963 nastúpil do armády. Pilotný výcvik urobil v ZSSR a potom spolu so ženou bojovali vo vojne vo Vietname. Mal za sebou ako vojenský letec radu vzdušných súbojov s lietadlami USA a tiež ako vôbec prvý človek na svete zostrelil v roku 1972 zo svojho MIGu lietajúcu pevnosť B-52, za čo ho vyznamenala vláda titulom Hrdina Vietnamskej socialistickej republiky. Mal v tom čase 25 rokov. Po vojne nastúpil v ZSSR na leteckú akadémiu J. Gagarina a bol tu tiež vybraný do prvej skupiny kozmonautov medzinárodného programu Interkozmos. V čase letu bol podplukovník.

Let do vesmíru
--------------

V lete zo Sojuzom 37 štartoval vo funkcii kozmonaut výskumník z kozmodrómu Bajkonur pod velením kozmonauta Gorbatka. Obidvaja kozmonauti sa pripojili k orbitálnej stanici Saljut 6, kde už bol pripojený Sojuz 36. Spoločne zo sovietskymi kozmonautmi Leonidom Popovom a Valerijom Riuminom plnili pripravené úlohy šiestej medzinárodnej posádky a v poriadku s druhou loďou, teda Sojuzom 36 vrátili na Zem po 188 hodinách strávených v kozme. Pristáli v kabíne lodi na padákoch na územie Kazachstanu. Loď Sojuz 37 zostala u stanice ako záložná.. 

* Sojuz 37, Saľut 6, Sojuz 36, (23. júl 1980 – 31. júl 1980)

Po lete
-------

Po skončení letu dokončil štúdium akadémie. Neskôr bol povýšený na generála a poverený vedením oddelenia obranného priemyslu na Ministerstve obrany v Hanoji. S manželkou majú spolu jednu dcéru, ktorá sa im narodila v roku 1976.

Referencie
----------

1. ↑  CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. Praha : Práce, 1982. Kapitola Pham Tuan, s. 441.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pham Tuan na českej Wikipédii.*

Literatúra
----------

* CODR, Milan. *O kosmických dnech a nocích*. Praha : Práce, 1987.

Externé odkazy
--------------

* Klub Hanoi
* Na webe Space

Autoritné údaje: * GND: 1251771874
* VIAF: 4206158630997523370000
Mayflower v prístave Plymouth (William Halsal, 1882)
**Mayflower** bola anglická plachetnica, typ galeóna, spustená v roku 1615. Stala sa známou ako symbol európskej kolonizácie. 

Prevážala anglických separatistov, známych ako Otcovia pútnici, z mesta Plymouth do Ameriky. Loď mala 102 pasažierov a 25 až 30 člennú posádku. 

Loď odplávala z Anglicka 6. septembra 1620 (juliánsky kalendár) a po 66 dňovej ceste, ktorú poznačila choroba s dvomi obeťami, zakotvila v Cape Cod Bay neďaleko budúceho mesta Plymouth v Massachusetts, Spojené štáty (ktoré sa neskôr stalo hlavným mestom kolónie Plymouth). Pôvodne mala loď zakotviť v ústí rieky Hudson River, ale odchýlila sa od kurzu. 

S prichádzajúcou zimou loď ostala na pobreží a 21./31. marca 1621 sa všetci pasažieri, ktorí obývali loď počas zimy, vydali na pobrežie. 5./15. apríla 1621 sa Mayflower vrátila do Anglicka. V roku 1623, rok po smrti kapitána Christophera Jonesa, bola loď pravdepodobne rozobraná v Rotherhithe (Londýn).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mayflower**

Literatúra
----------

* Nathaniel Philbrick, Norbert Juraschitz: *Mayflower. Aufbruch in die Neue Welt.* (Deutsch), 2006, ISBN 3-89667-229-0
* Nathaniel Philbrick: *Mayflower. A Story of Courage, Community, and War.* (Englisch), 2006, ISBN 0-670-03760-5

Externé odkazy
--------------

* Zoznam pasažierov Mayflower

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mayflower na anglickej Wikipédii.*
**Polybazit** je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky komplexný sulfid striebra, medi a antimónu - (Ag,Cu)16Sb2S11.

Charakteristika
---------------

Polybazit vytvára tabuľkovité pseudohexagonálne kryštály, na povrchových plochách často s ryhovaním. Môže mať aj celistvý habitus. Má železnočiernu farbu a čierny vryp. Je nepriehľadný a na čerstvom povrchu má kovový lesk.

Vznik
-----

Vzniká na hydrotermálnych žilách spolu s ďalšími sulfidmi a ďalšimi minerálmi striebra.

Poznávanie
----------

Polybazit sa pri zahrievaní v plameni taví už pri nízkej teplote.

Výskyty na Slovensku
--------------------

Banská Štiavnica, Hodruša-Hámre, Kremnica, Nová Baňa, Rudno nad Hronom (Chlum ložisko, Vyhne.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Polybazit**

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Polybazit na www.mindat.org
**Tri novogrécké básne, Op. 50** je zbierka piesní Antonína Dvořáka. 

Dielo má časti: 

1. Koljas
2. Nereidy
3. Žalozpěv Pargy

Vznikli na český preklad básnika Václava Nebeského, vyšli v roku 1878 v Prahe. Skladateľ dokázal živo vystihnúť baladický ráz týchto troch básní a v tomto jednotnom tóne zladiť kontrasty dramatického pátosu a lyričnosti.

Vnútornou okolnosťou, ktorá prispela k dokončeniu opusu 50, začatého už skôr, bola príprava prvého Dvořákovho autorského koncertu v Prahe, na ktorom si prial vystúpenie Josefa Leva s novým dielom. Epicko-dramatickým obsahom je tento opus vzácny nielen u Dvořáka, ale v celej českej piesňovej literatúre. Skladateľ tu pracoval s novými hudobnými prostriedkami. Prvá pieseň „Koljas" a tretia pieseň „Žalospev Pargy" sú dramatické, s prevažne deklamačne vedeným spevným hlasom, majú voľnú prekomponovanú formu. Druhá pieseň „Nereidy", je lyrická, má trojdielnu formu s prekomponovanou strednou časťou. Každá pieseň má charakteristický hudobný motív, Dvořákovu symfoniku nezaprie klavírny part zvukovo bohatý po stránke harmónie, s početnými figuráciami a dynamickými vlnami od pianissima po fortissimo. Ak majú byť splnené skladateľove požiadavky v plnej miere, vyžaduje si interpretácia tohto diela veľký hrdinský barytón.

| * z
* d
* u
Antonín Dvořák a jeho dielo |
| --- |
| Všeobecne o Dvořákovi | Život ·  Zoznam diel |  |
| Operná tvorba | *Alfréd*  ·  *Král a uhlíř*  ·  *Tvrdé palice*  ·  *Vanda*  ·  *Šelma sedlák*  ·  *Dimitrij*  ·  *Jakobín* ·  *Čert a Káča*  ·  *Rusalka*  ·  *Armida* |
| Orchestrálna tvorba | *Symfónia č. 7 - Londýnska*  ·  *Symfónia č. 8*  ·  *Symfónia č. 9 - Z nového sveta*  ·  *Violončelový koncert h-mol*  ·  *Slovanské tance I*  ·  *Slovanské tance II  ·  *Vodník*  ·  *Polednice** |
| Komorná tvorba | *Sláčikové kvarteto F-dur - Americké* |
| Piesňová tvorba | *Cypřiše* *·* *Šesť piesní z Rukopisu královédvorského* *·* *Moravské dvojspevy* *·* *Tri novogrécke básne* *·* *Cigánske melódie* *·* *Štyri piesne, op. 9* *·* *Štyri piesne, op. 82* *·* *Biblické piesne* |
| Zborová tvorba | *Stabat Mater* *·* *Requiem* *·* *Te Deum* |
| Klavírna tvorba | *Humoresky* |
*Polyméstor zabíja Polydóra*, ilustrácia z Ovidiových Premien
**Polydóros** alebo **Polydoros** (starogr. *Πολύδωρος* – *Polydóros*, lat. *Polydorus*) je v gréckej mytológii najmladší syn trójskeho kráľa Priama a jeho vedľajšej manželky Laothoy (neskorší antickí autori uvádzajú jeho manželku Hekabu). 

Podľa Homérovej Iliady bol zabitý v trójskej vojne Achilleom, ale neskorší autori uvádzajú, že po napadnutí Tróje Achájcami ho poslali k tráckemu kráľovi Polyméstorovi, svojmu zaťovi (jeho manželkou bola Priamova dcéra Ilion).

Len čo však padla Trója, Polyméstor zavraždil Polydora, aby získal jeho poklady. Sám však neskôr zahynul krutou smrťou, ktorou kráľovná Hekaba pomstila vraždu svojho syna. Z trestu za potupnú smrť, ktorú Hekaba schystala tráckemu kráľovi ju bohovia premenili na fenu. Podľa inej verzie ju ukameňovali Trákovia.

Referencie
----------

1. ↑  Homér, *Iliada*, 22,38.
2. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 3,12,5.
3. ↑  Homér, *Iliada*, 20,419.
4. 1 2  Ovidius, *Metamorphoses*, XIII,429.
5. ↑  Ovidius, *Metamorphoses*, XIII,545.
6. ↑  Ovidius, *Metamorphoses*, XIII,565.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Polydóros na českej Wikipédii.*
**Polydóros** alebo **Polydoros** (starogr. Πολύδωρος – Polydóros, latinsky *Polydorus*) je v gréckej mytológii syn zakladateľa Téb Kadma a jeho manželky Harmonie, bol tébsky kráľ.

Polydóros mal so svojou manželkou Nyktéidou syna Labdaka, ktorého synom bol neskorší tébsky kráľ Laios a vnukom Oidipus. Po Labdakovi sa Labdakovcami niekedy nazýva aj tento významný tébsky kráľovský rod.

Polydóros predčasne zomrel a jeho mladý syn Labdakos bol zverený do poručníctva jeho svokrovi Nykteovi. Keď však aj Labdakos onedlho zomrel a zostal po ňom len mladučký syn Laios, ešte veľmi malý pre prevzatie kráľovskej moci, tejto funkcie sa ujal Nykteus. Ale ani on nevládol dlho a po jeho náhlej smrti sa tébskym kráľom stal jeho brat Lykos.

Lykos na nátlak svojej manželky Dirké prenasledoval Nykteovu dcéru Antiopu, ktorú dokonca uväznil v hradnej veži. Keď sa zachránila, jej synovia Amfión a Zéthos – ich otcom bol Zeus – potrestali Dirké, Lyka zabili a zmocnili sa kráľovstva.

Referencie
----------

1. ↑  Nonnos, *Dionysiaka*, 5,190.
2. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 9,5,4.
3. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 3,5,5.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Polydóros na českej Wikipédii.*
Zobrazovacia jednotka prístroja Monica
Pod zadnou streleckou vežou lietadla Handley Page Halifax je viditeľná časť antény prístroja Monica
**Monica** bol radarový varovný systém používaný v bombardovacích lietadlách Royal Air Force počas druhej svetovej vojny v rokoch 1943 - 1944. Radar sledoval kužeľ za lietadlom s vrcholovým uhlom 45° do vzdialenosti približne 900 metrov. Ak do sledovanej oblasti vlietlo iné lietadlo, v slúchadlách posádky sa ozvalo pípanie. Rýchlosť pípania závisela od vzdialenosti lietadla.

Nasadenie
---------

*Monica* sa začala do bombardérov montovať začiatkom roku 1943 spolu s prístrojom Boozer. Systém nebol u posádok obľúbený, pretože vyvolával časté falošné poplachy. Nedokázal totiž rozlíšiť nepriateľskú stíhačku od iného bombardéra, ak leteli v tesnej skupine. Posádky prístroj často nechávali radšej vypnutý.

Protiopatrenia
--------------

*Monica* bol aktívny prístroj, preto bolo možné jeho vyžarovanie detegovať. Na to Nemci skonštruovali palubný radarový detektor Flensburg a začali ho montovať do nočných stíhačiek. Briti vedeli o existencii prístroja s takýmto označením, ale nepoznali jeho presný účel. 13. júla 1944 pristál omylom na letisku RAF vo Woodbridge nemecký Junkers Ju 88 s prístrojmi SN-2 a Flensburg. Briti mohli oba otestovať. Zistili, že Flensburg dokáže zachytiť signál *Monica* už zo vzdialenosti okolo 210 km a presne naviesť stíhača k bombardéru. Prístroj takisto nemal problém rozlíšiť jednotlivé lietadlá vo veľkej skupine bombardérov. Po vykonaní týchto testov vydal maršal Arthur Harris, veliteľ bombardovacieho veliteľstva RAF, príkaz všetky prístroje z lietadiel odstrániť.

Referencie
----------

1. ↑  Price (2006, s. 106)
2. ↑  Price (2006, s. 209)

Zdroje
------

* PRICE, Alfred. *Nástroje temnot. Historie elektronické války 1939 - 1945*. Praha : Mladá fronta, 2006. 272 + 16 s. ISBN 80-204-1373-1. (česky)
Founders Hall
**Rockefeller University** alebo po slovensky **Rockefellerova univerzita** je súkromná univerzita, ktorá ponúka postgraduálne a postdoktorandské študijné odbory. Nachádza sa v Upper East Side na Manhattane v New York City v Spojených štátoch. Súčasnú univerzitu založil v roku 1901 americký magnát a filantrop John D. Rockefeller ako **Rockefeller Institute for Medical Research**.

Pedagógovia univerzity s Nobelovou cenou
----------------------------------------

Pedagógovia univerzity, ktorí v uvedenom roku obdržali Nobelovú cenu. 

2011 – Ralph M. Steinman
2003 – Roderick MacKinnon
2001 – Paul Nurse
2000 – Paul Greengard
1999 – Günter Blobel
1984 – R. Bruce Merrifield
1981 – Torsten Wiesel
1975 – David Baltimore
1974 – Albert Claude
1974 – Christian de Duve
1974 – George E. Palade
1972 – Stanford Moore
1972 – William H. Stein
1972 – Gerald M. Edelman
1967 – H. Keffer Hartline
1966 – Peyton Rous
1958 – Joshua Lederberg
1958 – Edward L. Tatum
1953 – Fritz Lipmann
1946 – John H. Northrop
1946 – Wendell M. Stanley
1944 – Herbert S. Gasser
1930 – Karl Landsteiner
1912 – Alexis Carrel

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne internetové stránky

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rockefeller University na českej Wikipédii.*
**Teratogén** je fyzikálny alebo chemický faktor prostredia (napr. chemická látka, žiarenie atď.), ktorý vyvoláva vznik malformácie, vrodenej poruchy či narušenie vývoja určitého orgánu alebo celého organizmu počas embryonálneho či fetálneho vývoja plodu. 

Teratogén môže vyvolať potrat alebo poškodenie plodu. Niektoré teratogény pôsobia predovšetkým na jeden orgánový systém (ide napr. o neurotropizmus či kardiotropizmus), iné postihujú celý organizmus. Tieto vývojové poruchy postihujú stavbu jednotlivých orgánov, ich funkciu a/alebo rast. 

Skúmaním vývojových porúch sa zaoberá veda teratológia (z gréckeho *τέρας* (genitív *τέρατος*), vo význame netvor a *λόγος*, slovo).

Niektoré dokázané ľudské teratogény
-----------------------------------

* **Metabolická nevyrovnanosť:**

alkoholizmus, diabetes, nedostatok kyseliny listovej, fenylketonúria, reumatologické ochorenia...

* **Lieky a chemikálie:**

cytostatiká, niektoré antiepileptiká, ťažké kovy, enalapril, tetracyklíny, talidomid, polychlórované bifenyly, dioxíny, herbicídy, kokaín, alkohol, organické zlúčeniny ortuti... 

* **Infekcie:**

vírus rubeoly, herpes vírus, cytomegalovírus, syfilis, toxoplazmóza, listéria...

* **Ionizujúce žiarenie:**

jadrové zbrane, rádioizotopy, rádioterapia...

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Teratogén**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
Poloha štvrte *West Point Grey*
Zástava na stožiari vo *West Point Grey*
**West Point Grey**, nazývaný aj **Point Grey** je mestská časť na západe kanadského mesta Vancouver v Britskej Kolumbii. Na juhu ju ohraničuje 16 Avenue, na východe ulica Alma Street, na severe zátoka English Bay a na západe ulica Blanca Street. Je to jedna z dvoch najviac na západ položených vancouverských mestských častí. Leží v tesnej blízkosti kampusu University of British Columbia. Veľa obyvateľov švrte  *West Point Grey* prenajíma študentom univerzity svoje ubytovacie priestory, aj keď tieto prenájmy sú nelegálne a nie sú regulované mestom.

Vo West Point Grey je najväčšia ubytovňa pre mládež vo Vancouveri. Hlavné zoskupenie obchodov a reštaurácií sa tiahne pozdĺž West 10 Avenue medzi ulicami Tolmie Street a Discovery Street. Smerom na sever od West 4 Avenue sa nachádza strmý svah, pod ktorým sú pláže Locarno Beach a Spanish Banks.

V severovýchodnej časti West Point Grey má svoje veliteľstvo 39. kanadská brigáda armádnych rezervistov.

Vo West Point Grey sa nachádza stredná škola Lord Byng Secondary School, základné školy Queen Elizabeth Elementary School, Queen Mary Elementary School a Jules Quesnel Elementary School a súkromná West Point Grey Academy.

| * z
* d
* u
Mestské časti vo Vancouveri |
| --- |
| 
* Arbutus Ridge
* Downtown
* Downtown Eastside
* Dunbar-Southlands
* Fairview
* Grandview-Woodland
* Hastings-Sunrise
* Kensington-Cedar Cottage
* Kerrisdale
* Killarney
* Kitsilano
* Marpole
* Mount Pleasant
* Oakridge
* Renfrew-Collingwood
* Riley Park-Little Mountain
* Shaughnessy
* South Cambie
* Strathcona
* Sunset
* Victoria-Fraserview
* West End
* West Point Grey

 |  |
**Česko-slovenské štátne dráhy**  (skr. **ČSD**, súdobé písanie do roku 1990 väčšinou *Československé štátne dráhy*, po česky *Československé státní dráhy*) bola spoločnosť založená v deň vzniku Česko-Slovenska 28. októbra 1918. Zaoberala sa prevádzkovaním železničnej dopravy na vlastných tratiach na území celého vtedajšieho Česko-Slovenska, ale prevádzkovala tiež niekoľko tratí v súkromnom vlastníctve.

1. zánik ČSD
------------

Prvý zánik ČSD nastal v r. 1939 v súvislosti so vznikom prvej Slovenskej republiky a vznikom Protektorátu Čechy a Morava. V Protektoráte boli nástupnickou organizáciou ČSD Českomoravské dráhy (alebo nemecky Böhmisch-Mährische Bahn), ktoré boli pod kontrolou Deutsche Reichsbahn (DRB). Na Slovensku vznikla organizácia Slovenské železnice. Po obnovení Česko-Slovenska boli 9. mája 1945 obnovené ČSD.

2. zánik ČSD
------------

Po druhýkrát a tentoraz už definitívne zanikli ČSD 31. decembra 1992. V súvislosti s pripravovaným zánikom Česko-Slovenska prijalo Federálne zhromaždenie ČSFR 16. decembra 1992 zákon č. 625/1992 Zb. o zániku štátnej organizácie Česko-slovenské štátne dráhy. Ten o. i. určil, že všetky nehnuteľné veci z majetku ČSD prejdú do majetku toho štátu (Česka alebo Slovenska), na ktorého území ležia, ostatný majetok prešiel do vlastníctva Česka alebo Slovenska v pomere 2:1. Novovzniknuté štáty potom rozdelený majetok začlenili do novoustanovených štátnych železníc, t. j. do Českých dráh v Česku a do Železníc Slovenskej republiky na Slovensku.

Referencie
----------

1. ↑  o písaní spojovníka pozri napr. slovenskú verziu zákona o zániku podniku () a PSP 2000 - kap. VI-3.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Československé státní dráhy na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Prof. RNDr. **Vladimír Porubčan**, DrSc. (\* 1940) je slovenský astronóm.

Je pracovníkom Astronomického ústavu Slovenskej akadémie vied, zástupcom vedúceho Oddelenia medziplanetárnej hmoty. Jeho vedecká práca sa sústreďuje najmä na meteory, meteorické prúdy, meteority, asteroidy a kométy. Spolu s Jánom Štohlom je autorom prác o komplexe meteorických rojov Tauríd a ich dráhových vývojov. Venuje sa aj aktivitám iných meteorických rojov a sporadickému pozadiu. Mnohé z analyzovaných dát nazbieral sám pozorovaniami meteorickým radarom na Astronomickom observatóriu v Modre a na Observatóriu AV ČR v Ondřejove. Okrem toho sa venuje pedagogickej činnosti na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave, na Katedre Astronómie, fyziky Zeme a meteorológie bol vedúcim oddelenia Astronómie a astrofyziky. V súčasnosti pôsobí ako emeritný profesor.

Na jeho počesť bola pomenovaná planétka (6311) Porubčan.

Publikácie
----------

Autor a spoluautor radu vedeckých publikácií. Medzi nimi najmä:

* *Encyklopédie astronómie.* Obzor, Bratislava, 1987, v spoluautorstve
* Astronomicka terminologia. 1. vyd. Veda, Bratislava, 1998, (spolu s E. Pittrichom, V. Rušinom, A. Antalovou, V. Bahylom, A. Hajdukom, M. Hajdukovou, S. Knostkom a J. Štohlom)

Referencie
----------

1. ↑   *Informačná stránka zamestnanca SAV, Vladimír Porubčan* [online]. sav.sk, [cit. 2017-08-12]. Dostupné online.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 4402 7177
* LCCN: n95119393
* SNK: 157673
* VIAF: 48483649
* WorldCat: lccn-n95119393
**Elipsoid rýchlostí** (z gr. *elleipsis* - nedostatok, narušenie; *eidos* - tvar) je rozdelenie relatívnych priestorových rýchlostí určitého súboru hviezd, v ktorom náhodný rozptyl zložiek rýchlostí v smeroch zvolených súradnicových osí možno vyjadriť rovnicou elipsoidu

(u²/σ1²) + (ν²/σ2²) + (w²/σ3²) = 1
kde *u, v, w* sú jednotlivé zložky rýchlosti a σ1, σ2, σ3 ich rozptyly v týchto osiach. Tieto rozptyly sú súčasne polosami elipsoidu rýchlostí. Pri obyčajných hviezdach slnečného okolia najväčšia os elipsoidu smeruje k centru Galaxie a zodpovedá rozptylu rýchlostí 28 km.s-1, stredná os je orientovaná v smere galaktickej rotácie s rozptylom 20 km.s-1', najmenšia os je kolmá na galaktickú rovinu a má rozptyl 15 km.s-1. Pri jednotlivých druhoch hviezd je rozptyl rýchlostí, a teda aj elipsoid rýchlostí veľmi odlišný, pri všetkých však najväčšia os elipsoidu rýchlostí smeruje približne k centru Galaxie. Hviezdy hlavnej postupnosti s ranými spektrálnymi typmi po F (mladé hviezdy) a nadobri majú rozptyl rýchlostí oveľa menší ako hviezdy hlavnej postupnosti od typu F5. Osobité sú veľmi mladé hviezdy typu O a B, ktoré majú rozptyl rýchlostí rovnaký vo všetkých smeroch galaktickej roviny, t. j. ich elipsoid rýchlostí je rotačným elipsoidom. Príčinou pozorovaného rozptylu rýchlostí hviezd, a teda aj elipsoidu rýchlostí, sú odchýlky dráh hviezd od kruhovej dráhy pri ich obehu okolo centra Galaxie, preto sa pri hviezdach veľmi často pozoruje zložka rýchlosti v smere k centru a anticentru Galaxie. Čím je rozptyl rýchlostí hviezd menší, tým viac sa také hviezdy pohybujú po dráhach veľmi blízkych kruhovým. Elipsoid rýchlostí je preto veľmi vhodným prostriedkom na opísanie kinematických charakteristík hviezd.

Zaviedol ho v roku 1907 Karl Schwarzschild vo svojej elipsoidálnej teórii (pozri hviezdny prúd).


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálHviezdny portál |

*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*