recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Boulevard Sérurier
**Boulevard Sérurier** je bulvár v 19. obvode v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno Jeana Mathieu Philiberta Séruriera (1742 -1819), maršala Francúzska.

Dejiny
------

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.

Jeho dĺžka činí 2 550 metrov a šírka kolíše od 15 do 40 metrov.

Trasa
-----

Tento bulvár má v porovnaní s inými Maršalskými bulvármi veľmi neobvyklú formu. Začína na Porte des Lilas, kde nadväzuje na Boulevard Mortier. Ako 40 m široký bulvár vedie až ku križovatke s ulicou *Rue Haxo*. Odtiaľ však pokračuje v oveľa užšej forme (15 m) mestskou zástavbou, zatiaľčo širší Boulevard d'Algérie a po ňom Boulevard d'Indochine prebiehajú po okraji mesta cez Parc de la Butte du Chapeau-Rouge. *Boulevard Sérurier* a *Boulevard d'Indochine* sa stretávajú na Porte de Pantin pri boulevard périphérique, pozdĺž ktorého *Boulevard Sérurier* pokračuje opäť ako hlavná dopravná tepna až ku kanálu Ourcq, kde končí. Za mostom začína Boulevard Macdonald. Podobne neobvyklú trasu má i Boulevard Murat na druhom konci Paríža.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Sérurier**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Sérurier na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Boulevards des Maréchaux v Paríži |
| --- |
| 
* Soult
* Poniatowski
* Général-Jean-Simon
* Masséna
* Kellermann
* Jourdan
* Brune
* Lefebvre
* Victor
* Général-Martial-Valin
* Murat
* Suchet
* Lannes
* Amiral-Bruix
* Gouvion-Saint-Cyr
* Berthier
* Bessières
* Ney
* Macdonald
* Sérurier
* Mortier
* Davout

 |
**Media Control Charts** je oficiálna hitparáda v Nemecku, ktorá je vytváraná a publikovaná firmou **Media Control GfK International** v zastúpení Bundesverband Musikindustrie (Federal Association of Phonographic Industry). Media Control GfK International poskytuje týždenné aktualizované rebríčky Top-100 single/album, Compilation, Jazz Top-30, Classic Top-20, Schlager Longplay Top-20, Music-DVD Top-20 a Official-Dance (ODC) Top-50 hitparády.

Prvá hitparáda v Nemecku vznikla v roku 1953.

Kategórie
---------

* Top100 Singles
* Top100 Albums
* Top-50 ODC (Official Dance Charts)
* Classic Top-20 Charts
* Jazz Top-30 Charts
* Compilation Charts
* Schlager TOP-20 Longplay-Charts
* Music DVD Top-20 Charts
* TOP-5 New Entries per SMS

Referencie
----------

1. ↑   *Media Control: Musik-Charts* [online]. Media Control GfK International, [cit. 2010-04-22]. Dostupné online. Archivované 2009-04-23 z originálu. (Nemecký)

Externé odkazy
--------------

* Musik-Charts – Media Control Archivované 2009-04-23 na Wayback Machine
* Media Control GfK International Archivované 2013-06-09 na Wayback Machine
**Myšia hôrka** je archeologická lokalita v katastrálnom území obce Spišský Štvrtok v okrese Levoča. Nachádza sa na vyvýšenine (620 m n. m.) 2 km západne od obce.

Túto archeologickú oblasť našiel sám budha.

Stála tu opevnená obec mestského charakteru, sídlisko ľudu otomanskej kultúry zo začiatku strednej doby bronzovej (cca 1 500 rokov pred Kr.), zaberala plochu 6 600 m². Bola chránená jedinečným pevnostným systémom, hlbokou priekopou, vonkajším kamenným múrom a valom s palisádami. Sústreďovala sa tu výroba keramiky, kostených, kamenných a bronzových predmetov, našli sa tu však aj zlaté a bronzové šperky, výrobky z kostí a jantáru s mykénskou ornamentikou a fajansové perly. V areáli sa preskúmalo 39 obydlí a obetisko so stopami po antropofágií. 

Lokalita zanikla pravdepodobne v 14. storočí pred Kr. pri veľkom požiari a nebola už viac obnovená. Ide o ojedinelé nálezisko svojho druhu v strednej Európe.

Prístup je možný z obcí Jánovce alebo Spišský Štvrtok, ktoré ležia na križovatke ciest I/18 a II/536. Z oboch obcí vedú k lokalite neznačkované chodníky.

Externé odkazy
--------------

* Myšia hôrka podrobne
* Poloha na mape

Zdroj
-----

* Myšia hôrka na pokladyslovenska.sk

Súradnice: 49°00′20″S 20°26′32″V﻿ / ﻿49,005434°S 20,442174°V﻿ / 49.005434; 20.442174
**Skraupova syntéza** je chemická reakcia používaná k syntéze chinolínu. Je pomenovaná podľa rakúsko-českého chemika Zdenka Hansa Skraupa (1850-1910).

V typickej Skraupovej syntéze je anilín zahrievaný spoločne s kyselinou sírovou, glycerolom a oxidačným činidlom, ako je nitrobenzén, a následne vzniká chinolín.

Skraupova syntézaSkraupova syntéza
U tohto príkladu slúži nitrobenzén ako rozpúšťadlo a oxidačné činidlo. Reakcia je veľmi búrlivá a vykonáva sa za prítomnosti síranu železnatého. Miesto nitrobenzénu môže byť použitá kyselina trihydrogenarseničná, avšak reakcie s nitrobenzénom bývajú miernejšie a bezpečnejšie.

Reakčný mechanizmus
-------------------

Po zahriatí anilínu s kyselinou sírovou, glycerolom a oxidačným činidlom dochádza k adícii amínu na aldehyd alebo ketón.
Poznámka: pozícia hydroxylovej skupiny od 6. kroku ďalej je nesprávna a mala by byť posunutá o jeden uhlík vľavo.

Skraup quinoline synthesis mechanismSkraup quinoline synthesis mechanism

Referencie
----------

1. ↑  Skraup, Z. H.. Eine Synthese des Chinolins. *Berichte*, 1880, s. 2086.
2. ↑  Manske, R. H. F.. The Chemistry of Quinolines.. *Chem. Rev.*, 1942, s. 113. DOI: 10.1021/cr60095a006.
3. ↑  Manske, R. H. F.; Kulka, M.. *Org. React.*, 1953, s. 80–99.
4. ↑  Wahren, M.. Stabilisotop markierte verbindungen—II , Untersuchung der skraupschen chinolin-synthese mit hilfe von 15N. *Tetrahedron*, 1964, s. 2773. DOI: 10.1016/S0040-4020(01)98495-9.
5. ↑  Clarke, H. T.; Davis, A. W.. Quinoline. *Org. React.*, 1941. Dostupné online.
6. ↑  Finary, IL; "Organic Chemistry" Volume 1, page 857 (1973)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Skraupova syntéza na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Tim Curry** (\* 19. apríl 1946, Grappenhall, Cheshire, Anglicko) je anglický herec a spevák. Je známy vďaka úlohe doktora Franka N. Furtera v muzikáli *Rocky Horror Picture Show* (1973).

Detstvo a mladosť
-----------------

Curry sa narodil v meste Grappenhall v grófstve Cheshire. Jeho otec zomrel keď mal Curry dvanásť rokov. Väčšinu svojho detstva prežil v meste Plymouth, neďaleko Londýna.

Kariéra
-------

V roku 1968 vystupoval v muzikáli *Hairs!*, kde sa spoznal s Richardom O'Brienom, ktorý mu v roku 1973 ponúkol úlohu Dr. Furtera v kontroverznom muzikáli *Rocky Horror Picture Show*.

V roku 1981 stvárnil Wolganga Amadeusa Mozarta v divadelnom predstavení *Amadeus*. S Bernadette Peters a Carol Burnett hral v muzikáli *Annie*, z roku 1982. Stvárnil postavu komorníka Wadswortha v mysterióznom filme *Stopa* z roku 1985.

Jednou z jeho najznámejších úloh bol klaun v horore *To*, z roku 1990. Film bol natočený podľa knižnej predlohy Stephena Kinga. V roku 1992 získal vedľajšiu úlohu vo filme *Sám doma 2: Stratený v New Yorku*. O rok neskôr účinkoval v divadelnom predstavení *My Favourite Year*. V roku 1995 si zahral v dobrodružnom filme *Kongo*. Po boku herečky Daryl Hannah, si zahral v hororovej komédii *Addams Family Reunion* z roku 1998.

V roku 2001 získal úlohu v paródii *Scary Movie 2*. Po boku Liama Neesona a Laury Linney sa objavil v životopisnej dráme *Kinsey*, z roku 2004. V rovnakom roku sa objavil v dvoch epizódach televízneho seriálu *Will a Grace*. V roku 2008 sa objavil po boku hercov ako Ioan Gruffudd a Natascha McElhone vo filme *Kliatba mesačného údolia*.

Súkromný život
--------------

Od roku 1988 žije v Los Angeles. Nikdy sa neoženil a nemá žiadne deti.

V júli 2012 Curry utrpel mozgovú príhodu, kvôli ktorej je odkázaný na invalidný vozík. Jeho herectvo bolo značne obmedzené a preto sa venuje predovšetkým dabingu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tim Curry**

Externé odkazy
--------------

* Tim Curry v Internet Movie Database (po anglicky)
* Tim Curry v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tim Curry na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 138928831
* GND: 131985280
* ISNI: 0000 0000 7823 6882
* LCCN: n88028203
* NK ČR: xx0045838
* VIAF: 59269145
* WorldCat: lccn-n88028203
Planéta Saturn tesne pred zákrytom Mesiacom
**Zákryt** je úkaz, pri ktorom teleso s väčšími uhlovými rozmermi zakryje pozorovateľovi teleso s menšími uhlovými rozmermi. Alebo keď jedno teleso prejde pred alebo za druhým telesom. V prípade, že prejde pred telesom, hovoríme o prechode. Pri zákryte sú telesá v konjunkcii.

Zákryt Jupiterových mesiacov nastáva, ak daný mesiac na svojej obežnej dráhe okolo Jupitera vstúpi za kotúč Jupitera, zákryt sa končí jeho výstupom spoza tohto kotúča. Podobne nastáva napríklad zákryt hviezdy Mesiacom, planétou alebo asteroidom, zákryt jednej zložky dvojhviezdy druhou zložkou pri zákrytových premenných hviezdach, zákryt rádiového zdroja Mesiacom alebo Slnkom a pod. Zákryt Slnka Mesiacom nazývame zatmenie Slnka. 

Mnohé zákryty sú jedinečnou príležitosťou na výskum daných objektov. Zákryt hviezdy asteroidom umožňuje určiť rozmery asteroidu, zákryt rádiového zdroja Mesiacom uhlové rozmery rádiového zdroja, zákryt rádiového zdroja Slnkom umožňuje určiť vlastnosti rádiového zdroja i slnečnej atmosféry, zákryt hviezdy Jupiterom hrúbku a vlastnosti atmosféry Jupitera a pod. Zo zákrytov Jupiterových mesiacov určil Ole Rømer rýchlosť svetla.

Referencie
----------

1. ↑   Súpis termínov z astronómie. *Kultúra slova* (Bratislava: Jazykovedný ústav Ľ. Štúra SAV a Matica Slovenská), 2014, roč. 48, čís. 2, s. 93. Dostupné online [cit. 2017-07-07]. ISSN 0023-5202.
2. ↑  HUFF, Toby E.. *Intellectual Curiosity and the Scientific Revolution: A Global Perspective*. Cambridge : Cambridge University Press, 2010. Dostupné online. ISBN 1139495356.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
Place Igor-Stravinsky
**Place Igor-Stravinsky** (*námestie Igora Stravinského*) je námestie v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode.

Poloha
------

Námestie ohraničuje zo severu Centre Georges Pompidou a ulica Rue Saint-Merri, na východe ulica *Rue Brisemiche*, na juhu kostol Saint-Merri a na západe budova inštitútu IRCAM. Priestory toho inštitútu sa nachádzajú i pod námestím.

Dejiny
------

Námestie zaberá priestor bývalého bloku domov kde sa v stredoveku prevádzkovala prostitúcia. Domy boli v rámci hygienických opatrení zbúrané v rokoch 1934 - 1936.

21. novembra 1979 získalo námestie svoje dnešné meno na počesť ruského skladateľa Igora Fiodoroviča Stravinského.

Pamiatky
--------

* Stravinského fontána uprostred námestia z roku 1983
* Gotický farský kostol Saint-Merri

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Place Igor-Stravinsky**

Externé odkazy
--------------

* Námestie na stránkach Paríža

Súradnice: 48°51′34″S 2°21′05″V﻿ / ﻿48,85944°S 2,35139°V﻿ / 48.85944; 2.35139

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Place Igor-Stravinsky na českej Wikipédii.*
*Kaukazské jazyky môžu byť aj všeobecne jazyky, ktorými sa hovorí na Kaukaze (t.j. aj indoeurópske a iné), pozri jazyky Kaukazu.*
Mapa jazykov (nie len kaukazských jazykov), ktorými sa hovorí na Kaukaze
**Kaukazské jazyky** (iné názvy: **iberokaukazské jazyky**, zastarano: **paleokaukazské jazyky, starokaukazské jazyky, jafetické jazyky Kaukazu**) sú skupina jazykov, ktorou sa hovorí v určitých oblastiach Kaukazu. 

Je sporné, či ide o jazykovú rodinu alebo len jazykový zväz. U autorov, ktorí pochybujú o tom, že kaukazské jazyky tvoria jednu jazykovú rodinu, sa namiesto jazykovej rodiny kaukazské jazyky uvádzajú tri nižšie uvedené vetvy kaukazských jazykov ako samostatné jazykové rodiny. Ďalšou možnosťou - dnes pomerne rozšírenou - je považovať za jazykovú rodinu iba severokaukazské jazyky a kartvelské jazyky považovať za druhú, samostatnú jazykovú rodinu.

Členenie
--------

Kaukazské jazyky:

* severokaukazské jazyky
	+ abcházsko-adygské jazyky (=západokaukazské jazyky)
	+ nachsko-dagestanské jazyky (=východokaukazské jazyky)
* kartvelské jazyky (=juhokaukazské jazyky)

Existenciu zoskupenia "severokaukazské jazyky" neuznávajú všetci autori, t.j. uznávajú len tri samostatné vetvy (abcházsko-adygské, nachsko-dagestanské a kartvelské jazyky).

Za úzko príbuzné s kaukazskými jazykmi resp. ich priamu súčasť sa niekedy považuje aj vymretá chattijčina a/alebo churritsko-urartské jazyky. Niektorí autori zas zastávajú názor, že (len) nachsko-dagestanské jazyky tvoria spolu s churritsko-urartskými jazykmi spoločnú jazykovú rodinu, nazývanú niekedy alarodské jazyky. Tieto alarodské jazyky môzu byť aj zakomponované do (severo)kaukazských jazykov, napr. podľa Nikolajev a Starostin 1994  sa severokaukazské jazyky delia takto:

* abcházsko-adygské jazyky
* chattijčina
* nachsko-dagestanské jazyky v širšom zmysle (=alarodské jazyky) - vrátane churritsko-urartských jazykov

Zdroje
------

* KRUPA, Viktor; GENZOR, Jozef. *Jazyky sveta v priestore a čase*. 2. dopl. a preprac. vyd. Bratislava : Veda, 1996. 356 s. ISBN 80-224-0459-4. S. 120-126.
* kaukazské jazyky. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 234-235.
* 
* Archivované 2012-01-12 na Wayback Machine
* Archivované 2012-01-08 na Wayback Machine
* 
* 
* 
* Schulze 2009:  Archivované 2017-09-18 na Wayback Machine

1. ↑  Nikolayev, S. and S. Starostin. 1994 North Caucasian Etymological Dictionary. Moscow: Asterisk Press.
**Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju** (lat. *Dicasterium ad integram humanam progressionem fovendam*) bolo oznámené Vatikánom 31. augusta 2016 a účinnosť nadobudlo 1. januára 2017. Prvým prefektom bol kardinál Peter KA Turkson. 16. júna 2017 pápež vymenoval francúzskeho profesora Bruna Marie Duffého, dlhoročného odborníka v oblasti ľudských práv a humanitárnej pomoci, za tajomníka dikastéria. Fr. Nicola Riccardi a Msgr. Segundo Tejado Muñoz boli 8. júla 2017 vymenovaní za zástupcov. Michael Czerny a Fabio Baggio sú zástupcami pre záležitosti týkajúce sa utečencov a migrantov.

Dikastérium Rímskej kúrie spojilo prácu štyroch pápežských rád (ktoré boli súčasne zrušené) založených po Druhom vatikánskom koncile: spravodlivosť a mier, pastoračná starostlivosť o migrantov a cestujúcich, pastoračná pomoc zdravotníckym pracovníkom a Cor Unum. Pápež František mu dal zodpovednosť za „otázky týkajúce sa migrantov, tých, ktorí to potrebujú, chorých, vylúčených a odsunutých na okraj, uväznených a nezamestnaných, ako aj obetí ozbrojených konfliktov, prírodných katastrof a všetkých foriem otroctva a mučenia". Pápež oznámil, že „dočasne" bude osobne riadiť špeciálnu sekciu pre migrantov a utečencov ako súčasť dikastéria.

Referencie
----------

1. ↑  KURIAN, Anne. Développement humain intégral: un Français, le p. Bruno Marie Duffé, secrétaire. *Zenit*, 16 June 2017. Dostupné online [cit. 2017-06-16]. (po francúzsky)
2. ↑  O'CONNELL, Gerard. Pope Francis Appoints Jesuit and Scalabrini Priests to New Vatican Department for Refugees and Migrants. *America*, 14 December 2016. Dostupné online [cit. 2017-11-26].
3. ↑  MCELWEE, Joshua J.. Francis Creates New Vatican Office for Charity, Justice, Peace, Migration. *National Catholic Reporter*, 31 August 2016. Dostupné online [cit. 2016-08-31].
4. ↑  BORDONI, Linda. *Migrants and Refugees at the Heart of Pope's New 'Motu Proprio'* [online]. 31 August 2016, [cit. 2016-08-31]. Dostupné online.
5. ↑  SCHERER, Steve. *Pope to Oversee Migration Issues in Shakeup of Vatican Offices* [online]. 31 August 2016. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Vatikánska stránka dikastéria
**Aspekt** alebo **konštelácia** je vzájomná poloha kozmických objektov (obyčajne planéty a Slnka) na oblohe vzhľadom na pozorovateľa na Zemi, pri ktorej rozdiel v ekliptikálnej dĺžke pozorovaných telies (elongácia) nadobúda významnú hodnotu, napr. 0°, 90°, 180°, alebo, pri vnútorných planétach, maximálnu hodnotu. Pri elongácii 0° ide o konjunkciu (o hornú konjunkciu, ak je planéta za Slnkom, o dolnú konjunkciu, ak je planéta medzi Zemou a Slnkom), pri elongácii 90° ide o kvadratúru a pri elongácii 180° o opozíciu. Vnútorné planéty nemôžu byť v opozícii. Dosahujú maximálnu východnú alebo západnú elongáciu podľa toho, či sú na východ alebo na západ od Slnka. Pre aspekt sa používajú tieto znaky: ơ – konjunkcia, □ – kvadratúra, ∞ – opozícia.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálAstronomický portál |

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
*Čuch znamená aj skrátene vyšetrenie čuchom.*
**Čuch** je telesný zmysel, pomocou ktorého niektoré živočíchy rozoznávajú kvalitu a čistotu plynov alebo vo vode rozpustených látok.

Čuch človeka
------------

Signálom pre čuch sú prchavé látky zo vzduchu. Čuchové bunky sa nachádzajú v čuchovej oblasti sliznice nosovej dutiny (na strope) a vnemy sú vedené vláknami čuchového nervu do čuchového centra mozgu. Človek rozlišuje pachy - kvetinový, ovocný, živočíšny, hnilobný, korenistý a spáleninový.

Čuchovým receptorom sú čuchové bunky. Sú to bipolárne bunky, ktoré sú medzi bunkami nosovej sliznice v čuchovej oblasti (regio olfactoria). Rozprestiera sa v hornej časti nosovej dutiny, na najhornejšej nosovej mušli (concha nasalis suprema) a časti nosovej priehradky. Čuchová oblasť zaberá v každej polovici nosovej dutiny asi 1,5 cm2. Periférne výbežky čuchových buniek sa rozpadajú na množstvo vlákienok - chumáčikov, ktoré vystupujú nad povrch sliznice. Centrálne výbežky sa pod sliznicou spájajú do tenkých čuchových nervov (nervi olfactorii), prestupujú dierkami v strope čuchovej kosti (riečicovitá platňa - lamina cribrosa ossis ethmoidalis) a vstupujú do čuchového bulbu (bulbus olfactorius), kde vytvárajú zápoje s jeho bunkami. Pokračujú čuchovou dráhou, ktorej kôrové centrum je na spodnej strane koncového mozgu. 

Čuchový receptor dráždia plynné látky, ktoré sa nachádzajú vo vdychovanom vzduchu. Plyny a výpary sa rozpúštajú v sekréte sliznice a dráždia čuchové bunky vo forme roztokov. Čuch nás informuje o kvalite a čistote vzduchu a akosti potravy. Hoci človek má slabo vyvinutý čuch, dokáže čuchom zistiť aj stopy aromatických alebo páchnucich látok, ktoré sa nedajú chemicky zistiť. Trvalá vôňa alebo zápach spôsobuje ochabnutie čuchových schopností.

Čuch u organizmov
-----------------

| Organizmus | Rozloha čuchovej membrány | Počet nervových buniek |
| --- | --- | --- |
| Pes | 120 m2 |  |
| Človek | 20 m2 | 300 mil. |

Živočíchy
---------

Živočíchy vnímajú plynné látky v ovzduší a vode čuchom. slúži na orientáciu, vyhľadávanie potravy, partnera na rozmnožovanie a zistenie nebezpečenstva. 

#### Bezstavovce

Majú čuchové receptory v prednej časti tela. Hmyz ich má najčastejšie na tykadlách a využiva ho ho aj na medzidruhovú komunikáciu.

*Kyselina mravčia vyvolává medzi mravcami poplachovú reakciu. Samce motýľov vnímajú pachové výlučky samíc (feromóny) aj na vzdialenosť desiatok kilometrov.*

#### Stavovce

Vnímajú pachy čuchovou sliznicou na začiatku dýchacej sústavy. Veľmi dobrý čuch majú psy, kone a svine.

Referencie
----------

1. ↑  Man's First Friend, 2018

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čuch**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Čuch****

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Biológia človeka - UK Bratislava 2001
**MKM Stadium** (známy tiež ako **Hull City Stadium**) je viac-účelový štadión, ktorý sa nachádza v anglickom Kingston upon Hull. Je domovským štadiónom futbalového klubu Hull City, ktorý momentálne pôsobí v EFL Championship. S kapacitou 25 586 divákov je to 34. najväčší štadión v Anglicku.

História
--------

### Názov štadióna

Štadión bol kedysi nazývaný **KC Stadium**, ale z dôvodu premenovania hlavného sponzora štadióna v roku 2016, došlo aj k jeho následnej zmene názvu na **KCOM Stadium**. V júni 2021 práva na meno štadióna získala spoločnosť MKM Building Supplies a štadión sa premenoval na **MKM Stadium**. 

### Výstavba

Stavba bola navrhnutá v neskorých deväťdesiatych rokoch, s tým že bola zrealizovaná až v októbri 2002 a stála niečo cez 44 miliónov libier.

Vlastníkom štadióna je Hull City Council a prevádzkovaný je spoločnosťou Stadium Management Company (SMC), ktorá sa už niekoľko rokov snaží zvýšiť kapacitu štadióna na 32 000 divákov. 

Súčasná kapacita štadióna je 25 400 divákov.

Referencie
----------

1. ↑   *Hull's KC Stadium to change name to KCOM Stadium* [online]. [Cit. 2016-05-31]. Dostupné online. Archivované 2016-07-01 z originálu.
2. ↑   *SMC & MKM Announce New Stadium Sponsorship Deal* [online]. www.hullcitytigers.com, [cit. 2023-07-03]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Full Circle* [online]. [Cit. 2016-05-31]. Dostupné online.
4. ↑   *About the KC Stadium* [online]. [Cit. 2016-05-31]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku MKM Stadium na anglickej Wikipédii.*

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Futbalový portál |
Josef Vavroušek (1994)
Doc. Ing. **Josef Vavroušek**, CSc. (\* 15. september 1944, Praha – † 18. marec 1995, dolina Parichvost, Slovensko) bol významný česko-slovenský ekológ a politik.

Bol prvým česko-slovenským ministrom životného prostredia v rokoch 1990–1992 a zakladateľom Spoločnosti pre trvalo udržatelný život (1992).

Cena Josefa Vavrouška
---------------------

**Cena Josefa Vavrouška** je ocenenie, ktoré zriadila Nadace Charty 77 v roku 1996 na jeho počesť, cena je udeľovaná "za aktívne presadzovanie trvale udržateľného spôsobu života, za činnosť usilujúcu sa o pozitívne riešenie vzájomne spojených ekologických, sociálnych, ekonomických a ďalších problémov alebo za výnimočný čin alebo činnosť v oblasti ochrany životného prostredia a udržateľného rozvoja".

Referencie
----------

1. ↑  Cena Josefa Vavrouška[nefunkčný odkaz]

Externé odkazy
--------------

* Mikuláš Huba: Josef Vavroušek by práve oslavoval šesťdesiatku
* Společnost pro trvale udržitelný život - oficiální stránka
* Spoločnosť pre trvalo udržatelný život v SR Archivované 2008-06-12 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 110447
* GND: 1051718104
* ISNI: 0000 0000 5564 1033
* LCCN: n97038132
* NK ČR: jk01141788
* VIAF: 16507287
* WorldCat: lccn-n97038132
Pohľad na vnútro makovníka
Makovník v celku
**Makovník**, **makový koláč** alebo **makový závin** je múčnik plnený makovou náplňou populárny v strednej a východnej Európe. Alternatívnou náplňou môže byť plnka z mletých vlašských orechov alebo mletých gaštanov.

Jeho pôvod nie je jednoznačný, avšak zväčša sa uvádza, že vznikol podľa receptu na sliezsky koláč plnený makom alebo orechmi zo 14. storočia. Tradične sa podáva v mnohých kuchyniach, t. j. v poľskej (*makowiec*), kašubskej (*makówc*), maďarskej (*mákos bejgli*), slovenskej, českej (*makový závin*), rakúskej (*Mohnstriezel*), ukrajinskej (*pyrih z makom* пирiг з маком nebo *makivnyk* маківник), bieloruskej (*makavy rulet* макавы рулет), bosnianskej, chorvátskej a srbskej (*makovnjača*), slovinskej (*makova potica*), rumunskej (*cozonac cu mac* alebo *cozonac cu nucă*), litovskej (*aguonų vyniotinis*), lotyšskej (*magonmaizite*), ruskej (*rulet s makom*/рулет с маком), dánskej (*wienerbrød*) a jidišskej (*mohn roll*). Makovník môže byť kysnutý aj nekysnutý. Medzi známych priemyslových výrobcov patrí Delta, Penam a iní. Domáca príprava trvá približne 2 hodiny.

Príprava
--------

Cesto na makovník (kysnutý) sa pripravuje z mlieka, droždia, kryštálového cukru aj vanilkového, masla, vajca a soli. Maková zmes sa natrie na cesto, ktoré sa potom zvinie a pečie.

Referencie
----------

1. ↑  „makovník". In: *Krátky slovník slovenského jazyka*. Red. J. Kačala – M. Pisárčiková – M. Považaj. 4. dopl. a upr. vyd. Bratislava: Veda 2003. 985 s. ISBN 80-224-0750-X (autorský kolektív: J. Doruľa, J. Kačala, M. Marsinová, I. Masár, Š. Michalus, Š. Peciar, M. Pisárčiková, M. Považaj, V. Slivková, E. Smiešková, E. Tibenská, M. Urbančok)
2. ↑  REDAKCIA. *Najlepší tradičný makovník - odkiaľ k nám prišiel a ako ho pripraviť | Penam* [online]. 2022-06-01, [cit. 2023-01-10]. Dostupné online.
3. ↑  TOPRECEPTY.CZ. *Nekynutý makový závin z mála surovin* [online]. www.toprecepty.cz, [cit. 2020-04-27]. Dostupné online.
4. 1 2   *Makový závin – křehký a plný chuti* [online]. Prima Fresh, [cit. 2020-04-27]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Makový závin na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Adolf Dassler**, prezývaný **Adi Dassler** (\* 3. november 1900, Herzogenaurach - † 6. september 1978, Herzogenaurach) bol zakladateľ spoločnosti Adidas. Je považovaný za jedného z najlepších svetových dizajnérov športovej obuvi. Vlastnil 700 patentov a ďalšie priemyselné vlastnícke práva po celom svete.

Životopis
---------

Svoju prvú športovú obuv vyrobil už ako 20 ročný. Sústredil sa najmä na výrobu ľahkoatletickej obuvi. Atléti nosili špeciálnu obuv z jeho dielne po prvýkrát na OH v Amsterdame. V 20. rokoch začal experimentovať so špičkami. V 30. rokoch vyrábal takmer 30 odlišných druhov obuvi pre 11 športov a zamestnával 100 pracovníkov.

Po 2. svetovej vojne začal budovať spoločnosť odznova. V roku 1947 sa so 47 zamestnancami pustil znovu do výroby - vyrábal prvú povojnovú športovú obuv zo stanoviny a gumy z amerických vojnových zásob. V roku 1948 uviedol Adidas ako meno spoločnosti – ako kombináciu skratiek jeho mena a priezviska. Rok nato si nechal zaregistrovať Tri Prúžky ako obchodnú značku, ktorá funguje dodnes.

Bol prvým podnikateľom, ktorý používal športovú propagáciu, aby upozornil verejnosť na svoje inovácie. Začal využívať známych atlétov v reklame na svoje produkty. Veľa známych atlétov ako napr. Jesse Owens, Muhammad Ali, Max Schmeling, Sepp Herberger a Franz Beckenbauer sa počítalo do okruhu priateľov jeho rodiny.

Adolf Dassler vyvinul optimálnu obuv pre skoro každý šport. Spolu so synom Horstom vytvoril medzinárodnú spoločnosť, ktorá bola a stále je prítomná na všetkých svetových športových udalostiach.

Dassler zomrel vo veku nedožitých 78 rokov v roku 1978. Po jeho smrti vzali spoločnosť do rúk manželka Käthe a syn Horst. Pod jeho vedením sa stal adidas svetovým lídrom v sektore inovácií v športovom marketingu. Bol tiež zodpovedný za etablovanie značky vo Francúzsku. Zomrel neočakávane v roku 1978 vo veku 78 rokov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Adolf Dassler**

Autoritné údaje: * GND: 133407063
* ISNI: 0000 0000 3916 1515
* LCCN: nb2007019313
* NK ČR: vse2016910679
* VIAF: 65195387
* WorldCat: lccn-nb2007019313
Súradnice: 49°22′19″S 19°03′47″V﻿ / ﻿49,372°S 19,063°V﻿ / 49.372; 19.063

**Vychylovka** je miestna časť obce Nová Bystrica, v okrese Čadca. Leží v Kysuckej vrchovine, v podcelku Bystrická brázda, v údolí potoka Vychylovka a v jej bočných dolinách, v nadmorskej výške 610 m n. m. Súčasťou Vychylovky sú viaceré osady, jednou z najväčších je Podrycierová (670 m n. m.).

Celé územie Vychylovky leží na území CHKO Kysuce a v okolí sa vyskytujú viaceré prírodné pozoruhodnosti: slatinisko Chmúra, tzv. Vychylovské skálie (PP) a Vychylovské prahy (PP) s odkryvmi flyšového pásma.

Dejiny
------

Prvýkrát sa spomína v roku 1696 pod názvom *Wichilowska* ako rozšírenie obce Nová Bystrica patriace strečnianskemu hradnému panstvu. V roku 1828 sa spomína aj ako samostatná obec pod názvom *Vichilovka*. 

V roku 1865 bola vo Vychylovke postavená rímskokatolícka drevená škola, v roku 1912 pribudla aj štátna. Školy boli jednotriedne s šesťročnou povinnou dochádzkou. 

V roku 1915 sa začala výstavba Kysuckej lesnej železnice, ktorá bola v rokoch 1925-26 prepojená s oravskou lesnou železnicou cez sedlo Demänová. V roku 1969 bola kvôli nerentabilnosti zrušená. V súčasnosti je národnou kultúrnou pamiatkou a postupne sa obnovuje. Obnova spojenia s Oravou sa plánuje na sezónu prevádzky železnice v roku 2012

Múzeum kysuckej dediny, píla z Klubiny
V doline Chmúra bol v roku 1974 vybudovaný skanzen, Múzeum kysuckej dediny. Sem boli prenesené aj niektoré pôvodné drevené objekty z oblasti zaplavenej vodárenskej nádrže Nová Bystrica konkrétne z obcí Harvelka a Riečnica. Príkladom je niekoľko budov z osady Od Poništa z Riečnice, ktorá susedí v skanzene s osadou Do potoka.

Demografia
----------

* 1828 - 865 obyvateľov (87 domov)
* 1850 - 550 obyvateľov

Pozri aj
--------

* Kysucko-oravská lesná železnica
* Historická lesná úvraťová železnica
* Múzeum kysuckej dediny

Referencie
----------

1. ↑  Pamätná kniha obce Nová Bystrica, kronikár Ján Morys 1933
2. ↑   *História obce Vychylovka* [online]. [Cit. 2008-08-14]. Dostupné online. Archivované 2005-05-07 z originálu.

Zdroje
------

* "História obce Vychylovka" (www.kysuce.sk) Archivované 2005-05-07 na Wayback Machine
* "Vychylovka stránky" (www.vychylovka.sk)
* "História Novej Bystrice" (www.novabystrica.sk)

Súradnice: 49°21′58″S 19°03′06″V﻿ / ﻿49,366038°S 19,051538°V﻿ / 49.366038; 19.051538
**Československé komorné duo** je komorný hudobný súbor.

História a umelecká činnosť
---------------------------

Československé komorné duo založili v roku 2004 český huslový virtuóz Pavel Burdych a slovenská klavírna virtuózka Zuzana Berešová.

Duo zameriava svoju interpretačnú činnosť na tvorbu slovenských a českých skladateľov 19. - 21. Storočia. V roku 2019 natočilo vo svetovej premiére na kompaktný disk Fantáziu a Burlesku, op. 7 Eugena Suchoňa, v autorskej verzii pre husle a klavír. V pozícii rezidenčného súboru diplomatických misií Česka a Slovenska, pri oslavách 100. výročia vzniku Česko-Slovenska a 25. výročia vzniku samostatného Česka a samostatného Slovenska v roku 2018, predstavilo svoje interpretačné majstrovstvo publiku nielen v metropolách na európskom kontinente (Atény, Bern, Budapešť , Bukurešť, Dublin, Kišiňov, Lisabon, Nikózia, Podgorica, Riga, Rím, Štokholm, Varšava, Vilnius), ale aj v Ázii (Taipei, Peking, Jakarta), Amerike (Havana, Brasilia) a Afrike (Káhira, Nairobi). V roku 2018 umelci naštudovali na objednávku festivalu Forfest Czech Republic program "Slovenské a české skladateľky v Československu" zo skladieb Vítězslavy Kaprálovej, Ivany Loudovej, Sylvie Bodorovej, Iris Szeghy a Viery Janárčekovej. V roku 2017 prezentovali tvorbu českých skladateľov Antonína Dvořáka, Bedřicha Smetanu a Leoša Janáčka na koncertnom turné v Číne (Beijing, Shanghai, Jiaxing, Hangzhou, Qingdao, Jinan, Dezhou, Shijiazhuang, Dalian, Foshan, Jiangmen, Pingxiang). V roku 2016 nahrali dva kompaktné disky, prvý s hudbou slovenského skladateľa Ladislava Kupkoviča a druhý s koncertnými valčíkmi významného rodáka z Bardejova Bélu Kélera. V roku 2014 sa pripojili k projektu Rok českej hudby, ktorý zakončili koncertom v Centre Bohuslava Martinů v Poličke. V roku 2013 boli Berešová s Burdychom prizvaní k realizácii hudobného projektu "Karol Elbert - neznámy známy." V roku 2012 sa venovali nedožitým 80. narodeninám Ilju Zeljenku. V rovnakom roku vyšlo v edícii Českého rozhlasu ich debutové CD so skladbami českých a slovenských autorov Antonína Dvořáka, Petra Machajdíka a Mikuláša Schneidra-Trnavského. V roku 2011 prezentovali v rámci jubilea Mikuláša Schneidra-Trnavského (130 rokov) jeho tvorbu na turné po Južnej Kórei s vrcholným koncertom v Soule. Na českých pódiách pripomínali poslucháčom 170 rokov od narodenia Antonína Dvořáka. V roku 2008 pripravili v spolupráci s Hudobným centrom v Bratislave k "Storočnici Eugena Suchoňa" 18 koncertov z jeho tvorby.

Diskografia
-----------

* 2012 – Czechoslovak Chamber Duo /Mikuláš Schneider-Trnavský, Peter Machajdík, Antonín Dvořák/ (vydavateľstvo Český rozhlas)
* 2016 - Ladislav Kupkovič: Chamber Music for Violin and Piano (vydavateľstvo Diskant)
* 2016 - Béla Kéler: Valčíky pre husle a klavír (vydavateľstvo Videorohaľ)
* 2019 - Dvořák & Suchoň (vydavateľstvo Hevhetia)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky súboru
* Encyklopedie dějin města Brna
* Český hudební slovník osob a institucí Archivované 2014-01-13 na Wayback Machine
* FETTERS, Aleš. – KOUDELKOVÁ, Eva.: Zanechali stopu... Osobnosti kultury v Náchodě, Liberec 2013, Nakladatelství Bor, str. 39, ISBN 978-80-87607-23-7.
**Carrow Road** je futbalový štadión v Norwichi, Norfolk, Anglicko. Štadión je domovom klubu Norwich City, ktorý pôsobí v EFL Championship. Štadión sa nachádza východne od mesta, v blízkosti železničnej stanice Norwich a rieky Wensum.

Norwich City pôvodne hral na Newmarket Road a potom sa presťahoval do The Nest. The Nest ale zakrátko prestal stačiť a miest na štadióne bolo nedostatok. Klub sa tak rozhodol postaviť štadión Carrow Road, pomenovaný podľa ulice, na ktorej sa nachádza. Štadión sa postavil len za 82 dní a bolo otvorený 31. augusta 1935.

Štadión bol počas svojej histórie niekoľkokrát zrekonštruovaný a modernizovaný, najmä po požiari v roku 1984. Tribúny na štadióne boli pôvodne na státie, ale podľa odporúčaní Taylorovej správy sú od roku 1992 na sedenie. Súčasná kapacita štadióna je 27 359. Rekordná návštevnosť štadióna v časoch, keď fanúšikovia mohli na tribúnach bola 43 984 ľudí v zápase Norwichu proti Leicestru City v zápase FA Cupu v roku 1963.

Carrow Road tiež hostil medzinárodný futbal do 21 rokov a množstvo koncertov vrátane vystúpení Eltona Johna a Georgea Michaela. Súčasťou areálu Carrow Road sú stravovacie zariadenia a hotel Holiday Inn, ktorý ponúka izby s výhľadom na ihrisko.

Tribúny
-------

A schematic plan view of an association football stadium with each stand named, along with a hotel in the bottom-right-hand corner. Pôdorys tribún štadióna

| Tribúna | Kapacita |
| --- | --- |
| Regency Security Stand | 6239 |
| THE Barclay | 6267 |
| Geoffrey Watling City Stand | 4338 |
| The South Stand | 8434 |
| Joma Community | 1708 |
| Iné | 249 |

Rekordy štadióna
----------------

* Najvyššia návštevnosť: 43 984, Norwich City 0–2 Leicester City, 1962–63 šieste kolo FA Cupu, 30. marec 1963.
* Najvyššia návštevnosť (štadión na sedenie): 27 137, Norwich City 3–2 Newcastle United, 2015–16 Premier League, 2. apríl 2016.
* Najvyššia výhra: Norwich City 8:0 Walsall, Football League Third Division South, 29. december 1951, Norwich City 8:0 Sutton United, 1988-09 4. kolo FA Cupu, 28. január 1989.
* Najvyššia prehra: Norwich City 1–7 Colchester United, Football League One, 8. august 2009.
* Najrýchlejší gól: Victor Johnson, 10 sekúnd.

Referencie
----------

1. ↑   *Carrow Road* [online]. Norwich City F.C.. Dostupné online. Archivované 2010-07-23 z originálu.
2. ↑   *Carrow Road* [online]. Norwich City F.C.. Dostupné online. Archivované 2010-07-23 z originálu.
3. ↑   *Norwich 1–7 Colchester* [online]. BBC Sport, 8 August 2009, [cit. 2010-10-09]. Dostupné online.
4. ↑   *Norwich City top 100 appearances: Leonard Dutton (98)* [online].. Dostupné online. Archivované 2017-09-19 z originálu.
**John McKenna** (\* 3. január 1855, Monaghan, Írsko – † 22. marec 1936, Walton, Liverpool) bol írsky obchodník, profesionálny hráč rugby  a prvý tréner futbalového klubu Liverpool, ktorý sa odvtedy stal jedným z najúspešnejších futbalových klubov v Anglicku.

Liverpool FC
------------

McKenna sa stretol so zakladateľom futbalového klubu Liverpool Johnom Houldingom, ktorý ho pozval na Anfield, aby sledoval hru jeho klubu Evertonu. McKenna ostal po boku Houldina aj po odchode Evertonu z Anfieldu do Goodison Parku. Po založení Liverpoolu sa práve McKenna stal prvým trénerom klubu. 

McKenna pôsobil ako predseda Liverpoolu v rokoch 1906 – 1915. V roku 1917 bol zvolený za prezidenta futbalovej ligy a túto funkciu zastával takmer 20 rokov až do svojej smrti v marci 1936. V Liverpoole slúžil viac ako 40 rokov.

Smrť a uznanie
--------------

Jeho rakvu niesli mestom traja hráči Liverpoolu a traja hráči Evertonu.

V auguste 2011 bola v Glaslough v grófstve Monaghan v Írsku odhalená pamätná tabuľa na počesť prvého trénera Liverpoolu Johna McKennu.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *John McKenna* [online]. Liverpool Football Club and Athletic Grounds. Dostupné online. Archivované 2016-09-28 z originálu.
2. ↑  . Dostupné online.
3. ↑   *First ever Reds boss honoured* [online]. Liverpool FC, 2011-08-22, [cit. 2023-10-20]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku John McKenna na anglickej Wikipédii.*
**Théo van Rysselberghe** (\* 23. november 1862, Gent, Belgicko – † 14. december 1926, Saint-Clair, Francúzsko) bol významný belgický maliar a grafik. Popri maľbách sa zaoberal aj rytinami Je považovaný za jedného z hlavných predstaviteľov pointilizmu, odvetvia impresionizmu.

Život a dielo
-------------

Akt v sede, 1905
Sprvu študoval umenie na Akadémii umení v Gente, pričom svoje práce prvýkrát predstavil verejnosti už v roku 1881 na bruselskom Salóne, ktorej sa zúčastnili aj francúzski impresionisti, ktorí boli práve v Belgicku veľmi populárni a mnohí umelci sa zaoberali spôsobom, akým používajú farby. Medzi nich patril aj Rysselberghe.

Jeho skoršia tvorba, ktorú možno zaradiť do neo-impresionizmu, je ovplyvnená práve riaditeľom gentskej akadémie Jean-François Portaelsom a následnými návštevami Maroka a Španielska, kde zaznamenal mnohé krajinné výjavy. Vyznačuje sa uvoľnenými ťahmi štetca, teplými farbami a exotickými výjavmi. Tieto obrazy predstavil v roku 1883 v salóne L'Essor v Bruseli a u kritikov zožal veľký úspech.

Inšpirovaný impresionistami v roku 1883 zakladá v Bruseli avantgardnú skupinu intelektuálov Les XX (Les Vingts), ktorá vystupovala proti akademizmu a tradičným naučeným postupom. Medzi jej členov a prívržencov patrili okrem iných aj Paul Signac, Auguste Rodin či John Singer Sargent.

V roku 1886 sa počas návštevy Francúzska stretáva s Georgeom Seuratom, otcom pointilizmu, a začína sa zaujímať o techniky, ktoré využíva. Prvý čisto pointilistický obraz namaľoval Rysselberghe v roku 1888, jednalo sa o portrét manželky sochára Paula Duboisa, neskôr takisto člena Les XX. V roku 1889 sa oženil s Marie Monnom, ktorá sa stala hlavnou múzou jeho nasledujúcich pointilistických aktov. Na ich svadobnej ceste sa Rysselberghe zoznámil s Vincentom van Goghom, ktorého následne pozval aj na ďalšiu výstavu umelcov z Les XX. Na tejto výstave predal Vincent van Gogh svoj jediný obraz – *Vigne Rouge in Montmajour*. Po smrti Georgea Seurata sa jeho tvorba odklonila od pointilizmu.

Rysselberghe zomrel 14. decembra 1926 v Saint-Clair v južnom Francúzsku, kde je pochovaný pri svojom dobrom priateľovi, maliarovi Henri-
Edmond Crossovi.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2018-02-19]. Dostupné online. Archivované 2018-02-19 z originálu.
2. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Théo van Rysselberghe**

Autoritné údaje: * abART: 60484
* BnF: 12035578k
* GND: 118745328
* ISNI: 0000 0000 6634 0578
* LCCN: n89635236
* NK ČR: xx0212588
* ULAN: 500030824
* VIAF: 7406836
* WorldCat: lccn-n89635236
**Lipa kráľa Mateja** alebo aj **Bojnická lipa** je lipa veľkolistá (*Tilia platyphyllos*), ktorá rastie v parku Bojnického zámku. Má viac ako 700 rokov. Obvod kmeňa je 11 m, výška stromu 9 m a priemer koruny 5 m. Jej obvod pri pni je 12,5 m. Lipa kráľa Mateja je vzácnym pamiatkovým i botanicky dôležitým stromom a je štátom chránená. 

Od roku 1962 je vyhlásená za chránený prírodný výtvor.

Historická povesť
-----------------

Podľa historickej povesti lipu zasadil Matúš Čák Trenčiansky v roku 1301 keď zomrel Ondrej III. posledný kráľ z rodu Arpádovcov. Počas svojho pobytu na Bojnickom zámku držiaval pod ňou kráľ Matej kráľovské snemovanie.

Referencie
----------

1. 1 2   *Bojnická lipa* [online]. Katalóg chránených stromov. Dostupné online.
2. ↑  Informačný panel osadený pri lipe

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lipa kráľa Mateja**

Externé odkazy
--------------

* Bojnická lipa v databáze Štátnej ochrany prírody SR
* Snahy o záchranu bojnickej Lipy kráľa Mateja

Súradnice: 48°46′50″S 18°34′39″V﻿ / ﻿48,780653°S 18,57742°V﻿ / 48.780653; 18.57742
Magnum Classic
**Magnum** je obchodná značka zmrzliny, vlastnená spoločnosťou Unilever.

Magnum od spoločnosti Unilever bol prvýkrát uvedený na svetový trh v roku 1989. Za necelých 25 rokov sa Magnum rozšíril do celého sveta; podľa štatistík sa každoročne predá cez 1 miliardu produktov Magnum.

Zmrzlina Magnum
---------------

Prvá zmrzlina tejto značky niesla rovnaké meno – Magnum, ten sa neskôr premenoval na Magnum Classic. V roku 2002 sa dostali do predaja Magnum Almond a Double Chocolate. Dnes má zmrzlina okolo 40 rôznych typov až po najnovšie Magnum Ecuador a Ghana, ktoré boli predstavené v roku 2011. Niektoré štáty majú dokonca aj svoje vlastné variácie, ako napríklad v Turecku – Super Ego alebo Mini Pure Pleasures v Austrálii.

Niektoré druhy nanukov Magnum
-----------------------------

* Magnum Classic
* Magnum White
* Almond
* Cool Mint
* Double Caramel
* Magnum Temptation
* Magnum 7
* Magnum 5 senses
* Magnum Mini Moments
* Magnum Intense
* Magnum Gold

Pozri aj
--------

* Zmrzlina
* Nanuk

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka značky Magnum na webe Unilever (po anglicky)
* Slovenská stránka zmrzliny Magnum
* Celosvetová stránka zmrzliny Magnum (po anglicky)
**Beamer** je LaTeXovská trieda na vytváranie prezentačných slajdov. Pracuje s pdflatexom, dvips a LyXom. Meno pochádza z nemeckého slova "Beamer", pseudo-anglicizmu pre video projektor.

Trieda Beamer nie je prvou LaTeXovou triedou pre vytváranie prezentácií a, rovnako ako mnoho jej predchodcov, má špeciálnu syntax pre definovanie 'slajdov' (v Beamer pomenovaných ako 'snímky'). Slajdy sa môžu zobrazovať na obrazovke postupne, odhaľujúc text, ktorý bol predtým neviditeľný alebo zakrytý. Toto je realizované pri výstupe do PDF tak, že po sebe nasledujúce strany si zachovávajú rozloženie, ale pridávajú nové prvky, takže posun na ďalšiu stránku v PDF súbore pôsobí, že na stránke bolo niečo pridané, hoci došlo k prekresleniu celej strany.

Beamer poskytuje možnosť prípravy 'podkladov k prednáške', čo je verzia výstupu vhodná pre tlač, bez dynamických vlastností, takže vytlačená verzia slajdu ukazuje konečnú verziu slajdu, ktorá bude zobrazená pri prezentácii.
"Článková" verzia je tiež dostupná, s výstupom na papier štandardnej veľkosti (ako je A4 alebo letter), názvy snímkov sú použité v titulkoch odstavcov, nie je použité špeciálne rozloženie/farby slajdov, zachováva sa štruktúra. Takáto verzia je vhodná ako poznámky pre prednášajúceho alebo v prípade potreby jednoho zdrojového súboru pre článok a slajdov pre prednášku o tomto článku.

Externé odkazy
--------------

* Recenzia na portáli www.root.cz
* Článok Beamer: LaTeX na prezentace
* Domovská stránka Beameru
* Stránka Beameru na SourceForge
* Tantau, Till (2007) *Príručka používateľa* - z www.ctan.org
* Úvod do Beamera - Ako pripraviť prezentáciu Archivované 2013-03-05 na Wayback Machine na www.math-linux.com
* Pekný tutoriál s príkladmi použitia LaTeXovej triedy Beamer
* Recenzia: Štýlové prezentácie
* Ďalší pekný tutoriál
* beamerposter - rozšírenie beameru pre vedecké postery s rozmerom DIN-A0 alebo väčším
* Beamer2Thesis - a beamer extension for presenting a thesis Archivované 2011-09-27 na Wayback Machine
**Lizzy Caplanová** (\* 30. jún 1982, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka, známa z filmu *Protivné baby* (2004) a je známa aj z televízneho seriálu *Mystérium sexu* (2013 – 2016).

Detstvo a mladosť
-----------------

Elizabeth Anne Caplan sa narodila 30. júna 1982 v Los Angeles v Kalifornii, kde aj vyrastala. Jej rodina sú aškenázskeho židovského pôvodu. Mala obrad Bat micva a navštevovala židovský letný tábor. Jej otec bol právnik a jej matka bola politická poradkyňa. Je najmladšou z troch detí. Jej matka zomrela na rakovinu, keď mala Caplanová 13 rokov.

Kariéra
-------

Caplanová začala svoju hereckú kariéru v roku 1999. Prvýkrát sa objavila v televíznom seriáli *Freaks and Geeks*. Neskôr sa objavila vo viacerých hosťujúcich rolách v televíznych seriáloch. Do širšieho povedomia sa dostala hraním postavy Janis Ian vo filme *Protivné baby* z roku 2004.

V roku 2008 si Caplanová zahrala vo filme *Cloverfield: Monštrum*. Za svoj herecký výkon bola nominovaná na cenu Saturn za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. V rovnakom roku hosťovala v televíznom seriáli *True Blood*. V roku 2010 si zahrala po boku Jamesa Franca a Amber Tamblyn vo filme *127 hodín*.

V roku 2013 stvárnila „priekopníčku ľudskej sexuality" zo 60. rokov Virginiu E. Johnson v televíznom seriáli *Mystérium sexu*. Jej herecký výkon v televíznom seriály bol pozitívne hodnotený televíznymi kritikmi a bola aj nominovaná na cenu Primetime Emmy za vynikajúcu herečku v hlavnej úlohe v dramatickom seriáli. V televíznom seriály účinkovala do roku 2016.

V roku 2023 účinkovala vo filme *V zajatí zla* a v televíznom seriáli *Osudová príťažlivosť*.

Súkromný život
--------------

Caplanová chodila v rokoch 2006 až 2012 s hercom Matthewom Perrym. Od roku 2017 je jej manželom britský herec Tom Riley, s ktorým ma syna narodeného v roku 2021.

Iné projekty
------------

Externé odkazy
--------------

* Lizzy Caplanová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Lizzy Caplanová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lizzy Caplan na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje:
**Cyprián Ján Korec** (rod. **Ján Korec**, nem. *Cyprian Johann Korec*; \* 8. január 1910, Pata – † 17. november 2011, Missionshaus St. Gabriel, Maria Enzersdorf, Rakúsko) bol slovenský mních – verbista a misionár pôsobiaci v Rakúsku. V čase svojej smrti bol najstarším žijúcim verbistom na svete.

Život
-----

Ján Korec sa narodil 8. januára 1910 v Pate ako druhé z deviatich detí Fabiánovi a Cecílii Korcovým. V decembri 1925 vstúpil do Spoločnosti Božieho Slova (verbisti) v Missionshaus St. Gabriel v rakúskom Maria Enzersdorfe a prijal meno Cyprián. Noviciát začal v Rakúsku v roku 1926. 8. septembra 1928 zložil prvé rehoľné sľuby, večné sľuby zložil 8. septembra 1936. Do roku 1937 pracoval ako kníhtlačiar v misijnom dome St. Gabriel a v období druhej svetovej vojny (1938 – 1945) v misijnom dome verbistov v Nitre.

V roku 1945 sa vrátil do rakúskeho misijného domu St. Gabriel, kde pre rád vykonával rôzne úlohy. Bol kostolníkom vo farnosti Najsvätejšieho Srdca Ježišovho v Mödlingu. V roku 1975 sa stal dôchodcom. Od roku 1995 žil v domove Jozefa Freinademetza pre starších a chorých mníchov v St. Gabriel. Ako najstarší verbista na svete zomrel 17. novembra 2011 vo veku 101 rokov.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  KOREC, J. Cyprián. In: SVÄTOKRÍŽNY, Jozef. *Slovenskí misionári vo svete v 20. storočí*. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2002. ISBN 978-80-7165-336-3. S. 115.
2. 1 2 3 4   *Zomrel najstarší verbista na svete – br. Cyprián Korec, SVD* [online]. Bratislava: Tlačová kancelária Konferencie biskupov Slovenska, [cit. 2023-03-04]. Dostupné online.
3. 1 2 3   *Bruder Cyprian (Johann) Korec SVD verstorben* [online]. Steyler Missionare, [cit. 2023-03-05]. Dostupné online. (po anglicky)