recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *eugléna* pozri *červenoočko*.

**Eugléna** alebo **červenoočko** (lat. *Euglena*) je rod riasy z radu *Euglenales*. Sú to pohyblivé prvoky schopné fotosyntézy žijúce v sladkých, často zároveň znečistených vodách.

Telo tvorí jediná bunka väčšinou vretenovitého tvaru s premenlivým povrchom. Fotosyntéza prebieha v chloroplastoch, ktoré môžu mať v závislosti od druhu rôzny tvar: diskovitý (*Euglena variabilis*), laločnatý (eugléna štíhla/červenoočko štíhle - *Euglena gracilis*) alebo hviezdicovitý (eugléna zelená/červenoočko zelené - *Euglena viridis*). 

Väčšina druhov rodu eugléna sa vyskytuje ako planktón v eutrofných nádržiach alebo vo vlhkej pôde. Obývajú najmä malé nádrže so stojatou vodou, zhromažďujú sa najčastejšie pri dne, ale často prestupujú celý vodný stĺpec. Pritom nezriedka vyvolávajú vegetačné zafarbenie vody alebo neustonickú blanku zo svojich palmeloidných štádií. Častejšie sa vyskytujú v neutrálnej alebo slabo zásaditej vode s množstvom organických látok. Masový rozvoj dosahujú vo vodách polysaprobných alebo alfamezosaprobných, ale v malom množstve sa môžu vyskytovať aj v pomerne čistých vodách.

Molekulárna biológia rozdeľuje tento rozsiahly rod na 4 menšie rody.

Referencie
----------

1. 1 2 3  MARHOLD, K. et al. Zoznam nižších a vyšších rastlín Slovenska 1998
2. ↑

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eugléna**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Eugléna**
Toto je článok o knihe. O filme pozri *Enderova hra (film).*

**Ender's Game** (čes. Enderova hra) je vedeckofantastický román od spisovateľa Orsona Scotta Carda. Kniha bola prvýkrát publikovaná v roku 1985.

V roku 1985 získal román prestížne ocenenie Nebula za najlepší román. a v roku 1986 taktiež renomovanú cenu Hugo za najlepší román Ender's Game je prvá časť zo šesťdielnej série o Enderovi. Kniha bola vydaná v 27 jazykoch, ale nie v slovenčine. Český preklad má názov *Enderova hra*. Podľa knižného námetu vznikli dve komiksové série a je plánovaná videohra.

Príbeh
------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

V budúcnosti zúri boj medzi ľudskou a mimozemskou rasou. Po viacerých inváziách na Zem sa ľudia pripravujú na ďalšiu. Pre tento účel cvičia nadané deti, ktoré budú môcť v budúcnosti veliť Medzinárodnej flotile. Jedným takýmto nadaným dieťaťom je aj šesťročný Andrew „Ender" Wiggin. Od detstva sledovaný Ender sa dostane do vojenského výcvikového strediska, tzv. Bojovej školy. Tu sa pripravuje spolu s ostatnými a cvičia v bezváhovom stave pomocou taktickej hry. Ender je od začiatku jediná nádej na úspešný útok proti nepriateľom.

Príbeh je opisovaný treťou osobou. Autor sa venuje psychickým procesom malého, ale nadaného dieťaťa, ktoré je pod neustálym tlakom.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Referencie
----------

1. ↑   *1985 Nebula Awards* [online]. www.nebulaawards.com, [cit. 2009-09-01]. Dostupné online. Archivované 2010-11-05 z originálu. (po anglicky)
2. ↑   *1986 Hugo Awards* [online]. [Cit. 2009-09-01]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Sci-fi novel "Ender's Game" to become video game* [online]. 2008. Dostupné online. (po anglicky)
Sedem mostov mesta Kaliningrad zobrazených ako graf
V teórii grafov sa termínom **eulerovský ťah** označuje taký ťah, ktorý obsahuje každú hranu grafu práve jeden krát. Zaviedol ho Leonhard Euler, keď sa v roku 1736 pokúšal vyriešiť slávny problém siedmych mostov cez Pregoľu v Kráľovci (nem. Königsberg, dnešný Kaliningrad) vo Východnom Prusku.

Ak existuje v grafe uzavrený eulerovský ťah, nazývame tento graf taktiež eulerovský. Eulerovské grafy je možné nakresliť „jedným ťahom". Eulerovské grafy majú každý vrchol párneho stupňa.

Definícia
---------

Eulerovský ťah v neorientovanom grafe je taký ťah v ktorom použijeme každú hranu práve raz. Ak takýto ťah existuje graf voláme „prejazdný" alebo semi-eulerovský.

Ak je {\displaystyle G=(V,E)} neorientovaný graf a {\displaystyle P=(v\_{0},e\_{1},v\_{1},\ldots ,e\_{n},v\_{m})} postupnosť, pre ktorú platí, že {\displaystyle \left|E\right|=n{\mbox{ a }}\forall i,j=1,\ldots ,n\;,i\neq j\;:e\_{i}\neq e\_{j}\;}, nazývame túto postupnosť *eulerovským ťahom*. Ak je {\displaystyle v\_{0}=v\_{m}}, nazývame tento ťah *uzavretým*.

Vlastnosti
----------

* neorientovaný graf je eulerovský, ak je súvislý a každý jeho vrchol má párny stupeň,
* neorientovaný graf je eulerovský, ak je súvislý a ak má práve 2 vrcholy nepárneho stupňa (eulerov ťah bude potom otvorený),
* neorientovaný graf je eulerovský, ak je súvislý a ide ho rozložiť na hranovo disjunktné cykly.

Referencie
----------

1. ↑  Základní pojmy z teorie grafů.  Archivované 2017-11-17 na Wayback Machine
2. ↑  C. L. Mallows, N. J. A. Sloane. Two-graphs, switching classes and Euler graphs are equal in number. *SIAM Journal on Applied Mathematics*, 1975, s. 876–880. DOI: 10.1137/0128070.
3. ↑  Jun-ichi Yamaguchi, Introduction of Graph Theory.
Cykloida generovaná valiacim sa kolesom
**Cykloida** alebo **obyčajná cykloida**  je transcendentná cyklická krivka, ktorú vytvorí bod pevne spojený s kružnicou, ktorá sa valí (kotúľa) po priamke.

Cykloida má tvar nekonečne sa opakujúcich oblúkov. Prostú cykloidu je možné vyjadriť parametricky:

{\displaystyle x=a(t-\sin t)}
{\displaystyle y=a(1-\cos t)}
kde {\displaystyle a} je polomer kružnice a parameter {\displaystyle t} je uhol otočenia kotúľajúcej sa kružnice.

Skrátená a predĺžená cykloida
-----------------------------

Skrátená cykloida, opisuje vnútorný bod.
Predĺžená cykloida, opisuje vonkajší bod.
Ak bod pevne spojený s kutúľajúcou sa s kružnicou neleží na obvode tejto kružnice, ale jeho vzdialenosť od stredu kružnice o polomere {\displaystyle a} je {\displaystyle d}, potom pre {\displaystyle d<a} získame **cykloidu skrátenú** a pre {\displaystyle d>a} **cykloidu predĺženú**.

Parametrické rovnice skrátenej, resp. predĺženej cykloidy je možné napísať v tvare:

{\displaystyle x=at-d\sin t}
{\displaystyle y=a-d\cos t}

Cykloidné kyvadlo
-----------------

Schéma cykloidného kyvadla.
Ak je matematické kyvadlo zavesené na vrchole obrátených cykloíd tak, že pohyb „závesu kyvadla" je obmedzený tvarom susedných oblúkov cykloíd, a súčasne dĺžka závesu kyvadla je dĺžkou rovnajúcou sa dĺžke polovici oblúka cykloidy, ktorá obmedzuje jeho pohyb, potom ťažisko kyvadla sa pohybuje tiež po cykloide. Takéto kyvadlo je izosynchrónne. 

V 17. storočí holandský matematik Christiaan Huygens objavil a dokázal tieto vlastnosti cykloíd, pri hľadaní presnejších kyvadiel kyvadlových hodín, použiteľných pri navigácii.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Terminológia elementárnej matematiky*. Bratislava : SAV, 1957. Dostupné online. S. 11.
2. ↑  C. Huygens, "The Pendulum Clock or Geometrical Demonstrations Concerning the Motion of Pendula (sic) as Applied to Clocks," Translated by R. J. Blackwell, Iowa State University Press (Ames, Iowa, USA, 1986).

Pozri aj
--------

* Cyklická krivka
* Brachistochrona

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cykloida**

Externé odkazy
--------------

* *Terminológia elementárnej matematiky*. Bratislava : SAV, 1957. Dostupné online. S. 11.
* Cykloidy v Cabri
* Cyklické pohyby (teorie, obrázky v Gnuplotu)
* Hynek Bachratý, Zborník 2004, O CYKLOIDE, NAJKRAJŠEJ KRIVKE NA SVETE

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cykloida na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Darcy Kuemper** (\* 5. máj 1990, Saskatoon) je kanadský profesionálny hokejový brankár aktuálne pôsobiaci v tíme Washington Capitals v National Hockey League. 

Jeho najväčším úspechom je zisk Stanleyho pohára v roku 2022 s tímom Colorado Avalanche. 

V roku 2021 získal s kanadským národným tímom zlatú medailu na Majstrovstvách sveta v Rige.

V roku 2020 bol súčasťou All-Star Teamu NHL.

V sezóne 2010/2011 bol vyhlásený za najlepšieho brankára CHL.

Kariéra
-------

Darcy Kuemper pôvodne nepatril k najprominentnejším talentom kanadského hokeja. Draftovaný bol až v 6. kole Minnesotou Wild a Kanadu ani raz nereprezentoval na juniorskej úrovni.

Odrazovým mostom pre jeho kariéru bola jeho tretia sezóna v tíme Red Deer Rebels (2010/2011), kedy si v 62 zápasoch pripísal 93,3% úspešnosť a iba 17 prehier. Bol zvolený za najlepšieho brankára nielen WHL, ale aj celej CHL, ktorá zlučuje niekoľko kanadských líg. V sezóne nasledujúcej sa presunul už do American Hockey League, kde v tíme Houston Aeros pôsobil ako náhradník dlhoročnej "brankárskej trojky" Minnesoty Wild, Matta Hacketta. V Houstone sa mu darilo a kvalitnými výkonmi si vyslúžil možnosť debutovať v NHL 12. februára 2013 proti Vancouveru Canucks.

Referencie
----------

1. ↑   *Minnesota Wild goaltending history : Darcy Kuemper* [online]. www.goaliesarchive.com, [cit. 2021-10-27]. Dostupné online. Archivované 2020-01-27 z originálu.
Súradnice: 48°10′05″S 17°02′37″V﻿ / ﻿48,1681132°S 17,043723°V﻿ / 48.1681132; 17.043723

Cyklotrón DC-72 skonštruovaný v Spojenom ústave jadrového výskumu, Dubna, RF
Nedokončený pavilón "J" Cyklotrónového centra SR v areáli Slovenského metrologického ústavu, Bratislava
**Cyklotrónové centrum Slovenskej republiky** (skr. **CC SR)** je viaccieľový projekt uvažovaný vo vedeckej a lekárskej komunite od roku 1994 a plánovaný od roku 1997 v areáli Slovenského metrologického ústavu (SMÚ) v Bratislave (Karloveská cesta 63). Jeho výstavbu s nákladom 118 mil. USD z prostriedkov zadlženosti Ruskej federácie voči SR schválila vláda SR uzneseniami č. 659/99 a 660/99 zo dňa 4. augusta 1999.

Program výstavby
----------------

Program výstavby objektov CS SR zahŕňal: 

1. Pavilón „J" v areáli SMÚ Bratislava, v ktorom mali byť umiestnené: cyklotrón DC-72 pre urýchľovanie protónov a ťažkých iónov, technológie na výrobu rádionuklidov, rádioterapia, fyzikálno-technologické laboratóriá a ďalšie pracoviská.
2. PET-centrum, rekonštrukcia a dostavba pavilónu „I".
3. Účelové zariadenie pre špecialistov a pre dočasné umiestnenie pacientov CC SR na Kramároch v Bratislave
4. Budova pomocných prevádzok (pavilón D, E) v areáli SMÚ v Bratislave.
5. Urýchľovač elektrónov pre priemyselné využitie na studenú sterilizáciu zdravotníckych výrobkov a materiálu.

Projekt CC SR, osobitne objekty (1) а (5), nebol dokončený pre rad organizačno-právnych problémov a nedostatok finančných prostriedkov. O naložení so zariadeniami nedokončenej investície v majetku Úradu pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR, osobitne tých, ktoré sú uskladnené v Ruskej federácii (Dubna), sa má na medzinárodnej úrovni rozhodnúť do februára 2014.

Nezávisle od projektu CC SR sa od roku 1997 budovalo *zariadenie na výrobu medicinálnych rádionuklidov pre PET centrum* v rámci úlohy SLR/2/2002 technickej kooperácie s Medzinárodnou agentúrou pre atómovú energiu (IAEA). S jej podporou a s dobrovoľným príspevkom SR boli v roku 2004 dodané „malý" cyklotrón Cyclone 18/9 (IBA, Belgicko) a prvé technologické zariadenia na výrobu rádiofarmaka [18F]fluórdeoxyglukózy. Tieto sa stali základom aktivít štátnej akciovej spoločnosti BIONT fungujúcich komerčne od roku 2006.

Externé odkazy
--------------

* Míľniky projektu Cyklotrónového centra Slovenskej republiky (CC SR) na úrovni vrcholového manažmentu[nefunkčný odkaz]
Pod pojmom **euroregión** sa rozumie cezhraničná spolupráca najmenej dvoch susediacich regiónov v európskych krajinách. Cieľom takéhoto zrduženia je podpora a realizácia spoločných projektov na kultúrnej, sociálnej, hospodárskej a infraštruktúrnej úrovni. Spravidla ide o pohraničné teritóriá poznačené rovnakými atribútmi, ako vzdialenosť od hlavného mesta, zaostalejší vývoj, spoločná história a podobnosť lokálnych problémov. Euroregióny, ako také, nemajú žiadnu legislatívnu kompetenciu, sú dobrovoľným zoskupením obcí alebo vyšších územných celkov, ktoré si volia radu a prezídium. Rozhodujúcim orgánom je valné zhromaždenie. Majú však nárok na dotácie z fondov EU. 

Euroregióny začali vznikať v západnej Európe už v 50. rokoch 20. storočia. Ich zastrešujúcou organizáciou je **Asociácia európskych cezhraničných regiónov**, založená v roku 1971 v nemeckom Bonne.

Euroregióny na Slovensku
------------------------

Na Slovensku bola snaha zakladať euroregióny od roku 1992, avšak vlády Vladimíra Mečiara v rokoch 1993 - 1998 neboli ich vzniku naklonené a akékoľvek aktivity cezhraničnej spolupráce na inej ako vládnej úrovni boli zastavené. Až v roku 1999 vláda Mikuláša Dzurindu existenciu euroregiónov legislatívne ukotvila. Od vtedy sú registrované tieto euroregióny:

* Euroregión Váh-Dunaj-Ipeľ
* Euroregión Beskydy
* Ipeľský Euroregión
* Euroregión Bílé-Biele Karpaty
* Euroregión Neogradiensis
* Euroregión Podunajského Trojspolku
* Euroregión Tatry
* Euroregión Slaná-Rimava
* Karpatský euroregión
* Euroregión Kras
* Združenie obcí – Južný región
* Euroregión Pomoravie
* Zemplínsky euroregión
* CENTROPA Euroregión (Metropolitný región Bratislava-Wien-Győr-Brno)
* Euroregión Západné Karpaty
* Ung - Tisza – Túr euroregión
* Euroregión Košice-Miskolc

Referencie
----------

1. ↑  Euroregiony.
2. ↑  Euroregióny na Slovensku.
3. ↑  Pokračovanie podpory pre euroregióny dostalo zelenú.

Zdroje
------

* Council of Europe Euroregions.
* Sekcia verejnej správy MV SR. Cezhraničná spolupráca. Euroregióny.
* Asociácia európskych cezhraničných regiónov.
**Cyril Bouda** (\* 14. november 1901, Kladno – † 29. august 1984) bol český maliar, ilustrátor a profesor na Karlovej univerzite.

Životopis
---------

Narodil sa v Kladne, ale väčšinu života prežil v Prahe. Obaja rodičia Cyrila Boudy boli výtvarníci; otec bol stredoškolským profesorom kreslenia, matka Anna umelecko-priemyselnou výtvarníčkou, sestrou sochárov Stanislava a Vojtecha Suchardovcov. 

V roku 1923 absolvoval Bouda Umelecko-priemyselnú školu v Prahe u Františka Kyselu, v roku 1926 zakončil štúdium na Akadémii výtvarných umení v Prahe, kde študoval u Maxa Švabinského. Ďalej bol na AVU asistentom T. F. Šimona. V rokoch 1946 – 1972 pôsobil ako pedagóg a neskôr ako profesor na Pedagogickej fakulte UK v Prahe a v Brandýse nad Labem (1964 – 1972).

Žil v záhradnom domčeku vo Vlašskej ulici na úpätí Petřína. Jeho syn Jiří Bouda sa stal tiež grafikom.

Dielo
-----

Venoval sa najprv voľnej grafike (suchá ihla, farebný lept, litografia) a maľbe obrazov. Je však známy predovšetkým ako mnohostranný a veľmi usilovný autor úžitkovej grafiky. Celý život pracoval ako ilustrátor kníh, zvlášť rozprávok, českých povestí, humoristických a historických kníh (napríklad *Pražské legendy Františka Langera, Staré pověsti pražské Václava Cibuly, Kocourkov*). Svoje ilustrácie prevádzal tiež do podoby kreslených filmov (napríklad rozprávku *Hrnečku vař!*). Zvládal veľa grafických techník, drevoryt a mediryt, lept a najmä litografiu. Bol o. i. grafikom-návrhárom československých známok. Vytvoril tiež návrhy pre vitráže (v katedrále sv. Víta okno v severnej lodi pri Hilbertovej klenotnici) a návrh panoramatickej tapisérie mesta Prahy (*Praha – matka měst*, pre hotel International v Dejviciach, 1958, druhá verzia bez Stalinovho pomníka bola utkaná pre budovu Národného zhromaždenia 1960).

V roku 1977 podpísal tzv. antichartu.

Literatúra
----------

* TOMEŠ, a kol. *Český biografický slovník XX. století : I. díl : A–J*. Praha ; Litomyšl : Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 125–126.
* VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. *Biografický slovník českých zemí : 6. sešit : Boh–Bož*. Praha : Libri, 2007. 109 s. ISBN 978-80-7277-239-1. S. 94–96.
* Horová, Anděla a kolektiv: Nová encyklopedie českého výtvarného umění, Praha 1999, díl I.

Externé odkazy
--------------

* Cyril Bouda v databáze Libri
* artgrafika.wz.cz/bouda\_c

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cyril Bouda na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 8
* BnF: 151190112
* GND: 124323693
* ISNI: 0000 0001 0938 8169
* LCCN: n83001052
* NK ČR: jk01012795
* SNK: 150053
* ULAN: 500128894
* VIAF: 117109579
* Web umenia: 1146
* WorldCat: lccn-n83001052
**Dark Throne** je online multiplayer hra (MMORPG). Jej prostredie je textové a je prístupné z vačšiny rozšírených webových prehliadačov.

História
--------

Hra sa už vyvíja dlhší čas. Od začiatka už bola vo viacerých verziách, pár sa ich ešte chystá:

* Alfa - prvá verzia hry
* Beta - aktuálna verzia
* Omega - chystaná verzia, pripravované vylepšenia funkčnosti a stability
* Gold - finálna verzia

Profil hráča
------------

Na začiatku si vytvoríte postavu, ktorú charakterizuje rasa a jej zameranie:
**Rasy (Races):**

* Ľudia (Humans)
* Škriatkovia (Goblins)
* Elfovia (Elves)
* Nemŕtvi (Undead)

**Zamerania (Classes):**

* Bojovník (Fighter)
* Kňaz (Cleric)
* Zlodej (Thief)
* Zabijak (Assassin)

Neskôr si môžete pridať obrázok (avatar).

Hra
---

Po vytvorení profilu je možné začať hrať. Cieľom je vypracovať sa na čo najvyšší level, alebo celkové hodnotenie. Na začiatku má každý hráč level 1, ktorý sa ale zvyšuje pri vačšom počte skúsenostných bodov (Experience), ktoré dostávame za úspešný útok.
V hre sa musíme starať o vlastnú populáciu. Mali by sme zabezpečiť jej rast a ľudí je potrebné zaškoliť na nejakú odbornosť. Medzi tie patria: baník, vojak-útočník, voják-obranca, špión, strážca. 
Ku dôležitým ukazovateľom hry patria Útok (Offense), Obrana (Defense), Útok špiónov (Spy Offense) a Obrana strážcov (Spy Defense). Pomocou nich sa vypočíta sila útoku, obrany..
Tieto ukazovatele sa dajú zvyšovať viacerými spôsobmi. Medzi najefektívnejšie patrí zvyšovanie úrovne prisluchajúcich budov alebo kupovanie príslušenstva pre daný typ ľudí.
Všetko toto by sme nemohli robiť, keby sme nemalidostatok peňazí. Peniaze sa zarábajú v baniach alebo ako korisť pri útokoch.

Prostredie hry
--------------

Prostredie hry je celé v angličtine. Položky sú logicky štrukturované. Naľavo je panel s údajmi o počte nových prijatých správ, zarobenom zlate, netrénovaných vojakoch, leveli, skúsenostných bodoch, zostávajúcich ťahoch a aktuálnom čase. Hore je lišta s ponukou:

* Hlavné (Main)
	+ Užívateľ (Members)
	+ Novinky (News)
	+ Levely (Levels)
	+ Profil (Profile)
	+ Nastavenia (Settings)
	+ Otázky a odpovede (FAQ)
* Bitka (Battle)
	+ Útok (Attack)
	+ Výcvik (Training)
	+ Žoldnieri (Mercenaries)
	+ Vylepšenia (Upgrades)
	+ Špióni (Spy Center)
	+ História bojov (War History)
* Budovy (Structures)
	+ Baníctvo (Mining)
	+ Banka (Bank)
	+ Výzbroj (Armory)
	+ Vylepšenia (Upgrades)
	+ Bývanie (Housing)
	+ Opravy (Repair)
* Aliancie (Structures)
	+ Moje aliancie (My Alliances)
	+ Všetky aliancie (Alliance Listing)
* Komunita (Community)
	+ Na sťiahnutie (Downloads)
	+ Webstránky (Website)
	+ Rebríčky (Rankings)
	+ Fórum (Forum)
	+ Správy (Messaging)
	+ Verbovanie (Recruiter)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka hry
**Daň z hodnoty pôdy** je daň z hodnoty pôdy bez úprav. Na rozdiel od dane z nehnuteľnosti sa nezapočítava hodnota budov, movitého majetku a ďalších vylepšení. Daň z hodnoty pôdy je všeobecne preferovaná ekonómami, pretože (na rozdiel od iných daní) nezpôsobuje ekonomickú neefektivitu a znižuje nerovnosť.

Daň z hodnoty pôdy býva nazývaná „dokonalou daňou" a ekonomická efektivita tejto dane je akceptovaná už od osemnásteho storočia. Ekonómovia od Adama Smitha a Davida Ricarda túto daň presadzovali, ale najviac ju spájame s americkým ekonómom, filozofom a politikom Henrym Georgem. George tvrdil, že zdaňovanie hodnoty pôdy je najlogickejším zdrojom verejných príjmov, pretože zásoba pôdy je obmedzená a hodnoty pôdy sú zvyšované okolitou komunitou a verejnými investíciami.

Daň z hodnoty pôdy je progresívna daň, pretože dopadá najviac na vlastníkov cennej pôdy, čo sú zvyčajne bohatí ľudia. Pretože množstvo pôdy je obmedzené, daňové bremeno nemôže byť prenesené na nájomníkov.

Zdaňovanie hodnoty pôdy je v súčasnosti uplatňované v celom Dánsku, Estónsku, Litve, Rusku, Singapure a Tchaj-wane; je tiež používaná v niektorých častiach Austrálie, Mexika (Mexicali) a Spojených štátov (napríklad v Pensylvánii).

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  WEBB, Merryn Somerset. How a levy based on location values could be the perfect tax. *Financial Times*, 2013-09-27. Dostupné online [cit. 2023-08-07].
3. ↑   *Wayback Machine* [online]. web.archive.org, 2018-04-16, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online. Archivované 2018-04-16 z originálu.
4. ↑  DEPARTMENT, Tax and Customs Board, Tallinn City Property. *Land Tax | Eesti.ee* [online]. www.eesti.ee, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online. (po estónsky)
5. ↑   *Taxes in Lithuania : Baltic Legal taxation* [online]. www.baltic-legal.com, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online.
6. ↑   *Land Tax | FTS | The Federal Tax Service of Russia* [online]. web.archive.org, 2019-05-07, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online. Archivované 2019-05-07 z originálu.
7. ↑   *Lessons from Singapore about land value capture* [online]. www.rtpi.org.uk, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online. (po anglicky)
8. ↑  LOCALTAXBUREAU, HsinchuCity. *Taxations* [online]. LocalTaxBureau,HsinchuCity, 2015-11-18, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online. (English)
9. ↑   *A brief history of Australia's tax system | Treasury.gov.au* [online]. treasury.gov.au, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online.
10. ↑   *A Success Story of Property Tax Reform* [online]. LILP, [cit. 2023-08-07]. Dostupné online. (po portugalsky)
11. ↑
Rabi **David Altschuler** (\* 1687 – † 1769), používajúci tiež meno **Baal haMetzudot**, bol pražský rabín, komentátor Hebrejskej biblie, autor tradičných komentárov Nevi'im a Ketuvim v Hebrejskej biblii.

Narodil sa v ukrajinskom meste Javoriv ktoré je súčasťou historického a geografického regióna Halič medzi strednou a východnou Európou. Rodina Rabiho Davida Altschulera má pôvod v Portugalsku, ale kvôli vyhosteniu Židov z Portugalska ktoré nariadil vtedajší panovník Manuel I. boli nútení odísť. Uvádza sa, že keď prišli do Prahy, postavili synagógu z kameňov portugalskej synagógy ktorú boli nútení opustiť a preto sa ich priezviskom stalo meno Altschuler („zo starej synagógy"). Podľa iných záznamov má rodina pôvod v Provensalsku.

V záznamoch je uvedené, že v roku 5486 podľa hebrejského kalendára (1725 – 1726) bol rabínom alebo sudcom Javorivu. Potom zrejme zastával funkciu pražského rabína a ostatní členovia jeho rodiny tiež.

Videl, že medzi európskymi Židmi a tiež študentami sa menej študuje Hebrejská biblia. Veriac, že dôvodom je nedostatok dostatočne jednoduchého a jasného komentára napísal svoj komentár „Metzudat David" aby rozšíril možnosti učenia. Komentáre sa týkajú časti Nachu Nevi'im a Ketuvim okrem častí Rút, Plač Jeremiášov a Ester. Vychádza predovšetkým z komentáru Radaka, ale obsahuje aj mnohé myšlienky iných predchádzajúcich komentátorov. Podľa Chaima Yosefa Davida Azulaia, rabínskeho učenca používajúceho tiež meno Hida, patrili medzi zdroje Rabbiho Davida Altschulera tiež Raši, Abraham ibn Ezra, Ralbag, Moshe Alshich, Saadiah Gaon a Ramban. Komentár bol zverejnený v ukrajinskom meste Žovkva v roku 1753 a neskôr bol druhý krát zverejnený pred smrťou Rabbiho Davida Altschulera.

Syn Rabiho Davida Altschulera, Yechiel Hillel Altschuler bol tiež rabínom v Javorive, dokončil rozsiahlu prácu svojho otca a za účelom zverejňovania a šírenia tejto práce rozsiahlo cestoval po Európe. Rabi David Altschuler zverejnil komentár v podobe jednej práce, Yechiel však rozdelil túto prácu na dve: *Metzudat David* vysvetľuje význam veršov a *Metzudat Tzion* obsahuje vysvetlenia jednotlivých slov a fráz. Obidve práce sa spoločne nazývajú *Metzudot*.

Postupom času sa Metzudot stal jedným zo základných komentárov k Nachu, vytlačeným vo väčšine vydaní Hebrejskej biblie s komentármi.

Referencie
----------

1. ↑  *Shem haGedolim haHadash* (Maarechet Sefarim), Mem, 166
2. ↑   *RABBI DAVID ALTSCHULER* [online]. [Cit. 2020-05-07]. Dostupné online. Archivované 2020-06-17 z originálu.
3. ↑   *David Altschuler* [online]. www.sefaria.org, [cit. 2020-05-07]. Dostupné online.

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku David Altschuler na anglickej Wikipédii.*
* Tento článok obsahuje text z publikácie, ktorá je teraz vo verejnom vlastníctve; Singer, Isidore; et al. eds. (1901 – 1906). "ALTSCHUL, ALTSCHULER, ALTSCHUELER, or ALSCHULER" *The Jewish Encyclopedia.* New York: Funk & Wagnalls

Autoritné údaje: * BnF: 13189647w
* ISNI: 0000 0000 0151 4848
* LCCN: n2019067029
* VIAF: 29157340534709920348
* WorldCat: lccn-n2019067029
**David O’Keeffe** (\* 1953, Ennis, Írsko) je írsky právnik.

Je emeritným profesorom európskeho práva na Londýnskej univerzite (University of London). Pracuje ako Senior Counsel v medzinárodnej právnickej kancelárii Dentons. Od roku 2008 je predsedom tribunálu pre prípady európskej štátnej služby vo Florencii.

Bol „référendaire" na Európskom súdnom dvore (1985 – 1990). V rokoch 1990 – 1993 pôsobil ako profesor európskeho práva a dekan Právnickej fakulty Univerzity v Durham (Spojené kráľovstvo). V rokoch 1993 – 2004 bol profesorom európskeho práva a prodekanom Právnickej fakulty University College London. Rovnaký predmet vyučoval aj na univerzite College of Europe v Bruggy a európskom centre Natolin vo Varšave (1993 – 2007).

Poradil Snemovni lordov s právom Európskej únie. Predtým pracoval ako externý poradca Európskeho parlamentu a Európskeho ombudsmana. Bol členom expertnej skupiny Európskej komisie pre vnútorný trh a voľný pohyb osôb, ktorej predsedala Simone Veilová.

Od roku 1990 až do pristúpenia krajín strednej a východnej Európy k Európskej únii O’Keeffe veľmi často prednášal o práve EÚ na rôznych univerzitách a iných inštitúciách v Poľsku, Rumunsku, Slovinsku a na Slovensku. Jeho práca v tejto oblasti bola uznaná. Spolu s veľvyslancom Nicholas Emiliou zorganizoval na Cyprus veľkú konferenciu s cieľom pripraviť sa na vstup krajiny do Európskej únie.

Bol spoluzakladateľom časopisu *European Foreign Affairs Review* (1996) a členom vedeckého výboru *Common Market Law Review* (1985 – 2005).

Diela (výber)
-------------

* *Legal Issues of the Maastricht Treaty*
* *Legal Issues of the Amsterdam Treaty*
* *Judicial Review in European Union Law*, 2001

Referencie
----------

1. ↑  *Web UCL*
2. ↑  *Dentons*
3. ↑  *Florencia*
4. ↑   '**životopis'** [online]. [Cit. 2021-02-27]. Dostupné online. Archivované 2021-02-02 z originálu.
5. ↑  Communication from the Commission to the European Parliament and the Council of 1 July 1998 on the follow-up to recommendations of the High-Level Panel on the Free Movement of Persons
6. ↑  European Parliament Committee on Civil Liberties and Internal Affairs Report on the report of the High-Level Panel on the free movement of persons chaired by Mrs Simone Veil, 19 March 1998
7. ↑  komandér (hon. CBE) Rad britského impéria

Autoritné údaje: * GND: 171145917
* ISNI: 0000 0000 2779 1069
* NK ČR: jn20010602283
* VIAF: 292036818
**David Popper** (\* 18. jún 1843, Praha – † 7. august 1913, Baden, Rakúsko-Uhorsko) bol český violončelista a hudobný skladateľ.

Život
-----

Narodil sa v Prahe do rodiny Ester Kischovej a Angelusa Poppera, pražského vrchného židovského kantora Cikánovy synagógy. Študoval hru na violončelo na Pražskom konzervatóriu, kde bol žiakom Julia Goltermanna. Zaujal už počas štúdií svojou mimoriadnou technikou. Zdokonaľoval sa štúdiom metód husľovej hry a čoskoro sa stal vyhľadávaným sólistom. V roku 1872 sa oženil s vynikajúcou klaviristkou Sofiou Menterovou a spoločne žali úspechy na koncertných cestách. Manželstvo však vydržalo len do roku 1886.

Popri sólovej dráhe bol v rokoch 1868 – 1873 koncertnom majstrom a sólistom Dvornej opery vo Viedni a od roku 1886 pôsobil ako profesor na Hudobnej akadémii v Budapešti. Za svoje majstrovstvo bol vyznamenaný *Radom Františka Jozefa*.

Zomrel 7. augusta 1913 vo Viedni, spopolnený však bol v Drážďanoch.

Jeho mladší brat Wilhelm (\* 1846 –  † 1915) hral tiež na violončelo. Pôsobil v orchestroch vo Viedni a v Londýne a ako pedagóg v New Yorku.

Dielo
-----

David Popper komponoval prevažne pre svoj nástroj. Okrem iného zložil 4 koncerty pre violončelo a orchester, 3 suity a rad drobnejších prednesových skladieb. Zvlášť pozoruhodné je Requiem pre 3 violončelá a orchester.

Zanechal tiež zbierku 40 violončelových etúd vysokej obťažnosti: *Hohe Schule des Violoncellspiels*.

Referencie
----------

1. ↑   *Matričný záznam o narodení a obriezke* [online]. [Cit. 2017-02-25]. Dostupné online. Archivované 2015-04-02 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **David Popper**

Literatúra
----------

* Československý hudební slovník osob a institucí II. (M–Ž), 1965, Státní hudební vydavatelství, Praha, s. 345
* Ch. Harten: *Popper David*. In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 8, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1983, ISBN 3-7001-0187-2, s. 204.

Externé odkazy
--------------

* Zoznam diela
* Životopis Davida Poppera Archivované 2016-03-06 na Wayback Machine
* Český rozhlas: Průkopník nové epochy violoncellové hry a skladatel David Popper

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku David Popper na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13898609h
* GND: 116268409
* ISNI: 0000 0001 1046 7067
* LCCN: n80063359
* NK ČR: xx0000995
* VIAF: 24788205
* WorldCat: lccn-n80063359
Riečny boh Eurótas na Leónidovom monumente, Thermopyly
**Eurótas** alebo **Eurótás** (starogr. *Εὐρώτας* - Eurótas/iný prepis Eurótás) bol v gréckej mytológii boh rieky Evrotas v Lakónii.

Podľa gréckych mýtov riečny boh Eurótas bol otcom štyroch dcér, nymfy Tiasy, po ktorej bola pomenovaná riečka (dnes Magulitsas) vlievajúca sa južne od mesta Sparty do rieky Evrotas,najád Kleochareie, Pitany a Mekioniky najády bojótskej rieky Kéfissos a matky argonauta Euféma.

Plínius Starší sa vo svojom diele *Naturalis Historia* zmienil o soche vytvorenej sochárom Eutychidom znázorňujúcu boha rieky Euróta, ktorú zdôrazňuje aj zobrazenie tečúcej vody.

Riečny boh Eurótas bol pravdepodobne neskôr začlenený do genealógie spartských kráľ a tak vznikla ďalšia postava, keďže tento Eurótas už mal ako predka a aj následníka spartského kráľa.

Referencie
----------

1. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,18,6.
2. ↑  Pindaros, *Olympijské ódy*, VI, 46.
3. ↑  Johannes Tzetzes, *Chiliades*, 2, 43.
4. ↑  Jan Nicolaas Bremmer, *Interpretations of Greek mythology*
5. ↑  *Greek myth index*
6. ↑  Plinius Starší, *Naturalis historia*, 34, 78.

Pozri aj
--------

* Zoznam kráľov Sparty
**Dekan** je akademický funkcionár, stojaci na čele fakulty vysokej školy. Je predstaviteľom fakulty, riadi ju, zastupuje a koná vo veciach fakulty. Je v plnej miere zodpovedný za činnosť fakulty, zodpovedá sa akademickému senátu fakulty a tiež rektorovi školy.

Termín dekan pochádza z latinského *decanus*, zástupca (vedúci) desiatich (mužov), latinský termín je odvodený z gréckeho slova *dekanos* (deka – desať). Termín dekan, vedúci desiatich mužov sa používal v stredovekých kláštoroch, pre označenie staršieho mnícha, ktorému boli podriadení 10 mnísi. Prislúcha mu oslovenie Vaša *Spectabilita* resp. *Spectabilis*, t. j. *slovutný*, *znamenitý*.

Podľa slovenskej legislatívy (Zákon 131/2002 Z.z.) trvá funkčné obdobie dekana 4 roky.

Referencie
----------

1. ↑  Balcarová, D. *Dekan (univerzita), Slovenská terminologická databáza* [online]. juls.savba.sk, 4.6.2008, rev. 2010-09-03, [cit. 2012-06-16]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
2. ↑   *Zákon 131/2002 Z.z.* [online]. uniba.sk, [cit. 2012-06-16]. Dostupné online. Archivované 2012-09-07 z originálu.
Den Nationale Scene
**Den Nationale Scene** je najstaršie nórske divadlo so sídlom v Bergene. Pred budovou sú sochy dramatikov Bjørnsona a Griega.

Dejiny
------

Bolo založené v roku 1850 na základoch scény prevádzkovanej skladateľom a huslistom Ole Bullom ako Det Norske Theater a uzavreté v roku 1863 kvôli ekonomickým problémom. Počas tejto doby tu pôsobili Henrik Ibsen (1851-1857) a Bjørnstjerne Bjørnson (1857-1859).

V roku 1876 bola založená Nadácia Deň Nationale Scene a bola obnovená prevádzka divadla. Špeciálne založený výbor rozhodol v roku 1895 postaviť novú divadelnú budovu a 25. júna 1906 bol položený základný kameň za prítomnosti kráľa Haakona VII.. Secesná budova navrhnutá architektom Einarom Oscarom Schouom bola slávnostne otvorená 19. februára 1909 komédiou *Erasmus Montanus* od Ludviga Holberga.

V roku 1940 bol dom výrazne poškodený granátmi, ale po niekoľkých rekonštrukciách bol opäť sprevádzkovaný. Od roku 1993 je historickou pamiatkou. V tom istom roku získal štatút národného divadla. Je financovaný predovšetkým z verejných zdrojov. Má asi 150 zamestnancov, z toho 40 hercov. Divadlo každoročne produkuje viac než 550 vystúpení.

Riaditelia
----------

* 1890–1895 Johan Irgens-Hansen
* 1895–1898 Olaf Hanson
* 1899–1900 Hans Aanrud
* 1900–1905 Gustav Thomassen
* 1905–1907 Anton Heiberg
* 1908–1909 Olaf Mørch Hansson
* 1910–1924 Ludvigh Bergh
* 1924–1925 Christian Sandal
* 1925–1931 Thomas Thomassen
* 1931–1934 Karl Bergmann
* 1934–1939 Hans Jacob Nilsen
* 1939–1946 Egil Hjorth-Jenssen
* 1946–1948 Stein Bugge
* 1948–1952 Georg Løkkeberg
* 1952–1961 Per Schwab
* 1961–1963 Bjarne Andersen
* 1963–1967 Gisle Straume
* 1967–1976 Knut Thomassen
* 1976–1982 Sven Henning
* 1982–1986 Kjetil Bang-Hansen
* 1986–1996 Tom Remlov
* 1996–1997 Ketil Egge
* 1997 Aksel-Otto Bull
* 1998 Lars Arrhed
* 1998–2001 Bentein Baardson
* 2001–2007 Morten Borgersen
* 2008–2012 Bjarte Hjelmeland
* 2012– Agnete Haaland

Literatúra
----------

* Asbjørn Aarseth, *Den Nationale Scene 1901-31*, Oslo: Gyldendal, 1969.
* Knut Nygaard / Eiliv Eide, *Den Nationale Scene 1931-1976*, Oslo: Gyldendal, 1977. ISBN 82-05-10827-7

Externé odkazy
--------------

* Stránky divadla Archivované 2008-01-06 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Den Nationale Scene na nemeckej Wikipédii.*

Súradnice: 60°23′33.24″S 5°19′10.63″V﻿ / ﻿60,3925667°S 5,3196194°V﻿ / 60.3925667; 5.3196194
**Dekarboxylázy**, správne **karboxylyázy**, sú lyázy, ktoré odštiepujú karboxylovú skupinu z organických zlúčenín. Štiepia teda väzbu uhlík-uhlík. Tieto enzýmy katalyzujú hlavne dekarboxyláciu aminokyselín a ketokyselín (alfa a beta). Karboxylová skupina zvyčajne odstupuje v podobe oxidu uhličitého. 

Karboxylázy sú enzýmy katalyzujúce opačnú reakciu - karboxyláciu, teda pridanie karboxylovej skupiny na organickú molekulu za vzniku väzby uhlík-uhlík. Niektoré enzýmy môžu katalyzovať reakciu v oboch smeroch (reverzibilne).

Klasifikácia a názvoslovie
--------------------------

Karboxylyázy sú klasifikované pod číslom EC 4.1.1. Zvyčajne sú pomenované podľa substrátu, ktorého dekarboxyláciu katalyzujú. Príkladom je pyruvátdekarboxyláza, ktorá katalyzuje dekarboxyláciu pyruvátu:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| pyruvát | pyruvátdekarboxyláza | acetaldehyd |
|  |   |  |
|  | CO2 |
|  |
|  | CO2 |
|   |
|   |  |  |

Príklady
--------

Dekarboxylácia histidínu za vzniku histamínu.
Vybrané dekarboxylázy sú napríklad:

* Dekarboxyláza aromatických L-aminokyselín - enzým zabezpečujúci metabolizmus aromatických aminokyselín a s ním súvisiacu syntézu hormónov napr. dopamínu a epinefrínu
* Glutamátdekarboxyláza - vznik kyseliny gama-aminomaslovej (neurotransmiteru)
* Histidíndekarboxyláza - vznik histamínu (imunitná odpoveď)
* Ornitíndekarboxyláza - vznik putrescínu (látka zodpovedná napr. za hnilobný zápach)
* Pyruvátdekarboxyláza - súčasť fermentačného procesu niektorých organizmov
* Uridínmonofosfátsyntetáza - enzým, ktorý sa účastní syntézy pyrimidínových bází v druhom kroku dekarboxyluje substrát
* Uroporfyrinogén III dekarboxyláza - účastní sa syntézy hemu, ktorý je súčasťou hemoglobíne

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *E.C.4.1.1.- Carboxy-lyases.* [online].. Dostupné online. Archivované 2006-10-13 z originálu.

Pozri aj
--------

* Enzým
* Lyáza

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Carboxy-lyases na anglickej Wikipédii.*
Denné svetlá na Audi A4
Krajiny s povinným denným svietením u osobných a nákladných automobilov (modrá: po celý rok, na všetkých cestách, svetlo modrá: po celý rok, ale len mimo mesta, zelená: všetky cesty v zime, svetlo zelená: po celý rok, ale len v časti)
**Denné prevádzkové svietidlá** sú špeciálne svetidlá určené na zvýraznenie vozidla počas jazdy za nezníženej viditeľnosti. Na Slovensku sú povolené od roku 2009. 

Historicky prvé používanie denných svetiel sa datuje do 90. rokov do USA. Denné svetlá nevytvárajú na rozdiel od stretávacích svetiel svetelný kužeľ, ale rozptýlené svetlo, ktoré počas dňa dostatočne zdôrazňuje vozidlo v premávke a je pre ľudské oko znesiteľnejšie a príjemnejšie. Ďalšou podstatnou výhodou je nižšia energetická náročnosť. Je možné ich dokúpiť a namontovať aj na staršie vozidlá. Dodatočne namontované denné svetlá musia byť homologizované a ich umiestnenie sa riadi presnými pravidlami. 

Denné svetlá sa samy zažínajú po naštartovaní, pri ich činnosti nesvieti na vozidle nič iné, ani koncové svetlá. Pri rozsvietení obrysových a stretávacích svetiel denné svetlá automaticky zhasínajú. V USA sa ako denné svetlá používajú aj predné ukazovatele smeru, ktoré svietia neprerušovane a pri odbáčaní zhasnú a bliká iba príslušný ukazovateľ smeru.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Denní svítilny na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Denné prevádzkové svietidlo**

Externé odkazy
--------------

*
Dane Zajc
**Dane Zajc** (\* 26. október 1929, Zgornja Javoršica pri Moravčiach – † 20. október 2005, Golnik) bol slovinský básnik, dramatik a spisovateľ.

Svoje prvé básne uverejňoval(1948) ako knihovník v jednej z detských knižníc v Ľubľane. Bol pokladaný za najvýraznejšieho súčasného slovinského básnika a dramatika a vo svojej vlasti získal všetky známe literárne ceny. Jeho knihy boli preložené do mnohých jazykov. Niekoľko rokov viedol slovinskú sekciu PEN-centra.

Dielo
-----

### Básnické zbierky

* Požgana trava (1958)
* Jezik iz zemlje (1961)
* Ubijavci kač (1968)
* Glava sejavka (1971)
* Rožengruntar (1974)
* Si videl (1979)
* Zarotitve (1985)

### Drámy

* Otroka reke (1963)
* Potohodec (1971)
* Voranc (1978)
* Mlada breda (1981)
* Kalevala (1986)
* Medeja (1988)
* Grmače (1994)

Externé odkazy
--------------

* Stručný životopis Archivované 2008-04-21 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 33832
* BnF: 13022566s
* GND: 119559048
* ISNI: 0000 0001 1449 1451
* LCCN: no89002930
* NK ČR: js20020925447
* VIAF: 79137434
* WorldCat: lccn-no89002930
**Desert Eagle** je veľká poloautomatická pištoľ, ktorú vyvinula americká firma Magnum Research v spolupráci s izraelskou firmou IMI. Pištoľ Desert Eagle sa objavila v okolo 500 filmoch, tiež v niekoľkých videohrách, čo zvýšilo jej popularitu a aj predaj.

Výrobca
-------

Prvý návrh bol navrhnutý roku 1979. Prvý prototyp bol skonštruovaný roku 1981 firmami Magnum Research a IMI (skratka Israel Military Industries). Vyrába ho IMI, v 1995 bola výroba presunutá do firmy Saco v USA, v roku 2000 bola výroba presunutá naspäť do Izraela.

Charakteristika
---------------

Desert Eagle je veľká a ťažká pištoľ, a zároveň je jednou z najväčších vo svojej kategórii. Povestná je aj jej účinnosť. Pri použití najsilnejšieho kalibru .50AE je priebojnosť dostatočná aj proti ľahším druhom balistických viest. Automatika zbrane pracuje na princípe odberu plynov z hlavne, podobný systém používajú obyčajne aj automatické útočné pušky. Sú známe strieborné, čierne, zlaté a iné farebné úpravy. Používajú ju lovci zveri a športoví strelci. Na armádne či policajné využitie nie je veľmi vhodná kvôli veľmi problematickej spoľahlivosti a nízkej životnosti. Na bežné nosenie nie je vhodná, pretože je dosť ťažká (váži takmer 2 kg).

Vyrába sa v niekoľkých variáciách kalibrov - .357 Magnum, .41 Magnum, .44 Magnum a najväčší a najsilnejší .50 Action Express. Aj hlavne môžu mať rôzne dĺžky - od 6 (152 mm) až po 14 palcov (356 mm), zaleží od kalibru. Do roku 1999 sa vyrábala variácia, ktorá mala 35 cm. Zásobník môže mať kapacitu podľa kalibru 9 (.357 Magnum), 8 (.44 Magnum) alebo 7 (.50 Action Express) nábojov.

Užívatelia
----------

* Poľsko  Poľsko－GROM
* Portugalsko  Portugalsko－Grupo de Operaçoes Especiais
* USA  USA - United States Army/United States Army Rangers/Delta Force
* Spojené kráľovstvo  Spojené kráľovstvo - British Armed Forces
* Izrael  Izrael - IDF

Referencie
----------

1. ↑  Rees, Clair. *Multiple Threat Magnum* [online]. American Handgunner, [cit. 2010-04-15]. Dostupné online.
2. 1 2  HARTINK, A.E.. *The Complete Encyclopedia of Pistols and Revolvers*. Edison, New Jersey : Chartwell Books, Inc, 2002. ISBN 978-0-7858-1519-8. S. 165–167.
3. 1 2  TAFFIN, John. The Desert Eagle of Magnum Research. *Guns Magazine*, 2005, roč. 30.
4. ↑
5. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Desert Eagle**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna Magnum Research Desert Eagle webstránka Archivované 2008-07-09 na Wayback Machine
Súradnice: 32°48′S 35°18′V﻿ / ﻿32,8°S 35,3°V﻿ / 32.8; 35.3

Galilea
Galilea okolo r. 50
**Galilea** (po hebrejsky הגליל, *Ha-Galil*, po arabsky الجليل – *al-Džalíl*) je hornatá oblasť na severe Izraela. Jej hranice vymedzuje na juhu údolie Emek Jizreel (Jezraelská nížina) a údolie Bejt Šean, na východe Jordánske údolie, Tiberiadske jazero a Chulské údolie. Západ Galiley tvorí pobrežie Stredozemného mora a Emek Zebulun (Zebulunské údolie) a na severe ju ohraničuje pohorie Libanon.

Galilea sa rozdeľuje na Hornú a Dolnú Galileu, ktoré oddeľuje údolie Bikat Bejt ha-Kerem, tiahnúce sa stredom územia od západu na východ. Horná Galilea je hornatejšia, najvyšší vrchol Har Meron dosahuje výšku 1 208 m n. m. Dolná je miernejšia s mnohými širokými údoliami.

Panoráma
--------


Panoráma okolia Tiberiadskeho jazera

Referencie
----------

1. ↑  Galilee. In:  *Encyclopædia Britannica* [online]. Encyclopædia Britannica, 1998-07-20, [cit. 2023-10-14]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Galilea**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Galilea na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * NK ČR: ge601703
* VIAF: 172712077
Indočína 1886
**Indočína**: Tmavozelená: klasické ohraničenie, Svetlozelená: širšie ohraničenie, Červená: najväčšie ohraničenie.  
**Indočínsky región** (biológia): Zelená.
**Indočína** (z fr. Indochine < Indo- = Indo- + Chine = Čína) je región na území polostrova Zadná India v juhovýchodnej Ázii, Leží na juhozápad od Číny a na východ od Indie. Názov je pôvodne francúzsky a začali ho používať francúzski kolonisti vo Vietname, keď začali rozširovať územie kolónie do susediacich oblastí.

Geografia
---------

Podľa užšieho vymedzenia Indočína pozostáva z územia bývalej Francúzskej Indočíny:

* Kambodža
* Laos
* Vietnam

V širšom zmysle, podľa sociokultúrneho vymedzenia, Indočína zodpovedá **kontinentálnej juhovýchodnej Ázii**, ktorá zahŕňa aj štáty:

* Mjanmarsko (do roku 1937 súčasť Britskej Indie)
* Thajsko (kedysi Siam)
* niekedy Singapur a Malajský polostrov

História
--------

*Pozri aj: Indočínska vojna*
Územie Indočíny pre svoju strategickú polohu priťahovalo pozornosť kolonizátorov. Odohrávalo sa tu mocenské súperenie medzi európskymi koloniálnymi mocnosťami, domácimi štátmi – Čína, Siam, a v neposlednom rade i Japonskom, ktorého vojenské obsadenie Francúzskej Indočíny malo devastačný dopad na francúzsku prestíž v oblasti, čo sa odzrkadlilo na tvrdom odpore miestnych voči Francúzom po 2. svetovej vojne.

Pozri aj
--------

* Francúzska Indočína
* Juhovýchodná Ázia
* Francúzske kolónie

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Indochina na anglickej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Indočína**
Modrou farbou sú vyznačené rieky Amudarja a Syrdarja, ktoré približne vymedzujú Transoxaniu
**Transoxania**, tiež **Transoxánia** , je staroveký názov pre časť strednej Ázie približne zodpovedajúcej dnešnému Uzbekistanu, Tadžikistanu a juhozápadnému Kazachstanu. Pomocou geografických medzníkov je možné Transoxaniu vymedziť ako územie medzi riekami Amudarjou a Syrdajrou.
V perzskom epose Shahnameh ju básnik Ferdowsi nazýva domovinou kočovných iránskych kmeňov a rieka Oxus je hranicou medzi Iránom a Turanom.
Termínom Transoxania sa obyčajne mieni vyššie vyznačené územie v dobe staroveku či začiatkom stredoveku, aj keď ho niektorí autori používajú pre označenie tohoto územia aj v súčasnej dobe. Centrami Transoxanie boli Buchara a Samarkand.

Referencie
----------

1. ↑  Ferdawsi, Abul-Qasim, "Shahnamah": اگر پهلوانی ندانی زبان --- فرارود را ماور النهر خوان
2. ↑  Encyclopædia Britannica online

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Transoxanie na českej Wikipédii.*
Antonov An-2R
Aero L-29
**Dionizy Bielański** (\* 7. apríl 1939, Staweczki – † 16. júl 1975, Kúty) bol poľský športový pilot, inštruktor lietania a práškovací pilot, ktorý v snahe utiecť za železnú oponu odcudzil v Poľsku práškovací dvojplošník Antonov An-2 a po prelete územím Slovenska bol niekoľko kilometrov pred rakúskou hranicou vojenským pilotom Česko-Slovenskej ľudovej armády zostrelený.

Pozadie akcie
-------------

Dionizy Bielański pochádzal z volyňskej oblasti, ale väčšinu mladosti prežil v juhozápadnom Poľsku neďaleko českých hraníc v meste Sklárska Poruba. Tu od roku 1963 lietal v miestnom aeroklube, najprv na bezmotorových strojoch a od roku 1968 aj na motorových lietadlách. Oženil sa a zložil inštruktorské skúšky.

Bielański nikdy nebol veľký priaznivec komunistického režimu. Poľská Służba Bezpieczeństwa (SB) sa ho snažila získať do svojich služieb, ale odmietol a sám sa stal sledovanou osobou. V roku 1975 získal Bielański prácu vo vratislavskom Agrolete v odbore leteckých služieb v poľnohospodárstve.

Priebeh akcie
-------------

Dňa 16. júla 1975 nasadol do poľnohospodárskej verzie dvojplošníka Antonov An-2 a namiesto práškovania zamieril na juhozápad. Čoskoro prekonal česko-slovenskú hranicu, zamieril k Žiline a ďalej pokračoval údolím Váhu. Na lietadlo prelietajúce vo výške 30 – 50 metrov nad zemou upozornil protivzdušnú obranu štátu pracovník žilinského zväzarmovského letiska.

K narušiteľovi vzlietol z trenčianskeho letiska vrtuľník Mi-4, z letiska Mošnov dve stíhačky MiG-21 a z brnianskeho letiska dve cvičné prúdové lietadlá Aero L-29 Delfín. Stíhacím lietadlám sa nepodarilo poľského pilota donútiť pristáť v Piešťanoch a neďaleko Myjavy ho dostihli aj lietadlá L-29. Poliak však nereagoval na pokyny a ďalej letel juhozápadným smerom.

Medzitým česko-slovenské veliteľstvo protivzdušnej obrany nadviazalo kontakt s poľskými orgánmi a zisťovalo, aké kroky môže proti poľskému narušiteľovi podniknúť. Podľa vtedy platných predpisov totiž nesmeli piloti strieľať proti lietadlám spriatelených socialistických štátov.

Súhlas na zostrelenie lietadla prišiel od vtedajšieho poľského ministra národnej obrany Wojciecha Jaruzelského. Pilot česko-slovenského cvičného prúdového lietadla L-29 kpt. Vlastimil Navrátil sa niekoľkokrát uistil o tom, či má rozkaz na zostrelenie vykonať. Po potvrdení bolo poľské lietadlo o 15:57 zo vzdialenosti asi 300 metrov zostrelené guľometnou paľbou pri obci Kúty, teda asi 8 kilometrov pred rakúskou hranicou. Dvojplošník sa zrútil do poľa medzi obcami Kúty a Čáry a po náraze začal horieť. Pilot pád lietadla neprežil.

Štátne orgány sa snažili celý prípad utajiť a dokonca falšovali oficiálnu správu o vyšetrovaní.

Referencie
----------

1. ↑  NIEWIADOWSKI, Andrzej; STRÓŻYK, Jarosław. IPN: to Jaruzelski kazał strzelać. *Rzeczpospolita*, 3. júla 2009. Dostupné online [cit. 2016-03-04]. Archivované 2015-07-16 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Ústav pro studium totalitních režimů

Autoritné údaje: * GND: 1060740788
* VIAF: 311454320