recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Zhora: vlajka Spojeného kráľovstva, Ulsterský prápor, vlajka Oranžského rádu
Lojalistická vlajka nesúca Ulsterskú červenú ruku a lojalistický slogan "Za Boha a Ulster"
**Ulsterský lojalizmus** je politická ideológia rozšírená hlavne medzi robotníckou triedou ulsterských protestantov v Severnom Írsku. Mnoho ulsterských protestantov je potomkami kolonistov z Veľkej Británie. Rovnako ako ulsterskí unionisti aj lojalisti podporujú zachovanie Severného Írska ako súčasť Spojeného kráľovstva a sú proti jednotnému Írsku. Ulsterský lojalizmus je označený ako druh etnického nacionalizmu a ako variácia britského nacionalizmu. Je silno prepojený s ulsterskými lojalistickými polovojenskými skupinami.

Ulsterský lojalizmus sa objavil na konci 19. storočia v reakcii na írske hnutie za nezávislosť. Hoci väčšina Írov boli katolíci, v provincii Ulster tvorili väčšinu protestanti. Lojalisti začínali ako hnutie sebaurčenia medzi ulsterských protestantov ktorí nechceli, aby sa stali súčasťou autonómie Írska. zatiaľ čo niektorí írski katolíci boli tiež unionisti, lojalisti inklinovali na zdôraznenie ulsterského protestantského dedičstva. Toto hnutie viedlo k rozdeleniu Írska v roku 1921. väčšina Írska získala nezávislosť, zatiaľ čo asi dve tretiny Ulsteru zostali územím Spojeného kráľovstva ako samosprávne územie tzv. Severné Írsko. 

Od rozdelenia, väčšina lojalistov podporila zachovanie statusu Severného Írska ako súčasti Spojeného kráľovstva (t.j. unionizmus). Historicky pojmy "unionista" a lojalista" boli často zamieňané. Avšak oživenie lojalistických polovojenských skúpín v 60-tych rokoch začalo opäť rozoznávať tieto pojmy. Pojem "lojalista" sa v súčasnosti zvyčajne používa na unionistov z robotníckej triedy ktorý používajú alebo ticho podporujú polovojenské násilie na obranú únie s Veľkou Britániou. Lojalisti sú tiež opisovaní ako ľudia lojálni protestantskej britskej monarchií skôr než britskej vláde a inštitúciám. Garret Fitzgerald raz argumentoval že lojalisti sú lojálni predovšetkým Ulsteru skôr než únií. Niektorí lojalisti vyzývali k nezávislému ulsterskému protestantskému štátu, presvedčení, že sa nemôžu spoliehať na britskú vládu, aby zabránila írskemu zjednoteniu. 

V Severnom Írsku existuje tradícia pochodov militantných lojalistických protestantských skupín. Každý rok sa 11. júla koná tzv. Jedenásta noc (Eleventh Night) kde sa pália vatry a 12. júla tzv. Dvanásta (The Twelfth) kedy sa konajú pochody silno spojené s lojalizmom.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ulster loyalism na anglickej Wikipédii.*
**Griko** alebo **grekaniko** je nárečie gréckeho jazyka, ktorým v súčasnosti hovorí približne 20000 ľudí na juhu Talianska.

Gréci bývali na území dnešného Talianska od veľkej gréckej kolonizácie. Udržali sa tu aj počas rímskej doby. Nový príval Grékov prišiel do Itálie v 6. storočí. Vtedy východorímsky cisár Justinián I. oslobodil Itáliu od Gótov. Počas stredoveku sa jednotný ľudový grécky jazyk nezachoval a rozpadal sa na viacero skupín a jazykov - tak to bolo aj v Itálii. Na juhu Itálie sa začal vytvárať jazyk griko v 12. storočí. Dodnes je používaný na Kalábrii a na Sicílii.

Griko je zapisované gréckou abecedou (ελληνικό αλφάβητο). Aj keď je jazyk obohatený o slová z latinčiny a taliančiny, stále možno cítiť príbuznosť s modernou gréčtinou (δημοτική γλώσσα) a s ostatnými gréckymi nárečiami, ako aj s gréckym peloponézskym dialektom *tsakončina* (Τσακωνική διάλεκτος). V jazyku griko sa nachádzajú mäkké spoluhlásky, ktoré boli do jazyka pridané z taliančiny - napr. /ʃ/, /tʃ/ (slovenské /š/, /č/).

Príklady lexiky
---------------

Uvedené v jazykoch: **griko** (latinský prepis) - novogréčtina (latinský prepis) - taliančina - slovenčina:

τσαιρό (čeró) - καιρός (ťeros) - tempo - čas
τσε (če) - και (ťe) - e - a
γιατί (jatí) - γιατί (jati) - perché - prečo/preto
*Dendrobium heterocarpum*
**Dendróbium** (lat. *Dendrobium* Sw. 1799) je rod rastlín z čeľade vstavačovité (*Orchidaceae*) zahrnujúci okolo 1 200 druhov. Pomenovanie pochádza z gréckych slov *δένδρον / dendron* - „strom" a *βίος / bios* - „život" a charakterizuje prevažujúci epifytný charakter dendróbií.

Patrí do podskupiny *Dendrobiinae* spolu s menej známymi rodmi *Cadetia*, *Diplocaulobium*, *Epigenium* a *Flickingeria*.

Morfológia
----------

Je to rozsiahly taxón prevažne ázijských orchideí variabilného habitu. Vytvárajú internodiálne pahľuzy pozdĺž celej stonky, ktorá tak dostáva výzor trstiny alebo bambusu. Kvety vyrastajú buď v mnohých málopočetných trsoch (1–2) v pazuchách listov (skupina *nobile*) alebo v jednom alebo dvoch viacpočetných trsoch z terminálnej axily, ktoré sú buď vzpriamene (skupina *phalaenanthe*) alebo ovísajúce (skupina *callista*).

Druhy
-----

Medzi kultúrne alebo komerčne zaujímavé druhy patria napríklad:

* *Dendrobium kingianum*
* dendróbium vznešené (*Dendrobium nobile*)
* kimilsungia (*Dendrobium* Clara Bundt 'Kimilsungia' /*Dendrobium* Kim il Sung) - hybrid

Referencie
----------

1. ↑  *Nova Acta Regiae Societatis Scientiarum Upsaliensis*, Volume 6 (1799)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dendróbium**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Dendróbium**
**Danielle Riley Keoughová** (\* 29. máj 1989, Santa Monica, Kalifornia, USA) je americká herečka a modelka. Je dcérou speváčky Lisy Marie Presleyovej a Dannyho Keougha a vnučkou Priscilly Presleyovej a Elvisa Presleyho.

Detstvo a mladosť
-----------------

Narodila sa v máji 1989 v Santa Monice v Kalifornii. Je najstaršou dcérou speváčky Lisy Marie Presleyovej a hudobníka Dannyho Keougha. Mala jedného biologického brata Benjamina Storma Keougha, ktorý v roku 2020 spáchal samovraždu a dve nevlastné sestry z maminej strany. Keď mala Keoughová šesť rokov, jej rodičia sa rozviedli a vyrastala prevažne s otcom na Havaji.

Kariéra
-------

Od pätnástich rokov sa venovala prevažne modelingu.

Od roku 2010 sa venuje herectvu. V roku 2010, hrala po boku Dakoty Fanningovej a Kristen Stewartovej vo filme *The Runaways*. V roku 2012 stvárnila striptérku Noru vo filme *Magic Mike*. V rovnakom roku (2012) si zahrala po boku Sienny Millerovej a Lukea Wilsona vo filme *Yellow*.

V roku 2015 si zahrala vedľajšiu úlohu vo filme *Mad Max: Fury Road*, ktorý získal v roku 2016 šesť ocenení Academy Awards. O rok neskôr (2016) stvárnila lesbický pár s herečkou Jenou Malonovou, vo filme *Lovesong*. Ako študentka práv sa predstavila v televíznom seriály *The Girlfriend Experience*, z roku 2016. Film bol založený na rovnomennom filme Stevena Soderbergha. V roku 2017 získala nomináciu na Zlatý glóbus za jej herecký výkon v seriály.

V roku 2018 hrala vo filme *The House That Jack Built*, ktorý režíroval Lars von Trier. V roku 2019 hrala vo filme *The Lodge*, kde hrala po boku herečky Alicie Silverstonovej. Za svoj herecký výkon získala Keoughová pozitívne ohlasy filmových kritikov.

V roku 2020 sa pripojila k hereckému obsadeniu filmu *The Devil All the Time*, ktorý bol natočený podľa knižnej predlohy Donalda Ray Pollocka.

Súkromný život
--------------

Vo februári 2015 sa vydala za kaskadéra Bena Smitha-Petersena.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Riley Keoughová**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Riley Keough na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1129370801
* ISNI: 0000 0004 4456 0130
* LCCN: no2014169091
* NK ČR: xx0243089
* VIAF: 313410118
* WorldCat: lccn-no2014169091
**Akácia senegalská** (lat. *Acacia senegal*) je rozkonárený listnatý strom z čeľade bôbovitej (*Fabaceae*), pôvodom zo západnej Afriky, z oblasti Senegálie a Gambie.

Opis
----

Akácia senegalská je typická svojou šedou farbou kôry. Dorastá do výšky až 20 metrov. Konáre sú iba slabo tŕnité a tvoria plochú dáždnikovitú korunu. Jej listy sú veľmi úhľadné a majú na spodku stopky krátke tŕne. Akácia má lístky 2. radu, ktoré sú úzko čiarkovité v 7 – 25 pároch, tiež sú na dvakrát perovito zložené. Kvety stromu sú belavé až žlté, ktoré sú umiestnené v klasoch dlhých až 10 cm. Kvety typicky kvitnú od januára do marca. Rod obsahuje okolo 800 druhov, z ktorých možno len malý počet upotrebiť na získavanie kaučuku.

Výskyt
------

Akácia senegalská je značne rozšírená v pásme saván v Afrike. Taktiež ju vieme nájsť aj v menších množstvách v Ománe, Pakistane a v západnej pobrežnej Indii. Hlavnými oblasťami pestovania sú Senegal a Sudán.

Použitie
--------

Drevo akácie sanegalskej sa dá použiť na výrobu rukovätí nástrojov a častí krosien. Je cenený aj ako palivové drevo a možno ho použiť na výrobu dreveného uhlia. Z akácie sanegalskej sa vyrába aj arabská guma, ktorá slúži predovšetkým ako emulgátor, zahusťujúci a stabilizačný prostriedok pri výrobe farmaceutických a kozmetických výrobkov i potravín (zmrzlina, gumové cukríky) a na zlepšenie chuťových vlastností liekov s ostrou chuťou. Používa sa aj na uzavieranie éterických olejov do puzdier nepatrných rozmerov pre instantné čaje a pre jej schopnosť zmierňovať podráždenie sa pridáva do liečiv proti kašľu.

Galéria
-------

* Akácia senegalská - celkový pohľadAkácia senegalská - celkový pohľad
*

Referencie
----------

1. 1 2 3  Jana Jindrová – Miroslava Malovcová: Liečivé rastliny: Ottov sprievodca prírodou, OTOVO NAKLADATELSTVÍ 2010, 26. s, ISBN 978-80-7360-589-6
Budova bývalého Federálneho zhromaždenia v Prahe
**Federálne zhromaždenie** (čes. *Federální shromáždění*; skrátene **FZ**, dlhý názov *Federálne zhromaždenie Československej socialistickej republiky*, neskôr *Federálne zhromaždenie Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky*) bol názov federálneho parlamentu Česko-Slovenska od 1. januára 1969 do 31. decembra 1992 (zánik Česko-Slovenska). Jeho priamym predchodcom bolo Národné zhromaždenie, ktoré bolo nahradené Federálnym zhromaždením po vstupe Ústavného zákona o česko-slovenskej federácii do platnosti. Počas existencie federálneho zhromaždenia pôsobili na území federálnych republík tiež republikové parlamenty, Česká národná rada a Slovenská národná rada. Voľby do FZ sa konali raz za päť rokov.

Federálne zhromaždenie malo 350 poslancov a bolo zložené z dvoch rovnoprávnych komôr (snemovní):

* Snemovňa ľudu: 200 poslancov volených v celom Česko-Slovensku
* Snemovňa národov: 150 poslancov volených na princípe parity, z ktorých polovica bola volená v Česku a polovica na Slovensku

Poslanci Federálneho zhromaždenia
---------------------------------

*Články o poslancoch Federálneho zhromaždenia sú v kategórii Poslanci česko-slovenského Federálneho zhromaždenia.*

| * z
* d
* u
Zoznamy členov Federálneho zhromaždenia Česko-Slovenska v rokoch 1969 – 1992 Česko-Slovensko |
| --- |
| 
* 1969 – 1971
* 1971 – 1976
* 1976 – 1981
* 1981 – 1986
* 1986 – 1990
* 1990 – 1992
* 1992 – 1992

 |
Otcovy děti, Plzeň 2006.  
 Zľava: Rudolf Brančovský, Petr Vizina, Jarda Svoboda a Jakub Sejkora
**Otcovy děti** bola česká folk rocková kapela, ktorá vznikla v roku 1988 okolo textára, speváka a gitaristu Jardy Svobody.

Ďalšími zakladajúcimi členmi boli Bohouš Bulíř (klarinet) a Milan Netík (bicie). Hneď ďalší rok však do kapely prišli Jana Hyánková-Svobodová (syntetizátor) a Michal Vavřina (basgitara) a Milana Netíka za bicími nahradil Petr Vizina. V roku 1990 Michala Vavřinu nahradil Šimon Konečný. V roku 1992 prišiel huslista a akordeónista Jakub Sejkora, o rok neskôr potom bubeník Luděk Krčmář. V roku 1993 skupina ukončila svoju činnosť.

Repertoár skupiny tvorili piesne Jardy Svobody, často s kresťanskými motívmi, výnimočne preklady piesní skupiny Jardy Svobody, občas na koncerte zaznejú aj ďalšie.

Po roku 1993 skupina Otcovy děti vystupovala dvakrát – prvýkrát na festivale Otevřeno v Jimramove v roku 1999, druhýkrát potom v Plzni na Majálese v roku 2006 na scéne venovanej štrnásťročnému výročiu albumu Znouzectnosti a spriatelených kapiel *ZNC uvádí své hosty na vlnách radia BLA BLA PLUS*. Na tomto koncerte ale na basgitaru hral Rudolf Brančovský zo skupiny Veselá zubatá.

Diskografia
-----------

* 1989: *Budiž světlo!*, – demo
* 1991: *Já jsem s tebou/Procházím se krajinou* –, SP
* 1991: *Mezi nebem a zemí*,
* *ZNC uvádí své hosty na vlnách radia BLA BLA PLUS* – 2 piesne
* 1999: *Mezi nebem a zemí*, – plus ako bonus prvé SP
* 2003: *Noc a den*, – plus ako bonus dve piesne z albumu ZNC

Preklad
-------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Otcovy děti na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

* Otcovy děti na webe kapely Traband (archív)

Autoritné údaje: * NK ČR: ko2004245972
* VIAF: 130669945
Akvarel

**Akvarel** (po lat. aqua = voda) je:

* druh krycej vodovej farby
* druh maliarskej techniky, pri ktorej sa tieto farby používajú (vodomaľba)
* obraz namaľovaný touto technikou.

Akvarelová farba
----------------

Akvarelové farby sú vyrobené zo zmesi farbiva (rastlinné, nerastné, živočíšne alebo syntetické) a spojiva (napr. arabská guma, glycerín, med) rozpustnej vo vode. Nemajú výrazné krycie vlastnosti ako napríklad olejové alebo akrylové farby, ale je možné pomocou nich vytvoriť vrstvy priesvitnej maľby postupným nanášaním vrstiev, alebo využitím vzájomného zmiešavania farieb.

Akvarelové farby sa vyrábajú v pevnej forme (suché, alebo polosuché) v mištičkách, vo forme pasty (v tubách) alebo ako tekuté vo fľaštičkách. Farby v tubách obsahujú viac glycerínu, ako farby v mištičkách, preto sa dajú ľahšie rozmiešať s vodou.

Maliarska technika akvarelu
---------------------------

Akvarel, ako prostriedok výtvarného umenia, sa všeobecne pokladadá za druhý najdokonalejší štýl po olejomaľbe. Jeho možnosti sú čo do šírky použitia takmer nevyčerpateľné. V múzeách a galériách celého sveta nájdeme krajiny, postavy, portréty a zátišia vytvorené technikou akvarelu.

Akvarel je tiež ideálnym prostriedkom pre návrhy a štúdie veľkých obrazov, ktoré majú byť neskôr vytvorené ako olejomaľby, tempera, či ako freska. Za zmienku tiež stojí široké použitie akvarelu v architektúre a dekoráciách a pri návrhu a zobrazovaní budov a interiérov. Akvarel je tiež najpoužívanejšou ilustračnou technikou.

### Lavírovanie

Technika lavírovania predstavuje prácu s jednou - najviac dvomi farbami, ktorých rozriedením sa dosiahne širokej škály valérov. Optického efektu rôznorodosti sýtosti farby sa docieli neúplným prekrytím bielej farby papieru farebným pigmentom. 

### Lazúrovanie

Termínom lazúra sa v maliarstve označuje vrstva riedkej, priesvitnej farby, nanesená na podklad (papier) alebo už prítomnú farbu. Lazúrovaním sa docielia nové farebné odtiene, prípadne zmena valérov.

### Mokrý akvarel

Špeciálna technika maľby, spočívajúca v nanášaní farby na navlhčený podklad, prípadne na podklad natrený mokrou farbou. Farby sa rozpíjajú a vytvárajú pozoruhodný efekt.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Akvarel**
**Purple Day** (slov. Fialový deň) je medzinárodný pamätný deň, oslavovaný 26. marca, ktorý je venovaný ľudom s epilepsiou. Ľudia si tento deň môžu uctiť nosením fialovej stužky alebo sa môžu obliecť do fialovej farby, levanduľového odtieňu.

História
--------

V roku 2008, prišla s myšlienkou *Purple Day*, mladá američanka Cassidy Megan, ktorej bola diagnostikovaná epilepsia v jej siedmych rokoch. Cieľom dňa je zvýšiť povedomie, znížiť stigma a umožniť jednotlivcom, ktorí žijú s epilepsiou, aby sa zaradili do bežného života. *Epilepsia Association of Nova Scotia* pomohla rozvinúť myšlienku mladej Cassidy, ktorá je dnes známa ako kampaň *Purple Day for Epilepsy*.

V roku 2009 sa nadácia *Anita Kaufmann Foundation* a *Epilepsy Association of Nova Scotia* pridali k medzinárodnému spusteniu *Purple Day* a zvýšili zapojenie mnohých organizácií, škôl, firiem, politikov a celebrít na celom svete.

Dňa 26. marca 2009 sa *Purple Day* zúčastnilo viac ako 100 000 študentov, 95 pracovísk a 116 politikov.

Uznanie
-------

V roku 2012 bola organizácia *Purple Day* legálne uznaná ako svetový deň epilepsie v Kanade.

V spolupráci s 3. ročníkom *Purple Day* získala *Anita Kaufmann Foundation* Svetový rekord v Guinnessovej knihe rekordov pre najväčší tréning a zoskupenie ľudí s epilepsiou. Tiež bolo 272 ľudí školených ako reagovať, keď niekto v ich blízkosti dostane epileptický záchvat.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Purple Day na anglickej Wikipédii.*
**Akútny zápal žlčníka** alebo **akútna cholecystitída** je náhle vzniknuté zápalové postihnutie žlčníka. Hlavnou príčinou vzniku akútnej cholecystitídy býva stagnácia žlče a toxické poškodenie sliznice žlčníka. Stagnácia žlče môže byť spôsobená upchatím žlčových ciest kameňom alebo blatom. Zápal môže byť spôsobený aj bakteriálnou infekciou, alebo obštrukciou d. cysticus zvonku.

Zobrazovacia diagnostika
------------------------

Metódou prvej voľby je ultrasonografia, ktorá dobre zobrazí známky zápalu (90 – 95 percentná senzitivita, cca 80 percentná špecificita) aj prítomnosť žlčníkových kameňov (až 98 percentná senzitivita a špecificita). Hlavnými nálezmi je zhrubnutie steny žlčníka nad 3 mm, zväčšenie žlčníka (priemer nad 4 cm, dĺžka nad 10 cm), tekutina v okolí a bolestivosť pri cielenom tlaku sondy na oblasť žlčníka.

Alternatívou sú metódy nukleárnej medicíny (sledovanie vylučovania rádioizotopu pečeňou do žlčových ciest v čase – HIDA/DISIDA). Rtg snímka brucha, CT a ERCP sú doplnkové metódy.

Liečba
------

* Konzervatívna: antibiotiká, spazmolytiká, pokojný režim
* Operačná: Cholecystektómia – urgentná ak hrozí perforácia (prasknutie) žlčníka, akútna je možná do 3 dní od začatia ťažkostí, odložená cca 3 mesiace po prekonaní zápalu žlčníka

Zdroje
------

* www.AuntMinnie.com
* Bennett GL, Balthazar EJ: Ultrasound and CT evaluation of emergent gallbladder pathology. Radiol Clin North Am 2003 Nov; 41(6): 1203-16.
* Ralls PW, Colleti PM, Lapin SA: Real-time sonography in suspected acute cholecystitis. Radiology 1985; 155: 767-71.
* Weissleder R, et al: Primer of Diagnostic Imaging. Mosby 2003; 225.
**White Lion** je americko/dánska hard rock/heavy metalová hudobná skupina, ktorú v roku 1983 založili v New Yorku dánsky spevák Mike Tramp a americký gitarista Vito Bratta. Skupina bola aktívna prevažne v 80. rokoch a na začiatku 90. rokov. V roku 1985 vydala debutový album *Fight to Survive*. 

V rebríčku Billboard Hot 100 bola skupina úspešná v roku 1988 s piesňou "Wait" na ôsmom mieste, a o rok neskôr sa s akustickou rockovou baladou "When the Children Cry" umiestnila na treťom mieste rebríčka. Obe skladby pochádzajú z druhého štúdiového albumu Pride, ktorý vyšiel v roku 1987.

Tretí album *Big Game* bol 9. augusta 1989 certifikovaný ako Zlatý album. Štvrtý album *Mane Attraction* z roku 1991, nedosiahol úspechy predošlých albumov. Krátko po jeho vydaní skupinu opustili Greg D'Angelo a James LoMenzo. Skupina pokračovala s basgitaristom Tommym T-Bone a bubeníkom Jimmym DeGrasso. Po krátkom turné na podporu albumu Mane Attraction, skupina v septembri 1991 odohrala svoje posledné vystúpenie v Bostone.

Referencie
----------

1. ↑   *Allmusic (White Lion charts & awards)* [online]. All music, [cit. 2012-05-24]. Dostupné online.
2. ↑   *White Lion Charts and awards* [online]. RIAA Charts and awards, [cit. 2012-07-10]. Dostupné online. (anglický)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **White Lion**
**Akvalung** (pôvodne písané *Aqua-lung*, v Európe skôr *Aqualung*) alebo **vodné pľúca** je všeobecné označenie pre potápačský dýchací prístroj na stlačený vzduch, spravidla s automatickým regulátorom a otvoreným okruhom. 

*Aqua-lung* je pôvodne názov prvého potápačského dýchacieho prístroja s otvoreným okruhom, ktorý v roku 1943 zostrojili Jacques-Yves Cousteau a Emile Gagnan.

Aqua-lung pozostával z tlakovej fľaše so stlačeným vzduchom a z potápačského regulátora, ktorý dodával potápačovi dýchací plyn s potrebným tlakom. Už predtým existovali dýchacie prístroje so zásobou stlačeneho vzduchu, ale obsahovali iba regulátor s konštantným prietokom. Novinkou Aqua-lungu bola kombinácia regulátora konštantného tlaku s regulátorom variabilného tlaku a dýchacím ventilom.

Vo svete sa termín *aqualung* začal používať ako synonymum pre potápačský dýchací prístroj s otvoreným okruhom a v tomto tvare prenikol aj do iných jazykov.

Dnes sú názvy „Aqualung" a „Aqua Lung" registrovanými obchodnými známkami spoločnosti *Aqua Lung Inc.* Spoločnosť *Aqua Lung International* má vyše 700 zamestnancov v 12 dcérskych spoločnostiach na celom svete a dodáva potápačské vybavenie mnohých značiek:

* Aqua Lung
* Aqua Sphere
* Apeks
* Deep See
* Dräger
* Sea Quest
* Suunto
* U. S. Diver's
**Drezina** je ľahké koľajové vozidlo, ktoré slúži na dopravu niekoľkých pasažierov väčšinou na služobné účely. Môže byť poháňané mechanicky silou svalov alebo je vybavené motorom.

Názov je odvodený z mena vynálezcu Karla Draisa, konštruktéra cestného jednostopového odrážadla nazvaného *Laufmaschine* alebo draisina, predchodcu dnešných bicyklov.

Dreziny boli robené na princípe bicyklov, motocyklov alebo automobilov. Existovali aj dreziny postavené ako jednoduchý voz s kľukou a dvojzvratnou pákou (pumpovacia drezina – obdoba princípu starých ručných hasičských striekačiek).

Galéria
-------

* Drezina ve Veľkom Březne
* Motor dreziny
* Ručná širkorozchodná drezina neďaleko Onežského jazera (Rusko, 1915)
* Malá ručná pumpovacia a malá motorová drezina
* Drezina PKP urobená úpravou vozu Warszawa
* Motorová drezina Tatra 15/30
* Obrnená drezina Tatra T18

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Drezína na českej Wikipédii.*
**Drevosplyňovací kotol** je kotol pre ústredné kúrenie, resp. ohrev vody na pevné palivo. Spaľovanie je riešené podobne, ako pri výrobe generátorového plynu, generátorovým splyňovaním pevného paliva (obvykle dreva) pri teplote cca 1 000 °C a jeho následné spálenie v horáku s núteným obehom vzduchu. Pevné palivo sa mení na plynné, ktoré sa následne spaľuje.

Horenie je dvojfázové. Drevosplyňovací kotol sa skladá z dvoch nad sebou uložených spaľovacích komôr. Najprv dôjde v primárnej spaľovacej komore k primárnemu spaľovaniu - splyňovaniu, čiže uvoľňovaniu plynných horľavých zložiek z dreva. Vznikajúce drevné plyny sa nasávajú do horáka sekundárnej spaľovacej komory, kde optimálne prehoria pri vysokej teplote s primiešaným sekundárnym vzduchom (vzduch sa obvykle predohrieva).

Tento systém spaľovania je ekonomickejší, ako spaľovanie pevného paliva klasickým horením. Úspora paliva dosahuje rádovo 40%, pričom je nízka emisia spalín, čím majú menší negatívny dopad na životné prostredie. Kotly majú vysokú účinnosť (až do 90%). Vyššia účinnosť má za následok nižšiu spotrebu paliva. Výhodou je aj nižšia tvorba popola, z čoho vyplývajú nižšie nároky na údržbu kotla.

Takýmto spôsobom je možné spaľovať akékoľvek pevné palivo produkujúce plyn - drevo (aj hrubé kusy), štiepky, uhlie, biomasu, obilie, slamu a pod. Výhodou je aj možnosť elektronickej regulácie procesu spaľovania a ohrevu.

Príklad konštrukcie kotla
-------------------------

A - automaticky regulovaný ťah
B - nakladacie dvierka
C - ručná regulácia ťahu
D - priestor pre spaľovanie plynu
E - sekundárny prívod vzduchu
F - predĺžené cesty horúcich plynov
G - záklopka pre rozhorievanie
H - sekundárne spaľovanie plynov (nad 550°C)

Podmienky spaľovania
--------------------

Vlhkosť v dreve znižuje teplotu horenia. Optimálne je drevo spaľovať pri čo najnižších teplotách – pyrolýza, v prvotnom spaľovaní, s minimálnym prístupom vzduchu (dymyvé horenie). Vzniká tu oxid uhoľnatý. 

V druhotnom spaľovaní prehorí oxid uhoľnatý na oxid uhličitý (v časti F a H). Takéto spaľovanie má vyššiu účinnosť, pretože časť okruhu neobsahuje vodu, spomaľujúcu horenie. Tento systém zvýši účinnosť o 7 - 15%.

Ak výfukové plyny tepelnou výmenou zvýšia teplotu prívodného vzduchu, účinnosť kotla je ešte vyššia. (Táto možnosť väčšinou nie je využívaná).
**Drevostavba** je konštrukcia alebo stavebné dielo, kde hlavnú nosnú konštrukciu tvoria prvky vyrobené z dreva. 

Hlavný stavebný materiál pre drevostavby ako aj pre možné nadstavby už existujúcich stavieb alebo halových objektov (môže ísť o bytovú výstavbu, ale aj o verejnú, priemyselnú, alebo športové a viacúčelové haly), je spomínané drevo. Ide o prírodný stavebný materiál, ktorý je nepoškodzuje zdravie, a vďaka svojím výborným vlastnostiam a prednostiam získal vynikajúcu povesť v oblasti stavebníctva, overenú mnohými generáciami. Svojimi vlastnosťami a cenou nebolo drevo do dnešnej doby žiadnym materiálom prekonané. Stavby z dreva materiálov na jeho báze dokážu v dnešnej dobe silno konkurovať stavbám z ocele a betónu, a ktoré prekonávajú v mnohých smeroch. Následne sú uvedené výhody drevených konštrukcií a prvkov voči ostatným materiálom. Drevostavba je ekologickým prínosom do stavebníctva napríklad šetrením energií na vykurovanie. 

Drevo je zdravotne nezávadný materiál, ktorý reguluje vlhkosť, poskytujúce príjemnú klímu vo všetkých ročných obdobiach. Drevená konštrukcia pri dôslednom vyhotovení a dôslednom zaizolovaní spĺňa podmienky nízkoenergetickej stavby a pri použití potrebného technického vybavenia spĺňa podmienky pasívneho štandardu. 

Pri výstavbe sa na rozdiel od betónových konštrukcií odbúrava mokrý proces výstavby, čo zároveň urýchľuje dobu výstavby. Ďalšou výhodou je okamžitá únosnosť. Odbúrava sa doba tuhnutia.

Drevené konštrukcie tiež spĺňajú podmienky pre požiarnu odolnosť podľa stanovenej normy.

Taktiež akustické vlastnosti drevených sendvičových konštrukcií sú lepšie ako pri iných konštrukciách.

Drevostavby majú v porovnaní s inými konštrukciami aj tepelno-technické vlastnosti lepšie ako klasické murované konštrukcie. Majú vysoký tepelný odpor, čím sa minimalizujú tepelné straty. V zimnom období sa objekt rýchlo vykúri a v lete je dobrým tepelným izolantom. 

Veľkou výhodou sú menšie náklady na výstavbu. Cena konštrukcie je však závislá od druhu konštrukcie a pri kvalitných konštrukčných systémoch prevyšuje cenu stavieb murovaných. 

Ľahšia hmotnosť drevenej konštrukcie oproti iným konštrukciám umožňuje vybudovať menej masívnu spodnú stavbu (základy), čo predstavuje ďalšie úspory. Tiež majú drevené steny menšiu hrúbku.
Poloha Porýnia (ako bola definovaná Versaillskou zmluvou) pozdĺž rieky Rýn
**Remilitarizácia Porýnia** nemeckou armádou sa udiala 7. marca 1936, keď nemecké vojenské sily vstúpili do Porýnia. To bola významná udalosť, pretože Nemecko porušilo podmienky Versaillskej zmluvy a Locarnských dohôd. Remilitarizácia zmenila rovnováhu síl v Európe v prospech Nemecka a v neprospech Francúzska. Umožnila Nemecku vykonávať politiku agresie vo východnej Európe.

Pozadie
-------

Po prvej svetovej vojne sa rozhodla Spoločnosť národov, že ľavý breh Rýna bude obsadený jednotkami západných mocností. V 20. rokoch sa vojská stiahli pod podmienkou, že prebehne demilitarizácia oblasti. Po prevzatí moci nacistami v roku 1933 sa Hitler rozhodol obsadiť Porýnie. Akcia prebehla v roku 1936, hoci v tom čase nebola nemecká armáda dostatočne pripravená na prípadný konflikt. Nacistami proklamovaný dôvod tohto porušenia článku 42, 43 a 44 Versaillskej zmluvy bolo francúzsko-sovietske spojenectvo z mája 1935, lebo ním vraj Francúzi podľa nemeckého ministra zahraničných vecí von Neuratha porušili podmienky Locarnských dohôd. Západné mocnosti proti tomuto aktu nič nevykonali.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Remilitarizace Porýní na českej Wikipédii.*
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny

**William Vickrey** (\* 21. jún 1914 Victoria, Britská Kolumbia, Kanada † 11. október 1996 Harrison, New York, USA) bol americký ekonóm kanadského pôvodu, a nositeľ Nobelovej ceny za ekonómiu.

Životopis
---------

Narodil sa v Britskej Kolumbii. Základnú a strednú školu navštevoval v Európe a v Spojených štátoch, štúdium ukončil s maturitou v Phillips Andover Academy v roku 1931. Po získaní B.S. v matematike v Yale University v roku 1935 pokračoval ďalej a ukončil doktorské štúdium v roku 1948. Potom pracoval pre Národnú radu pre plánovanie zdrojov vo Washingtone. Kolumbijská univerzita mu udelila PhD. titul v ekonómii v roku 1948. 

V roku 1946 začal jeho učiteľskú dráhu na Kolumbijskej univerzite ako odborný asistent v ekonómii. V roku 1958 sa stal profesorom a bol menovaný ako McVickar profesor politickej ekonómie v roku 1971. Bol predseda katedry ekonómie 1964 – 1967. 
Bol členom misie z roku 1950 Shoup, ktorá vyvinula komplexný program na úpravu daňového systému Japonska. Prednášal a slúžil ako poradca v Spojených štátoch amerických a v Organizácii spojených národov.

Bol zvolený do Národnej akadémie vied a v roku 1992 slúžil ako prezident americkej ekonomickej asociácie. Bol členom ekonometrickej spoločnosti a získal čestný titul z University of Chicago v roku 1979. Bol členom mnohých odborných a občianskych organizácií a aktívny zástanca organizácií, ktoré presadzovali svetový mier. 

Veľa z jeho prác je zozbieraných v „Verejná ekonomika" Cambridge University Press, ktorá tiež obsahuje kompletnú bibliografiu, zoznam ôsmich kníh, 139 článkov, 27 recenzií a 61 nepublikovaných článkov a poznámok.

Vickrey si zobral v roku 1951 za manželku Cecile Thompson. Spolu žili v Hastings-on-Hudson v New Yorku. Zomrel v októbri 1996 na zlyhanie srdca. Tri dni po jeho smrti získal Nobelovu cenu za ekonómiu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku William Vickrey na anglickej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za ekonómiu |
| --- |
| 
* Milton Friedman (1976)
* Bertil Ohlin / James Meade (1977)
* Herbert Simon (1978)
* Theodore Schultz / Arthur Lewis (1979)
* Lawrence Klein (1980)
* James Tobin (1981)
* George Stigler (1982)
* Gérard Debreu (1983)
* Richard Stone (1984)
* Franco Modigliani (1985)
* James M. Buchanan (1986)
* Robert Solow (1987)
* Maurice Allais (1988)
* Trygve Haavelmo (1989)
* Harry Markowitz / Merton Miller / William Forsyth Sharpe (1990)
* Ronald Coase (1991)
* Gary Becker (1992)
* Robert Fogel / Douglass North (1993)
* John Harsanyi / John Forbes Nash / Reinhard Selten (1994)
* Robert Lucas, Jr. (1995)
* James Mirrlees / William Vickrey (1996)
* Robert C. Merton / Myron Scholes (1997)
* Amartya Sen (1998)
* Robert Mundell (1999)
* James Heckman / Daniel McFadden (2000)

 |
| 
* 1969 – 1975
* **1976 – 2000**
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 12475759c
* GND: 119216213
* ISNI: 0000 0001 0924 8027
* LCCN: n88001750
* NK ČR: mzk2004231281
* VIAF: 92276341
* WorldCat: lccn-n88001750
**SAP Open 2010** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 8. do 14. februára 2010 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v kalifornskom San José. Titul v dvojhre získal Španiel Fernando Verdasco, ktorý vo finále porazil Američana Andy Roddicka. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Američania Mardy Fish a Sam Querrey, ktorí vo finále porazili nemecko-argentínsky pár Benjamin Becker, Leonardo Mayer. Pre Fisha to bol 7. a pre Querreyho prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na SAP Open 2010*
**Španielsko Fernando Verdasco** vs. USA Andy Roddick 3-6 6-4 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na SAP Open 2010*
**USA Mardy Fish / USA Sam Querrey** vs. Nemecko Benjamin Becker / Argentína Leonardo Mayer 7-6(3) 7-5

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje SAP Open |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
**Našština** (**nasika**; **nasëku enezükütü**) je umelý jazyk, patriaci do fiktívnej **severnej skupiny slovanských jazykov** (existujúce v rámci tézy o skupinách západo-, južno- a východoslovanských jazykov). Autorom našštiny je Jan IV. Havliš.

Tento jazyk má pôvod v praslovanskom jazyku, ale podľahol vplyvom gótčiny, baltských jazykov a hlavne ugrofinskych jazykov. Tak ako jazyky prirodzené, našština prešla rôznymi štádiami vývoja: **klasická** n. bola blízko spätá so švédskou kultúrou a súčasný jazyk vznikol vďaka prácam jazykovedcov a jazykových puristov v 19. storočí. Našština je realistická predovšetkým tým, že aj ona sa skladá z rôznych dialektov: **sedihradského** (Sedihrad/Sedigord/Viipuri), **karelského**, **ladožského** a **onežského**.

Príklad: Otënasutu (Otčenáš)

* 

```
Otë naso semenü näneppesös, ta sëvënis imenö tene. 
Ta pirittes rezä tene. 
Ta ses vola tene, ako näneppesöm ite näzemä. 
Kileppe naso sätteke ta tattës nam tinusaa. 
I da otupustis nam tulëkkë naso, ako i mi otupusëtivimë tulëzinikom naso. 
I ta nevüvettes no vunapatta nu ta izëppavis no otunëperaazanaa.
```

| * z
* d
* u
Umelé jazyky |
| --- |
| Medzinárodné pomocné jazyky | 
* Basic English
* Esperanto
* Europaio
* Europanto
* Glosa
* Idiom Neutral
* Ido
* Interlingua
* Interlingue
* Kotava
* Latino sine flexione
* Lingua franca nova
* Medzislovančina
* Novial
* Slovio
* Solresol
* Volapük

 |
| Logické a filozofické jazyky | 
* Ithkuil
* Láadan
* Loglan
* Lojban
* Toki pona

 |
| Fiktívne jazyky | 
* Brithenig
* Čierna reč
* Klingónčina
* Lingua ignota
* Lydnevi
* Nadsat
* Našština
* Quenijčina
* Sindarčina
* Skuodčina
* Vozgičtina
* Wenedyk

 |
| Fiktívne písmo | 
* Tengwar

 |
**Cole Albert Porter** (\* 9. jún 1891 – † 15. október 1964) bol americký hudobný skladateľ a textár. Je autor celej rady muzikálových komédií ako napríklad: *Kiss Me, Kate*, *Fifty Million Frenchmen*, *DuBarry Was a Lady* a *Anything Goes*. Medzi jeho najznámejšie piesne patria „Night and Day", „I Get a Kick out of You", „Well, Did You Evah!" a „I've Got You Under My Skin". 

Mnoho piesní z jeho tvorby obsahuje sofistikovanú poetiku plnú milostných podtextov a humorných tém. Jeho hudobným poznávacím znamením boli komplikované jazzové rytmy. Už počas svojho života sa stal jedným z najusilovnejších autorov, ktorí patria do *Great American Songbook*. Stal sa jedným z mála autorov z povestnej hudobnej uličky Tin Pan Alley, ktorí tvorili zároveň hudbu aj texty svojich piesní.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cole Porter**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cole Porter na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13898618g
* GND: 11879292X
* ISNI: 0000 0001 0865 3610
* LCCN: n80017862
* NK ČR: jn20011018377
* ULAN: 500444831
* VIAF: 5118684
* WorldCat: lccn-n80017862
**SAP Open 2005** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 7. do 14. februára 2005 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v americkom meste San José. Titul v dvojhre získal Američan Andy Roddick, ktorý vo finále porazil Francúza Saulniera. Bol to jeho 16. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Austrálčania Wayne Arthurs a Paul Hanley, ktorí vo finále porazili švajčiarsko-nemecký pár Yves Allegro, Michael Kohlmann. Pre Arthursa to bol 11. a pre Hanleyho 9. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na SAP Open 2005*
**USA Andy Roddick** vs. Francúzsko Cyril Saulnier 6-0 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na SAP Open 2005*
**Austrália Wayne Arthurs / Austrália Paul Hanley** vs. Švajčiarsko Yves Allegro / Nemecko Michael Kohlmann 7-6(4) 6-4

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje SAP Open |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
RNDr. **Peter Jurčovič** (\* 28. januára 1953, Bratislava) je slovenský meteorológ.

Životopis
---------

V roku 1976 ukončil štúdium na Katedre astronómie, geofyziky a meteorológie, Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. 17 rokov pracoval na predpovednej meteorologickej službe v Hydrometeorologickom ústave v Bratislave a na televíznych obrazovkách sa objavuje už od roku 1977. 

V roku 1995 založil spoločnosť INFOMET, prvú súkromnú meteorologickú firmu na Slovensku. Zostavuje predpovede pre televíziu (JOJ), rozhlas (Rádio Regina, Rádio Slovensko), no i súkromné spoločnosti.

Je ženatý, má dve dcéry a syna. Od svojich detí sa už dočkal aj vnúčat, má jedného vnuka a tri vnučky.

Herecká kariéra
---------------

Peter Jurčovič v roku 2013 sa objavil v jednej epizóde seriálu Mafstory. Premiéra epizódy bola odvysielaná 13. apríla na televízií JOJ.

Publikácie
----------

* *Najlepšie počasie v Bratislave*, vydavateľstvo Marenčin PT (2011)

Referencie
----------

* Rozhovor na sme.sk

Autoritné údaje: * NK ČR: js20201067129
* VIAF: 7047158369774801460009
**Železničná trať Lhasa – Žikace** spája hlavné mesto Tibetskej autonómnej oblasti (TAO), Lhasu, s druhým najväčším mestom TAO, Žikace.

Výstavba trate s dĺžkou 253 km začala v roku 2010 a celá sa nachádza v nadmorskej výške 3600 - 4 000 m n. m. Železnica bola slávnostne otvorená 15. augusta 2014 a prvá vlaková súprava z Lhasy vycestovala o deň neskôr. Následné predĺženie počíta s ďalším približovaním k hraniciam s Indiou a Nepálom a následným medzinárodným prepojením.

Na úseku bolo vybudovaných 96 mostov v celkovej dĺžke 45 km a 29 tunelov s celkovou dĺžkou 70 km. Celkom tunely a mosty predstavujú 45% z celkovej dĺžky úseku. Trať má 14 zastávok, z toho osobné vlaky obsluhujú len 6 staníc. Ostatné zastávky slúžia iba nákladným vlakom. Počas výstavby železnice bolo pozdĺž úseku vyťažené množstvo nerastných surovín a odvezených do čínskeho vnútrozemia. Vlaky z Lhasy do Žikace a späť jazdia len raz denne a cesta trvá tri hodiny.

Staničenie
----------

* Lhasa: 0 km
* Cena: 33 km (Táto zastávka bude obsluhovať aj železnicu do Ňingthri, ktorá sa začala budovať v roku 2014.)
* Čhušur: 56 km
* Ňemo: 103 km
* Rinpung: 151 km
* Žikace: 253 km

Výstavba úseku vyvolala protesty zo strany Tibeťanov, ktorí sa obávajú prílivu čínskych migrantov do regiónu.

Referencie
----------

1. ↑   北京 计划 将 青藏 铁路 向南 延伸 到 印度 (Peking plánuje tibetskú železnicu predĺžiť do Indie, čínsky), 24.07.2014
2. ↑   Lhasa-Shigatse rail line threatens cultural identity of Tibet, anglicky, 25.7.2014

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železniční trať Lhasa–Žikace na českej Wikipédii.*
Shakespearov rodný dom
Most cez Avon
**Stratford-upon-Avon** [ˌstɹætfədəpɒnˈeɪvn] je mesto v anglickom grófstve Warwickshire. Leží neďaleko Birminghamu a má cca 24 000 obyvateľov. 

Stratford je známy najmä ako rodné mesto Williama Shakespeara. Dramatikova rodina bývala v dome na Henley Street, jeho rodný dom je dnes však len kópiou pôvodného, ktorý zhorel pri požiari v 17. storočí. William Shakespeare je pochovaný v Stratforde v kostole Najsvätejšej Trojice (Holy Trinity Church) spolu s manželkou, najstaršou dcérou a jej manželom.

Turistický ruch je dôležitým hospodárskym odvetvím – mesto ročne navštívi viac ako dva milióny turistov.

Partnerské mestá
----------------

* Qatar  Dauhá, Katar
* Canada  Stratford, Kanada
* New Zealand  Stratford, Nový Zéland
* United States  Stratford, USA

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Stratford-upon-Avon**

Externé odkazy
--------------

Oficiálny web

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stratford-upon-Avon na českej Wikipédii.*
**Benjamín Geguš** (\* 10. január 1724, Banská Bystrica - † november 1779, Ostrá Lúka) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ.

Jeho otec Ján Geguš, matka Mária rod. Hacknerová.

Životopis
---------

Pochádzal zo zemianskej rodiny *Geguss de Gersen et Kisgése* pôvodom z Malého Jasena. Študoval v Banskej Bystrici, Šoproni, 1745-1748 na univerzite vo Wittenbergu. Roku 1748 rektor evanjelickej školy v Ivančinej, 1748-1756 konrektor v Banskej Bystrici, 1756-1759 farár v Hornej Strehovej, od 1759 v Ostrej Lúke. Zo školy v Banskej Bystrici prepustený pre nedodržiavanie náplne učiva. Autor filologicko-exegetickej dizertácie, vo Wittenbergu prispel oslavnými veršami aj do práce J. Tonsorisa Otevření písma (1746).

Dielo
-----

* Dissertatio philologico-exegetica de abitu Jesu ad patrem... Wittenberg roku 1748

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o úmrtí - evanjelická farnosť Ostrá Lúka
**Stratego** je dosková hra pre dvoch hráčov. V 80. rokoch 20. storočia vydal JAVOS Jablonec nad Nisou upravenú verziu tejto hry pod názvom Maršal a špión v edícii PaN (papír a nápad).

História
--------

Hra je často prirovnávaná k tradičnej čínskej hre Džungľa, pretože obe hry majú veľa spoločných vlastností. Najväčší rozdiel medzi týmito hrami je, že v Džungli niesu hodnoty hracích kameňov skryté a počiatočné postavenie na hracej doske je pevne dané. 

Predchodcom Stratego je hra L'Attaque z roku 1909, ktorá ma veľmi podobné pravidlá.

Pravidlá
--------

Počítačová verzia hry Stratego
Obaja hráči majú k dispozícii 40 hracích kameňov, ktoré na začiatku hry ľubovolne rozostavia do štyroch zadných rád hracej dosky tak, aby obraz na každom hracom kameni bol otočený k vlastnému hráčovi. Po rozostavení kameňov hráči striedavo vykonávajú jednotlivé ťahy. 

V priebehu hry je možné pohybovať ktorýmkoľvek kameňom, okrem bomby (mínového poľa) a vlajky. Kamene sa pohybujú o jedno pole v kotormkoľvek smere (i šikmo), ale vlastné kamene sa nesmú preskakovať. Výnimkou je prieskumník, ktorý sa môže pohybovať o ľubovolný počet volných polí v ortogonálnom smere. 

### Zaberanie kameňov

Hráč ktorý zaútočí na protivníkov kameň sa presvedčí o hodnote napadnutého kameňa. Hodnotu svojho kameňa súperovi neoznamuje. Ak má napadnutý kameň vyššiu hodnotu, odovzdá svoj útočiaci kameň súperovi a súperov kameň ponechá na mieste. Ak má napadnutý súperov kameň nižšiu hodnotu, kameň si zoberie a svoj útočiaci kameň postaví na jeho miesto. Ak narazia na seba kamene rovnakej hodnoty, vypadávajú z hry oba. Výnimkou je špión, ktorý môže byť zajatý ktorýmkoľvek kameňom okrem maršala, a naopak maršal môže byť zajatý len špiónom. Kamene sa môžu pohybovať v hre všetkými smermi, ale zaberať súperove kamene môžu len v ortogonálnom smere. 

Každý kameň, ktorý zaútočí na bombu je z hry odstránený, pričom bomba v hre zostáva na svojom mieste. Bombu môže z hry vyradiť iba kameň minér. 

Pohyblivé kameňe od nasilnejšieho po najslabší sú nasledovné:

| Kameň Stratego | Kameň Maršal a špión |
| --- | --- |
| 1xMaršal | 1xMaršal |
| 1xGenerál | 1xGenerál |
| 2xPlukovník | 2xKapitán |
| 3xMajor | 3xKadet |
| 4xKapitán | 4xKaprál |
| 4xPoručík | 5xStrelec |
| 4xSeržant |
| 5xMinér | 6xMinér |
| 8xPrieskumník | 8xPrieskumník |
| 1xŠpión | 1xŠpión |

Nepohyblivé kamene: 

| Kameň Stratego | Kameň Maršal a špión |
| --- | --- |
| 6xBomba | 8xMínové pole |
| 1xVlajka | 1xVlajka |

### Ukončenie hry

Cieľom hry je zajať súperovu vlajku. Hra môže byť ukončená tromi spôsobmi:

* Hráč ktorý zaberie súperovu vlajku víťazí.
* Hra končí remízou, ak ani jeden z hráčov nemá kamene, ktorými by bol schopný zajať súperovu vlajku (napr. ak je vlajka obkľúčená mínami, ale ani jeden z hráčov nemá k dispozícii minéra).
* Hra končí remízou v prípade, že hráč ktorý je na ťahu nemá žiadny kameň, ktorým by môhol pohnúť.

Pozri aj
--------

* Džungľa (hra)

Externé odkazy
--------------

* Stratego na boardgamegeek(po anglicky)
* L'Attaque na boardgamegeek(po anglicky)
**Áno** (synonymá: **hej, no, tak**, nárečovo **haj, aj, dno, dn**) je slovo vyjadrujúce súhlas alebo kladnú odpoveď na zisťovaciu otázku. Opakom áno je nie.

Slovo áno pochádza buď z navodzovacieho á + no alebo z á + ono (ono ako str. rod od on). Slovo *hej* vzniklo pridaním hiátového *h* k staroslovienskemu *ei* (ktoré vzniklo z *e* + *jь*). Slovo *aj* vzniklo zo spojky *a* + *jь*. *Haj* vzniklo z *aj* pridaním *h*.

Pri referendách a podobne slovo „áno" často vyjadruje (odporúčané) hlasovanie za niečo. 

Na vyjadrenie „áno" sa v mnohých krajinách prikyvuje, ale napr. v Indii a Bulharsku sa kýva hlavou doprava a doľava, a v Grécku a Turecku nakláňanie čela dozadu (ktoré povrchne vyzerá ako prikyvovanie) znamená „nie".

V internetovom slangu sa namiesto „áno" používa napríklad „jo" alebo „jj" alebo „jepp".

Referencie
----------

1. ↑  KAČALA, Ján, a kol. *Krátky slovník slovenského jazyka*. 4. dopl. a uprav. vyd. Bratislava : Veda, 2003. 985 s. ISBN 80-224-0750-X.
2. ↑  REJZEK, J.: Český etymologický slovník
3. ↑  STANISLAV, J.: *Dejiny slovenského jazyka 2*
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Bizen
Provincia **Bizen** (jap. 備前国 – Bizen no kuni) bola stará japonská provincia na ostrove Honšú, na území ktorej sa dnes rozkladá juhovýchodná časť prefektúry Okajama. Provincia Bizen hraničila s provinciami Mimasaka, Harima a Biččú. 

Pôvodným centrom provincie Bizen bolo v súčasnom meste Okajama. Od dávnych čias bola provincia Bizen jedným z hlavných centier Japonska na výrobu mečov Katana.

Dejiny
------

V 3. mesiaci 6. roku *éry Wadó* (713), bola oblasť Bizen administratívne oddelená od provincie Mimasaka (美作国). V tom istom roku, *Daijō-kan* Cisárovnej Gemmei pokračoval v organizovaní aj ďalších katastrálnych zmien v provinčných mapách z obdobia Nara.

V ére *Wadō* 6, bola provincia Tanba (丹波国) oddelená od provincie Tango (丹後国) a provincia Hjúga (日向国) odtrhnutá od provincie Ósumi (大隈国). V ére *Wadō* 5 (712), provincia Mucu (陸奥国) bola odtrhnutá od provincie Dewa (出羽国).

V období Muromači vládol provincii Bizen klan Akamacu z Mimasaka, ale v období Sengoku sa stal dominantným klan Urakami, ktorý sa usadil v meste Okajama. Ten bol neskoršie nahradený klanom Ukita, a Hideie Ukita bol jedným z regentov vymenových Hidejošim Tojotomim pre svojho syna. Za pomoc v bitke pri Sekigahare proti Ukitaovi a ďalším regentom, boli územia patriace Ukitaovi v provinciách Bizen a Mimasaka, pridelené Iejasuom Tokugawom do držby Hideakimu Kobajakawa.

Provincia Bizen prešla počas obdobia Edo viacerými rukami, kým sa včlenila do súčasného systému prefektúr.

Referencie
----------

### Poznámky

1. 1 2  Titsingh, str. 64.

### Pozri aj

* Titsingh, Isaac, ed. (1834). [Siyun-sai Rin-siyo, 1652], *Nipon o daï itsi ran; ou, Annales des empereurs du Japon, tr. par M. Isaac Titsingh avec l'aide de plusieurs interprètes attachés au comptoir hollandais de Nangasaki; ouvrage re. complété et cor. sur l'original japonais-chinois, accompagné de notes et précédé d'un Aperçu d'histoire mythologique du Japon, par M. J. Klaproth.* Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland.--*Dve kópie tejto neobvyklej knihy sú dostupné online: (1) v knižnici University of Michigan, digitalizovaná 30. januára 2007; a (2) v knižnici Stanfordskej University, digitalizovaná 23. júna 2006.* Tu kliknite na originálny text vo francúzštine.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bizen Province na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |