**Sonet** alebo **znelka** je lyrická básnická forma, má 14 veršov rozdelených do dvoch štvorveršových a dvoch trojveršových strof (t. j. dvoch kvartet a dvoch tercet). Na konci básne je pointa, ktorá je taká výrazná, že môže meniť zmysel predchádzajúcich častí textu.

Pôvodná schéma: a b b a/a b b a/c d c/d c d.

Variant: a b b a/a b b a/c d c/d d c.

*Noc v šerom, červánkami obrúbenom šate,*
*mrak v brvách zlovestný a hrozba úporu,*
*vtom divo zbúchala na bráne obzoru*
*a skríkla: Nezmárnils’ ma, tu som – otvor, brate!*
*Deň, čujúc pomsty príchod, zmrzol, v zmätku-chvate*
*uskočil ku dverám a tískal závoru;*
*no okno dokorán, ha! – pozde! v komoru*
*už vlieta čierny vták a klesá kruhovate.*
*Boj nastal o dedičstvo. – Darmo zježil šticu*
*brat zlatolúčovú a napnul svetla sily:*
*mdlie čím diaľ, vržená jak hlaveň v povíchricu.*
*A sestra vzteklejšia je samej od Dalily:*
*hoc mrel už, ešte chvatla, čo jej ňadrá kryly,*
*a v srdce vrazila mu dýku – večernicu.*
*(Pavol Országh-Hviezdoslav, Noc v šerom, červánkami obrúbenom šate)*
Schéma: a b b a/a b b a/c d e/e d c.

*Najkrásnější nade všecky cnosti,*
*cnost, jenž vlastní cnosti ukrývá,*
*pohled, jehož krotkost stydlivá*
*jest jen zrádcem větší spanilosti;*
*serdce, jen mu trůn dej všemožnosti,*
*ráje po vší zemi rozsívá,*
*rtíky, z nichž se zdravý ozývá*
*v liboplynné rozum výmluvnosti:*
*O, kde svítíš hvězdo utěšená?*
*Jsi-li vskutku, drahý předměte,*
*či-li jen sen mamy zlatých časů?*
*I ne, žije! žije! Libých hlasů*
*struny k chvále její zavzněte,*
*ejhle, mně je, mně je zaslíbená*
*(Ján Kollár, Slávy dcera, I, 4)*
Schéma: a b b a/a b b a/c d e/d c e.

*S’amor non è, che dunque è quel ch’io sento?*
*Ma s’egli è amor, perdio, che cosa et quale?*
*Se bona, onde l’effecto aspro mortale?*
*Se ria, onde sí dolce ogni tormento?*
*S’a mia voglia ardo, onde ’l pianto e lamento?*
*S’a mal mio grado, il lamentar che vale?*
*O viva morte, o dilectoso male,*
*come puoi tanto in me, s’io no ’l consento?*
*Et s’io ’l consento, a gran torto mi doglio.*
*Fra sí contrari vènti in frale barca*
*mi trovo in alto mar senza governo,*
*sí lieve di saver, d’error sí carca*
*ch’i’ medesmo non so quel ch’io mi voglio,*
*et tremo a mezza state, ardendo il verno.*
*(Francesco Petrarca, Canzoniere, 40)*
Schéma: a b b a/a b b a/c d e/c d e.

*Keď slnko zájde skonom a noc temné krídla*
*hviezd oky posiate v šír rozstrie ponad zem:*
*jak včely do úľa hneď každý záujem*
*sa vracia z poľa činov v úkryt svojho bydla.*
*Do seba vstúpi človek, sňatý s motovidla,*
*kde ako Ixion sa svíjal tam a sem,*
*do seba vojde zas, otrasúc šatný lem,*
*v sieň, ktorú vyzdobily vidín maľovidlá.*
*Tu doma je, kam vlastne dľa poslania patrí,*
*z pút smyslov unikol jak vtáča nástrahe,*
*a žije plným žitím pre seba a v sebe.*
*Len keď strasť zemskú vrhol do večernej vatry,*
*len vtedy octne sa zas človek na dráhe,*
*po nejž, i kým tu hlivie, zájsť môž’ na čas v nebe.*
*(Pavol Országh-Hviezdoslav, Keď slnko zájde skonom a noc temné krídla)*
Schéma a b a b/c d c d/e f e f/g g je anglický sonet;

*From fairest creatures we desire increase,*
*That thereby beauty's rose might never die,*
*But as the riper should by time decease,*
*His tender heir might bear his memory:*
*But thou contracted to thine own bright eyes,*
*Feed'st thy light's flame with self-substantial fuel,*
*Making a famine where abundance lies,*
*Thy self thy foe, to thy sweet self too cruel:*
*Thou that art now the world's fresh ornament,*
*And only herald to the gaudy spring,*
*Within thine own bud buriest thy content,*
*And, tender churl, mak'st waste in niggarding:*
*Pity the world, or else this glutton be,*
*To eat the world's due, by the grave and thee.*
*(William Shakespeare, Sonnets, I)*
Prvé štvorveršie obsahuje tézu (nastolenie problému), druhé antitézu (negáciu problému) a posledné 2 trojveršia tvoria syntézu.

Sonety sa niekedy spájajú do väčších celkov – cyklus 15 zneliek tvorí tzv. znelkový veniec a obsahuje 210 veršov.

Je osobitný druh sonetu pod názvom „tenzone", ktorý sa tvorí kolaboratívne, prvý sonet napíše prvý básnik a druhý iný básnik ako odpoveď na jeho myšlienku. 

V európskej poézii spropagoval sonet Francesco Petrarca v cykle *Sonety pre Lauru*, ktorý ho prevzal od sicílskej školy prostredníctvom toskánskych básnikov.

Referencie
----------

1. ↑  Joseph Berg Esenwein, Mary Eleanor Roberts, The Art of Versification. Revised Edition, Springfield 1921, s. 163 – 177.

Zdroje
------

* KRAUSOVÁ, Nora. *Vývin slovenského sonetu*. 1. vyd. Bratislava : Tatran, 1976. 159 s. (Interpretácie; zv. 5.)