recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Klapka s ručným ovládaním
Otvorená klapka
**Klapka** alebo **klapkový uzáver** je typ potrubného uzáveru, ktorý sa používa na uzatváranie, alebo reguláciu toku v potrubí. Klapka umožňuje pri plnom otvorení prietok takmer plným prierezom potrubia. Pracovná časť klapky je tvorená kruhovou platňou, alebo je zložená z viacerých vzájomne spojených listov. Pre veľké rozmery býva platňa vystužená rebrovaním aby sa zvýšila jej tuhosť. Klapka sa otáča (sklápa) okolo osi, ktorá je rovnobežná s rovinou jej platne. Najčastejšie leží os v tejto rovine a prechádza stredom platne. Medzi plným otvorením a uzatvorením stačí ovládací prvok otočiť o 90°. Klapka môže byť jednostranná alebo dvojstranná (tzv. **motýľová klapka**).

Typy klapiek
------------

Klapky mávajú problém s tesnosťou v uzavretej polohe, preto sa väčšinou používajú hlavne na reguláciu prietoku, podľa toho sa zvyknú nazývať **regulačná klapka** či **škrtiaca klapka**. Pre veľké svetlosti potrubí majú výhody menšej hmotnosti a tým aj nižšej ceny oproti guľovým uzáverom.

Ak sa použijú na uzatváranie nazývajú sa aj **uzavieracia klapka** či **záklopka**. Takúto klapku je možné vidieť na výfukovom potrubí vozidiel, ak je ústi kolmo nahor (traktory, nákladné vozidlá). 

Na povolenie prechodu média iba jedným smerom sa používa **spätná klapka**.

Zdroje
------

* BARTOŠ, Josef; NOVÁK, Vítězslav; ŠLÉGL, Miroslav. *Časti strojov II -III*. Bratislava : Alfa, vydavateľstvo technickej a ekonomickej literatúry, n.p. 1978. 584 s.
**Chemický potenciál** je termodynamická veličina charakterizujúca voľnú (Gibbsovú) energiu jedného mólu zložky v roztoku, ide teda o tzv. parciálnu molárnu veličinu. Chemické potenciály rovnako ako aj iné parciálne molárne veličiny sú funkciou tlaku, teploty a zloženia roztoku, teda môžu mať iné hodnoty ako jeden mól čistej zložky. *Ako názorný príklad parciálnych veličín možno uviesť molárny objem, tj. objem jedného molu látky. Napr. čistá voda ma tento objem 18 cm3. Ak jeden mól vody pridáme do veľmi veľkého množstva vodného roztoku inej látky (takže sa koncentrácia praktický nezmení) a odmeriame prírastok objemu zistíme, že tento nemusí byť 18 ale trebárs 16 alebo 22cm3. Takto nameraná veličina sa volá parciálny molárny objem vody (za danej teploty, tlaku a zloženia roztoku).* Podobný vzťah ako v tomto príklade je aj medzi Gibbsovou energiou jedného mólu čistej zložky a jej chemickým potenciálom v roztoku.

Matematická definícia
---------------------

Chemický potenciál je parciálna molárna voľná entalpia čo možno matematicky zapísať:

{\displaystyle \mu \_{i}=\left({\frac {\partial G}{\partial n\_{i}}}\right)\_{T,p,n\_{j\neq i}}}
Kde:

{\displaystyle G} - voľná entalpia roztoku [J]
{\displaystyle n\_{i}} - počet molov zložky *i* [mol]

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |
Pohľad na areál bývalej záhrady
**Botanická záhrada** sa nachádza v centre mesta Bruselu na rozhraní historického jadra belgickej metropoly a Schaerbeeku. Jej adresa je situovaná na ulici *Rue Royale*. 

Záhrada bola založená v roku 1826 a vznikla podľa návrhu architekta Tilman-François Suysa. Jej hlavná oranžéria má podobu paláca s dvomi krídlami a centrálnym kruhovým priestorom. 

Záhrade sa finančne v prvých desaťročiach prevádzky nedarilo. Potom, čo pôvodný prevádzkovateľ musel obmedziť vedecký výskum a začať rad komerčných aktivít naliehal na belgickú vládu, aby záhrade pomohla. Finančne problematické sa stali 40. roky 19. storočia. Ale až v roku 1870 ju odkúpil belgický štát a celý objekt zmodernizoval. Vznikli tak rôzne fontány, elektrické osvetlenie a záhradu doplnili rôzne sochy. Celkom ich medzi rokmi 1894 a 1898 pribudlo 52. Na ich vzniku sa podieľalo 43 sochárov. 

Roku 1938 bola väčšina rastlín prenesená do novovzniknutej Národnej botanickej záhrady v Meise, ktorá sa nachádza na okraji metropoly. Pôvodná záhrada je však dnes historickou pamiatkou s dochovaným parkom. A to aj napriek tomu, že pod záhradou prechádza železničný tunel, metro aj tunel mestského cestného okruhu. Dodnes sa dochovala rozsiahla kolekcia veľmi starých stromov v pôvodnom parku. Pôvodné priestory oranžérie slúžia dnes ako kultúrne centrum s názvom *Le Botanique*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Botanická záhrada (Brusel)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Botanická zahrada (Brusel) na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Belgický portál |
Graphics Blaster Riva TNT PCI
nVidia **Riva TNT** je grafická karta s pracovným označením NV4. Slovo RIVA je skratka pre ***R**eal-time **I**nteractive **V**ideo and **A**nimation accelerator* a prípona TNT vyjadruje, že grafika dokáže pracovať na dvoch texeloch súčasne (***T**wi**N** **T**exel*). Je to 3D akcelerátor aj s 2D jadrom, určený širokému segmentu trhu počítačov. Uvedenie sa datuje na rok 1998 a nVidia sa naďalej snažila upevniť svoje postavenie. Nasledovník Rivy 128, RIVA TNT 1 bola priamou odpoveďou na grafickú kartu 3dfx Voodoo 2. Nanešťastie Voodoo 2 taktiež disponuje 32-bitovými farbami (true color) a formátom pixelu s 24-bitovym Z-buferom v 3D móde. Pokrok TNT oproti RIVE 128 je dramatický vo vylepšení kvality zobrazovania a v systéme filtrovania textúr. Je to karta s jedným čipom a pamäťou rozšírenou na 16 MB SDRAM.

Creative Graphics Blaster RIVA TNT PCI
--------------------------------------

RIVA TNT bola vydaná o niečo neskôr ako jej tvorcovia plánovali, tiež frekvencia jadra, 90 Mhz namiesto plánovaných 110 Mhz. Pôvodný plán mal potopiť Voodoo 2 vo všetkých aplikáciách Direct3D, ale práve vďaka nižšej konečnej frekvencii jadra tomu tak nebolo. Hry pod OpenGL zvládala Voodoo 2 veľmi dobre a TNT originálne 3dfx rozhranie Glide nepodporovala vôbec. TNT mala 32-bitovú podporu farieb, Voodoo 2 len 16-bitovú, zato vo veľmi vysokej kvalite (dithering system).

Naneštastie pre nVidiu, TNT nemohla súťažit v úspešnosti predaja s velikánom Voodoo 2 od 3dfx, nVidia bola stále vnímana ako nový hráč na trhu. Stále bolo najrýchlejšie a najlepšie optimalizované rozhranie nVidiou nepodporované Glide (takmer všetky hry ho podporovali). nVidia však varovala pred príchodom pokračovania TNT 2. Tá jasne porazila 3dfx Voodoo 2 vo všetkých hrách a to i pri nastavení 32 bitov.

Neskôr nVidia uviedla tzv. odľahčenú verziu Vanta. Pracovala s nižšou frekvenciou, 64-bitovou zbernicou, 8 MB pamäte. To rapídne posunulo cenu karty nadol (kvôli nižším nákladom pri samotnej výrobe). Niektorí výrobcovia základných dosiek integrovali kartu na svoje produkty. TNT sa predávalo najmä ako Diamond Viper V550, STB Velocity 4400. Víťazom v tomto vedení sa stal DELL a GATEWAY.

| * z
* d
* u
NVIDIA grafické karty, čipové sady a počítačové platformy |
| --- |
| 
* NV1
* NV2
* RIVA 128
* RIVA TNT
* RIVA TNT2
* GeForce 256
* GeForce 2
* GeForce 3
* GeForce 4
* GeForce FX
* GeForce 6
* GeForce 7
* GeForce 8
* GeForce 9
* GeForce 200
* GeForce 300
* GeForce 400
* GeForce 500
* GeForce 600
* GeForce 700
* SoundStorm
* nForce
* nForce2
* nForce3
* nForce4

 |
| Zoznam GPU nVidia |
**Vertumnus** je obraz, ktorého autorom je taliansky manieristický maliar Giuseppe Arcimboldo. Obraz je portrét rímskeho cisára Rudolfa II. v podobe boha Vertumnusa. Pôvodným údelom boha Vertumnusa bolo strážiť striedanie ročných období, neskôr sa stal bohom všetkých zmien. Dokonca sa mu pripisovala aj schopnosť meniť svoju vlastnú podobu. Jeho pôvodnou funkciou bolo byť ochrancom ovocia a darcom kvetov.

Arcimboldo bol v rokoch 1562 až 1587 dvorným maliarom na cisárskom dvore v Prahe. K jeho zákazkám mimo návrhy kostýmov a dekorácií patrili tiež portréty. Podobizeň cisára Rudolfa II. ako boha Vertumnusa je zložená z ovocia, zeleniny a kvetov, na hlave má veniec z obilných klasov. Maliar sa pravdepodobne v tejto alegórii s istou iróniou pokúša skryť povahovú nestálosť Rudolfa II. Arcimboldo takých fantazijných podobizní namaľoval viac. Slávna je jeho séria obrazov, koncipovaná tak, že po otočení hore nohami vznikne iný obraz, či cyklus *Štyri ročné obdobia*, v ktorej mu časti rastlín slúžia na zobrazenie symbolických tvári pre jednotlivé ročné obdobia. Jeho manieristický-naturalistický spôsob maľby môže byť aj reakciou na úpadok renesancie alebo nové vedecké objavy.

Referencie
----------

1. ↑  ZAMAROVSKÝ, Vojtěch. *Bohové a hrdinové antických bájí*. Ed. Dana Bryndová; redakcia Helena Kynclová. Blanická 25, Praha 2, 121 00 : BRÁNA, spol. s.r.o. 1996. 456 s. ISBN 80-7176-380-2. S. 434.
2. ↑  STUKENBROCK, Christine; TÖPPER, Barbara. *1000 mistrovských děl Evropského malířství 1300 1850*. Ed. Andrea Poláčková; redakcia Jan Heller. Praha : Nakladatelství Slovart s.r.o. 2008. [www.slovart.cz Dostupné online.] ISBN 978-80-7391-129-4.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rudolf II. jako Vertumnus na českej Wikipédii.*
Súradnice: 24°37′38″J 70°24′15″Z﻿ / ﻿24,627222°J 70,404167°Z﻿ / -24.627222; -70.404167

Very Large Telescope pohľad z diaľky
Obrovské zrkadlo jedného ďalekohľadu VLT
**Very Large Telescope** (doslova *Veľmi veľký ďalekohľad*), skratka **VLT**, je systém veľkých moderných optických ďalekohľadov. Vybudovala ich ESO ako súčasť observatória Paranal na kopci Cerro Paranal v púšti Atacama v Čile. Pozostáva zo štyroch veľkých zrkadlových ďalekohľadov (reflektorov) s priemerom primárnych zrkadiel 8,2 metra a troch pomocných zrkadiel s priemerom 1,8 metra. Podľa potreby je možné ich presúvať.

Zrkadlá sú z keramického materiálu, ktorý sa nerozťahuje pri zmenách teploty. Hmotnosť jedného zrkadla je 25 ton. Ďalekohľady majú azimutálnu montáž. VLT je významnou súčasťou európskeho kozmického výskumu hlavne vďaka svojej rozlišovacej schopnosti a najväčšou plochou zachytávajúcou svetelný tok.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portál |

* Cerro Tololo Inter-American Observatory
MUDr. **Adolf Svozil** (\* 12. máj 1907 – † 21. november 1979, Přerov) bol menej známy lekár a amatérsky entomológ, hlavne koleopterológ.

Biografia
---------

Bol českej národnosti. Po skončení základného a stredného vzdelania pokračoval v štúdiu na Masarykovej univerzite v Brne, kde v roku 1932 ukončil štúdium medicíny – všeobecného lekárstva – s titulom MUDr. V civilnom zamestnaní pôsobil v Přerove na Morave, ako všeobecný praktický lekár a bol vyznamenaný aj titulom: „Zaslúžilý lekár".

Entomologické aktivity
----------------------

V entomológii sa zaoberal hlavne zberom chrobákov (*Coleoptera*) – z ktorých zbieral hlavne čeľade krascov (*Buprestidae*) a fuzáčov (*Cerambycidae*). Zbieral chrobáky z územia Československa, ale i zo širšieho územia palearktickej zoogeografickej oblasti. Venoval sa i faunistike, pričom zbieral hlavne chrobákov z okolia Přerova, ale i na iných moravských lokalitách. Výskumy a zbery chrobákov robil i na uzemí Slovenska, hlavne vo Vysokých Tatrách. Zbieral i v zahraničí, pričom navštívil územie vtedajšieho Sovietskeho zväzu (stredná Ázia) a Balkán. 

Jeho zbierku hmyzu zakúpilo Slovensko. Malú časť jeho zbierky v rozsahu cca 140 exemplárov chrobákov z územia Vysokých Tatier (čeľaď *Cerambycidae*) vlastní Múzeum TANAP-u v Tatranskej Lomnici. Hlavná časť jeho zbierky, ktorá je treťou najväčšou zbierkou v Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici, bola do tohto múzea zakúpená v roku 1983. V zbierke sa nachádza 11 344 exemplárov chrobákov, ktoré boli zozbierané v rokoch 1888 – 1978 a pochádzajú prevažne z Európy, Ázie, ale aj z Afriky, Ameriky a z územia Austrálie. Najviac druhov v zbierke má svoj pôvod na Slovensku, v Česku a v Japonsku. Ďalšie druhy chrobákov pochádzajú aj z iných krajín, ako sú: Bulharsko, Rakúsko, Nemecko, Taliansko, Grécko, Francúzsko, Španielsko, Portugalsko, Maďarsko, Chorvátsko, Slovinsko, Srbsko, Bosna, Rumunsko, Afganistan, Island, Uzbekistan, Tadžikistan, Turkménsko, Gruzínsko, Arménsko, Kirgizsko, Čína, Mongolsko, Turecko, India, Irak, Irán, Sýria, Srí Lanka, Alžírsko, Egypt, Maroko, Tunis, Kanada, USA, Argentína, Austrália. 
Okrem MUDr. Svozila sa na tejto rozsiahlej zbierke podieľali aj zberatelia z iných štátov, od ktorých Dr. Svozil získal mnoho exemplárov. V zbierke sa nachádzajú aj 2 exempláre fuzáča *Cerambyx heinzianus* Demelt, 1976, ktoré sú typovým materiálom. Tento druh chrobáka sa vyskytuje jedine vo východnom Turecku. Tam ho aj našiel pán Heinz v roku 1974 v oblasti Anatólie. Neskôr sa našli aj ďalšie exempláre, a tak ich mohol pán Demelt v roku 1976 popísať ako nový druh pre vedu. Pomenoval ho na počesť pána Heinza ako *Cerambyx heinzianus*. Práve pán Heinz daroval 2 exempláre – (paratypy) – doktorovi Svozilovi.

Zdroje informácií o autorovi
----------------------------

* Koleška, Z.: 1993, Seznam biografii čs. entomologů. 14. [Seidl, W. - Szentivanyi, M.]. In: Klapalekiana, Supplementum, 29: p. 493 - 563, [5] Taf. 556 + portrét.
* Groll, E. K. [ed.]: 2006, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Svozil Adolf": (internet).

Bibliografia
------------

Nie je známe, že by bol publikoval niektoré entomologické práce.
**Sánkhja** (sanskr. सांख्य ) je jeden z najstarších ortodoxných systémov (daršana) staroindickej filozofie klasickej epochy (400 pred Kr.–700 po Kr.).Sútry systému sánkhja sa pripisujú Kapilovi.

Sánkhja uznáva existenciu dvoch prvotných princípov vo vesmíre: hmotného – prakriti (hmota, príroda) a duchovného –- puruša (vedomie). 
Prakriti je v stálej zmene a je podriadená zákonu príčinno-následkovej súvislosti.
Zmeny prakriti závisia od vzťahu k trom gunám, základným kvalitám :
sattva(jas, čistota), radžas(aktivita),tamas(inertnosť). Spájanie týchto gún vedie k celej mnohotvárnosti prírody. Kontakt prakriti s puruša je začiatok evolúcie indivídua.
Živá bytosť sa skladá z puruša, jemného tela a hrubého tela.
Jemné telo sa skladá z intelektu, zmyslových orgánov a s nimi spojených prvkov a pocitu "ja".
Jemné telo je stredobodom, nositeľom karmy a nasleduje za puruša, kým sa neoslobodí
od vteľovania do bytostí. Hrubé telo sa skladá z materiálnych prvkov a rozpadá sa smrťou bytosti.

Z teoretického i praktického aspektu je sánkhja totožná s jogou, od ktorej sa odlišuje iba v dvoch bodoch: 

* na rozdiel od jogy je ateistická
* cestou k oslobodeniu je len metafyzické poznanie

Klasickú verziu sáknhjovej filozofie vypracoval Íšvarakršna.

Predstavitelia
--------------

* Íšvarakršna
* Kapila
* Máddhava
* Paňčašikha
* Vársaganja
* Vidhjavásí

Pozri aj
--------

* indická filozofia

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Alfonz II.** (\* 23. apríl 1185, Coimbra, Portugalsko – † 25. marec 1223, Coimbra) bol tretí portugalský kráľ z burgundskej dynastie.

Pôvod
-----

Narodil sa ako druhý syn Sancha I. a Dulcei Aragónskej. Mal deväť súrodencov, šesť sestier a troch bratov, z ktorých sa len starší Raimundo nedožil dospelosti. Sestra Teresa sa stala kráľovnou kastílskou a leónskou, Mafalda kastílskou a Berengária dánskou.

Vláda
-----

Mladý infant zasadol na trón po smrti svojho otca v roku 1212 a prvé roky jeho vlády bola poznamenané stretmi so súrodencami, ktoré ukončil konfiškáciou ich majetku. Alfonzova vláda sa sústredila na ekonomickú a sociálnu prosperitu krajiny, čím sa výrazne odlišoval od svojich predchodcov. Zreformoval právny systém a snažil sa nadviazať obchodné styky s európskymi kráľovstvami. Tiež sa snažil o nezávislosť svojej krajiny na pápežskom stolci, pretože moc cirkvi neustále rástla od čias kráľa Alfonza I. ktorý jej bol nútený prideliť rôzne výsady. Dôsledkom týchto snáh bola Alfonzova exkomunikácia pápežom Honoriom III. po ktorej sľúbil nápravu. Tento krok však zostal na jeho najstaršom synovi, pretože v marci 1223 zomrel.  

Je pochovaný spoločne s manželkou v cisterciánskom kláštore Alcobaça.

Potomkovia
----------

V roku 1208 sa oženil s princeznou Urracou Kastílskou (\* 1186 – † 1220) , s ktorou mal päť detí:

* Sancho II. (\* 1209 – † 1248), portugalský kráľ ∞ 1239 Mécia Lópes de Haro
* Alfonz III. (\* 1217 – † 1279), portugalský kráľ ∞

1. 1235 grófka Matilda z Boulogne (\* 1202 – † 1259)
2. 1253 Beatrix Kastílska (\* 1242 – † 1303)

* Eleonóra (\* 1211 – † 1231) ∞ 1229 dánsky spolukráľ Valdemar Mladý (\* 1209 – † 1231)
* Ferdinand (\* 1217 – † 1246), pán Serpa ∞ Sancha Fernández de Lara
* Vincent († 1219)

Referencie
----------

1. ↑  www.mittelalter-genealogie.de

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alfonz II. (Portugalsko)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alfons II. Portugalský na českej Wikipédii.*

  

  


|  |
| --- |
| Alfonz II. |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Sancho I.** | **Kráľ Portugalska**1211 – 1223 | Nástupca**Sancho II.** |

Autoritné údaje: * BnF: 16206778n
* GND: 137553366
* ISNI: 0000 0001 2125 0074
* LCCN: nb2007011410
* VIAF: 266855001
* WorldCat: lccn-nb2007011410
**Alfonz Zauner** (\* 23. január 1903, Radimov-Budkovany - † 7. január 1964, Martin) bol pedagóg, jazykovedec, redaktor.

Rodina
------

* otec Adolf Zauner
* matka Františka rod. Hodesová 1876-1971
* manželka Magdaléna Zaunerová, rod. Kindernay, 1916-1997
* dcéra Beatrix Homolová, rod. Zaunerová 1938-2014

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Skalici, na Vyššej škole poľnohosp.-inžinierskej, dejepis a zemepis na Filozofickej fak. KU v Prahe. Od roku 1930 výpomocný učiteľ v Skalici, učiteľ slov. jazyka, dejepisu a hospodárskeho zemepisu na Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici (1931-1939). Funkcionár MO MS a člen skúšobnej komisie pre odborné školy (zemepis, dejepis) učiteľov na meštianske školy v Banskej Bystrici (1931-1939). Riaditeľ Obchodnej akadémie v Prešove, 1945-1953 učiteľ na Obchodnej akadémii, 1953-1964 jazykový redaktor vo vydavateľstve Obzor (dnes vydavateľstvo Osveta) v Martine. Venoval sa otázkam slov. spisovného jazyka a pravopisu, svoje dlhoročné úsilie zavŕšil vydaním Praktickej príručky slovenského pravopisu. Vo vydavateľstve Obzor v Martine sa profesionálne venoval jazykovedným úpravám knižných publikácií. Skúsenosti zo školskej praxe publikoval v Slovenskej reči, prispieval do Matičného čítania.

Dielo
-----

* Praktická príručka slovenského pravopisu, Martin roku 1940
* Chcete správne písať?, Martin roku 1948
* Praktická príručka slovenského pravopisu, Martin roku 1956

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5722 7776
* LCCN: no2011179053
* NK ČR: mzk2002139805
* SNK: 158707
* VIAF: 84518247
* WorldCat: lccn-no2011179053
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |

**Hydrológia** (z gr. *hydros* - *voda*, *logos* - *náuka*, *veda*) je vedná disciplína, zaoberajúca sa vodou na Zemi vo všetkých jej skupenstvách. Skúma zákonitosti časového a priestorového rozdelenia a obehu vody na
Zemi (tzv. vodný cyklus) a jej fyzikálne, chemické a biologické vlastnosti.

Do styku s vodou prichádza ľudstvo od svojich počiatkov. Už v starovekom Egypte bolo nevyhnutnou podmienkou pri pestovaní obilia zavlažovanie políčok, osídlenie v Mezopotámii si vyžadovalo protipovodňové hrádze a Rimania stavali akvadukty na dopravu vody do mestských centier. Prvú teóriu o stavbe vodných ciest, ako aj o vodnom cykle napísal Marcus Vitruvius Pollio (rímsky architekt) približne v 1. storočí pred Kr. Jeho tvrdenie, že zrážky sú pohlcované na zemskom povrchu a následne odtekajú ako rieky a potoky do morí rozvinul Leonardo da Vinci.

Voda pokrýva približne 70 % povrchu Zeme.
Hydrológia sa neskôr rozvíjala vďaka Pierrovi Perraultovi, Edmovi Mariottovi a Edmundovi Halleyovi, ktorí sú považovaní za zakladateľov hydrológie. Ich prínos spočíval vo vytvorení mechanizmov merania množstva zrážok, prietokov, odtokov a mapovania povodí. V 18. storočí prišlo k väčšiemu prieniku fyziky do hydrológie na opísaní modelov prúdenia kvapalín (v súčasnosti hydrodynamika).

Rozdelenie
----------

* hydrogeológia - je veda o správaní sa vody v geologických vrstvách
* hydrometeorológia - je veda o transporte vody v atmosfére
* chemická hydrológia - je veda o chemických vlastnostiach vody
* izotopová hydrológia - je veda o izotopovom zložení vody
* hydrodynamika - je veda o dynamike vody
* regionálna hydrológia - je veda o súborných poznatkoch vody v určitej oblasti (mesto, okres, kraj, štát, kontinent)

### Príbuzné odbory

* klimatológia
* limnológia
* oceánografia

Vodný cyklus.

Pohyb vody v Zemskom telese
---------------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Kolobeh vody*
Základná idea hydrológie je to, že voda je v neustálom pohybe po celej Zemi. Vyparovanie vody vytvára oblaky. Oblaky sa presúvajú nad krajinu, kde vypršia, resp. v zimných mesiacoch vysnežia (sneženie je aj príčinou jarných zdvihov hladín, nakoľko v zimných mesiacoch sa akumuluje na jar sa všetok roztopí). Dažďová voda stečie do riek, potokov a jazier a následne až do oceánu, kde sa celý cyklus začína odznovu. Za príčiny neustáleho obehu vody je zodpovedná tepelná energia zo Slnka a gravitačné sily Zeme.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **hydrológia**.

Externé odkazy
--------------

* Výskumný ústav vodného hospodárstva
* Slovenský hydrometeorologický ústav
* Medzinárodný slovník hydrologických pojmov

  


| * z
* d
* u
Vedy o Zemi |
| --- |
| 
* Atmosférické vedy
* Geodézia
* Geológia
* Geofyzika
* Glaciológia
* Hydrológia
* Oceánografia
* Pedológia

 |
| 
* Pozri aj: Portál
* Kategória

 |
**Adolf Schuster** (\* 21. marec 1909, Malacky - † 20. júl 1978, Brezno) bol pedagóg, školský inšpektor, publicista, kultúrny pracovník.

Rodina
------

* otec Adolf Schuster
* matka Františka rod. Kadlecová

Životopis
---------

Ľudovú a meštiansku školu navštevoval v Malackách, Štátny koedukačný učiteľský ústav absolvoval v Bratislave (1924-1928), kde zmaturoval a urobil skúšku spôsobilosti pre meštianske školy (1934). Pôsobil ako pomocný učiteľ v Hasprunke, ako odborný učiteľ vo Vranove nad Topľou, po výberovom konaní bol menovaný za riaditeľa Št. meštianskej školy v Brezne (1939 -1945). Vykonával funkciu školského inšpektora, riaditeľa OSŠ a ZDŠ v Brezne (1945-1969). V dôchodku vyučoval na Hotelovej škole v Brezne. Počas SNP bol členom ilegálneho podzemného národ. výboru a Revolučného národného výboru v Brezne. Po vojne sa stal členom miestneho národného výboru v Brezne, vykonával funkciu zodpovedného redaktora časopisu Horehronie, bol členom Pedag. rady povereníctva školstva a kultúry v Bratislave, bol odborársky funkcionár a člen Muzeálnej spoločnosti v Brezne. Aktívne publikoval v pedagogických časopisoch a bol spoluautorom a autorom historických a pedagogických diel. Členom MS sa stal v roku 1931, v Brezne vykonával funkciu člena výboru MO MS, podieľal sa na organizovaní Chalupkovho Brezna. Jeho celoživotná práca vo verejných funkciách aj v školstve bola ocenená viacerými vyznamenaniami štátnych a kultúrnych orgánov.

Literatúra
----------

* Osobnosti matičného života v Brezne

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: jo2005273871
* SNK: 205627
* VIAF: 84173175
Nadzemný hydrant
Otvorený podzemný hydrant s napojeným nadstavcom
hydrant v Maribor
**Hydrant** je zariadenie napojené na vodovodné potrubie slúžiace na napojenie hasičskej zásahovej hadice a následné hasenie požiaru.

Rozdelenie hydrantov
--------------------

Hydranty môžeme rozdeliť do troch typov.

### Nadzemný hydrant

Je dostupný z voľného povrchu zeme, má tvar vyčnievajúceho potrubia. Je zväčša namaľovaný výstražnou červenou farbou. Používajú ho hasiči pri likvidácii požiaru. Je to základné protipožiarne zabezpečenie obce.

### Podzemný hydrant

Podzemný hydrant sa nachádza pod úrovňou zeme. K dostupu k podzemného hydrantu je potrebné odňať kryt hydrantu (poklop),
hydrant odomknúť pomocou hydrantového kľúča a napojiť naň nadstavec na podzemné hydranty. Podzemný hydrant slúži primárne
k zásahu hasičov pri požiaroch.

### Zabudovaný nástenný hydrant

Tento typ hydrantu je umiestnený v nástennej skrinke hydrantu spolu s hydrantovou hadicou.
Slúži k rýchlemu zásahu proti požiaru, najmä do príchodu hasičskej jednotky na miesto požiaru. Patrí do základného
vybavenia protipožiarnej ochrany budov.

Použitie hydrantov
------------------

Hydrant je primárne určený na zásah proti požiarom pre hasičské jednotky. Na prístup k hydrantu je potrebný hydrantový kľúč,
ktorý tvorí výbavu hasičských vozidiel.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hydrant**
Súradnice: 43°05′19″S 23°23′13″V﻿ / ﻿43,088714°S 23,386931°V﻿ / 43.088714; 23.386931

**Krasová vyvieračka Žitoľub** (bulh. Карстов извор Житолюб – *Karstov izvor Žitoľub*) je mohutná krasová vyvieračka nachádzajúca sa v západnom Bulharsku v Sofijskej oblasti pri dedine Gara Lakatnik.

Opis
----

Krasová vyvieračka Žitoľub sa nachádza v spodnej časti masívu Lakatnických skál v Iskărskej rokline na ľavom brehu rieky Iskăr 8 metrov nad jej hladinou v nadmorskej výške 387 m n. m. Vyvieračka patrí medzi najväčšie v Bulharsku a vzniká z dvoch podzemných riek. Ide o rieky Petrenska (bulh. Петренска) a Probojnica (bulh. Пробойница), ktoré pretekajú niekoľkými kaskádami cez jaskyňu Temnata dupka a neskôr po ich spojení a po prietoku úzkym sifónom vyvierajú pod jaskyňou v spodnej časti Lakatnických skál nad korytom rieky Iskăr.

Celková dĺžka vyvieračky až do sútoku s riekou Iskăr je 59 metrov a tak sa o nej často hovorí ako o jednej z najkratších bulharských riek.

Pri silnejších dažďoch je prietok vyvieračky až 1 200 litrov za sekundu.

V roku 2008 prebehol prieskum podzemnej galérie pred vyústením vyvieračky. Zistilo sa, že sifón, ktorým preteká je dlhý 38 metrov a jeho šírka sa pohybuje medzi 1 a 1,5 metra.

Pri vyvieračke sa nachádza malá reštaurácia a umelé jazierko.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  opoznai.bg
2. 1 2 3 4 5 6  lakatnik.info
3. 1 2 3  peika.bg
4. 1 2 3 4  svogetour.com
5. 1 2 3 4  pochivka.bg
Laminátová podlaha
**Laminát** je druh kompozitného materiálu, ktorý tvorí niekoľko vrstiev, impregnovaných vhodnou živicou (alebo iným lepidlom). Najčastejšie sa vyrába lisovaním pri vyšších teplotách a tento proces sa nazýva laminácia. Veľmi častým použitím laminácie je zatavenie listu papiera medzi dve fólie. Podobne sa vyrábajú aj čelné sklá automobilov – medzi dve vrstvy skla je vlepená silná fólia. Používa sa často aj v letectve (výroba vetroňov), automobilovom priemysle, v športe (výroba lodí) či na výrobu strešných a podlahových krytín. Rozšíreným druhom laminátu bol donedávna tzv. Umakart, súčasťou nábytkov a vybavenia bytov v panelových domoch. Takisto je laminát základným materiálom na výrobu dosiek plošných spojov.

Pozri aj
--------

* Uhlík-uhlíkový laminát

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Laminát**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Laminát na českej Wikipédii.*
**Lamborghini Diablo** je superšportový automobil, ktorý v rokoch 1990 až 2001 vyrábala talianska automobilka Lamborghini. Je to dvojmiestne dvojdverové vozidlo. Predávalo sa aj s karosériou roadster.

Model nadväzoval na Lamborghini Countach. Tiež mal motor umiestnený pred zadnou nápravou. Prvýkrát bol model uvedený v roku 1990 v monackom Monte Carle. Dizajn, ktorého autorom je Marcello Gandini, bol označovaný ako značne agresívny. Pôvodná hranatá karoséria bola po skúškach v aerodynamickom tuneli zaoblená. Kvôli zníženiu hmotnosti boli použité odľahčené materiály so zvýšenou pevnosťou.

Motor prvej generácie, ktorá sa vyrábala do roku 1994, pochádzal z modelu Countach. Oproti nemu dostalo Diablo nové karburátory, vďaka čomu splnilo emisné limity USA. Výkon motora bol 490 koní. Zrýchlenie z nuly na 100 km/h bolo 4,2 sekundy a maximálna rýchlosť 325 km/h. Pri testovaní na okruhu bola však prekonaná rýchlosť 340 km/h. Zavesenie bolo zaistené dvoma priečnymi ramenami, vinutými pružinami a priečnym stabilizátorom. Vpredu boli pneumatiky s rozmermi 245/40 R17 a vzadu 335/35 R18. Hmotnosť vozidla bola 1650 kg.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lamborghini Diablo**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lamborghini Diablo na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Lamborghini |
| --- |
| Súčasné modely | 
* Aventador
* Huracán

 | Logo Lamborghini |
| Historické modely | 
* Gallardo
* Reventón
* Murciélago
* Diablo
* LM002
* Jalpa
* Silhouette
* Countach
* Urraco
* Jarama
* Islero
* Espada
* Miura
* 400GT
* 350GT

 |
***Lamna ditropis*** je veľký druh žraloka z čeľade *Lamnidae*.

Charakteristika
---------------

Vyskytuje sa vo vodách severného Tichého oceánu. Obýva pobrežné vody aj voľné more od hladiny do hĺbok 155 metrov, ale bol zaznamenaný aj v hĺbke 255 metrov. Je blízkym príbuzným žraloka sleďového, od ktorého bol ako samostatný druh oddelený v roku 1947. Dorastá do maximálnej dĺžky 3 metre a váhy 450 kg. Pri love tvorí húfy až o 30 kusoch.

Živí sa kostnatými rybami, ako sú napr. lososi, makrely, slede či treskami a tiež menšími druhmi žralokov a hlavonožcami. Priživuje sa tiež na rybárskych úlovkoch, čím sa občas tiež stáva korisťou. Pre svoju veľkosť je pre človeka potenciálne nebezpečný. Databáza ISAF Floridského múzea neeviduje žiadny útok tohto žraloka na človeka. To však môže byť jednak podobnosťou so žralokom modrým, ktorému sú tiež možno paradoxne pripísané aj útoky tohto druhu žraloka, a tiež rozšírením v severnej oblasti oceánu, kde sa s ľudmi často nestretáva.

Referencie
----------

1. 1 2  Jan Šebík. *Žralok tichooceánský* [online]. Živá země, 2008, [cit. 2010-12-31]. Dostupné online. (česky)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lamna ditropis**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Lamna ditropis**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žralok tichooceánský na českej Wikipédii.*
Vlky naháňajú mesiac a slnko
**Sköll** (staroseverčina *„lesť"*) je v severskej mytológií vlk, ktorý naháňa kone Árvakra a Alsvidra, ktoré každý deň ťahajú voz v ktorom je slnko (Sól) cez oblohu, ktoré sa Sköll snaží zožrať. Sköll má brata Hatiho, ktorý naháňa mesiac (Máni). Počas Ragnaröku sa obom podarí zožrať tieto nebeské telesá.

Sköll je v určitých situáciách použitý ako heiti (v staroseverskom básnictve synonymum), aby nepriamo odkázal na otca (Fenrir) a nie na syna. Táto dvojznačnosť funguje aj naopak, napríklad v *Vafþrúðnismály* kde sú zámeny v 46. slohe - kde je Fenrirovi pripísané naháňanie slnka - atribút jeho syna Skölla. Toto môžeme vidieť často na slovách Hródvitnir a Hródvitnisson, ktoré odkazujú aj na Fenrira a jeho synov.

Pop kultúra
-----------

* Sköll je meno vlka objavujúceho sa v MMORPG World of Warcraft. Zóna, v ktorej sa nachádza je značne ovplyvnená severskou mytológiou.
* V talianskom komikse Dylan Dog sa Sköll a jeho brat Hati objavujú, v príbehu číslo 289 „La via degli enigmi" a v čísle 290 „L'erede Oscuro", ako príšery slúžiace hlavnej zápornej postave.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sköll na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Severská mytológia |
| --- |
| Severskí bohovia | 
* Asovia
* Vanovia
* Dísy
* Obri
* Elfovia
* Valkýry
* Einherjovia
* Norny
* Odin
* Thor
* Frey
* Freya
* Loki
* Baldr
* Týr
* Yggdrasil
* Ginnungagap
* Ragnarök

 | Kresba Thórovho kladiva z roku 1877 |
| Literárne zdroje | 
* Poetická Edda
* Prozaická Edda
* Ságy
* Snorri Sturluson
* Runy
* Runové kamene
* Staroseverčina

 |
| Severská kozmológia |
Súradnice: 57°18′S 6°14′Z﻿ / ﻿57,300°S 6,233°Z﻿ / 57.300; -6.233

**Skye** (angl. *Skye/Isle of Skye*, škg. *An t-Eilean Sgitheanach/Eilean a' Cheò*, starosever. *Skid*) je najväčší ostrov súostrovia Vnútorné Hebridy v Atlantickom oceáne, ležiaci bezprostredne pri západnom pobreží Škótska. 

Na začiatku 19. storočia tu žilo vyše 20-tisíc ľudí, odvtedy počet obyvateľov klesal až do 80. rokov 20. storočia, keď sa stabilizoval pod 9-tisícmi. Odvtedy počet obyvateľov rastie - sčítanie v roku 2011 tu zaregistrovalo 10 008 obyvateľov. V roku 2001 asi tretina obyvateľov vykázala znalosť škótskej gaelčiny. 

Hlavné ekonomické aktivity na ostrove sú popri cestovnom ruchu rybolov, poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo. Podnebie ostrova je mierne oceánske. Ostrov Skye patrí do administratívnej oblasti *Higland*.

Referencie
----------

1. ↑  2011 Census: First Results on Population and Household Estimates for Scotland - Release 1C (Part Two)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Skye (ostrov)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Skye na anglickej Wikipédii.*
Atický čiernofigúrový skyfos zobrazujúci Amazonky a sfingy, cca 525 – 475 pred Kr.
**Skyfos** (starogr. *σκύφος* – *skyfos*) je typ starogréckej keramickej nádoby.

Skyfos (mn. č. *skyfoi*), šálka (dvojuchý hrnček) na pitie, patril medzi základné, často používané keramické nádoby v starovekom Grécku. Bol hlbší ako kylix, mal dve horizontálne uchá, nízky podstavec alebo bol aj bez neho. Používal sa najmä pri pití vína na symposiách, obľúbených súkromných zábavách mužov (ďalšími šálkami na popíjanie boli kylix a kantharos) Víno sa do neho čerpalo s pomocou akejsi naberačky zvanej kyathos.

Referencie
----------

1. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 381.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 230.
3. 1 2  Martino Menghi. *Encyklopédia starovekého Grécka*. Bratislava : Perfekt, 2003. ISBN 80-8046-328-X. S. 188-189.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 439.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Skyfos**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
Vanilkový skyr
**Skyr** je tradičný islandský mliečny výrobok podobný jogurtu. Skyr obsahuje v priemere 12 % proteínov, 3 % sacharidov, 0,5 % tuku a veľké množstvo vápniku. Jeho konzistencia sa blíži jogurtu gréckeho typu, avšak s menej výraznou, jemnejšou chuťou. Skyr je súčasťou islandskej kuchyne viac ako 1000 rokov.

História
--------

Skyr sa na Island dostal z Nórska pred viac než 1100 rokmi. Kulinárska historička Hallgerður Gísladóttir uvádza, že zatiaľ čo zo škandinávskej kuchyne potom prakticky vymizol, na Islande sa skyr stal bežnou súčasťou jedálnička. Zmienky o skyre sú uvedené v rade historických islandských eposov, napr. Sága o Egilovi alebo Sága o Grettim. Nie je úplne jasné, ako sa vtedajší skyr líšil od dnešnej receptúry, pretože takéto podrobné popisy nie sú k dispozícii.

Tradične je skyr vyrábaný zo surového mlieka, súčasný skyr sa vyrába z pasterizovaného odstredeného kravského mlieka. Výsledný produkt má ľahko kyslastú príchuť, súčasní výrobcovia produkujú varianty skyru napr. s príchuťou vanilky, lesných plodov, jahôd atď. podobne ako pri jogurtoch.

Dostupnosť
----------

Skyr je obľúbený na Islande a v Škandinávii, k dispozícii je tiež v niektorých oblastiach Spojeného kráľovstva, v Írsku, Nemecku, Švajčiarsku, Litve, Lotyšsku. Od roku 2007 sa vyrába v Dánsku, od roku 2015 v Kanade a v USA. Na český a slovenský trh uviedla skyr v apríli 2016 Bohušovická mliekareň.

Zloženie
--------

Skyr sa vyznačuje vysokým obsahom proteínov a minimálnym obsahom tuku. Percentuálne pomery sú pri variantoch od rôznych výrobcov málo odlišné. Neochutený skyr obsahuje v priemere 12 % proteínov (bielkovín), 3 % sacharidov, a iba 0,1 – 1 % tuku. Skyr je tiež bohatý na vápnik a vitamíny. Na Slovensku je v predaji v základnom balení 140 g (natur, jahoda, brusnica, broskyňa s marhuľou, čučoriedka, malina), neochutená verzia natur je k dispozícii aj v rodinnom balení s hmotnosťou 350 g.

Využitie
--------

Skyr možno konzumovať bez ďalších ingrediencií ako praktické raňajky či desiata. Na Islande je obľúbeným jedlom skyr spolu s ovsenou kašou v pomere 1:1. Skyr je možné podľa osobných preferencií miešať s lekvárom, s ovocím, s medom alebo s obilninami (cereáliami). V súčasnej kuchyni sa skyr objavuje ako základ mixovaných ovocných drinkov (smoothies), využívaný je aj ako poleva na palacinky a na dochutenie dezertov.

Pozri aj
--------

* Jogurt
* Tvaroh

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Skyr na českej Wikipédii.*
**Adolf Schwarz** (\* 31. október 1836, Sečovce – † 25. október 1910, Viedeň) bol uhorský šachista židovského pôvodu, povolaním obchodník.

Životopis
---------

Záľuba v šachu sa uňho prejavila už v mladosti. Počas štúdií v meste Arad sa vypracoval na kvalitného hráča, avšak skutočným šachovým géniom sa stal až v Budapešti, kde sa presťahoval v roku 1856. Po tom, čo sa v roku 1872 odsťahoval do Viedne sa stal členom Viedenskej šachovej spoločnosti.

Zaznamenal mnoho významných úspechov v turnajoch na miestnej i národnej úrovni. Získal 10. miesto na Viedenskom šachovom turnaji roku 1873. V roku 1878 skončil druhý na turnaji vo Frankfurte nad Mohanom a v roku 1879 tretí v Leipzigu.

Na medzinárodnom turnaji vo Wiesbadene (1880) zdieľal prvé miesto spolu s anglickým hráčom Josephom Henrym Blackburnom a Rakúšanom Bertholdom Englischom (11.0/15). V roku 1882 obsadil tretie miesto na viedenskom turnaji. Jeho posledné známe víťazstvo zaznamenal na turnaji Viedenského šachového klubu v roku 1909, kedy porazil najsilnejších amatérskych šachistov.

Štatistiky
----------

Najlepšie umiestnenia| Umiestnenie | Rok | Turnaj |
| --- | --- | --- |
| 2. miesto | 1878 | Frankfurt nad Mohanom |
| 3. – 5. miesto | 1880 | Braunschweig |
| 1. – 3. miesto | 1880 | Wiesbaden |
| 3. miesto | 1882 | Viedeň |
| 6. – 7. miesto | 1896 | Viedeň |
| 7. miesto | 1897 | Viedeň |
| 11. miesto | 1899 | Viedeň |
| 2. – 3. miesto | 1900 | Viedeň |
| 3. – 5. miesto | 1901 | Viedeň |
| 1. miesto | 1909 | Viedeň |

Referencie
----------

1. 1 2  Adolf Schwarz. In *Wiener Schachzeitung*, január 1911, roč. 56, č. 1, s. 34-35.
2. ↑  Thulin, Anders. *Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables.* Malmö : [s. l.], 2005. p. 242.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Adolf Schwarz**

Externé odkazy
--------------

* Hráčsky profil na ChessGames.com

Autoritné údaje: * GND: 1033346020
* VIAF: 298784439
**Adolf Šelmec**, pôvodne **Schweiner** (\* 25. september 1881, Zvolen - † 20. január 1979, Bratislava) bol pedagóg, verejný činiteľ.

Rodina
------

* otec Juraj Schweiner
* matka Otília rod. Tauferová

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a na univerzite v Budapešti, kde roku 1910 získal diplom stredošk. učiteľa. Pôsobil ako učiteľ dejepisu, zemepisu a lat. na gymnáziách v Levoči, Košiciach a v Bratislave. Ako dôstojník rak.-uh. armády padol do rus. zajatia, 1918 redaktor novín Golos Samarkanda, od 1919 redaktor a šéfredaktor novín Turkestanskije Izvestija, 1922 sa vrátil do Československa. Prívrženec Republikánskej strany poľnohosp. a maloroľ. ľudu, predseda krajskej org. Združenia úradníkov Republikánskej strany, signatár žilinskej dohody (1938). Senátor NZ. Autor článkov v slov. maď. ukraj. a rus. novinách a časopisoch.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 1492 0896
* VIAF: 69945693
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny
**Johann Friedrich Wilhelm Adolf Ritter von Baeyer** (\* 31. október 1835, Berlín – † 20. august 1917, Starnberg) bol nemecký chemik. Nositeľ Nobelovej ceny (1905) za práce o organických farbivách a hydrogenovaných aromatických zlúčeninách.

Život
-----

Narodil sa v Berlíne. Študoval matematiku a fyziku na Berlínskej Univerzite. Neskôr sa presťahoval do Heidelbergu, kde študoval chémiu s Robertom Bunsenom. Tam pracoval hlavne v laboratóriu Augusta Kekulého. V roku 1858 získal doktorát. Stal sa prednášajúcim profesorom na Berlínskej Obchodnej Akadémii v roku 1860 a profesorom na Štrasburskej Univerzite v roku 1871. V roku 1875 nahradil Justusa von Liebiga na pozícii profesora chémie na Univerzite v Mníchove.

V roku 1881 Kráľovská Spoločnosť v Londýne ocenila Baeyera Davyho medailou za jeho prácu na indigu. V roku 1905 sa stal nositeľom Nobelovej ceny za chémiu.

Práca
-----

Za Baeyerove hlavné úspechy môžeme považovať syntetizovanie a opísanie rastlinného farbiva indigo, vynájdenie fenolftaleínu, výskum v oblasti acetylénov, objasnenie ionizácie solí, syntetizovanie dusíkatých zlúčenín a derivácie kyseliny močovej (spolu so syntetizovaním kyseliny barbiturovej). Bol prvý ktorý prišiel so správnym vzorcom indolu v roku 1869 po publikovaný prvej syntézy spred troch rokov. Medzi jeho príspevky v oblasti teoretickej chémie môžeme zaradiť teóriu trojitých väzieb a teóriu malých uhlíkatých prstencov.

V roku 1872 experimentoval s fenolom a formaldehydom, z ktorých roku 1907 Leo Baekeland ako prvý syntetizoval bakelit.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Adolf von Baeyer**

  


| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za chémiu |
| --- |
| 
* Jacobus van ’t Hoff (1901)
* Hermann E. Fischer (1902)
* Svante A. Arrhenius (1903)
* William Ramsay (1904)
* Johann F. W. A. R. von Baeyer (1905)
* Ferdinand F. H. Moissan (1906)
* Eduard Buchner (1907)
* Ernest Rutherford (1908)
* Friedrich W. Ostwald (1909)
* Otto Wallach (1910)
* Maria Curieová-Skłodowská (1911)
* François A. V. Grignard / Paul Sabatier (1912)
* Alfred Werner (1913)
* Theodore W. Richards (1914)
* Richard M. Willstätter (1915)
* Fritz Haber (1918)
* Walther H. Nernst (1920)
* Frederick Soddy (1921)
* Francis W. Aston (1922)
* Fritz Pregl (1923)
* Richard A. Zsigmondy (1925)

 |
| 
* **1901 – 1925**
* 1926 – 1950
* 1951 – 1975
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 13167129p
* GND: 118646346
* ISNI: 0000 0000 8130 4794
* LCCN: n87822890
* NK ČR: ola2002150664
* SNK: 156879
* VIAF: 51828495
* WorldCat: lccn-n87822890
Herakles v boji s Hydrou
**Hydra** je v gréckej mytológii netvor s hadím telom a deviatimi dračími hlavami.

Bola dcérou stohlavého obra Týfóna a Echidny, ktorá bola spolovice ženou a spolovice hadom. Žila v jazere Lerna v Argolide, kde strážila vstup do podsvetia. Mala jedovatý dych a namiesto jednej odseknutej hlavy jej vyrástli hneď dve nové. Jedna z jej deviatich hláv bola nesmrteľná. Niektoré zdroje uvádzajú že stredná hlava hydry dokázala chrliť oheň. 

Hydru premohol Herakles s pomocou svojho synovca Iolaa. Odtínal jej jednu hlavu za druhou a rany opaľoval ohňom, čím zabránil rastu nových hláv. Nesmrteľnú hlavu zahrabal do zeme a zaťažil balvanom. Báj ďalej rozpráva, že si Herakles namočil do jedovatej krvi hydry šípy, ktoré potom používal v nasledujúcich dobrodružstvách.

Pozri aj
--------

* Zoznam postáv gréckej mytológie

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hydra (mytológia)**

  


| * z
* d
* u
Grécka mytológia |
| --- |
| Prabohovia | 
* Ókeanos
* Téthys
* Chaos
* Erebos
* Gaia
* Eros
* Nyx
* Ouranos
* Aithér
* Hémera
* Kronos
* Titani

 | Zeus |
| Olympskí bohovia | 
* Zeus
* Héra
* Poseidón
* Ares
* Hermes
* Héfaistos
* Afrodita
* Aténa
* Apolón
* Artemis
* Hébé
* Hélios
* Hestia
* Démétér
* Dionýzos
* Hádes
* Persefoné
* Thaumas

 |
| Hrdinovia | 
* Herakles
* Achilles
* Iasón
* Argonauti
* Perseus
* Oidipus
* Théseus
* Triptolemos
* Bellerofontes

 |
| Bytosti | 
* satyrovia
* kentauri
* gorgony
* nymfy
* Medúza
* Minótauros
* Hydra
* chiméra
* kyklop
* múza

 |
| Ďalšie témy | 
* Dvanásť Heraklových úloh
* Trójska vojna
* Odysea
* Sedem proti Tébam
* Eleusínske mystériá

 |
**Wilhelm Schapp** (\* 1884 – † 1965) bol nemecký právnik, fenomenológ, Husserlov göttingenský žiak.

Bol zakladateľom naratívnej fenomenológie alebo filozofie príbehov, filozofie príhod (Philosophie der Geschichten, Geschichtenphilosophie), ktorá sa pokúša o syntézu Husserlovej koncepcie času a životného sveta s motívmi Heideggerovej a Wittgensteinovej filozofie. Schappova filozofia sa snaží uvoľniť pohľad na fenomény každodenného života, pohľad zastretý vedami a filozofiou, v dôsledku čoho je každodenný život podrobený skresľujúcej optike. Schappovi ide o vedome antisystematické opisovanie fenoménov, vždy znovu a znovu sa overujúce v každom jednotlivom skúmaní a kriticky zvažujúce za a proti tej či onej zvolenej perspektívy: nie fenomenológ diriguje skúmanie, ale naopak, necháva sa tým, čo chce skúmať, dobrovoľne viesť. Precíznosť opisov spočíva práve v tom, že to, čo sa dá iba ťažko určiť, sa zachytáva v jeho prechodnosti a možných obmenách.

Podľa Schappa byť človekom znamená byť zapletený do príbehov (Menschsein heisst In-Geschichten-verstrikt-sein). Ja a príbehy, Ja a svet tvoria nedeliteľnú jednotu. Subjekt sa hrúži do príbehov a rozpúšťa sa v nich. Príhody/príbehy sú apriori otvorené útvary. Ja a My majú rovnakú pôvodnosť, pričom ich však nemožno nivelizovať, pretože každý je do toho istého príbehu zapletený ináč. Moju zapletenosť do príbehov nemôže za mňa nikto prevziať. Môj životný príbeh môžem realizovať, prežiť iba ja sám. Človek a jeho situácia sú prístupné jedine cez príbehy a ich vyrozprávanie (naráciu).

Dielo
-----

* *Beiträge zur Phänomenologie der Wahrnehmung. Halle/Gűttingen* 1910 (1. vyd.)
* *Beiträge zur Phänomenologie der Wahrnehmung. Mit einem Vorwort von C. F.*

Graumann *Wiesbaden 1976 (2. vyd.)*

* *Das Reichserbhofrecht*. 1934
* *Die neue Wissenschaft vom Recht (Eine phänomenologische Untersuschung). 2 Bde (I: Der Vertrag als Vorgegebenheit; II: Wert, Werk und Eigentum)* 1930/32
* *Erinnerungen an Edmund Husserl. Ein Beitrag zur Geschichte der Phänomenologie*
* *In Geschichten verstrickt*. Zum Sein von Mensch und Ding. Hamburg 1953
* *In Geschichten verstrickt*. Zum Sein von Mensch und Ding. Wiebaden 1976. (2. vyd.)
* *In Geschichten verstrickt*. Zum Sein von Mensch und Ding. 1985. (3. vyd.)
* *Philosophie der Geschichten*. Leer/Ostfriesland 1959. (1. vyd.)
* *Wissen in Geschichten. Zur Metaphysik der Naturwissenschaft*. Wiesbaden 1976
* *Zur Metaphysik der Naturwissenschaft*. Den Haag 1965
* *Zur Metaphysik des Muttertums*. 1965

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 120199458
* GND: 118606476
* ISNI: 0000 0001 0935 8656
* LCCN: n85803295
* NK ČR: uk2018994484
* VIAF: 9859695
* WorldCat: lccn-n85803295