**Alžbeta I.** (Rusky: Елизавéта (Елиcавéт) Петpóвна – **Jelizaveta Petrovna**) (\* 29. december 1709, Moskva, Ruské cárstvo – † 5. január 1762, Petrohrad, Ruská ríša) bola ruská cárovná od roku 1741.

Mladosť a nástup k moci
-----------------------

Alžbeta sa narodila v Moskve v roku významného víťazstva ruských vojsk pri Poltave ako druhé dieťa ruského cára Petra I. a jeho druhej manželky Kataríny. Kým nezomrel jej otec a čoskoro po ňom matka, žila Alžbeta veselo pri dvore, bavila sa vychádzkami na koni a tancom. Bola to veľmi pozoruhodná žena, mala krásnu postavu, hnedé oči a husté hrdzavé vlasy. Na "benátskej krásavici" trochu prekážal len nos, malý a trochu spľasnutý, z tohto dôvodu ju maliari nesmeli maľovať z profilu. Tento malý nedostatok však vysoko prevážilo čaro jej osobnosti a povahové vlastnosti – k ľuďom bola láskavá, znášanlivá a mierna.

Rodičia pripravovali jej sobáš s francúzskym kráľom Ľudovítom XV. Ten sa neuskutočnil, lebo vrtkavému versailleskému dvoru začalo prekážať, že je narodená v nezákonnom zväzku, keďže Peter I. a Katarína I. sa zosobášili tajne v Petrohrade v novembri 1707, ale oznámili to až vo februári 1712. Nakoniec sa zasnúbila s lübeckým biskupom Karolom Augustom (1706 – 1727), princom z oldenburskej dynastie. Svadba ale musela byť odložená z dôvodu ochorenia a následne úmrtia cárovnej Kataríny I. O 13 dní neskôr podľahol kiahňam aj ženích Karol August, Alžbeta sa potom už nikdy nevydala.

Alžbetin život sa po smrti cárovnej Kataríny zmenil k horšiemu, keď nastala doba palácových prevratov. Miesto dcér Petra a Kataríny, Anny Petrovny a Alžbety Petrovny, bola na trón dosadená Petrova neter Anna Ivanovna, za vlády ktorej zostali dvere k dvorskému dianiu pred Alžbetou zatvorené, a skoro ju donútili stať sa mníškou.

Anna Leopoldovna, regentka nástupcu Anny Ivanovny Ivana VI. mala v úmysle Alžbetu úplne odstrániť z Ruska, chcela ju vydať za Ľudovíta Brunšvického. Čas ponižovania a urážok náhle skončil v roku 1741, keď bola po ďalšom palácovom prevrate Alžbeta dosadená na ruský trón.

Vláda
-----

Pre Alžbetu je typické, že hneď ako nastúpila na trón, prejavila istú veľkodušnosť tým, že odsúdencom odpustila trest smrti. Omilostila veľmožov Annou Ivanovnou odsúdených na smrť a za "temné zločiny Lopuchinových" sa tiež odmenila "milosrdenstvom" – hlavným vinníkom bol namiesto vpletenia do kolesa "len" vyrezaný jazyk a boli zbičovaní.

Už na samom počiatku svojej vlády vyhlásila, že sa navracia k politike svojho otca Petra I. Obnovila napríklad pôvodné právomoci Senátu založeného Petrom Veľkým a vrátila mu titul "Vládnuci"; obnovila činnosť baníckeho a manufaktúrneho kolégia a Hlavného magistrátu. Zároveň zrušila Kabinet ministrov, založený Annou Ivanovnou.  

Za Alžbety sa skutočne zlepšila hospodárska situácia v Rusku, k čomu nemálo prispelo zrušenie vnútroštátnych colných poplatkov a nevýznamných daní, brzdiacich rozvoj všeruského trhu. Je pozoruhodné, že svojím výnosom z roku 1742 odsúdila elitárstvo a stanovila spravodlivé zásady prideľovania úradov, pričom však mala zatvorené oči, pokiaľ sa to týkalo jej príbuzných a blízkych priateľov. Jej obľúbenci, napr. I.I. Šuvalov a A. G. Razumovskij (s ním vraj bola dokonca tajne zasnúbená), získavali ľahko stále vyššie pocty.

V zahraničnej politike sa tiež prejavovali mnohé zmeny: hlavná z nich spočívala v tom, že dovtedy proklamovanú profrancúzsku orientáciu nahradilo spojenectvo s Rakúskom proti silnejúcemu Prusku. V dôsledku toho vstúpilo Rusko do sedemročnej vojny.  

Do obdobia vlády Alžbety I. neodmysliteľne patrí aj „renesancia kultúry", kedy došlo k otvoreniu moskovskej univerzity, umeleckej akadémie a k celkovému rozkvetu kultúry a vedy.

Postupom rokov sa Alžbeta čoraz menej zaoberala štátnymi záležitosťami a mnohokrát celý mesiac nenašla čas, aby podpísala štátne dokumenty.

Smrť
----

Krátko pred smrťou jej priniesli na podpis dávno odsúhlasenú medzinárodnú zmluvu na ktorej chýbal len cárovnin podpis. Cárovná si zhlboka povzdychla, napísala prvé tri písmená a na špičku pera jej sadla osa. V zlosti pero odhodila a až o pol roka ju dvorania prehovorili na dokončenie podpisu.

V posledných rokoch svojej vlády venovala pozornosť hlavne dobrému jedlu, rada a veľa pila tokajské víno, celé hodiny si skúšala šperky a drahocenné toalety. Len šiat mala v garderóbe pätnásť tisíc. Zomrela 5. januára 1762 ako jedna z najobľúbenejších panovníčok v dejinách Ruska.
Jej nástupcom sa stal jediný syn Alžbetinej staršej sestry Anny Petrovny, Peter III.

Referencie
----------

1. ↑  *Russian Tsars* by Boris Antonov, p.104.
2. 1 2  *Elizabeth and Catherine* by Robert Coughlan, p.46.
3. 1 2  *Elizabeth and Catherine* by Robert Coughlan, p.58.
4. ↑  *Malá československá encyklopedie. III. svazek I - L.* 1. vyd. Praha: Encyklopedický institut ČSAV 1986. str. 189. bez ISBN

Literatúra
----------

* Tereščuk, Andrej: *Panovníci Ruska* (český preklad: Eislerová, Jana) ISBN 978-80-253-0469-3

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alžbeta I. (Rusko)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Alžběta I. Petrovna na českej Wikipédii a Elizabeth of Russia na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Ruský portál |

Autoritné údaje: * BnF: 12231411d
* GND: 118688642
* ISNI: 0000 0001 1661 6553
* LCCN: n50047895
* NK ČR: jn20011211009
* VIAF: 66436390
* WorldCat: lccn-n50047895