recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Leszek Wincenty Soczewica** (\* 6. marec 1960, Pionki, Poľsko) je poľský vojak, diplomat a politik, generálmajor v zálohe. V rokoch 2015 až 2018 pôsobil ako poľský veľvyslanec na Slovensku.

Životopis
---------

V roku 1984 absolvoval Fakultu kybernetiky Vojenskej technickej univerzity vo Varšave. V roku 1994 absolvoval Naval Postgraduate School v USA a v roku 2004 NATO Defense College v Ríme. Bol riaditeľom Oddelenia vojenských zahraničných vecí Ministerstva národnej obrany Poľskej republiky. V rokoch 1999 až 2002 bol vojenským, leteckým a námorným pridelencom v Lisabone a v rokoch 2007 až 2011 vo Washingtone. V nasledujúcom roku sa stal šéfom Poľskej vojenskej misie v Dozornej komisii neutrálnych štátov v Južnej Kórei v ktorej pôsobil do roku 2014. V roku 2015 bol menovaný do funkcie štátneho tajomníka na Ministerstve zahraničných vecí Poľskej republiky. Mal na starosti bezpečnostnú politiku a vzťahy s USA.

Veľvyslanec Poľska na Slovensku
-------------------------------

Veľvyslancom na Slovensku bol od novembra 2015. Svoje poverovacie listiny doručil 9. novembra 2015 prezidentovi Andrejovi Kiskovi. Za prioritu svojho pôsobenia vo funkcii Soczewica označil *„ekonomickú a bezpečnostnú agendu"* a spolu s prezidentom sa zhodli na *„dôležitosti spolupráce vo formáte V4"*.

V januári 2017 vyznamenal dvoch slovenských vojakov, plukovníka Rudolfa Pástora a majora Igora Červeňa vyznamenaním „Hviezda Afganistanu" za účasť s poľskými vojakmi na misii *Resolute Support* v Afganistane. Veľvyslancem bol do roku 2018.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Veľvyslanec* [online]. Veľvyslanectvo Poľskej republiky na Slovensku, [cit. 2017-09-17]. Dostupné online.
2. ↑   *Wojsko w MSZ coraz mocniejsze. Gen. Soczewica wiceministrem* [online]. Fratria Sp, 2017-08-01, [cit. 2017-09-17]. Dostupné online.
3. ↑  WOJCIESZYŃSKA, Malgorzata. *Leszek Soczewica: „Świat jest pełen wyzwań"* [online]. polonia.sk, 2017-08-01, [cit. 2017-09-17]. Dostupné online.
4. ↑   *Poverovacie listiny odovzdal prezidentovi poľský veľvyslanec* [online]. Kancelária prezidenta SR, 2015-11-09, [cit. 2017-09-17]. Dostupné online.
5. ↑   *Slovenskí vojaci dostali vyznamenanie od poľského prezidenta* [online]. Bratislava: Ministerstvo obrany SR, 2017-01-30, [cit. 2018-07-12]. Dostupné online.
6. ↑   *SOCZEWICA: Spolužitie s ľuďmi z iných krajín nie je tak zlé* [online]. TERAZ.sk, 2018-06-29, [cit. 2019-03-22]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Veľvyslanci Poľska na Slovensku |
| --- |
| 
* Jerzy Korolec (1993 – 1997)
* Jan Komornicki (1997 – 2003)
* Zenon Kosiniak-Kamysz (2003 – 2007)
* Andrzej Krawczyk (2009 – 2012)
* Tomasz Chłoń (2013 – 2015)
* Leszek Soczewica (2015 – 2018)
* Krzysztof Strzałka (2018 – 2023)
* Maciej Ruczaj (2023 – súčasnosť)

 |

Autoritné údaje:
ZBrush
======

**ZBrush**, inovatívny nástroj na vytváranie digitálneho umenia v **3D** a **2.5D** priestore, má vlastnú technológiu "pixol", ktorá dokáže ukladať informácie o svetle, materiáloch a polohe objektov na obrazovke.Výnimočná schopnosť **ZBrushu** vytvárať modely s "vysokým rozlíšením", pri ktorých možno na jednom objekte vytvoriť až **100** miliónov polygónov, otvára dvere k vytváraniu presných a detailných objektov. Táto vysoká hustota polygónov umožňuje umelcom slobodne vyjadriť svoju kreativitu prostredníctvom detailov s vysokou frekvenciou, ktoré sa približujú vizuálnym kvalitám tradičného sochárstva. Jeho obľúbenosť medzi umelcami spočíva aj v tom, že Zbrush sa výrazne podobá tradičnému sochárstvu, čo uľahčuje prechod z klasických techník do digitálneho prostredia. Program **ZBrush**, ktorý sa často používa vo filmovom a hernom priemysle, je základným nástrojom pre tvorcov 3D umenia, ktorí chcú vo svojich projektoch dosiahnuť výnimočnú kvalitu a autentickosť.

**História:**

**ZBrush** je grafický softvér vyvinutý spoločnosťou **Pixologic Inc****.**, ktorú založili **Ofer Alon**, známy aj ako "Pixolator", a **Jack Rimokh**. Spoločnosť bola založená v roku **1997** a sídli v Kalifornii v USA. Softvér bol prvýkrát predstavený v roku **1999** na konferencii **SIGGRAPH**. Demoverzia Zbrush 1.55 bola vydaná v roku **2003**, po nej nasledovala verzia 3.1 v roku **2007**. Od 29. decembra 2021 sa celý tím Pixologic Zbrush pripojil k tímu **Maxon**. Toto spojenie zahŕňalo nielen vývojový tím pod vedením **Ofera Alona** , ale aj tímy podpory, predaja a marketingu.

  

**Referencie:**

1. ↑   *ZBrushCore or ZBrush?* [online]. Maxon, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Pixologic :: Pressroom* [online]. pixologic.com, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online.
3. ↑   *Maxon acquires Pixologic | CG Channel* [online]. [Cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *ZBrush Acquisition FAQ* [online]. Maxon, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   *Pixologic :: Pressroom* [online]. pixologic.com, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online.
6. ↑   *Pixologic :: Pressroom* [online]. pixologic.com, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online.
7. ↑   *Maxon: Filmmaking, Motion Design, Animation, VFX, and Editing Software* [online]. Maxon, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
**Axel Paulsen** (\* 18. júl 1855, Kristiania (dnes Oslo) – † 9. február 1938, Nesodden) bol nórsky krasokorčuliar a rýchlokorčuliar.

Roku 1882 vynašiel nový krasokorčuliarsky skok s jeden a pol otočkou, ktorý je dnes nazývaný jeho menom Axel-Paulsenov skok, väčšinou iba Axel. Vo svojej dobe sa preslávil však najmä ako rýchlokorčuliar, keď držal osem rokov titul majstra sveta (v rokoch 1882 – 1890) a päťkrát prekonal svetový rekord. Vynašiel tiež nový druh rýchlokorčuliarskych korčúľ. Po smrti svojho otca prevzal vedenie rodinnej kaviarne v Oslo a šport zanechal. V roku 1976 bol posmrtne uvedený do krasokorčuliarskej Siene slávy.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2017-04-09]. Dostupné online. Archivované 2019-07-20 z originálu.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Axel Paulsen na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Axel Paulsen**

Externé odkazy
--------------

* Heslo v Norsk biografisk leksikon
**Júlske Alpy** (po slovinsky *Julijske Alpe*; po taliansky *Alpi Giulie*) je hraničné krasové pohorie Talianska a Slovinska, súčasť Südliche Kalkalpen.

Geografia
---------

Júlske Alpy sú východoalpská skupina (Vzhodne Alpe) v Südliche Kalkalpen (Južne Apneniške Alpe). Z východu na západ merajú cca 50 km a od severu na juh dosahujú 15 km. Na severe susedia s pohorím Karavanke, na západe s Karnskými Alpami a na východe s Kaminskými Alpami.

Geomorfologicky sa členia na dve časti a to: Západné Júlske Alpy (v Taliansku) so skupinami Canninská, Montašská a Wischberská skupina a na Východné Júlske Alpy so skupinami Triglav, Škrlatica, Martuljka (*Martuľka*), Razor-Prisojnik a Jalovec-Mangart. Najvyšším vrcholom pohoria je zároveň najvyšší štít Slovinska - Triglav s nadmorskou výškou 2 864 m n. m.

Júlske Alpy sú súčasťou jediného národného parku v Slovinsku - Triglavský národný park (*Triglavski narodni park*).

Tvorené sú prevažne druhohornými vápencami.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Júlske Alpy**
**Ján Mudroň** (\* 12. január 1866 Martin –  † 19. alebo 29. marca 1926 Martin) bol slovenský a česko-slovenský politik a medzivojnový poslanec Národného zhromaždenia za Slovenskú ľudovú stranu (od roku 1925 *Hlinkova slovenská ľudová stran a advokáta*).

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Pavla Jána Mudroňa (politik, právnik, vodca národného hnutia, zakladajúci člen a tajomník Matice slovenskej, herec, spoluzakladateľ Slovenského spevokolu) a jeho manželky Anny rodenej Kašovicovej. Študoval na českom gymnáziu v Přerove, kde vyučoval profesor Čulík, Slovák pôsobiaci v Přerove pre slovenských študentov. Spolu s Čulíkom odišiel na evanjelické lýceum do Prešporku a maturitu získal na gymnáziu v Debrecíne. Právo študoval na univerzitách v Budapešti a Kluži. V roku 1894 zložil advokátske skúšky. Pracoval ako advokát na rôznych miestach (Trnava, Turčiansky Svätý Martin). Bol aktívny v slovenskom národnom hnutí, bol členom slovenskej národnej strany. Pre svoje názory bol trestne stíhaný. V roku 1903 bol uväznený vo Vacove. Obhajoval Slovákov v politických procesoch.

V parlamentných voľbách v roku 1920 získal senátne kreslo v Národnom zhromaždení. Bol zvolený na spoločnej kandidátke slovenskej ľudovej strany a národnej Československej ľudovej strany. V roku 1921 však slovenskí poslanci vystúpili zo spoločného poslaneckého klubu a fungovali ako samostatná politická formácia. V senáte pôsobil do roku 1925. Pôsobil ako advokát v Turčianskom Svätom Martine.

Zomrel v marci roku 1926, po dlhšej ťažkej chorobe. Niektoré zdroje uvádzajú, že zomrel 19. marca, ale dobové noviny priniesli správy o smrti až 30. marca a v jednom dobovom nekrológu sa výslovne uvádza, že zomrel v pondelok 31. marca.

Externé odkazy
--------------

* Ján Mudroň v Národnom zhromaždení v roku 1921
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 6 – evanjelická farnosť; pokrstený ako Ján Bohuslav Mudron

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ján Mudroň na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * SNK: 168081
**Rímskokatolícka metropolitná arcidiecéza splitsko-makarská** (chorvátsky: *Splitsko-makarska nadbiskupija*, latinsky: *Archidioecesis Spalatensis-Macarscensis*, prípadne taliansky: *Diocesi Spalato-Macarsca*) je metropolitná arcidiecéza rímskokatolíckej cirkvi v Chorvátsku a čiastočne v Čiernej Hore. 

Súčasným úradujúcim arcibiskupom je Dražen Kutleša so sídlom v Splite. Hlavným chrámom diecézy je splitská katedrála svätého Domnia.

Dejiny
------

 Katedrála svätého Domnia v Diokleciánovom paláci v Splite je najstaršou funkčnou katedrálou na svete.
 Arcibiskupský palác v Splite
Diecéza bola založená v 3. storočí po Kristovi v starovekom meste Salona neďaleko dnešného Splitu a salónskym biskupom sa stal Domnius zo Salony († 304 ). V roku 474 menoval východorímsky cisár Leon I. (vládol v rokoch 457 – 474) biskupom Glyceria. Ten bol do tej doby cisárom Západného Ríma, bol však zosadený Juliom Nepotom (ktorý neskôr tiež skončil v Salóne).

Okolo roku 500 po Kristovi bolo biskupstvo vyhlásené za metropolitnú arcidiecézu.

Na arcidiecézu a metropolitné sídlo bola povýšená v 10. storočii. Diecéza v súčasnej podobe vznikla v roku 1828, kedy bola historická arcidiecéza salonska zlúčená s diecézou Makarskou a v roku 1969 bola povýšená na arcidiecézu a metropolitné sídlo v **arcidiecéze splitskej** .

Referencie
----------

1. ↑  *Catholic Hierarchy* page
2. ↑  "Metropolitní arcidiecéze splitsko-makarská" *Catholic-Hierarchy.org*. David M. Cheney. Datum přístupu 25. září 2016
3. ↑  "Arcidiecéze splitsko-makarská" *GCatholic.org*. Gabriel Chow. Datum přístupu 25. září 2016

Pozri aj
--------

* Katedrála svätého Domnia
* Arcibiskupský palác v Splite
* Diecéza trogirská
* Salona

Iné projekty
------------

* Spolupracuj na Commons **Commons** ponúka multimediálne súbory na tému **Splitsko-makarská arcidiecéza**Commons

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Arcidiecéze splitsko-makarská na českej Wikipédii.*
**Žigmund Pauliny-Tóth** **de Tőre et Tóthmegyer** (pseudonym **Vilinský**) (\* 12. máj 1865, Skalica – † 6. marec 1906, Martin) bol slovenský spisovateľ a národohospodár; syn Viliama Pauliny-Tótha; brat Eleny Štefanovičovej, švagor Miloša Štefanoviča, Matúša Dulu, Štefana Hrušovského a Jaroslava Vlčka; manžel Margity Pauliny-Tóthovej, otec Iľju Paulíny-Tótha, Platona Pauliny-Tótha a Jána Paulíny-Tótha.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Viliama Pauliny-Tótha a jeho manželky Vilhelmíny Tóthovej. Mal sedem súrodencov – dvoch bratov a päť sestier. V rokoch 1871 – 1876 študoval v Martine, v rokoch 1876 – 1882 na lýceu v Bratislave a v rokoch 1882 – 1888 na ekonomickej škole v Prahe. Celý život sa venoval ekonómii – začínal ako úradník, neskôr bol zástupcom riaditeľa a napokon v rokoch 1894 – 1906 riaditeľom Tatra banky v Martine. Ako študent sa aktívne venoval národnostným otázkam; bol členom študentského spolku Zora v Bratislave a neskôr i študentského spolku Detvan v Prahe. Podporoval priemyselný rozvoj v Martine a neúspešne sa pokúsil zapojiť i do politiky (kandidoval do uhorského snemu). V rokoch 1882 – 1900 sa tiež venoval spevu a herectvu ako člen Slovenského spevokolu a v rokoch 1891 – 1903 pôsobil tiež v jeho výbore.

Tvorba
------

Svojou literárnou tvorbou sa radí do druhej vlny slovenského realizmu. Publikoval kratšie prózy v Národných novinách, Slovenských pohľadoch a zborníkoch. Písal poviedky, fejtóny, cestopisy, spoločenské prózy, ale taktiež odborné štúdie o priemysle a obchode. V roku 1900 pôsobil ako redaktor v časopise Slovenské pohľady a Národných novín.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 13 - pokrstený ako Žigmund Ján Pauliny-Tóth **de Tőre et Tóthmegyer**

Autoritné údaje: * SNK: 175206
* VIAF: 6741156565731323500002
Atický červenofigúrový lekanis so scénou prípravy na svadbu, cca 370 – 360 pred Kr. Archeologické múzeum Kerameikos (Atény)
**Lekanis** (starogr. lekanis – λεκᾰνίς) je typ starogréckej nádoby.

Lekanis, plytká misa na nižšom podstavci s dvomi vodorovnými uchami (aj v tvare pásky) a pokrievkou s vyšším okrúhlym držadlom v tvare malej misky, je na vázach zobrazovaný v súvislosti (napr. príprav na svadbu, jedna váza zobrazovala v ňom šperky, ktoré otec dal neveste) so ženami ako nádoba na predmety používané pri obliekaní (spony, ihlice, doplnky a iné), na kozmetiku, toaletné predmety alebo na iné drobné predmety (niť, ihla atď) 

Tvarovo sa podobá plytkému kylixu, ale líši sa v tom, že jeho horná časť má pomerne zvislé steny s konkávnym okrajom, tvarovaným tak, aby naň pokrievka dobre priliehala. Lekanis bol ideálny aj na podávanie jedál, jeho pokrievka sa po otočení dala použiť ako podnos na nôžke. Niektoré lekanidy však pokrievky nemajú. Lekanidy bez pokrievky sa v Aténach objavili na konci 7. stor. pred Kr. a boli zdobené najmä čiernofigúrovou technikou (geometrické výplňové doplnky už boli menej bežné). Lekanis sa zdá byť starovekým názvom tohto tvaru nádoby. Jeho názov sa niekedy zamieňa s názvom lekané, podobnej nádoby, ktorá sa ale väčšinou používala ako umývadlo pri stolovaní (nemala aj pokrievku).

Tvary
-----

* Apulský červenofigúrový lekanis, cca 330 – 320 pred Kr.Apulský červenofigúrový lekanis, cca 330 – 320 pred Kr.
* Sicílsky Lekanis typu Centuripe z 3. stor. pred Kr.Sicílsky Lekanis typu *Centuripe* z 3. stor. pred Kr.
* Lekanis z Kampánie, cca 399 – 200 pred Kr.Lekanis z Kampánie, cca 399 – 200 pred Kr.
* Korintský Lekanis, cca 380 pred Kr.Korintský Lekanis, cca 380 pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 380.
2. ↑  Susan I. Rotroff, Robert Lamberton. *Women in the Athenian Agora*. Princeton : ASCSA, 2006. ISBN 978-08-7661-644-4. S. 12.
3. 1 2   *Understanding Greek Vases: A Guide to Terms, Styles, and Techniques*. Los Angeles : Getty Publications, 2002. ISBN 978-08-9236-599-9. S. 112.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 386.
5. ↑  Ann Beatty Harrison. *Early Black-figure Workshops of Athens and Corinth*. Michigan : University of Michigan, 1992. S. 141.
6. ↑  Darrell Arlynn Amyx. *Corinthian Vase-painting of the Archaic Period: Commentary, the study of Corinthian vases*. Berkeley : University of California Press, 1988. ISBN 978-05-2003-166-1. S. 466.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lekanis**

Pozri aj
--------

* Typológia starogréckej keramiky
**Pixologic ZBrush** je grafický softvér vyvinutý spoločnosťou Pixologic Inc. ktorú založili Ofer Alon, známy aj ako „Pixolator", a Jack Rimokh. Spoločnosť bola založená v roku 1997 a sídli v Kalifornii v USA. Softvér bol prvýkrát predstavený v roku 1999 na konferencii SIGGRAPH. Demoverzia Zbrush 1.55 bola vydaná v roku 2003, po nej nasledovala verzia 3.1 v roku 2007. Od 29. decembra 2021 sa celý tím Pixologic ZBrush pripojil k tímu Maxon. Toto spojenie zahŕňalo nielen vývojový tím pod vedením Ofera Alona, ale aj tímy podpory, predaja a marketingu.

ZBrush je inovatívny nástroj na vytváranie digitálneho umenia v 3D a 2.5D priestore, má vlastnú technológiu „pixol", ktorá dokáže ukladať informácie o svetle, materiáloch a polohe objektov na obrazovke. Výnimočná schopnosť ZBrushu vytvárať modely s „vysokým rozlíšením", pri ktorých možno na jednom objekte vytvoriť až 100 miliónov polygónov, otvára dvere k vytváraniu presných a detailných objektov. Táto vysoká hustota polygónov umožňuje umelcom slobodne vyjadriť svoju kreativitu prostredníctvom detailov s vysokou frekvenciou, ktoré sa približujú vizuálnym kvalitám tradičného sochárstva. Jeho obľúbenosť medzi umelcami spočíva aj v tom, že Zbrush sa výrazne podobá tradičnému sochárstvu, čo uľahčuje prechod z klasických techník do digitálneho prostredia. Program ZBrush, ktorý sa často používa vo filmovom a hernom priemysle, je základným nástrojom pre tvorcov 3D umenia, ktorí chcú vo svojich projektoch dosiahnuť výnimočnú kvalitu a autentickosť.

Referencie
----------

1. ↑   *Pixologic :: Pressroom* [online]. pixologic.com, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online.
2. ↑   *Maxon acquires Pixologic | CG Channel* [online]. [Cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *ZBrush Acquisition FAQ* [online]. Maxon, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *Pixologic :: Pressroom* [online]. pixologic.com, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online.
5. ↑   *Pixologic :: Pressroom* [online]. pixologic.com, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online.
6. ↑   *Maxon: Filmmaking, Motion Design, Animation, VFX, and Editing Software* [online]. Maxon, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
7. ↑   *DOCUMENTATION* [online]. docs.pixologic.com, [cit. 2024-01-21]. Dostupné online.
8. ↑   *ZBrushCore or ZBrush?* [online]. Maxon, [cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------
**Biotov-Savartov zákon** alebo **Biotov-Savartov-Laplacov zákon** opisuje magnetickú indukciu, ktorá vzniká vďaka pohybujúcemu sa náboju. Pomenovaný bol podľa dvoch francúzskych matematikov - Jean-Baptistovi Biotovi a Félixovi Savartovi. Spoločne s Ampérovým zákonom o sile pôsobiacej na náboj v magnetickom poli je základným zákonom magnetostatiky.

V skratke sa dá povedať, že udáva vzťah medzi magnetickou indukciou {\displaystyle {\vec {B}}}, prúdom {\displaystyle I} a geometrickým usporiadaním vodiča v priestore

Bodový náboj *Q*, ktorý sa v mieste {\displaystyle {\vec {r}}\_{Q}} pohybuje rýchlosťou {\displaystyle {\vec {v}}}, prispieva do miesta {\displaystyle {\vec {r}}} magnetickou indukciou {\displaystyle {\vec {B}}({\vec {r}})}:

{\displaystyle {\vec {B}}({\vec {r}})={\frac {\mu Q}{4\pi }}{\frac {{\vec {v}}\times ({\vec {r}}-{\vec {r}}\_{Q})}{\Vert {\vec {r}}-{\vec {r}}\_{Q}\Vert ^{3}}}\;},
kde μ je permeabilita. Pre hustotu elektrického prúdu {\displaystyle {\vec {J}}} dostávame objemový integrál: 

{\displaystyle {\vec {B}}({\vec {r}})={\frac {\mu }{4\pi }}\iiint \_{V\_{Q}}{\vec {J}}({\vec {r\_{Q}}})\times {\frac {({\vec {r}}-{\vec {r}}\_{Q})}{\Vert {\vec {r}}-{\vec {r}}\_{Q}\Vert ^{3}}}\;\mathrm {d} {V\_{Q}}}.
Tento vzťah je analogický ku vzťahu, ktorý elektrostatické pole popisuje ako funkciu hustoty náboja. Pre magnetickú indukciu lineárneho vodiča *C*, ktorým preteká prúd *I*, získavame lineárny integrál cez uzavretú krivku:

{\displaystyle {\vec {B}}({\vec {r}})={\frac {\mu I}{4\pi }}\oint \_{C}\mathrm {d} {{\vec {r}}\_{Q}}\times {\frac {({\vec {r}}-{\vec {r}}\_{Q})}{\Vert {\vec {r}}-{\vec {r}}\_{Q}\Vert ^{3}}}\;},
kde {\displaystyle d{\vec {r}}\_{Q}} je nekonečne malý úsek vodiča v smere prúdu.

Pozri aj
--------

* Elektromagnetizmus

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Biotův-Savartův zákon na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
.
**Lednica** je vodný tok na strednom Považí, preteká územím okresov Púchov a Ilava. Je to pravostranný prítok Váhu, meria 21,4 km a je tokom III. rádu. V okolí obce Lednica prerezáva bradlové pásmo, v krajine pritom vystupujú osamelé skupiny bradiel (Lednické bradlo na pravom brehu, na ňom stoja zrúcaniny hradu Lednica a Lednické skalky na ľavom brehu). Na dolnom toku (za obcou Lednické Rovne) tečie súbežne s korytom Váhu na ľavom brehu, koryto toku sa rozširuje a prietok vody znižuje. 

*Prameň:* v Bielych Karpatoch na severozápadnom svahu Kobylinca (911,6 m n. m.) v nadmorskej výške cca 800 m n. m. severozápadne od obce Lednica.

*Smer toku:* od prameňa tečie najprv na severoseverovýchod, oblúkom sa následne stáča na juhovýchod, za obcou Lednica tečie východným smerom až k sútoku so Zubákom, ďalej pokračuje severojužným smerom, v obci Dolná Breznica sa opätovne stáča na juhovýchod a napokon v Lednických Rovniach sa výrazným oblúkom stáča na juhozápad, pod sútokom s Tovarským potokom už tečie na juh.

*Geomorfologické celky:* 1. Biele Karpaty, podcelok Kobylináč, časť Hladké vrchy, podcelok Vršatské bradlá, 2. Považské podolie, podcelok Ilavská kotlina.

*Prítoky:* sprava prítok zo severného svahu Kobylinca, z oblasti Hlbokého, z juhovýchodného svahu Strachoňovca (786 m n. m.), z juhovýchodného svahu Krajčovej hory (515,2 m n. m.), zo severovýchodného svahu Ostrej hory (492 m n. m.), prítok prameniaci západne od obce Lednické Rovne, Krivý potok, Kvašov a Tovarský potok; 
zľava prítok z juhovýchodného svahu Hromádkovej (761,9 m n. m.), zo severovýchodného svahu Hromádkovej, z juhozápadného svahu Kýčerky (782,1 m n. m.), dva prítoky z južných svahov Zrnovej (854,4 m n. m.), z oblasti Podbrezia, Zubák, dva prítoky z južného svahu Dubového vrchu (490,7 m n. m.) a prítok z východného svahu Dubového vrchu.

*Ústie:* do Váhu medzi osadou Savčina a obcou Košeca v nadmorskej výške približne 238 m n. m.

*Obce:* Lednica, Dolná Breznica, Lednické Rovne a okrajom Dulova

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Lednice |
| --- |
| *Lednica* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Brezovský potok
* Divinec
* Dúbravský potok
* Javorník
* Kamenný potok
* Krivý potok
* Kvašov
* Kýčerský potok
* **Lednica**
* Nebrová
* Strošovský potok
* **Tovarský potok**
* Zrnovský potok
* Zubák

 |

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Váhu** (od Bielej vody po Biskupický kanál) |
| --- |
| 
* Bolešovský potok
* Dubnický potok
* Kebliansky potok
* Klobušický potok
* Kľúčovský potok
* **Kočkovský kanál**
* Kolačniansky potok
* Kolačínsky potok
* Košariský potok
* Krivoklátsky potok
* **Lednica**
* Lieskovec
* Lučkovský potok
* Ľuborča
* Orechovský potok
* **Podhradský potok (prítok Váhu, Ilava)**
* Podhradský potok (prítok Váhu, Pruské)
* Prejtiansky potok
* **Pružinka**
* Sedmerovský potok
* Seličný potok
* **Súčanka**
* **Teplička**
* **Tovarský potok**
* **Vlára**
* Závadský potok

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Lednice
Vodné toky v povodí Podhradského potoka
Vodné toky v povodí Pružinky
Vodné toky v povodí Súčanky
Vodné toky v povodí Tepličky
Vodné toky v povodí Váhu (5. časť) a (7. časť)
Vodné toky v povodí Vláry
 |
**Miguel de Icaza** (\* 1972, Mexico City, Mexiko) je programátor slobodného softvéru, ktorý stál pri zrode projektov GNOME a Mono. Nedokončil štúdium na Mexickej Národnej Autonómnej univerzite (UNAM). Od roku 1992 vyvíja slobodný softvér. Podieľal sa na vývoji súborového manažéru Midnight Commander, jadra Linuxu a je autorom tabuľkového procesora Gnumeric. V roku 1997 sa uchádzal o prácu vo firme Microsoft, kde mal pracovať na porte prehliadača Internet Explorer pre Unix, ale nebol pre svoje nedokončené vzdelanie prijatý.

Federico Mena a de Icaza začali v auguste toho istého roku vyvíjať slobodné grafické prostredie GNOME pre GNU/Linux a ďalšie Unixové operačné systémy. V roku 1999 založil spolu s Nate Friedmanom spoločnosť Helix Code, kde zamestnali mnoho vývojárov pracujúcich na GNOME. V roku 2001 premenovali firmu na Ximian a začali projekt Mono, ktorý implementoval podľa štandardov firmy Microsoft vývojovú platformu .NET pre unixové operačné systémy. Realizácia tohto projektu a linuxové zameranie firmy boli pravdepodobne hlavnými dôvodmi, prečo bol Ximian kúpený v roku 2003 firmou Novell. 
De Icaza je v súčasnosti viceprezident vývojárskej sekcie vo firme Novell.

Miguel de Icaza dostal od Free Software Foundation v roku 1999 *Ocenenie za rozvoj slobodného softvéru*, od MIT Technology ocenenie *Inovátor roka 1999* a bol uvedený ako jeden zo sto inovátorov nového storočia v časopise Time Magazine v septembri 2000.

Miguel mal v roku 2001 *cameo* úlohu vo filmoch Antitrust a The Code.

Miguel de Icaza bol veľmi kritický k Mexickým prezidentským voľbám v júli 2006. Kritizoval mexického prezidenta Felipe Calderóna a vyhlasoval, že je skorumpovaný politik. Článok s kritikou sa volal: „Fraude en las elecciones del 2 de julio de 2006" (po slovensky „Podvod pri voľbách 2. júla, 2006").

V roku 2003 sa oženil s Brazílčankou Máriou Laurou.

Externé odkazy
--------------

* – rozhovor (česky)

| * z
* d
* u
Projekt GNU |
| --- |
| História | 
GNU Manifest · Projekt GNU · Free Software Foundation · História slobodného softvéru
 |  |
| Licencie | 
GNU General Public License · GNU Lesser General Public License · Affero General Public License · GNU Free Documentation License · GPL linking exception
 |
| Softvér | 
GNU · Hurd · GNOME · Gnuzilla · IceCat · Gnash · Bash · GCC · GNU Emacs · GNU C Library · Coreutils · GNU build system · Ostatné GNU balíčky a programy
 |
| Stúpenci | 
Robert J. Chassell · Loïc Dachary · Ricardo Galli · Georg C. F. Greve · Federico Heinz · Benjamin Mako Hill · Bradley M. Kuhn · Eben Moglen · Brett Smith · Richard Stallman · John Sullivan · Leonard H. Tower ml.
 |
| Ostatné | 
GNU/Linux - spor o názov · Revolution OS (film) · The Code (film)
 |
**Knauzova kronika** (lat. *Chronicon Knauzianum*) je súbor krátkych textov založených na registri uhorských kráľov písaných analistickým štýlom a zachovaných v rukopisoch vytvorených medzi 15. a 16. storočím. Je nazvaný podľa Nándora Knauza (1831 – 1898), ktorý objavil záhrebskú verziu kroniky.

Texty sú do istej miery unikátne, ale so spoločným základom, ktorým môže byť krátka kronika založená na registri uhorských kráľov. Autor ani dátum vytvorenia tohto primárneho textu nie je známy, ale môže ísť o Budínsku kroniku, kroniku Jána z Turca, prácu Antonia Bonfiniho alebo Uhorskú kroniku Henricha von Mügelna.

Zachované texty pokrývajú históriu Uhorska od čias Hunov a čias svätého Štefana do rokov 1457 – 1458 v najkratšej verzii, v dlhších verziách do 70-tych rokov 16. storočia. Osou rozprávania je zoznam uhorských kráľov, informácie o ich nástupe na trón, dĺžke vlády, rodinných vzťahoch, smrti a mieste pochovania.

Referencie
----------

1. ↑  Emma Bartoniek. VII. Chronicon Knauzianum et Chronica Minora Eidem Coniuncta. In:  *Scriptores Rerum Hungaricarum tempore ducum regumque stirpis Arpadianae gestarum*. Ed. Szentpétery Emericus. Budapešť : Academia Litter. Hungarica Atque Societate Histor. Hungarica, 1938. S. 321-345.

Zdroj
-----

* SPYCHALA, Leslaw. *Chronicon Knauzianum*. Brill, [cit. 2023-08-11]. DOI:10.1163/2213-2139\_emc\_SIM\_000461
**Abstraktné výtvarné umenie** je nepredmetné (nezobrazuje žiaden reálny predmet, osobu alebo krajinu) výtvarné umenie. Obraz je založený na princípoch farebnej a tvarovej harmónie, pričom vyjadrovacie prostriedky tvoria geometrické tvary, farby a línie bez figuratívnej, reálnej predlohy.

História
--------

Abstraktné výtvarné umenie sa vyvinulo zo secesného dekorativizmu, expresionizmu a kubizmu. Prvé náznaky možno identifikovať už v roku 1909 u Františka Kupku a Francisa Picabiu, za skutočne prvé abstraktné dielo sa však považuje akvarel Vasilija Kandinského z roku 1910.
  
Abstraktná výtvarná tvorba sa objavila vo viacerých svetových centrách výtvarného umenia a vznikali tak rôzne smery a prúdy:

* konštruktivizmus
* neoplasticizmus
* rayonizmus
* suprematizmus

Prvá výstava abstraktného výtvarného umenia sa konala v roku 1930 v Paríži. Prvé múzeum - Museum of Non-objective Painting - vzniklo v USA v roku 1937.

Abstraktné výtvarné umenie na Slovensku
---------------------------------------

Prvé diela sa objavili v období medzi svetovými vojnami (Anton Jasusch, Mikuláš Galanda, Ľudovít Fulla). V 60. rokoch boli na Slovensku realizované tzv. Konfrontácie - výstavy mladých výtvarníkov, ktorí prezentovali rôzne formy abstraktného umenia.

Zdroj
-----

* abstraktné výtvarné umenie. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 33-34.
**Helenizmus** (zo starogr. Έλλην – *Hellen* – Grék) je dejinná a kultúrna epocha, obdobie starovekých dejín východného Stredomoria a Prednej Ázie od výbojov, započatých 338 pred Kr. macedónskymi panovníkmi Filipom II. a jeho synom Alexandrom Veľkým (v rokoch 334 – 324). Pokračovala v nástupníckych štátoch (Macedónia s Gréckom, ríša Seleukovcov, Ptolemaiovcov, Baktrijské kráľovstvo, Pergamská ríša a i.) až do roku 30 pred Kr. čiže do začiatku samovlády prvého rímskeho cisára Octaviana a do obdobia, keď stratil svoju samostatnosť posledný helenistický štát, ptolemaiovský Egypt. Vzdelanosť, umenie, hodnoty a životný štýl starých Grékov prijímal rad národov a súčasne ho obohacoval o domáce tradície.

Helenizmus sa pokladá za významné obdobie antickej kultúry. V období helenizmu sa grécky živel rozšíril ďaleko na východ, kde existovali v Ázii a v Egypte veľké štáty s gréckou vládnucou vrstvou a s mnohými gréckymi mestami a keď sa v ekonomike, v sociálnom a politickom zriadení i v kultúre prelínali civilizačné prvky grécke s orientálnymi. Helenizmus prenikal aj do západného Stredomoria a pôsobil nielen na Grékov sicílskych a juhoitalských, ale aj na Kartágo a Rím.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Seeeeeeeexsesxdreeresjjssjejjejejejejejjejejejejdjdjdjjd

* a) biologické indivíduum, ucelený živý systém usporiadaný v čase a priestore, schopný samostatnej existencie vďaka prispôsobovaniu sa prostrediu
* b) každý systém, ktorého organizácia je podobná živému organizmu

Pojem (biologického) organizmu sa profiluje v kritike mechanistických teórií 17. storočia a
18. stor. ktoré opisovali živé telesá podľa modelu fungovania stroja. Proti
tomu vystúpil vitalizmus.

V prípade človeka je z pohľadu informatiky organizmus jeho riadená časť; organizmus tu je teda sústava riadená psychikou.

Podľa Kanta organizmus je celostnosť, ktorej účelovo zamerané správanie vyplýva z toho, že časti organizmu sú vo vzájomných vzťahoch príčiny a účinku. V protiklade k stroju má
organizmus svoje pôsobiace, činné príčiny ako prírodné účely sám v sebe. Tieto prírodné účely nie sú však fakticky dané, lež vystupujú pred nami ako regulatívna idea zmysluplne riadiaca naše poznanie.
Mons. **Clemente Micara** (\* 24. december 1879, Frascati, Taliansko – † 11. marec 1965, Rím, Taliansko) bol rímskokatolícky titulárny arcibiskup, kardinál, emeritný pro-prefekt Kongregácie pre posvätné obrady, generálny vikár Ríma a prvý apoštolský nuncius v Československu (1920 – 1923).

Životopis
---------

Narodil sa 24. decembra 1879 v meste Frascati v Taliansku. Kňazskú vysviacku prijal 20. septembra 1902 a stal sa kňazom Rímskej diecézy. V roku 1919 bol delegátom Svätej stolice pre cirkevné záležitosti pri českých a slovenských biskupstvách.

Dňa 7. mája 1920 ho pápež Benedikt XV. vymenoval za titulárneho arcibiskupa sídla Apamea v Sýrii a prvého apoštolského nuncia v Československu. Biskupskú vysviacku prijal 8. augusta 1920. Vysvätil ho Mons. Pietro Gasparri, kardinál-kňaz sídla San Lorenzo in Lucina, spolusvätiteľmi boli Mons. Antonio Valbonesi, titulárny biskup sídla Memphis a Mons. Karel Boromejský Kašpar, titulárny biskup sídla Bethsaida a pomocný biskup v Hradec Králové.

Dňa 13. februára 1921 vysvätil nových slovenských biskupov - Mons. Mariána Blahu pre Banskobystrické biskupstvo, Mons. Karola Kmeťka pre Nitrianske biskupstvo a Mons. Jána Vojtaššáka pre Spišské biskupstvo. Svätej stolici vo Vatikáne navrhol menovanie Mons. Pavla Jantauscha za apoštolského administrátora pre slovenskú časť Ostrihomskej arcidiecézy so sídlom v Trnave. Svätá stolica žiadosti vyhovela 29. mája 1922, keď zverejnila biskupské menovanie.

Pápež Pius XI. ho menoval 30. mája 1923 za apoštolského nuncia v Belgicku a apoštolského internuncia v Luxembursku. Dňa 18. februára 1946 rezignoval z úradu internunciusa v Luxembursku, keď bol menovaný pápežom Piom XII. za kardinála. Dňa 22. februára 1946 sa stal kardinálom-kňazom v Santa Maria sopra Minerva a 13. júna 1946 kardinálom-biskupom vo Velletri. Dňa 11. novembra 1950 bol menovaný za pro-prefekta *Kongregácie pre posvätné obrady* vo Vatikáne, ktorým bol až do svojej rezignácie 17. januára 1953. Dňa 26. januára 1951 sa stal generálnym vikárom Rímskej diecézy.

Zomrel dňa 11. marca 1965 v Ríme v 85. roku života.

Referencie
----------

1. ↑  CHENEY, David M.. *Clemente Cardinal Micara [Catholic-Hierarchy]* [online]. www.catholic-hierarchy.org, [cit. 2017-04-03]. Dostupné online.
2. ↑  KBS.SK. *Katolicka cirkev na Slovensku* [online]. www.kbs.sk, [cit. 2017-04-03]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * BnF: 111850997
* GND: 1092211616
* ISNI: 000000008160544X
* NK ČR: kpwa4261
* VIAF: 84464552
Súradnice: Hviezdna mapa 02h 19m 00s; 57° 07′ 42″

**NGC 869** alebo **h Persei** je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil Hipparchos v roku 130 pred Kr.. Spolu s hviezdokopou Chí Persei sú známe ako **dvojitá hviezdokopa v Perzeovi**. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 4,4 až 5,3. h Persei obsahuje asi 350 hviezd do 15,5 magnitúdy a jej vek odhadujeme na 4,4 milióna rokov (odhady sú aj 5,6). Na oblohe má priemer 36´, jej skutočný priemer je 79 svetelných rokov. Vzďaľuje sa od nás rýchlosťou 22 km/s.

Dvojitá hviezdokopa v Perzeovi
------------------------------

Dvojitá hviezdokopa v Perzeovi je jedným z najznámejších a najobľúbenejších objektov amatérskych astronómov. Túto nádhernú hviezdokopu môžeme za vhodných podmienok vidieť už voľným okom asi v polovičnej vzdialenosti medzi hviezdami éta Persei a Ruchbach z Kasiopeje. Nachádza sa v pomyslenej rukoväti Perzeovho meča. Jej členy sú uvedené už v Hipparchovom katalógu. Voľným okom ju vidíme len ako hmlistú škvrnku, ale už pri pozorovaní triédrom alebo poľným ďalekohľadom sa nám zjaví bohaté, veľmi nahustené hviezdne pole. Pri pozorovaniach sa odporúča uprednostniť menší ďalekohľad pred výkonným, lebo len v ďalekohľade s menším zorným poľom sa nám zobrazia obe hviezdokopy súčasne. Najjasnejšie hviezdy oboch hviezdokôp dosahujú takmer 6 magnitúd. V skutočnosti majú svietivosť približne 60 000-krát väčšiu ako Slnko. Väčšina hviezd je žeravých a majú modrobielu farbu, len niekoľko hviezd je chladných a červených. Menšími ďalekohľadmi v oboch hviezdokopách môžeme rozoznať spolu okolo 300 až 400 hviezd do 12. magnitúdy. Obe hviezdokopy patria do hviezdnej asociácie *Perzeus I*.

  

*… | NGC 868 | **NGC 869** | NGC 870 | …*

Pozri aj
--------

* Zoznam NGC objektov
* NGC 884

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Perzeus, s. 291.
**Domoslav** (iné mená: **Bohuslav, Bonuslaus, Damoslaus**; \* okolo 1000 (alebo neskôr) – 1048), knieža Nitrianskeho kniežatstva v rokoch 1042 a 1046 – 1048.

Rodičia
-------

Syn nitrianskeho kniežaťa Ladislava Lysého a jeho ruskej manželky.

Život
-----

Poľská zvrchovanosť nad územím Slovenska trvala až do smrti Boleslava Chrabrého r. 1025 alebo až do r. 1029. Práve v tomto čase zomrel aj Ladislav Lysý, ktorý po sebe zanechal maloletého syna Domoslava. Správy údelného kniežatstva v Nitre sa ujal Ladislavov brat Vazul. Po smrti jediného Štefanovho syna Imricha r. 1031 dvorské kruhy dali Vazula v Nitre oslepiť. Jeho synovia Levente, Ondrej a Belo spoločne s bratrancom Domoslavom stihli ujsť do susedných Čiech. Roku 1039 musel v dôsledku spojenectva českého kniežaťa Břetislava I. a uhorského kráľa Petra Orseola opustiť Čechy a zamieril pravdepodobne do Nemecka. Po páde Petra Orseola (1041), podrobení sa českého kniežaťa Břetislava nemeckému kráľovi Henrichovi III. a uzavretí nemecko-českého spojenectva v októbri 1041 proti Samuelovi Abovi zaujal Domoslav miesto v plánoch Břetislava pri výprave proti Uhorsku. Začiatkom septembra 1042 nemecké a české vojsko dobylo územie na sever od Dunaja a Henrich III. na radu Břetislava a so súhlasom obyvateľov, ktorí odmietli prijať Petra Orseola, zveril dobyté územie Domoslavovi. Po odchode nemeckých a českých vojsk však Samuel Aba z tohto územia Domoslava vyhnal a ten musel znova ujsť do Čiech. Domoslav sa vrátil do Nitrianska, ktoré sa nepridalo k pohanskému povstaniu v Uhorsku, až roku 1046. Tu vládol ako nitrianske knieža až do svojej smrti roku 1048. Pochovaný bol v kláštore v Pécsvárade, ktorý sám obdaroval. Po jeho smrti sa stal nitrianskym kniežaťom jeho bratranec Belo.

  


|  |
| --- |
| Domoslav**Arpádovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**?** | **knieža**1042 ; 1046 – 1048 | Nástupca**Belo I.** |

Referencie
----------

* STEINHÜBEL, Ján. *Nitrianske kniežatstvo: počiatky stredovekého Slovenska: rozprávanie o dejinách nášho územia a okolitých krajín od sťahovania národov do začiatku 12. storočia*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2004. ISBN 80-224-0812-3.
**Frederick Drew Gregory** (\* 7. január 1941, Washington, USA) je bývalý americký kozmonaut z letov s raketoplánmi, neskôr člen vedenia NASA.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Po základnej a strednej škole v roku 1964 absolvoval vojenskú leteckú akadémiu. V roku 1977 ukončil štúdium na Univerzite George Washingtona, odbor informačné sústavy. Potom pokračoval v štúdiách v armádnej škole leteckého personálu v Norfolku vo Virgínii. Oženil sa a má dve deti. Do tímu kozmonautov NASA vstúpil 16. januára 1978.

### Lety do vesmíru

Po prvýkrát vzlietol na obežnú dráhu okolo Zeme na jar roku 1985. Bol v posádke siedmeho letu raketoplánu Challenger, misie STS-51-B. Hlavnou a splnenou úlohou bola aktivácia európskeho laboratória Spacelab 3. Posádku Challengeru tvorili veliteľ plk. Robert Overmyer, ďalej plk. Frederick Gregory, dr. William Thornton, dr. Norman Thagard, dr. Don Lind, dr. Lodewijk van den Berg a dr. Taylor Wang. Na palube mali so sebou tiež niekoľko zvierat.

Na svoj druhý let čakal štyri roky. Tentokrát letel už ako veliteľ misie STS-33 v raketopláne Discovery, bol to prísne tajný let platený a pripravený armádou. Posádka: plk. Frederick Gregory, pilot plk. John Blaha, kpt. Manley Carter, dr. Franklin Musgrave, Kathryn Thorntonová. Počas letu vypustili špionážnu družicu typu Magnum.

Tretí let v roku 1991 bol rovnako vojenský. Veliteľom na palube Atlantisu bol plk. Frederick Gregory, posádka plk.Terrence Henricks, plk.James Voss, kpt.Mario Runco Jr. dr. Story Musgrave a Thomas Hennen. Počas letu vypustili špionážnu družicu DSP Block 14, prezývanú "Liberty".

Všetky tri lety mali štart na Floride, mys Canaveral, pristátie na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii. Počas troch svojich letov strávil vo vesmíre 18 dní. Je zapísaný ako 165. kozmonaut Zeme.

* STS-51-B Challenger (29. apríl 1985 – 6. máj 1985)
* STS-33 Discovery (23. november 1989 – 28. november 1989)
* STS-44 Atlantis (24. november 1991 – 1. december 1991)

### Po letoch

V tíme kozmonautov zostal do roku 2005, bol členom vedenia NASA, napr. v roku 2004 vystupoval ako námestník riaditeľa pri návšteve v Bajkonure, potom prešiel do Johnsonovho strediska v Houstone.

Zdroje
------

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.
* Gregory, F.D. v Malej encyklopédii kozmonautiky
* Frederick Gregory encyklopédii SPACE-40
* Archivované 2008-02-19 na Wayback Machine
**Jozef Roháček** (\* 5. február 1877, Stará Turá – † 29. júl 1962, Bratislava) bol protestantský farár a prekladateľ Biblie.

Rodina
------

* Otec: Matej Roháček
* Matka: Mária Alušícová

Životopis
---------

V mladosti (v rokoch 1888 – 1894) chodil ako podomový obchodník do Viedne a okolia, tam sa naučil dobre po nemecky. Dostal sa na misijnú školu do Neukirchenu v Nemecku. Tam sa začal učiť po grécky a hebrejsky, aby mohol prekladať Bibliu do slovenčiny. Učil sa tam aj po anglicky a francúzsky.

Po tom ako sa v roku 1909 oženil, odišiel do Kysáča ako misijný evanjelista. V roku 1911 sa dostal ako kazateľ medzi Slovákov do Nyíregyházy. Po skončení prvej svetovej vojny bol 3 roky väznený. Po prepustení odišiel do Bratislavy.

V roku 1925 zložil v Bratislave kandidátsku a kňazskú skúšku a bol ordinovaný v Modre.

Už v čase jeho pôsobenia v Maďarsku mu vyšiel slovenský preklad Nového zákona. Na Slovensku pokračoval v prekladaní Biblie do slovenčiny. Jej prvé vydanie vyšlo v roku 1936.

Neskôr pôsobil ako stredoškolský profesor a venoval sa prekladateľstvu a literárnej činnosti.

Pozri aj
--------

* Svätá Biblia (Roháček)

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru v Starej Turej; záznam číslo 15
* Prof. Jozef Roháček
* Roháčkov preklad Archivované 2013-12-03 na Wayback Machine
* Biblia - Roháček

Autoritné údaje: * GND: 1155948300
* ISNI: 0000000045015741
* LCCN: no2002018654
* NK ČR: uk20191059164
* SNK: 175815
* VIAF: 78442003
* WorldCat: lccn-no2002018654
**Pištoľová hviezda** (Revolverová hviezda), bola považovaná za najjasnejšiu hviezdu v Galaxii, pričom je približne 1,7 miliónovkrát jasnejšia ako Slnko a približne 100-krát hmotnejšia. Hviezda uvoľní za 20 sekúnd toľko energie ako Slnko za celý rok. Je vzdialená približne 30 000 svetelných rokov od Slnka.

Táto veľmi masívna a žiarivá hviezda je typickým príkladom toho, ako vzdialenosť hviezd a hustota medzihviezdneho prostredia veľmi skresľuje ich jasnosť. Jej svietivosť je asi tretinová v porovnaní s Eta Carinae, ale aj tak patrí medzi najžiarivejšie hviezdy v našej Galaxii. Je taká jasná, že keby nebolo prachových mračien v rovine Galaxie, videli by sme ju voľným okom ako hviezdu 4. magnitúdy. Pritom je od nás taká vzdialená, že bežné hviezdy by sme voľným okom v takej vzdialenosti už nerozoznávali. Nachádza sa len o niečo menej ako 100 svetelných rokov od jadra Galaxie.

Jej povrchová teplota je odhadovaná na 14 až 21 tisíc °C. Hviezdy s takou veľkou hmotnosťou však už nie sú stabilné, lebo v ich vnútre je obrovský tlak žiarenia. Hubblov vesmírny ďalekohľad ju pozoroval v infračervenom žiarení. Hviezda je obklopená emisnou hmlovinou v tvare pištole, podľa ktorej dostala hmlovina aj hviezda názov. Hmlovina vznikla pred asi 5 000 rokmi pri explózii hviezdy. Bola to najväčšia známa hviezdna explózia. Hmota, ktorá bola pri explózii vyvrhnutá, dosahuje niekoľko slnečných hmotností. Hmlovina sa doteraz rozpína a v súčasnosti má priemer asi 4 ly. 

Pištoľová hviezda aj jej hmlovina sú súčasťou veľmi mladej hviezdokopy nazývanej Pätica (Quintuplet). Hviezdokopa nemá viac ako 4 milióny rokov. Infračervená snímka z Hubblovho vesmírneho ďalekohľadu zaznamenala v hviezdokope asi 10 000 hviezd, pričom najmasívnejšie z nich sa blížia k svojmu zániku. Pôsobením gravitácie galaktického jadra sa táto hviezdokopa rýchlo rozpadá.

Zdroj
-----

* PLAUCHOVÁ, Jana. *Súhvezdia od Andromedy po Žirafu*. Redakcia Eduard Koči; ilustrácie Peter Zimnikoval; Beata Zimnikovalová, Michal Mojžiš, Tibor Krátky. prvé vyd. Hurbanovo : Slovenská ústredná hvezdáreň Hurbanovo, 2023. 592 s. ISBN 978-80-89998-357. Kapitola Strelec, s. 263 – 264.

Externé odkazy (v angličtine)
-----------------------------

* Prehľad faktov o Pištoľovej hviezde
* Ďalšie detaily o Pištoľovej hviezde zo stránky hubblesite.org


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |
**Carcass** je britská kapela z Liverpoolu, ktorú založil gitarista Napalm Death, Bill Steer s bubeníkom Kenom Owenom v roku 1985. V roku 1987 sa k týmto dvom pridal basgitarista a spevák Jeff Walker, bývalý člen Electro Hippies. Carcass je dodnes veľmi vplyvná formácia vo svete grindcore a death metalu. Kapela sa rozpadla v roku 1995, opätovne sa však spojila v roku 2008.

Začiatky
--------

Prvý album Carcassu, Reek of Putrefaction, bol veľmi podobný Steerovej práci s Napalm Death, ale aj napriek jeho zlej produkcii sa zapáčil legende Rádia 1, Johnovi Steelovi. Vďaka jeho záujmu sa Carcass zúčastnil tzv. "Peel Sessions" v roku 1989, kde prvýkrát predviedol nový materiál pre svoj druhý album.

Medzi vydaním prvého a druhého albumu bubeník Ken Owen trochu obmenil svoju zostavu, čo umožnilo bicím viac vniknúť do samotného procesu skladania. To bol dôvod, prečo gitarista Bill Steer začal brať tento projekt vážne a skončil s kapelou Napalm Death aby sa mohol Carcassu venovať naplno.

Ďalšie albumy
-------------

Symphonies of Sickness
Necroticism - Descanting the Insalubrious
Tools of the Trade

Heartwork
---------

Štvrtý album, Heartwork, ktorý vyšiel v 1993, je radikálnou zmenou v štýle Carcassu. Mnohí dovtedajší fanúšikovia ho odmietajú, na druhej strane existuje ešte väčšie množstvo ľudí, ktorých práve tento album k metalu pritiahol. Metal nikdy predtým nebol taký melodický, taký prístupný pre ostatných ľudí. Obsahuje množstvo jednoduchých riffov, rýchle sóla a konečne aj dobrú produkciu. Tento album je považovaný za technicky najvyspelejší album Carcassu. Po tomto albume podpísala kapela kontrakt s vydavateľstvom Columbia Records.

Rozpad
------

V roku 1994, keď bolo pripravených 17 pesničiek pre ďalší, prišli náhle problémy s vydavateľstvom. Výsledkom bol nový album, Swansong, ktorý však obsahoval len 12 z týchto pesničiek. Album dostal kritiku za snahu akéhosi napodobnenia thrash metalu z konca 80. rokov. 

Potom začali členovia kapely spolupracovať s inými hudobníkmi (Björk), čo viedlo až k odchodu Steera v roku 1996.
V októbri 1996 vyšla kompilácia Wake Up And Smell The… Carcass, na ktorej bolo aj 5 nevydaných nahrávok, ktoré mali byť už na albume Swansong.

Znovuzrodenie
-------------

V júni 2006 v interview pripustil Walker, že Carcass by sa znova mohol dať dohromady, tentoraz však bez bubeníka Kena Owena, ktorý medzitým prekonal ťažké zdravotné problémy, spôsobené krvácaním do mozgu a nebol viac schopný hry na bicie. Jeff Walker, Bill Steer a Michael Amott tak zavolali Daniela Erlandssona, ktorý mal Owena nahradiť. Od konca roka 2007 Carcass odohral koncerty na niekoľkých festivaloch.