Vek oceánskej zemskej kôry:  
     - najmladšie časti     - najstaršie časti
**Oceánska zemská kôra** (alebo len skrátene **oceánska kôra**) je spodná časť zemskej kôry. Nachádza sa vo veľkej časti pod hladinou oceánov, prípadne aj niektorých morí. Napriek tomu, že je menej prístupná vedeckému pozorovaniu ako kontinentálna kôra, tvorí približne 70 % celkového povrchu zemskej kôry.

Vlastnosti
----------

Oceánska kôra je ťažšia (priemerná hustota sa pohybuje okolo 3,3 kg dm-3) ako kontinentálna kôra a je aj tenšia - priemerná hrúbka je 5 až 10 km. Jej vek je tiež mladší, najstaršie časti oceánskej kôry majú niečo cez 200 miliónov rokov, majú zväčša maximálne jurský vek.

| Chemické a minerálne zloženie oceánskej kôry |
| --- |
|   | Atlantický oceán | Tichý oceán | Indický oceán | Celkovo |
| Oxidy |
| SiO2 | 50,7 | 50,2 | 50,9 | 50,5 |
| TiO2 | 1,49 | 1,77 | 1,19 | 1,56 |
| Al2O3 | 15,6 | 14,9 | 15,2 | 15,2 |
| FeO + Fe2O3 | 9,85 | 11,3 | 10,3 | 10,5 |
| MgO | 7,69 | 7,10 | 7,69 | 7,47 |
| CaO | 11,4 | 11,4 | 11,8 | 11,5 |
| Na2O | 2,66 | 2,66 | 2,32 | 2,62 |
| K2O | 0,17 | 0,16 | 0,14 | 0,16 |
| P2O2 | 0,12 | 0,14 | 0,10 | 0,13 |
| Celkom | 99,68 | 99,63 | 99,64 | 99,74 |
| Minerály |
| Kremeň | 0,76 | 0,93 | 1,60 | 0,94 |
| Ortopyroxény | 1,0 | 0,95 | 0,83 | 0,95 |
| Albit | 22,51 | 22,51 | 19,64 | 22,17 |
| Anortit | 30,13 | 28,14 | 30,53 | 29,44 |
| Diopsid | 20,84 | 22,5 | 22,38 | 21,62 |
| Hyperstén | 17,32 | 16,53 | 18,62 | 17,19 |
| Olivín | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |
| Muskovit | 4,34 | 4,74 | 3,90 | 4,44 |
| Ilmenit | 2,83 | 3,36 | 2,26 | 2,96 |
| Apatit | 0,28 | 0,32 | 0,23 | 0,30 |

Stavba a zloženie oceánskej kôry
--------------------------------

### Stavba

Oceánska kôra vytvára tri základné štruktúry. Oblasti rozchádzania tektonických platní, tzv. stredooceánske chrbty, kde dochádza k praskaniu kôry a výlevom bazaltovej lávy. Na týchto miestach oceánska kôra vzniká a neustále prirastá. Pasívnym pohybom (tzv. *spreading*) je tlačená ďalej od stredooceánskych chrbtov na obidve strany. Na pasívnych okrajoch platní oceánska kôra prechádza buď do kôry zmiešaného typu a neskôr do kontinentálnej kôry, alebo zaniká pri subdukcii v hlbokomorských priekopách. Pri subdukcii a následnej kontinentálnej kolízii niekedy dochádza k akrécii alebo obdukcii.

### Horninové zloženie

Rozoznávajú sa dva typy oceánskej kôry, ktoré sú určené rýchlosťou rozpínania na stredooceánskych chrbtoch ako aj jej tektonickým režimom. Sú to zriedkavejší tzv. hessovský typ (podľa H. Hessa) a častejší penroský typ (podľa mesta Penrone). Oceánska kôra je tvorená vo veľkej miere mafickými horninami a jej povrch je pokrytý hlbokomorskými sedimentami. V menej častom hessovskom type kôry prevažujú ultrabázické plášťové horniny. Pre penroský typ sú typické bazalty a charakteristický ofiolitový komplex. Jej zloženie je vo väčšej miere zisťované nepriamo (či už analýzou starých obdukovaných ofiolitov, modelovaním štruktúry na základe analýzy prechodu seizmických vĺn alebo aj zanalýzou vzoriek odobratých z morského dna, prípadne z podmorských vrtov). Jej štruktúra je pomerne jednoduchá a dá sa rozčleniť na tri vrstvy:

* **vrchná vrstva** - je tvorená sedimentami, ktoré môžu dosahovať hrúbku až 1 km. Stupeň litifikácie (spevnenia) narastá smerom nadol. Zloženie sedimentov sa mení v závislosti od vzdialenosti sedimentačného prostredia od pevniny. V blízkosti pobrežia prevládajú úlomky kontinentálnej kôry transportované z kontinentálneho šelfu, v oceánskych panvách sú to zvyšky schránok morských živočíchov, či už vápnité alebo kremičité (no aj v tomto prostredí sa nachádzajú vložky vulkanických, alebo kontinentálnych prachov, ktoré sem boli transportované turbiditnými prúdmi). V oblasti stredooceánskych chrbátov je sedimentová vrstva značne tenšia, prípadne je výskyt úplne absentuje.
* **stredná vrstva** - stredná, 1,5 až 2 km hrubá vrstva je tvorená vo vrchnej časti prevažne jemnozrnnými až sklovitými poduškovými bazaltami, pochádzajúcimi z erupcií z riftových zón. Pod ňou sa nachádza komplex dajok.
* **spodná vrstva** - tzv. hlavná vrstva je približne 5 km hrubá vrstva intruzívnych ultramafík (väčšinou v určitom štádiu metamorfózy) ako sú gabrá a peridotity a hornblendity. V oblasti riftových zón táto vrstva plynule prechádza do vrchného plášťa. Niekedy sa zvykne rozdeľovať na vrchnú vrstvu tvorenú gabbrami a spodnú ultramafickú vrstvu

Osobintým prípadom je zloženie oceánskej kôry v subdukčných zónach, kde dochádza k poklesávaniu oceánskej kôry do vrchného plášťa. Pri poklese často dochádza k nazhromaždeniu vrchnej vrstvy sedimentov, takto chaoticky nazhromaždené zmesi sa nazývajú tektonické melanže. V hlbších častiach subdukčnej zóny dochádza k dehydratácii a ďalším metamorfným zmenám v poklesávajúcej kôre, horniny sa postupne menia na modré bridlice, prípadne eklogity, nakoniec dochádza aj k parciálnemu taveniu.

#### Chemické zloženie

Chemické zloženie bazaltov eruptovaných je charakteristické nižším obsahom draslíka a titánu. Označujú sa ako **MORB** (**M**iddle-**o**cean **r**idge **b**asalts - bazalty stredooceánskych chrbtov). Magmy, ktoré produkujú horniny takéhoto typu sa nazývajú tholeiitické. Pre stredooceánske bazalty je charakteristický aj vyšší obsah nekompaktabilných a rádioaktívnych prvkov ako niób, tantal, olovo, tórium, urán, lantanoidy a prvky vzácnych zemín. Existuje viacero typov MORB bazaltov (napr. N-MORB, E-MORB), každý z nich je typický pre určitú geotektonickú pozíciu.

### Vek

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Rozchádzanie oceánskeho dna*
Oceánska kôra vzniká v riftoch stredoocenskych chrbátov výnosom magmy z vrchného plášťa. Magma na povrchu tuhne a je unášaná pohybom smerom preč od riftovej zóny chrbta. Postupne sa na ňu usadzujú sedimenty a nakoniec je pohltená v subdukčnej zóne hlbokomorských priekop. Celý tento cyklus trvá približne 200 miliónov rokov (zodpovedá približne začiatku jury), čo je v podstate aj najstarší vek, aký v súčasnosti dosahuje oceánska kôra.

Pozri aj
--------

* Rift
* Subdukčná zóna
* Rozchádzanie oceánskeho dna

Referencie
----------

1. 1 2  Ivan, P. 2008: *Oceánska kôra - jej stavba, zloženie a petrogenéza.*[nefunkčný odkaz] Mineralia Slovaca, 40, s. 73 - 88

### Zdroje

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Oceanic crust na anglickej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* www.austmus.gov.eu - stránka austrálskeho múzea prírody venovaná stavbe Zeme

|  |
| --- |
| Stavba Zeme |
| Geosféra | Magnetosféra | Exosféra | Atmosféra |
| Ionosféra | Termosféra |
| Mezosféra |
| Hydrosféra | Stratosféra |
| Biosféra | Troposféra |
| Pedosféra | Litosféra | Zemská kôra |
| Pevninská kôra |
| Oceánska kôra |
| Vrchný plášť | Najvrchnejší plášť | Zemský plášť |
| Astenosféra |
| Hranica vrchný-spodný plášť |
| Spodný plášť |
| Vonkajšie jadro | Zemské jadro |
| Vnútorné jadro |


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vied o Zemi |