recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kickboxer** je americký akčný film režiséra Marka DiSallea z roku 1989 s Jean Claude Van Damme v hlavnej úlohe. Tak ako jeho predchádzajúci film, Krvavý šport, aj tento film je prehliadkou Van Dammeovho jedinečného bojového štýlu.

Zápletka
--------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Príbeh sleduje Kurta Sloana (Van Damme), asistenta jeho brata Erica (Alexio), ktorý je americkým šampiónom v kickboxe. Kurt s Ericom cestujú do Bangkoku, aby sa posavili Tong Poovi (Qissi), thajskému šampiónovi. Hoci už v prvom kole zistia, že ho Eric nepremôže, je príliš hrdý na to, aby sa vzdal a vracia sa do fingu, napriek tomu, že Kurt je proti tomu. Eric naďalej dostáva drsné údery aj potom, ako Kurt hodí do ringu ručník. Tong Po neprestáva Erica brutálne mlátiť a paralyzuje ho v ringu.   

Kurt sľúbi, že pomstí svojho brata a porazí Tonga Po v ringu a odchádza do odľahlej oblasti Thajska, aby tam trénoval u slávneho trénera, Xiana Chowa, ktorý mu pomôže stať sa majstrom Muay Thai – Thajského boxu. Ako sa stáva čím ďalej tým viac silnejším, miestni thajskí gangstri sa začínajú obávať, že bude zasahovať do ich podzemných kickbox-súbojov a tlačia ho do smrtiaceho zápasu proti Tong Poovi. Bojujú proti sebe "starodávnym spôsobom" a to tak, že bojovníkom omotajú okolo dlaní konopné povrazy, tie namočia do živice a potom ich ponoria do rozbitého skla, aby zmenili ich ruky na smrteľné zbrane. V epickom záverečnom zápase majú Kurt a Tong Po tváre na nepoznanie a na záver Kurt utlčie Poa. Víťazstvo a pomsta je jeho.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

| * z
* d
* u
Jean Claude Van Damme – Filmografia |
| --- |
| 1983 – 1989 | *Rue barbare* · *Monaco Forever* · *Karate Tiger I. – Neustúpiť, nevzdať sa* · *Čierny orol* · *Krvavý šport* · *Kickboxer* · *Kyborg* |
| 1990 – 1999 | *Príkaz na popravu* · *Levie srdce* · *Dvojitý zásah* · *Univerzálny vojak* · *Živý terč* · *Posledný akčný hrdina* · *Niet úniku* · *Street Fighter* · *Timecop* · *Náhla smrť* · *Maximálne riziko* · *Súboj cti* · *Zdvojený úder* · *Legionár* · *Kontraband* · *Inferno* · *Univerzálny vojak 2: Späť v akcii* |
| 2000 – 2009 | *Poslanie* · *Replikant* · *Teror vo vlaku* · *Peklo* · *Prebudená smrť* · *Narko* · *Sınav* · *The Hard Cops* · *Zástupca veliteľa* · *Až do smrti* · *The Shepherd* · *J.C.V.D.*
 · *King of the Iron Fist Tournament* |
**Eratostenovo sito** je jednoduchý algoritmus pre nájdenie všetkých prvočísel menších ako zadaná horná hranica. Algoritmus je pomenovaný po gréckom matematikovi Eratostenovi, ktorý žil v rokoch 276–194 pred Kr.

Algoritmus funguje na postupnom „presievaní" zoznamu čísel – na začiatku zoznam obsahuje všetky čísla v danom rozsahu (2, 3, 4, …, zadané maximum). Potom sa opakovane prvé číslo zo zoznamu vyberie, toto číslo je prvočíslom; zo zoznamu sa potom odstránia všetky násobky tohto čísla (to sú zložené čísla). Tak sa pokračuje až dovtedy, kým sa zo zoznamu neodstráni posledné číslo (alebo dovtedy, keď je ako prvočíslo označené číslo vyššie ako odmocnina najvyššieho čísla – v tomto prípade všetky zostávajúce čísla v zozname sú určite prvočísla).

Príklad
-------

Pre nájdenie prvočísel medzi prvými 20 číslami :

**Krok 1:** Zoznam obsahuje všetky čísla v rozsahu 2–20:

Zoznam: 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20
**Krok 2:** Odoberieme prvé číslo zo zoznamu a označíme ho ako prvočíslo:

Známe prvočísla: 2
Zoznam: 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20
**Krok 3:** Odoberieme zo zoznamu všetky násobky práve odobratého prvočísla:

Známe prvočísla: 2
Zoznam: 3 5 7 9 11 13 15 17 19
**Krok 4:** Pokračujeme opäť bodom 2, pokiaľ ostávajú nejaké čísla :

Známe prvočísla: 2 3
Zoznam: 5 7 11 13 17 19
Známe prvočísla: 2 3 5
Zoznam: 7 11 13 17 19
5 je vyšší než √19, takže ostávajú už iba prvočísla.
Výsledný zoznam prvočísel v rozsahu 2–20: 2, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19.

Príklad (Inak)
--------------

Ak máme vyhľadať napríklad všetky prvočísla menšie ako prirodzené číslo *n* = 30, napíšeme si (na papier) čísla od 2 do 30 (číslo 1 nie je prvočíslo!), zakrúžkujeme číslo 2 a vyškrtáme všetky jeho násobky. Potom zakrúžkujeme ďalšie najmenšie nevyškrtnúte číslo, čiže 3, a vyškrtáme všetky jeho násobky. To isté spravíme aj s číslami 5 a 7. Zakrúžkované čísla sú prvočísla.

Externé odkazy
--------------

* Interaktívna animácia Archivované 2001-03-01 na Wayback Machine (JavaScript)
* Eratostenovo sito
**Sotrabrua** je cestný visutý most spájajúci mestskú časť Bergenu Drotningsvik a dedinu Knarrevik v obci Fjell v nórskom kraji Hordaland premosťujúci úžinu Knarreviksundet. Je jediným cestným spojením nórskej pevniny a ostrova Litlesotra v súostroví Sotra.

Pôvodným dopravným spojením oboch brehov úžiny bol trajekt medzi lokalitou Alvøen na pevnine a Brattholmen na ostrove Litlesotra južnejšie od miesta, kde dnes stojí most. Prvé plány na výstavbu mosta vznikli už v polovici 50. rokov, obce Fjell, Sund a Øygarden na súostroví spolu s Bergenom pristúpili k stavbe mosta až v 60. rokoch a jeho výstavba bola schválená nórskym parlamentom 5. júna 1966. Výstavba mosta prebiehala medzi marcom 1969 a decembrom 1971, otvorený bol 11. decembra toho roku a oficiálne otvorený 25. mája 1972 nórskym kráľom Olafom V.. Financie na výstavbu mosta zabezpečovala spoločnosť *A/S Sotrabrua*, ktorá vznikla v roku 1965. Za rok 1972 spoločnosť získala z mýta 3,07 mil. NOK. Od otvorenia mosta do zrušenia výberu mýta 31. decembra 1983 spoločnosť celkovo získala 73,5 mil. NOK, čo je takmer dvojnásobok finančných nákladov použitých na výstavbu mosta (40 mil. NOK).

Po dokončení sa most s celkovou dĺžkou 1 236 m stal najdlhším mostom v krajine (čím prekonal most Tjeldsundbrua s dĺžkou 1 007 m) a do dokončenia mosta Skjombrua bolo hlavné visuté pole s dĺžkou rozpätia 468 m taktiež najdlhším v krajine. Mostom prechádza dvojprúdová cesta *Riksvei 555* s celkovou šírkou 7,5 m, popri ktorej vedie chodník so šírkou 0,8 m. Dva hlavné pylóny sú 100 m vysoké, mostovka sa nachádza 49 m nad hladinou úžiny.

V súčasnosti existujú plány na výstavbu druhého, štvorprúdového mosta, súčasťou ktorého by mala byť aj trať bergenského ľahkého metra.

Referencie
----------

1. 1 2   *Road Viaducts & Bridges in Norway (> 500 m)* [online]. The World's longest Tunnel Page, [cit. 2016-03-15]. Dostupné online. Archivované 2015-07-20 z originálu. (po anglicky)
2. 1 2   *Sotra Bridge* [online]. Bridge-info.org. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  FJELL, Ragnvald. *Sotrabrua*. Fjell : A/S Sotrabrua, 1989. S. 44. (po nórsky)
4. ↑  FJELL, Ragnvald. *Sotrabrua*. Fjell : A/S Sotrabrua, 1989. S. 32. (po nórsky)
5. ↑  FJELL, Ragnvald. *Sotrabrua*. Fjell : A/S Sotrabrua, 1989. S. 47. (po nórsky)
6. ↑  FJELL, Ragnvald. *Sotrabrua*. Fjell : A/S Sotrabrua, 1989. S. 5. (po nórsky)
7. ↑   *Firefelts hengebro til Sotra* [online]. Bergens Tidende, [cit. 2016-03-15]. Dostupné online. Archivované 2012-11-12 z originálu. (po nórsky)
8. ↑   *- Bybane til Sotra talar for ny bru* [online]. Bergens Tidende, [cit. 2016-03-15]. Dostupné online. Archivované 2012-11-12 z originálu. (po nórsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sotrabrua**

Externé odkazy
--------------

* 

* Sotra Bridge v databáze *Structurae*
* Sotrabrua v databáze *Bridgemeister*
**Kúpili sme ZOO** je americká filmová komédia z roku 2011. Režisérom je Cameron Crowe, hlavné úlohy vo filme stvárnili Matt Damon, Scarlett Johanssonová, Thomas Haden Church, Colin Ford a Maggie Elizabeth Jones. Námet vychádza zo skutočného príbehu Zoologického parku Dartmoor (angl. Dartmoor Wildlife Park) v Anglicku.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Hlavným hrdinom príbehu je rodina Benjamina Meea (Matt Damon), ktorá po strate manželky a matky detí Katherine (Stéphanie Szostak) zažíva krízu. 14 ročný syn Dylan (Colin Ford) bol vyhodený zo školy, a tak sa otec rodiny rozhodne pre radikálny krok. Verí, že zmena bydliska pomôže rodine napredovať, preto dá v práci výpoveď a začne hľadať nový dom. V náročnej úlohe mu výdatne pomáha 7 ročná dcéra Rosie, s ktorou navštívia niekoľko sídiel. Po čase narazia na veľký dom, ktorý zodpovedá ich predstave, no ako sa vzápätí ukáže, má v zálohe tajomstvo. Je súčasťou zooparku, ktorý bol pred časom zatvorený, no stále sa v ňom nachádza zver a jej ošetrovatelia. Zaskočený Benjamin, vidiac radosť dcéry Rosie súhlasí s kúpou pozemku a púšťa sa do spoznávania svojich zamestnancov i zvierat.

Syn Dylan zmenou bydliska a odlukou od priateľov nie je nadšený, čo dáva pocítiť celému svojmu okoliu. Časom sa jeho oporou stáva 13 ročná Lily, ktorá pomáha správkyni ZOO Kelly Fosterovej (Scarlett Johanssonová). Celý kolektív začne s prácami, ktoré umožnia otvorenie ZOO pre verejnosť. To sa spoločným úsilím napriek mnohým problémom napokon podarí a celý areál je sprístupnený. Práca zblíži Benjamina so synom, no spoločné city sa rozhoria medzi Benjaminom a Kelly. Veľkou zmenou prechádza Dylan, ktorý sa zbližuje s Lily a stáva sa skutočným členom tímu. 

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* *Kúpili sme ZOO* v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Kúpili sme ZOO* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *Kúpili sme ZOO* vo Filmovej databáze

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Koupili jsme ZOO na českej Wikipédii a We Bought a Zoo na anglickej Wikipédii.*
**Karnaughova mapa** je metóda používaná na minimalizáciu logickej funkcie pri jej analýze. Jej princípom je zobrazenie n-rozmernej tabuľky hodnôt do dvojrozmernej mapy. Z tejto mapy možno potom graficky vyčítať minimálnu funkciu.

Príklad
-------

Analýza logickej funkcie závislej na troch parametroch (x, y, z). Pravdivostná tabuľka je nasledovná:

| x | y | z | Q |
| --- | --- | --- | --- |
| 0 | 0 | 0 | 1 |
| 0 | 0 | 1 | 0 |
| 0 | 1 | 0 | 1 |
| 0 | 1 | 1 | 0 |
| 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | 0 | 1 | 0 |
| 1 | 1 | 0 | 0 |
| 1 | 1 | 1 | 0 |

Matematický vzorec pre túto funkciu by sa (bez minimalizácie) dal zapísať takto:
{\displaystyle Q=({\bar {x}}\cdot {\bar {y}}\cdot {\bar {z}})+({\bar {x}}\cdot y\cdot {\bar {z}})+(x\cdot {\bar {y}}\cdot {\bar {z}})}

Pre minimalizáciu tejto funkcie teraz použijeme Karnaughovu mapu.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  | y |
|  | z |  |
|  | 1 | 0 | 0 | 1 |
| x | 1 | 0 | 0 | 0 |

Políčka v tabuľke reprezentujú len inú formu zápisu výsledku Q. Zvýraznená oblasť obsahuje výsledok Q=1 ak všetky tri premenné x,y a z = 0.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | y=0 | y=1 |
| z=0 | z=1 | z=0 |
| x=0 | 1 | 0 | 0 | 1 |
| x=1 | 1 | 0 | 0 | 0 |

  

Výhoda zápisu do Karnaughovej mapy spočíva v tom, že oblasti ovplyvnené každou z premenných sú na rozdiel od pravdivostnej tabuľky súvislé. Aby toto bola pravda je potrebné vnímať mapu tak, že za posledným stĺpcom nasleduje opäť stĺpec prvý, čím sa prepoja (do tej doby nekonzistentné) oblasti {\displaystyle {\bar {(}}z)}. Teraz definujeme vzorec podobne ako pri pravdivostnej tabuľke, s tým, že si všímame súvislé oblasti.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  | y |
|  | z |  |
|  | 1 | 0 | 0 | 1 |
| x | 1 | 0 | 0 | 0 |

Táto oblasť je celkom nezávislá od x (môže nadobúdať hodnoty 1 i 0), závisí iba od y a z. Môžeme teda zapísať
{\displaystyle Q\_{1}={\bar {y}}\cdot {\bar {z}}}

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  | y |
|  | z |  |
|  | 1 | 0 | 0 | 1 |
| x | 1 | 0 | 0 | 0 |

Táto oblasť je celkom nezávislá od y (môže nadobúdať hodnoty 1 i 0), závisí iba od x a z. Môžeme teda zapísať
{\displaystyle Q\_{2}={\bar {x}}\cdot {\bar {z}}}

Výsledná funkcia bude teda vyzerať:

{\displaystyle Q(x,y,z)=({\bar {y}}\cdot {\bar {z}})+({\bar {x}}\cdot {\bar {z}})}

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karnaughova mapa**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Karnaughova mapa na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Lettrizmus** (fr. *lettre* - písmeno) bolo avantgardné umelecké a kultúrne hnutie najmä v 50./60. rokoch 20. storočia (pôvodne vo Francúzsku 1945/1946 - 1958). Pôvodne išlo o smer v poézii, neskôr sa preniesol do výtvarného umenia, architektúry, filmu a podobne. 

Vo výtvarnom umení sa v minulosti pod týmto pojmom chápalo aj všeobecne širokospektrálne použitie textu a písma vo výtvarnom umení. Neskôr sa lingvistické prejavy v konceptuálnom a neokonceptuálnom umení označujú ako konceptuálny text.

Výtvarné umenie
---------------

Lettrizmus je výtvarná tendencia, ktorá vznikla v prvej polovici 20. storočia vo Francúzsku. Základom tejto tendencie je používanie písmen v rozličných kompozíciách a kontextoch na dosiahnutie estetického a obsahového účinku. 

Na Slovensku sa lettrizmus objavuje v 60-tych rokoch koncepčne ako osobitá forma výtvarného prejavu v tvorbe Miloša Urbáska, Milana Adamčiaka, Eduarda Ovčáčka. V posledných rokoch sa v zložitých sémantických a morfologických východiskách text objavuje v tvorbe Márie Balážovej. Jej polohy teoretici označujú ako postlettrizmus.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Umelecký portál |
Hrob Veselovcov v banskobystrickom evanjelickom cintoríne
**Milan Vesel** (\* 23. máj 1903, Zvolen – † 5. marec 1984, Zvolen) vojenský veliteľ, generál in memoriam, protifašistický bojovník a účastník SNP.

Rodina
------

* otec Ján Vesel (1862 – 1931)
* matka Kornélia Veselová, rod. *Barányová* (1866 – 1945)
* súrodenci Elena Nábělková, Ivan Vesel, Mirko Vesel (dvojča), Zora Paulendová, Miloš Vesel

Životopis
---------

V roku 1913-1921 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1921-1923 na Vojenskej akadémii v Hraniciach na Morave, 1943 absolvoval kurz veliteľov divíznej dopravy v Hannoveri, 1946-1947 kurz veliteľov vojskových telies na Vysokej šk. vojenskej v Prahe. Od 1921 vojak, od 1923 dôstojník česko-slovenskej resp. slovenskej armády z povolania. Príslušník a veliteľ útvarov viacerých delostreleckých plukov vo Zvolene, v Brezne, a i. V roku 1939 účastník ťaženia proti Poľsku. Počas Prvej Slovenskej republiky zostal naďalej verný Česko-Slovenku a vstúpil do protifašistického hnutia, spoluorganizátor ozbrojeného povstania, 29. augusta 1944 s bratom Mirkom Veselom inicioval obsadenie budovy Veliteľstva pozemného vojska v Banskej Bystrici. Spoluautor Proklamácie vojenského rev. vedenia a Proklamácie predsedníctva UNV. Počas SNP príslušník 1. čs. armády na Slovensku, v apríli až júli 1945 posádkový veliteľ v Banskej Bystrici. Po ústupe Povstania do hôr príslušník part. skupiny N.V. Volkova, od marca 1945 príslušník 1. čs. armádneho zboru v ZSSR, s ktorým sa zúčastnil na oslobodzovaní Slovenska. V totalitnom režime politicky prenasledovaný, odsúdený a väznený. V roku 1955 omilostený, 1956 právne a občiansky rehabilitovaný. Nositeľ vysokých vojenských vyznamenaní, 25. august 1994 in memoriam udelená hodnosť generálmajor. Bol pochovaný v Banskej Bystrici.

Ocenenie
--------

* Roku 1946 vyznamenaný Radom SNP I.tr. Čs. vojnovým krížom 1939, 1947 Čs. vojenskou medailou Za zásluhy I.st.

Pamiatky
--------

* pamätná tabuľa na Donovaloch (1969)

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru vo Zvolene; pokrstený ako Milán Methód Vesel
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 125004087
* ISNI: 0000 0000 1904 352X
* SNK: 156263
* VIAF: 40326746
*Kvarteret Bergsund*, Torsten Jovinge, 1931
**Purizmus** je smer 20. storočia vychádzajúci z kubizmu, ktorý bol vyvinutý Le Corbusierom (vlastným menom Edouard Jeanneret) roku 1918. Le Corbusier spolu s Amédée Ozenfantom definovali purizmus manifestom *Après le Cubisme* (Po Kubizme).

V purizme sa mali zobrazovať objekty, podobne ako v kubizme, nezvyčajným spôsobom. Na rozdiel od kubizmu, ktorý ich fragmentizoval, tak purizmus zdôrazňoval vlastnosti ich objemu. Z pohľadu Le Corbusiera Kubizmus sa stal časom dekorovaný, čo purizmus naopak, je tvorený výraznými základnými formami bez komplikovaného detailu, vyznačujúc sa jednoduchosťou. Le Corbusier v architektúre plne uplatňoval zákonitosti purizmu kde vytváral estetiku v priestore roztiahnutými bielymi formami. Zrušil tradičný vzťah fasády a konštrukcie a súčasne konštrukcie dovoľovali budovám vznášať sa nad povrchom. Le Corbusier argumentoval svoju definíciu architektúry ako „dokonalú a veľkolepú hru objemov a svetla". Definoval nové použité prvky ako horizontálne okenné otvory, strešné záhrady, ktoré vytvárali nové vzťahy. Le Corbusier zdieľal presvedčenie racionalizmu. Priemyselná výroba mala zjednodušiť objekty až na základné tvary, a tak by sa vytvorili kľúčové zložky architektonického navrhovania.

Stavby
------

* *Vila Savoye*, Poissy. Le Corbusier, Francúzsko 1929-1931

V tejto Vile Le Corbusier uplatnil svoju myšlienku dom ako „stroj na bývanie" a ďalšie. Jasne definované prvky vily, pásové okná, charakteristické stĺpy a voľne plynúci priestor dáva vile puristický estetický výraz.

* *Pavilón tučniakov*, Berthold Lubetkin, Zoologická záhrada v Regenťs parku, Londýn, Anglicko 1934

Silne ovplyvnený Le Corbusierovym purizmom navrhol takto charakteristickú stavbu s dvojitou rampou v pavilóne. Tento výrazný obraz britského modernizmu zahrňuje aj ducha ruského konštruktivizmu.

* *Vila Stein*, Le Corbusier, Garches 1923
* Maisons Laroche Jeanneret, Paríž, Francuzsko
* *Vila Seurat*. Andre Lurcant, Paríž, Francúzsko, 1925 -1926
* *Penzijné ústavy*, Josef Havlicek a Karel Honzik, Praha, Česko, 1929 -1933

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Umelecký portál |

* Le Corbusier
* Kubizmus
Rodinný portrét od rakúskeho maliara Friedricha von Amerlinga
**Biedermeier** bolo obdobie neskorého klasicizmu v stredoeurópskom umení; celkový životný štýl stredných vrstiev ponapoleonskej a predmarcovej doby prvej polovice 19. storočia (1815 – 1845/1848) v strednej Európe.

Životný štýl stredných vrstiev bol poväčšine vzdialený od romantizmu a skôr bol ešte pod vplyvom puritanizmu pietizmu (v katolíckom a protestantskom zafarbení) z 18. storočia. Bol to životný štýl, kde city sa starostlivo kontrolovali a pôžitky uvážlivo obmedzovali.

Meštianstvo sa snažilo zachovať si starú idylu duševnej pohody alebo aspoň jej zdania, a to tak vzhľadom interiérov (solídny a elegantný nábytok bez výstrelkov, vychádzajúci z klasicistických vplyvov, uprednostňujúci účelnosť a estetický účinok konštrukcie, rozvoj bytového textilu, maľovaný porcelán, sklo a podobne, záľuba v ilúzii útulnosti, v kvetoch), ako aj kultúrnym obzorom. V maliarstve prevažujú mestské veduty, žanre, portrétne miniatúry, v sochárstve antikizujúca drobná plastika. V hudbe bol idolom tohto obdobia J. N. Hummel. Čoraz viac bol populárny valčík, hlavne vplyvom Lannera a Johanna Straussa st.

Vonkajší chod života meštianstva vykazoval iba stopy romantických vplyvov.

Odev v štýle Biedermeieru
-------------------------

Tento odevný štýl vznikol vo Viedni a vďaka Viedenskému kongresu (1814) sa rozšíril do celého sveta. Bol typickým odevom pre mešťana nielen vo Viedni, ale aj na Slovensku (Uhorsko).

**Mužský meštiansky odev** – Spočíval v predpísanej uniforme pre zemanov aj mešťanov. Základom mužského odevu bol oblek s bielou košeľou. Táto košeľa mala veľmi vysoký golier, ktorý sa vystužoval škrobením. Na vrch tohto odevu muži nosili kabát, ktorý sa nazýval Atila, mal na sebe zdobenie hodvábnymi šnúrami (lampasy) a na zapínanie hodvábne gombíky. Nohavice boli úzke a tenké (nevýhoda v zimných obdobiach). Tento odev bol doplnený o čierne vysoké čižmy a čierny nízky klobúk alebo cylinder. Neskôr sa tento odev prestal na Slovensku nosiť, pretože pripomínal maďarský charakter.

**Ženský meštiansky odev** – Základom línie sa stal výrazný osí pás a poklesnuté plecia. Mohutné rukávy sa všívali do živôtika nižšie ako bolo prirodzené a živôtik bol vystužený kosticami. Osí pás zvýrazňovala veľká sukňa. Ako pokrývku hlavy ženy nosili cylindre, najmä k jazdeckým príležitostiam. Staršie ženy nosili na hlave čepce. Mlade slečny sa zdobili perlami a výšivkami z flitrov do kvetinových a prírodných ornamentov. Topánky, ktoré dámy nosili boli ploché a nízke, dokonca sa podobali dnešným balerínam. Častým doplnkom boli aj rukavičky alebo vejár.

Referencie
----------

1. ↑  ZUBERCOVÁ, Magdaléna. *Tisícročie módy*. Martin : Osveta, 1988.
2. ↑  FOGGOVÁ,, Marnie. *Móda, úžasný príbeh fenoménu: historický vývoj, detailní vyobrazení i príbehy slávnych návrhárov*. Praha : Slovart, 2015.
3. ↑   *Móda- obrazové dejiny obliekania a štýlu*. Bratislava : Ikar s.r.o. 2014.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Umelecký portál |

* www.biedermeier.sk Archivované 2014-03-15 na Wayback Machine
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
***Cennet*** (tur. *Cennet'in Gözyaşları*) je turecký romanticko-dramatický seriál pôvodne vysielaný v rokoch 2017 a 2018. Hlavné postavy stvárnili herečka Almila Ada a herec Berk Atan. Na Slovensku ho vysielala televízia Doma od 30. marca 2020 do 12. októbra 2020 od pondelka do štvrtka o 20:30. Prvý týždeň sa seriál vysielal v dvoch častiach za sebou. Následne sa až do konca vysielala denne iba jedna časť kvôli koronakríze, ktorá v tej dobe veľmi ovplyvnila výrobu dabingu. TV Doma začne seriál reprízovať od 5. októbra 2022 každý pracovný deň o 10:20 v dvoch častiach za sebou.

Dej
---

Cennet (Almila Ada) je mladá žena, ktorú ako dieťa opustili tí najdôležitejší ľudia a odvtedy sa statočne pretĺka životom. Vždy jej však chýbala materinská láska. Tvrdo na sebe pracovala, aby sa stala najlepšou študentkou vo svojom ročníku architektúry. To sa jej aj podarí a po promócii jej pani Arzu (Esra Ronabar), matka jej spolužiačky Melisy (Zehra Yılmaz), ponúkne vysnívanú prácu. Vo firme sa zoznámi so Selimom (Berk Atan) a ako plynú dni, pomaly sa rozpamätajú, že Cennet a Selim nie sú úplne neznámi – v detstve boli najlepšími priateľmi, no rozdelila ich nehoda, po ktorej Selim zmizol z Cennetinho života a stratil pamäť. Ich vzťah však narazí na problém – Selima má totiž vyhliadnutého pre svoju dcéru už niekto iný... Aby toho nebolo dosť, ten „niekto" je možno Cennetina biologická matka, ktorá ju v detstve opustila. Namiesto materinskej lásky však plánuje krutý plán, ako Cennet raz a navždy vymazať zo svojho života.

Obsadenie
---------

| Herec / Herečka | Postava | Dabing |
| --- | --- | --- |
| Esra Ronabar | Arzu Soyerová | Elena Podzámka |
| Berk Atan | Selim Arısoy | Michal Hallon |
| Almila Ada | Cennet Yılmazová | Miroslava Belancová |
| Yusuf Akgün | Orhan Soyer | Daniel Ratimorský |
| Zehra Yılmaz | Melisa Soyerová | Jana Wagnerová |
| Şencan Güleryüz | Cengiz Arısoy | Miroslav Trnavský |
| Hazım Körmükçü | Mahir Soyer | Dušan Szabó |
| Ebru Nil Aydın | Sema Soyerová | Dagmar Sanitrová |
| Çiçek Acar | Nilgün Arısoyová | Jana Valocká |
| Süeda Çil | Suna Gürsuová | Tatiana Radeva |
| Ebru Destan | Özlem Arısoyová | Vanda Růžičková |
| Sude Nur Yazıcı | Beste Tunaová | Bianka Bucková |
| Oktay Çubuk | Ömer Gürsu | Ondrej Kaprálik |
| Güler Ökten | Mukaddes Yılmazová | Eva Matejková |
| Ali İpin | Rıza Soyer | Ľubomír Roman |
| Devrim Saltoğlu | Kaya Demiröz | Martin Zatovič |
| Zeynep Ülsezer Öztürk | Pinar | Júlia Ružička Horváthová |
| Fatih Dönmez | Cihan | Martin Hronský |
| Benan Yüce | Mine | Judita Bilá |
| Cihangir Kose | Halil | Milan Bahúl |

Externé odkazy
--------------

* *Cennet'in Gözyaşları* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Oficiálna slovenská webstránka
***Český etymologický slovník*** je etymologický slovník češtiny zostavený lingivstom Jiřím Rejzekom a vydaný v roku 2001. Obsahuje cca 11 000 základných hesiel, približne 21 000 odvodených slov a takmer 64 000 odkazov na slová iných jazykov. Slovník je koncipovaný pre používanie širokou verejnosťou, vzhľadom na svoju obsiahlosť a erudovanosť je tiež vhodným zdrojom pre odbornú lingvistickú obec.

Koncepcia
---------

Slovník obsahuje po predhovore (s. 7-9) prehľad jazykov (s. 9-20), kapitolu „K jazykovým zmenám" (s. 21-31) na uvedenie bežného čitateľa do problematiky preberania slov a etymologických výkladov. Úvodná časť je zakončená prehľadom skratiek, vysvetliviek a značiek spolu s vysvetlením niektorých lingvistických termínov (s. 32-37) a zoznamom základnej literatúry (s. 38-39). Slovníková časť (s. 43-752) obsahuje abecedne usporiadané heslá (od „a" po „žvýkat"). Pri hesle je uvedená jeho pôvodná podoba a pôvodný význam, pri starých českých slovách aj ich podoby v ďalších slovanských jazykoch (hlavne v poľštine, ruštine, chorvátčine, srbčine a pokiaľ je doložená aj v staroslovienčine), tiež rekonštruovaná praslovanská a indoeurópska podoba.

Autori
------

Autorom slovníka je Jiří Rejzek, odborným recenzentom Eva Havlová, odbornú jazykovú spoluprácu poskytol Sáva Heřman, Helena Kurzová a Olga Schulzová. Grafickú úpravu a prípravu obálky vykonal Marek Jodas. Slovník vydalo nakladateľstvo Leda, spol. s r. o. vo Vozniciach (zodpovedná redaktorka: Svatava Matoušková) a vytlačila Těšínska tiskárna v Českom Tešíne. Leda slovník opätovne vydala v nezmenenej podobe v roku 2012.

Referencie
----------

1. ↑  Šimečková 2011
2. ↑  Rejzek 2001, s. 8

Literatúra
----------

* Rejzek, Jiří (2001), *Český etymologický slovník*, Vozice: Leda, ISBN  8085927853 , 752 s.
* Rejzek, Jiří (2012), *Český etymologický slovník* (2. nezm. vyd.), Vozice: Leda, ISBN  9788073352967 , 752 s.
* Rejzek, Jiří (2015), *Český etymologický slovník* (3. vyd. (2. přeprac. a rozšíř.) vyd.), Praha: Leda, ISBN  9788073353933 , 823 s.

Recenzie
* Šimečková, Marta (2011), *Etymologický slovník pro každého*, VašeLiteratura.cz (vyd. 2011-02-23), dost. 2015-03-21
* Rejzek, Jiří (2002), „Jak jsem psal Český etymologický slovník", *Homo bohemicus* 7 (4): 24-26, ISSN 1312-9252

Pozri aj
--------

* Stručný etymologický slovník slovenčiny
**Čierny obelisk** (nem. Der schwarze Obelisk) je román nemeckého prozaika a dramatika Ericha Maria Remarqua z roku 1956 o následkoch vojny a kontrastoch v povojnovej nemeckej spoločnosti. Román situovaný do predvojnového obdobia 2. svetovej vojny tematicky nadväzuje na romány *Na západe nič nové* a *Cesta späť* s tým rozdielom, že opisuje ľudí ktorí vojnu prežili. Témou sú vojaci, ktorých vojna obrala o mladosť. Epizódy v románe majú nádych nostalgie a smútku uprostred veselosti a v neveselých veciach nachádzame komickosť, čím sa románová tragika mení na komédiu.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Dej románu sa odohráva v čase v ktorom sa Nemecko zmieta v hospodárskej kríze, nezamestnanosti a hyperinflácii, v čase nadchádzajúceho fašizmu. Hlavná postava *Ludwig Bodmer*, aranžér, agent a obchodný vedúci firmy predávajúcej náhrobné kamene sa snaží zorientovať v neistom svete, v ktorom je "istá len smrť". Prostredníctvom jeho hlavnej postavy spoznáme pestrý život mestečka Werdenbrück so statočnými ľudmi i príležitostnými "umelcami", povaľačmi, prostitútkami, svet krčiem, speváckych spolkov a verejných domov. Do tohto rámca autor vkladá Ludwigov intímny svet, čistú ideálnu lásku a vzťah k potulnej umelkyni - chorobomyseľnej *Izabele* z blízkeho ústavu. Do protikladu ju autor stavia ako uzdravenú *Genevièvu*, pričom práve ona pre Ludwiga stvárňuje nedosiahnuteľnosť a skutočný svet. Týmto spôsobom autor zobrazuje rozličné roviny skutočnosti. Román končí Ludwigovou rezignáciou a jeho odchodom do Berlína, pričom za sebou necháva aj priateľov, ktorých už nikdy neuvidí.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Symbolika
---------

Čierny obelisk bolo označenie od roku 1880 masovo vyrábaného pomníka a náhrobný kameňa. Nakoľko bol tento obelisk obľúbený práve lepšou spoločnosťou, stal sa symbolom bohatého meštiactva. Remarque v románe stvárňuje kritiku spoločnosti tým, že pravicovo orientovaný vojak mimo službu sa na čierny obelisk vymočí a čierny obelisk hrdina románu napokon predá majiteľke verejného domu.

Hodnotenie
----------

„Realisticky koncipované, umelecky azda najzrelšie autorovo dielo, autobiograficky zúčtováva so sociálnymi a politickými koreňmi fašizmu v Nemecku."

Referencie
----------

1. 1 2  REMARQUE Erich Maria. In: JURÍČEK, Ján, ed. et al. *Encyklopédia spisovateľov sveta*. 3. preprac. a dopln. vyd. Bratislava : Obzor, 1987. 648 s. (Encyklopédie Vydavateľstva Obzor.) S. 459.
2. ↑  Čierny obelisk. In: KNĚZEK, Libor, (ed). *Encyklopédia literárnych diel*. 1. vyd. Bratislava: Obzor, 1989. 858 s. ISBN 80-215-0010-7. s. 110.
**Konzervovaná dávka** alebo **konzervová dávka** (skr. **KD**, vo vojenskom slangu "kádéčko") je názov poľnej potravinovej (približne jednodňovej) dávky pre vojaka, ktorá sa používa(la) v česko-slovenskej a slovenskej armáde. Pozostáva z troch konzerv obalených plastovým obalom. V širšom zmysle je to aj názov pre poľnú potravinovú dávku pre vojaka vôbec [chýba zdroj].

Modernejšia forma je Dávka potravín na prežitie (DANAP), v Česku vyrábaná Konzervová dávka potravin (KDP; často nesprávne Konzervovaná dávka potravin) prípadne Bojová dávka potravin (BDP), v Nemecku Einmannpackung (EP) a v USA Meal, Ready-to-Eat (MRE). Sú to vždy zmesi potravín energeticky a výživne vyvážené tak, aby nahradili bežne prijímanú stravu. Sú upravené aj po chuťovej stránke a vyrába sa viacej druhov v snahe vyhnúť sa jednotvárnosti. Bývajú súčasťou NZ (= nedotknuteľné zásoby).

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2009-06-03 na Wayback Machine
* Archivované 2009-05-04 na Wayback Machine
**Železničná stanica Malacky** je železničná stanica v meste Malacky. Stanicou prechádza trať č. 110 (Bratislava - Břeclav).

Stanica sa nachádza na Nádražnej ulici a za budovou susedí s autobusovou stanicou, ktorú obsluhujú prímestské autobusy a MHD. Stanica leží na 24,682 km a je napájaná striedavým prúdom o napätí 25 kV, 50Hz.

Železničná stanica zabezpečuje predaj cestovných lístkov a malého občerstvenia, pred stanicou je novinový stánok. Pred vestibulom je kryté nástupište. Prístup na nástupište je možný cez vestibul alebo od autobusovej stanice. Stanica disponuje štyrmi koľajnicami, z toho tretia je najdlhšia. Koľaj 2 a 3 sa využíva najčastejšie. V stanici zastavujú vlaky kategórie Os (osobný vlak) a REX (regional expres). V stanici zastavujú vlaky Železničnej spoločnosti Slovensko (ZSSK). Zo stanice sa môžeme dostať do železničných staníc ako sú Kúty, Bratislava, Pezinok, Leopoldov. Prednosta železničnej stanice sídli v Železničnej stanici Zohor.

História
--------

Stavba trate sa datuje už od roku 1886. Malacká stanica vtedy ležala na trati, ktorá spájala Devínsku Novú Ves so Skalicou a mala len jednu prejazdnú koľaj. V období Uhorska trať dosahovala rýchlosti 45 km/h. Železnica bola oficiálne otvorená v októbri 1891.

V roku 1919 sa železničná stanica dočkala štyroch koľajísk a čoskoro sa vybudovala aj druhá prejazdná koľaj.

V roku 1926 sa rozšírila budova o vestibul a priestory čakárne spoločne s dlhým krytým perónom.

Referencie
----------

1. ↑   www.vlaky.net. Dostupné online.
2. ↑   www.malackepohlady.sk. Dostupné online.

| * z
* d
* u
ŽSR Železničná trať 110 (Bratislava – Kúty – Břeclav) |
| --- |
| 
* Bratislava hlavná stanica
* Bratislava-Železná studienka
* Bratislava-Lamač
* Devínska Nová Ves
* Devínske Jazero
* Zohor
* Plavecký Štvrtok
* Malacky
* Veľké Leváre
* Závod
* Moravský Svätý Ján
* Sekule
* Kúty
* Brodské
* Lanžhot
* Břeclav

 |
**Ťava jednohrbá** alebo **dromedár** (lat. *Camelus dromedarius*) je veľký cicavec z čeľade
ťavovité, ktorý je v prírode už vyhubený a žije len v zdomácnelej forme. Tu slúži na prenášanie ťažkých nákladov, alebo ako dopravný prostriedok.

Rozšírenie
----------

Pred zdomácňovaním, ktoré začalo už asi 4 000 rokov pred Kr. žil dromedár asi v severnej Afrike a Arábii. Dnes je dromedár významné hospodárske zviera a chová sa na pôvodnom území výskytu, v Prednej a Malej Ázii až po Indiu.

Jeho prirodzeným biotopom boli polopúšte a suché stepi, púšte a planiny.

Opis
----

Ťava jednohrbá je veľké zviera s dlhými nohami dlhé 2,2 až 3,4 m a vážiace 450 – 550 kg. Má krémovo hnedú hrubú srsť najdlhšiu na temene, krku, hrdle a hrbe, a chvost merajúci 50 cm. Na očiach má dvojvrstvové mihalnice, ktoré ju ochraňujú pred vniknutím piesku do očí.

Typickým znakom ťavy jednohrbej je jeden hrb na chrbte, ktorý pohlcuje teplo a chráni tak zviera pred slnkom. Okrem toho obsahuje zásoby tuku, ktorého odbúravaním sa uvoľňuje energia a voda.

Rozmnožovanie
-------------

Rozmnožovanie dromedárov sa odohráva len raz ročne – v období kedy je dosť potravy. Po 365 až 440 dňoch gravidity sa samica oddelí od stáda a rodí postojačky jediné mláďa. Hneď ako sú schopné pohybu, čo je asi za deň, pripoja sa i s matkou k stádu. Hoci mláďa pije materské mlieko takmer rok, čoskoro po narodení okusuje rastliny a v dvoch mesiacoch sa nimi pravidelne prikrmuje. Matka je s mláďaťom v kontakte pomocou hlasových prejavov a stratené mláďa sa ozýva nariekavým volaním. Samci dospievajú vo veku 4 až 5 rokov, samice už v 3 – 4 rokoch.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhyWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ťava jednohrbá**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Ťava jednohrbá**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Ťava jednohrbá****

Externé odkazy
--------------

* Dromedár na BioLibu.cz
* eZoo.cz
* Animality.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Velbloud jednohrbý na českej Wikipédii.*
Železničná stanica Bratislava - Nivy (1979)City Business Center Bratislava III, miesto, kde v minulosti stála staničná budova**Železničná stanica Bratislava - Nivy** (v období 1840 – 1962 *Bratislava-Nové Mesto*) je bývalá železničná stanica v mestskej časti Nivy v Bratislave. V rovnakej lokalite sa výhľadovo počíta s vybudovaním novej podpovrchovej železničnej stanice.

Pôvodná stanica sa nachádzala na východnej strane Karadžičovej ul. medzi Bazovou ul. a Mlynskými nivami na trase konskej železnice vedenej od prístavu na Rázusovom nábreží do Svätého Jura, neskôr do Trnavy a Serede. Po prebudovaní na parnú prevádzku sem boli privedené i trate z Petržalky, a Komárna. Vďaka vzniku viacerých priemyselných objektov v oblasti tu vznikla rozsiahla sieť vlečkových koľají, z ktorých torzo poslednej bolo odstránené pri rekonštrukcii ulice Mlynské Nivy počas výstavby novej autobusovej stanice.

Rozširujúcemu sa mestu však úrovňové križovanie sa tratí a ciest spôsobovalo značné komplikácie, čoho následkom bolo vybudovanie koľajového „obchvatu" mesta medzi Starým mostom cez Prievoz, popri letisku do žst. Predmestie a Hlavnej stanice v 60. rokoch 20. storočia. Rozsah dopravy postupne klesal až do jej úplného zastavenia v roku 1983 a postupného odstránenia koľají a staničnej budovy. Pôvodná trať do Petržalky sa mala využívať na plánovanú rýchlodráhu, v roku 1985 boli práce zastavené a trať sa po Starý most odstránila.

Železnice Slovenskej republiky plánovali obnoviť význam železnice v oblasti vybudovaním trate hlavne pod povrchom zeme, čím by stanica Bratislava-Nivy bola obnovená pod zemou. Projekt bol súčasťou Dopravno-urbanistickej štúdie prepojenia koridorov TEN-T 4, 5 a 17 v Bratislave. V súčasnosti je projekt pozastavený vzhľadom na jeho nerentabilitu.

Fotogaléria
-----------

* Zvyšky koľají v blízkosti autobusovej stanice Nivy, Prievozská ulica (2007)Zvyšky koľají v blízkosti autobusovej stanice Nivy, Prievozská ulica (2007)

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Bratislavský portál |

* Železničná stanica Bratislava - Nivy na Rail.sk
* Železničná stanica Bratislava Nivy – spomienky na Railnet.sk

  

Súradnice: 48°08′56″S 17°07′32″V﻿ / ﻿48,14900°S 17,125484°V﻿ / 48.14900; 17.125484

| * z
* d
* u
Železničné stanice a zastávky na území Bratislavy |
| --- |
| Železničné stanice | 
* BA hlavná stanica
* BA-Petržalka
* BA-Nové Mesto
* Devínska Nová Ves
* BA predmestie
* BA-Lamač
* BA-Rača
* BA-Vajnory
* BA východ
* BA ÚNS
* Rusovce
* Podunajské Biskupice

 |
| Železničné zastávky | 
* BA-Vinohrady
* BA-Vrakuňa
* BA-Železná studienka
* Devínske Jazero

 |
| Zrušené železničné stanice | 
* *BA filiálka*
* *BA-Nivy*
* *BA-Petržalka Durvayova tehelňa*
* *Kopčany*

 |
| Zrušené železničné zastávky | 
* *BA cintorín*
* *BA-Janíkov dvor*
* *BA-Slovany*
* *Čunovo*
* *Rusovce zastávka*

 |
**Dědictví aneb Kurvaseneříká** je česká filmová komédia z roku 2014 od režiséra Roberta Sedláčka s Bolkom Polívkom v hlavnej úlohe. Nadväzuje na film *Dedičstvo alebo Kurvahošigutntag* z roku 1992 a účinkuje v nej celý rad hercov z predchádzajúceho dielu. 

Natáčala sa od mája do augusta 2013 a medzi filmové lokality patril napr. Zámok u Sedlčan, domov seniorov v Pyšelách na Benešovsku (ten sa pre potreby natáčania premenil v protialkoholickú liečebňu), farma v Olšanoch a ďalšie miesta v okolí Prahy a Brna.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Hlavným hrdinom príbehu je opäť *Bohuš* (Bolek Polívka), ktorý sa po zdedení veľkého majetku stal boháčom. Po smrti partnerky Vlastičky (Dagmar Havlová) sa cíti osamelý a rozruch v živote mu urobí aj Dr. Ulrichová, manželka nezvestného právnika, vykonávajúceho niekdajšie dedičské konanie. Doktorka ho nechala úradne vyhlásiť za mŕtveho a s novým partnerom, JUDr. Zahradníkom, sa chystá pripraviť Bohuša o nemalú časť jeho majetku. Bohuš už dlho abstinoval, ale po smrti Vlastičky začal opäť piť, čo využíva Dr. Zahradník, ktorý ho vtiahne do nevýhodných investícií. Otcovo pitie neakceptuje dcéra Anna (Anna Polívková), ktorá ho posiela na protialkoholické liečenie. Po čase odtiaľ ujde za pomoci kumpánov na koni a prichádza do víru krčmovej zábavy. Alkoholu ale nepodľahne a vymení ho za vodu. Ráno sa na koni vracia do liečebne a na námestí ho zastaví policajná hliadka, ktorej odhalí cieľ svojej cesty... 

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Referencie
----------

1. ↑  Dědictví aneb Kurvaseneříká Archivované 2014-12-30 na Wayback Machine, cinema.nova.cz, cit. 30. 12. 2014
2. ↑  Kurvaseneříká. Tak bude znít podtitul druhého dílu Dědictví, kultura.iDNES.cz, cit. 28. 12. 2014

Pozri aj
--------

* Dedičstvo alebo Kurvahošigutntag

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dědictví aneb Kurvaseneříká na českej Wikipédii.*
**Leopold Figl** (\* 2. október 1902, Michelhausen - † 9. máj 1965, Viedeň) bol rakúsky kresťanskodemokratický politik, predstaviteľ Rakúskej ľudovej strany (*Österreichische Volkspartei* - ÖVP). Bol kancelárom Rakúska v rokoch 1945-1953. V rokoch 1953-1959 bol ministrom zahraničných vecí vo vláde Juliusa Raaba. V rokoch 1959-1962 bol predsedom rakúskeho parlamentu (*Nationalrat*).

Život
-----

Narodil sa v rodine sedliaka v obci Rust im Tullnerfeld, dnes Michelhausen. Získal inžiniersky titul z poľnohospodárskych vied na univerzite vo Viedni. V 30. rokoch bol členom agrárneho hnutia *Bauernbund*. V Dollfußovej ére bol členom polovojenskej organizácie Ostmärkische Sturmscharen.

Po anšluse bol nacistami uväznený v koncentračnom tábore Dachau. Prepustený bol v máji 1943. V roku 1944 bol znovu zatknutý a umiestnený do koncentračného tábora Mauthausen. Vo februári 1945 bol odsúdený za "vlastizradu" na trest smrti, rozsudok však nebol do konca vojny vykonaný.

Po oslobodení bol sovietskou vojenskou správou vedenou gen. Tolbuchinom, požiadaný, aby organizoval distribúciu potravín vo Viedni. Začal sa angažovať aj politicky, keď 14. apríla 1945 obnovil Bauernbund a vzápätí ho zapojil do ÖVP, ktorá vznikla 17. apríla. V decembrových voľbách roku 1945 ÖVP zvíťazila so 49,8 percentami hlasov (sociálni demokrati mali 44,6%, komunisti 5,4%). Hoci Figl mohol zostaviť jednofarebnú vládu, ponúkol socialistom veľkú koalíciu, čím vytvoril model, ktorý v Rakúsku fungoval až do roku 1966. Figl ponúkol účasť aj rakúskym komunistom, lebo sovietske vojská bola stále v Rakúsku - získali však vzhľadom k prekvapivo zlému volebnému výsledku len jedno ministerské kreslo, takže nezabránili rakúskej orientácii skôr na západ, ktorá sa prejavila prijatím Marshallovho plánu roku 1947 (komunistický minister následne z vlády odišiel). V nasledujúcej vláde vedenej Juliusom Raabom sa pre svoje dobré renomé u Sovietov stal Figl ministrom zahraničia. Bol jedným z kľúčových tvorcov Rakúskej štátnej zmluvy (*Österreichische Staatsvertrag*), ktorá bola podpísaná v roku 1955 na viedenskom zámku Belvedere zástupcami USA, ZSSR, Francúzska, Spojeného kráľovstva a rakúskej vlády. Zmluva zaručovala odchod Červenej armády z Rakúska a plné obnovenie jej suverenity. Historickým sa stali Figlove slová na balkóne Belvederu po podpísaní zmluvy: *"Österreich ist frei!"* (*"Rakúsko je slobodné!"*) (V skutočnosti slová nepovedal na balkóne, ale vnútri rokovacej sály, tlač však vetu spojil s fotografiou Figla na balkóne, ako máva papiermi zmluvy).

Externé odkazy
--------------

* Profil na Annotierbare Elektronische Interaktive Oesterreichische Universal-Informationssysteme
* Profil na stránkach rakúskeho parlamentu

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Leopold Figl**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Leopold Figl na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 123810403
* GND: 118532987
* ISNI: 0000 0001 1051 4548
* LCCN: n87893566
* NK ČR: jx20080626001
* VIAF: 32078722
* WorldCat: lccn-n87893566
**Hypoxantín-guanín fosforibozyltransferáza** (**HGPRT**) je enzým zodpovedný za recykláciu hypoxantínu a guanínu tak, aby mohli byť znovu využité pre syntézu nukleových kyselín (najmä RNA). Katalyzuje prenos fosforibozylpyrofosfátu (PRPP) v nasledujúcich reakciách, pričom ako vedľajší produkt vzniká pyrofosfát (PPi):

hypoxantín + PRPP → inozínmonofosfát + PPi
guanín + PRPP → guanozínmonofosfát + PPi
Vznikajúci inozínmonofosfát (IMP) a guanozínmonofosfát (GMP) môžu byť sériou ďalších reakcií premenené na purínové nukleozidtrifosfáty (NTP), ktoré môžu byť použité na syntézu nukleových kyselín. Význam HGPRT ukazuje i skutočnosť, že porucha nedostatku tohto enzýmu spôsobuje ochorenie zvané Leschov-Nyhanov syndróm. U osôb trpiacich týmto ochorením dochádza k patologickému hromadeniu niektorých purínov v tele.

Špecifická úloha HGPRT v organizme je využívaná aj v laboratórnej praxi. Pri príprave tzv. hybridómov má spravidla jedna z materských bunkových línií vnesenú poruchu v tomto enzýme (je takzvane HGPRT negatívna, teda HGPRT-). Pri následnej selekcii v HAT médiu bunky s týmto nedostatkom umierajú, čo umožňuje izoláciu čistej hybridómovej línie.

Referencie
----------

1. ↑  VOET, Donald; VOET, Judith G.. *Biochemistry*. Hoboken, NJ : Wiley, 2011. (4. ed.) ISBN 978-0-470-57095-1. S. 1114.
2. ↑   *Hypoxanthine-guanine phosphoribosyltransferase (HGPRT)* [online]. [Cit. 2023-08-09]. Dostupné online. Archivované 2014-07-26 z originálu.
3. ↑   *Harper's Illustrated Biochemistry*. [s.l.] : [s.n.], 2003. ISBN 0-07-138901-6.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hypoxantin-guanin fosforibosyltransferáza na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje:
Hrací automat Pong
**Pong** je jedna z najstarších videohier. Je to tenisová počítačová hra s jednoduchou 2D grafikou pre dvoch hráčov. Hra originálne vyšla pod firmou Atari v roku 1972. Pong vytvoril Allan Alcorn ako cvičenie; zadal mu ho zakladateľ firmy Atari Nolan Bushnell.

Na vytvorenie prototypu Alcorn použil čiernobiely televízor značky Hitachi, vložil ho do drevenej skrinky a potrebné obvody pripevnil k doskám. Použitím "sync generátora" vytváral rôzne tóny pre herné zvukové efekty. V septembri 1972 Bushnell a Alcorn inštalovali prototyp Pongu v miestnom bare Andy Capp's Tavern v Kalifornii, kam už skôr Atari dodávala pinballové automaty. Hra bola dobre prijatá a jej popularita naďalej rástla. Spoločnosť oznámila uvedenie Pongu 29. novembra 1972. Prvé hry vo väčšej, žltej skrini sa zostavovali veľmi pomaly, v počte asi desiatich za deň, ale po zjednodušení procesu sa ich podarilo produkovať vo väčšom množstve. Od roku 1973 sa Pong dodával aj do zahraničia, vrátane Európy.

V roku 1975 bola predstavená domáca verzia hracej konzoly *Home Pong*, ktorá sa dala doma pripojiť k TV. Bushnell viedol Atari k produkcii rôznych variácií Pongu (*Pong Doubles*, *Super Pong*, *Quadrapong*, *Doctor Pong* a *Pin Pong*), ktoré mali rovnakú grafiku, ale obsahovali rôzne nové herné prvky.

Galéria
-------

* Jednoduchá grafika PonguJednoduchá grafika Pongu
* Domáca verziaDomáca verzia

Referencie
----------

1. ↑  How Atari 's Pong started the video game revolution 40 years ago
2. ↑   *Historie firmy ATARI* [online]. [Cit. 2013-05-24]. Dostupné online. Archivované 2013-05-31 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Pong-story.com – prapočiatky videohier (po anglicky)
* The Atari Museum – O Atari a ich hrách (po anglicky)
* Pong na českej databázi hier

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Pong na anglickej Wikipédii a Pong na českej Wikipédii.*
**Gymnázium Jozefa Lettricha** je prestížne osemročné gymnázium v Martine.

Dejiny
------

* 1993 – založenie Gymnázia na Ulici Františka Eštova v Martine pri základnej škole so zameraním na biológiu – chémiu
* 1995 – rozšírenie študijného zamerania o matematiku – fyziku
* 1996 – premenovanie ulice na Ulicu Jozefa Lettricha, pozri sa na neho Jozef Lettrich
* 2001 – školu opúšťajú prví maturanti po zmaturovaní maturitných skúšok, skúšok dospelosti
* 2002 – vyradenie základnej školy zo siete škôl
* 2006 – zmena názvu školy – zapožičaný čestný názov – Gymnázium Jozefa Lettricha, pozri Jozef Lettrich
* 2008 – majetkové vysporiadanie budovy medzi mestom a Žilinským samosprávnym krajom

Vedenie
-------

* Riaditeľ školy: PaedDr. Eva Kuková
* Ekonomický zástupca: Mgr. Benita Tomagová
* Pedagogický zástupca: Mgr. Lucia Hrušková

Štúdium
-------

Gymnázium navštevuje v 16 triedach takmer 5 000 študentov z Martina a okolitých kráľovstiev. 

V gymnáziu pôsobí 38 pedagogických zamestnancov a 170 nepedagogických zamestnancov (školník, školníkova manželka, školníkova dcéra, správca, správca úloh, správcova manželka, upratovačky, upratovači, nemocnice, nemocnicuši). Modernizácia sa prejavila v inovácii procesu telesnej výchovy a vzdelávania a aj modernizáciou školských priestorov, najmä riaditeľne, zástupcovne a učiteľských záchodov, slávnosntným otvorením školského bufetu v roku 2023 a ešte modernejších osobných učiteľských záchodov s automatickým splachovaním v každom kabinete, zástupcovni a aj pozláteným záchodom v riaditeľni s funkciou automatického zahrievania záchodovej misy a úplne novou, revolučnou technológiou zmeny zafarbenia toaletného papiera podľa pH exkrementov na predčasné diagnostikovanie ochorenia konečníka a COVID-19, skvalitnením komunikácie prostredníctvom pernografickej stránky školy. Verejnosť v Martine pozná časopis Gymlet, zborníky Pošepky, Brazzers, Putovanie za spomienkami či Encyklopédia minerálov a hornín a ich dopad na mentálne zdravie gymleťáka. Stalo sa už pravidlom, že študenti gymnázia nechodia do gymnázia a sa dobre neumiestňujú v rôznych súťažiach v slovenskom aj medzinárodnom meradle dĺžky a bohatá je Kim Kardashian a aj spolupráca s družobnými školami a škôlkami v zahraničí: s Mendelovým gymnáziom v Opave, Gymnáziom Mikolaja Reja v Czenstochowej, Základnou školou Knee Grow v Afrike, Strednou Odpornou školou Gyatt v Ohiu USA a Základnou školou J. A. Komenského v Kulpíne v Srbsku.

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka
* Časopis Gymlet Archivované 2010-05-02 na Wayback Machine

Súradnice: 49°03′16″S 18°55′22″V﻿ / ﻿49,05453°S 18,922877°V﻿ / 49.05453; 18.922877