**Bieli Chorváti** bol slovanský kmeň, ktorý sa spomína v kronikách včasného stredoveku, časť ktorého sa na začiatku 7. storočia údajne sčasti presunula do dnešného Chorvátska na pozvanie byzantského cisára Hérakleia a vytvorila základ dnešného južnoslovanského národa Chorvátov, kým druhá časť zostala na severe a postupne tam splynula s ostatným obyvateľstvom.

Jeho skutočná poloha, či pozadie je veľmi nejasné. Predovšetkým je nejasné, či/nakoľko súvisí s Charvátmi zo severných Čiech a s východoslovanskými podnesterskými Chorvátmi (pozri rozlišovaciu stránku Chorváti (rozlišovacia stránka)).

Sú v podstate tieto hlavné dohady o umiestnení Bielych Chorvátov:

* a) východné Česko, Sliezsko, severné Slovensko/Malopoľsko (napr. podľa Ľ. Havlíka 1961 žili Bieli Chorváti iba v Sliezsku, podľa P. Ratkoša 1965 a Ruttkaya 1991 v Sliezsku, Vislansku a možno aj na severnom Slovensku)
* b) horné Povislie / rieka San
* c) severné Česko (napr. podľa Labudu, ktorý explicitne tvrdí, že lokalizácie vo Vislansku je nesprávna) – tu ide zrejme o identifikáciu s Charvátmi
* d) horné Podnestersko – tu ide o identifikáciu s podnesterskými (východoslovanskými) Chorvátmi
* e) Podkarpatská Rus (napr. podľa Magocsiho) – túto teóriu podporujú aj posledné výskumy DNK, štúdia z roku 2009 zistila príbuznosť v DNK medzi Rusínmi a Chorvátmi z ostrova Krk, obidve skupiny majú najvyššie percentuálne zastúpenie haploskupiny I (11.3%) v Európe a

Sú aj rozličné kombinácie uvedených umiestnení. Najbežnejšia je tá, že to bol pôvodne jeden z kmeňov v slovanskej pravlasti (medzi Vislou a Dneprom), neskôr sa odtiaľ rozšírili na západ (Visla, Čechy) a na juh (Podkarpatská Rus), resp. v závislosti od teórie iba jedným z uvedených smerov (napr. podľa Magocsiho sa v 6. a 7. storočí presunuli do horného Podnesterska a Podkarpatskej Rusi). Iná možnosť je, že ich pôvodné územie je Podnestersko (podnesterskí Chorváti), odkiaľ prenikli v (?) 6. storočí na západ (Sliezsko, východné Čechy) a okolo 7. storočia do blízkej Podkarpatskej Rusi.

Bielych Chorvátov (nech už sídlili kdekoľvek) na začiatku 7. storočia pozval byzantský cisár na juh, a tak sa časť z nich usadila v Ilýrii, v dnešnej Dalmácii, kde dokonca v 10. storočí založili vlastné kráľovstvo (kráľ Tomislav), títo Chorváti sa zúčastňovali na etnogenéze chorvátskeho a bosnianskeho národa. Ostatní zostali na severe. Severných (Bielych) Chorvátov zachované kroniky najčastejšie spomínajú v 10. storočí. V 10. storočí sa tiež hypotetické územia severných (Bielych) Chorvátov stali postupne súčasťou štátov Krajiny českej koruny, Poľska, Kyjevskej Rusi a Uhorska.

Referencie
----------

1. ↑  DVORNÍK, František. *Byzantské misie u Slovanů*. Preklad Vladimír Vavřínek. Vyd. 1. Praha : Vyšehrad, 1970. 393 s. (Historica.) S. 27. (po česky)
2. ↑  MAGOCSI, Paul Robert. *Národ znikadiaľ: ilustrovaná história karpatských Rusínov*. 1. vyd. Prešov : Rusín a Ľudové noviny, 2007. 116 s. ISBN 978-80-88769-80-4. S. 30.
3. ↑  6/53 in Lemkos, . S. 43–58. DOI:10.1353/hub.0.0048
4. ↑  15/133 in  Frequencies of mtDNA haplogroups in southeastern Europe--Croatians, Bosnians and Herzegovinians, Serbians, Macedonians and Macedonian Romani. *Collegium antropologicum*, 2004, s. 193–8. PMID 15636075.