recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Olympijské zlatoOlympijské zlato

Miesto kde zahynul Fabio Casartelli
**Fabio Casartelli** (\* 16. august 1970, Como, Taliansko – † 18. júl 1995, Tarbes, Francúzsko) bol taliansky cyklista.

Amatérska kariéra
-----------------

Najväčší úspech vo svojej kariére dosiahol Fabio Casartelli ešte ako amatér na letnej olympiáde v Barcelone v roku 1992. Na 194 kilometrových cestných pretekoch skončil prvý pred Erikom Dekkerom z Holandska a tretím lotyšom Dainisom Ozolsom.

Amatérske víťazstvá
-------------------

### 1990

* Trofia Sironi

### 1991

* Monte Carlo-Alassio
* Gemeli Meda
* Coppa Casale
* GP Capodarlo di Fermo
* Trofia Cesab

### 1992

* Olympijský víťaz v cestných pretekoch
* Monte Carlo-Alassio
* GP Diano Marina
* Coppa Cigogna
* Trophia de Mare

Profesionálna kariéra
---------------------

Rok po triumfe na olympiáde prešiel Fabio Casartelli k profesionálom. Najprv pretekal za tím Ariostea, za ktorý vyhral etapu na pretekoch Settimana Bergamasca, bol druhý v etape na Tour of Switzerland a na Giro d´Italia skončil na 107 mieste v celkovej klasifikácii.

V roku 1994 prešiel do tímu ZG-Mobili – tu stojí za zmienku jedine 15. miesto na Giro di Toscania.

V roku 1995 prestúpil do tímu Motorola. V ich drese skončil šiesty v pretekoch Classica Costa del Almeria, vyhral jednu etapu na Tour de Switzerland a tretie miesto v etape na Tour of Murcia. Za tieto výkony ho jeho tím nominoval na Tour de France, spolu s ním boli v družstve: Alvaro Mejia, Frankie Andreu, Lance Armstrong, Steve Bauer, Kaspars Ozers, Andrea Peron, Jack Swart a Sean Yates.

Smrť
----

18. júla 1995 sa išla 15. etapa Tour de France zo Saint-Girons do Cauterets. V zjazde z horského priesmyku Col de Portet d'Aspet v Pyrenejách došlo k hromadnému pádu viacerých cyklistov. Fabio Casartelli narazil hlavou do betónového stĺpika, pričom utrpel zranenia lebky a krčnej chrbtice. Hoci mu bola poskytnutá prvá pomoc a okamžite bol helikoptérou prevezený do najbližšej nemocnice, lekári mu už nedokázali pomôcť - mohli len konštatovať smrť.

Je otázne, či by Fabiovi zachránila život cyklistická prilba. Je to málo pravdepodobné, pretože náraz bol do miesta, ktoré prilba nechráni, a zrážka sa stala v rýchlosti blízko 100 km/h – takýto náraz bežná prilba nedokáže absorbovať.

Vedenie Tour de France na znak smútku nad smrťou Fabia Casartelliho zrušilo nasledujúcu etapu. Nepretekalo sa, celý pelotón prešiel etapu spolu v pokojnom tempe. Vpredu išiel tím Motorola a za ním na jednom zo sprievodných áut Fabiov bicykel s čiernymi stuhami. 

Na mieste nehody umiestnilo vedenie Tour de France a tím Motorola pamätnú dosku. Neďaleko miesta nehody je pamätník so slnečnými hodinami, na ktorých sú vyznačené tri dátumy: deň, kedy sa Fabio narodil, dátum úmrtia a dátum, kedy vyhral zlatú olympijsku medailu. Bicykel, na ktorom Fabio Casartelli zahynul, je uložený v kaplnke v Madonna del Ghisallo neďaleko jeho rodiska.

Weblinks
--------

* Oficiálna stránka
**Pelóros** alebo **Pelór** (starogr. *Πέλωρος, Πέλωρ* – *Pelóros, Pelór*, lat. *Pelorus*) je v gréckej mytológii jeden z bojovníkov zrodený zo sejby dračích zubov posvätného draka boha vojny Area kráľom Kadmom.

Keď jedného dňa zmizla Európa dcéra Agénora, vybrali sa ju jej bratia na príkaz otca hľadať. Podľa jeho príkazu sa bez nej nesmeli domov vrátiť. Súrodenci ju dlho a márne hľadali, lebo ju ukryl sám najvyšší boh Zeus. Kadmos ako aj jeho bratia sa preto už do rodného Sidónu nevrátili. Kadmos potom na radu bohyne Atény zabil posvätného draka boha vojny Area, vytrhal mu z papule zuby a zasial ich na poli. Z tejto sejby vzápätí vyrástli bojovníci, ktorí začali medzi sebou bojovať. Na konci tohto vražedného boja zostalo nažive len päť najsilnejších bojovníkov Pelóros, Echión, Hyperénor, Chthonios a Oudaios a tí následne zložili zbrane a prisahali Kadmovi vernosť.

S pomocou Pelóra a jeho spolubojovníkov postavil potom Kadmos mesto s pevnosťou Kadmeiou, obkolesené vysokými hradbami so siedmimi bránami, ktoré dostalo meno Téby a stal sa tam kráľom.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 3,4,1.
2. 1 2 3 4  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 236.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 178.
**Karamanliovia** (zastarano *Karamani*, gr. Καραμανλήδες - Karamanlides, tr. Karamanlılar) sú etnickí Gréci, pôvodom z Anatólie, ktorí do Grécka prišli v roku 1923 po Grécko-tureckej výmene obyvateľstva. Rozprávali po turecky, ale vyznávali grécke ortodoxné náboženstvo.

Dejiny
------

Karamanliovia žili predovšetkým v centrálnej a južnej Anatólii v kraji Kapadócia, Pisídia a Kilikia. V južnej Pisídii žili Gréci už od mykénskeho obdobia, konkrétne tu žil grécky kmeň Achájcov. V Kilíkií žili Gréci od gréckej kolonizácie a pribudlo ich ešte po výpravách Alexandra Veľkého. Do Kapadócie prišli Gréci aj počas helenizmu, po Alexandrových výpravách, kde sa premiešali s pôvodným obyvateľstvom a helenizovali ho. Už od 1 stor. sa tu rozmáha kresťanstvo. Od 11 stor. sem však začínajú prenikať Turci a väčšina Grékov zo strednej Anatólie sa islamizovala a teda poturčila. Menšina kresťanských Grékov, teda predkovia Karamanliov, začala rozprávať po turecky, ale uchovali si svoju grécku identitu a náboženstvo. Na zápis turečtiny však používali grécku abecedu. Karamaliovia, tak ako aj iní Maloázijskí Gréci, tvorili predovšetkým vzdelanú vrstvu obyvateľstva. Často to boli bohatí obchodníci, podnikatelia, lekári, právnici, spisovatelia a filozofi. V 20 stor. boli ich najdôležitejšími mestami Adana, Antalya, Alanya, Filadelfia, Isparta, Kesaria, Konya či Mersin. Sami seba označovali ako tureckohovoriacich kresťanov gréckeho pôvodu. V roku 1923 boli súčasťou Grécko-tureckej výmeny obyvateľstva, bolo ich približne 100 000 a boli usadení v Macedónii, Trácii a v Atike.

Zdroje
------

Ν. Παυλίδης/Ο μικασιατικός ελληνισμός

Odkazy
------

* *Choros Macherion*-

| * z
* d
* u
Turkické národy |
| --- |
| Historické skupiny národov, kmeňov a klanov | 
* Orchonskí Turci
	+ starí Turci, Modrí Turci
* Jenisejskí Kirgizi
* Kangari
	+ Kanglyovia
* Karluci
* Kidariti
	+ Červení Huni
* Kimakovia
* Kumáni
	+ Polovci
* Kypčakovia
* Kizilbaši
* Ogurskí Turci
	+ o.i. Protobulhari
* Avari
	+ t.j. kmene War [ Var, Uar ] a Chun
* Huni
* Chioniti
* Chazari
* Oguzskí Turci
* Turgeši
* Siung-nu
* Ša-tchuo
* Wusunovia

 |
| Súčasné národy a národnosti | 
* Altajci
	+ Ojroti
* Azerbajdžanci
* Balkari
* Baškiri
* Čulymskí Tatári
* Čuvaši
* Dolgani
* Gagauzi
* Chakasi
* Chaladži
* Chorasánski Turci
* Irackí Turkméni
* Sacha (Jakuti)
* Karačajci
* Karaimi
* Karakalpaci
* Karapapachovia †
* Kaškajovia
* Kazachovia
* Karamanliovia
* Krymčaci
* Krymskí Tatári
* Kumandinci
* Kumyci
* Kirgizi
* Nogajci
* Meschetskí Turci
* Salari
* Sýrski Turkméni
* Šorci
* Tatári
* Telengiti
* Teleuti
* Tofalari
* Turci
* Turkméni
* Tuvianci
	+ Tuvania, Tuvinci
* Ujguri
* Urumovia
* Uzbeci
* Juguri
	+ Žltí Ujguri

 |
Velký a Malý Roudný
**Nízky Jeseník** (čes. Nízký Jeseník) je vrchovina na severovýchode Česka v Moravsko-sliezskom a Olomouckom kraji. Najvyšším vrcholom je Slunečná (800 m n. m.).

Geológia
--------

Je jedným z najstarších geologických celkov strednej Európy s pozostatkami sopečnej činnosti. Je tvorený najmä prvohornými, kulmskými sedimentovanými horninami, založenými na predchádzajúcich sedimentoch a vulkanitoch, vzniknutých intenzívnou sopečnou činnosťou na dne devónskeho mora. Oblasť Nízkeho Jeseníku bola vždy známa ťažbou farebných a drahých kovov.

### Sopečná činnosť

Počas treťohôr bol v dôsledku horotvorných procesov Nízky Jeseník vyzdvihnutý, zatiaľčo oblasť Hornomoravského úvalu a Kladska sa prepadla. Vzniknuté zlomy zemskej kôry tak umožnili sopečnú činnosť a vytvorili sa tak najmladšie sopky v Česku.

* Červená hora
* Velký Roudný
* Malý Roudný
* Uhlířský vrch
* Venušina sopka

Posledné dve boli činné ešte počas starších štvrtohôr.

Geomorfológia
-------------

Nadmorská výška vrchoviny sa pohybuje iba medzi 400 – 600 metrami, najvyššia západná časť dosahuje 800 metrov. Východná časť klesá až na úroveň 350 m n. m. Nízky Jeseník nadväzuje na východnú časť Hrubého Jeseníku a obklopuje ho Sliezska nížina, Hornomoravský úval, Moravská brána a Ostravská panva.

### Geomorfologické podcelky

Nízky Jeseník sa skladá z geomorfologických podcelkov Brantická vrchovina, Bruntálská vrchovina, Domašovská vrchovina, Oderské vrchy, Slunečná vrchovina, Stěbořická vrchovina, Vítkovská vrchovina a Tršická pahorkatina.

Literatúra
----------

* Do nitra Askiburgionu. *Bruntálský slovník naučný: encyklopedie Nízkého Jeseníku*. Bruntál : Moravská expedice, 2004; ISBN 80-86511-18-9.
* HRADÍLEK, Zbyněk. *Materiály ke květeně Nízkého Jeseníku a přilehlých území: floristický kurz ČSBS v Bruntále (1989)*. Olomouc : Sagittaria, 1999; ISBN 80-238-4872-0.
* JANOŠKA, Martin. *Nízký Jeseník očima geologa*. Olomouc : Univerzita Palackého, 2002; ISBN 80-244-0252-1
* VLACH, Jaroslav. *Nízký Jeseník a Oderské vrchy*. Praha : Olympia, 1968.
* VLACH, Jaroslav. *Nízký Jeseník a přilehlé oblasti*. Praha : STN, 1958.

Pozri aj
--------

* Hrubý Jeseník
* Jeseníky

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nízky Jeseník**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nízký Jeseník na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Beta funkcia** (iné názvy: **B-funkcia, funkcia beta, Eulerov integrál prvého druhu**) je špeciálny typ funkcie využívaný v matematike.

Definícia
---------

Funkciu definovanú pre {\displaystyle x>0} a {\displaystyle y>0} nasledovným predpisom: 

{\displaystyle {\begin{array}{lcl}B(x,y)=\operatorname {\int } \_{0}^{1}t^{x-1}(1-t)^{y-1}\,\mathrm {d} t\end{array}}}
nazývame beta funkcia alebo Eulerov integrál prvého druhu.

Funkciu beta môžeme definovať aj pomocou gama funkcie, a to nasledovne:

{\displaystyle B(x,y)={\frac {\Gamma (x)\Gamma (y)}{\Gamma (x+y)}}}

Dôležité vzťahy a vlastnosti
----------------------------

Niektoré dôležité vzťahy a vlastnosti, ktoré platia pre beta funkciu:

* beta funkcia je symetrická, teda:

{\displaystyle \operatorname {B} (x,y)=B(y,x)}
* {\displaystyle B(x,y)={\frac {y-1}{x+y-1}}B(x,y-1)}
* {\displaystyle B(x,n)={\frac {(n-1)!}{x(x+1)(x+2)+\cdots +(x+n+1)}}} pre {\displaystyle n=1,2,\cdots }
* {\displaystyle B(x,y)=\int \_{0}^{\infty }{\frac {t^{x-1}}{(1+t)^{x+y}}}\,\mathrm {d} t}
* {\displaystyle B(x,1-x)={\frac {\pi }{sin(\pi x)}}} pre {\displaystyle x\in (0,1)}

Zdroj
-----

* BARNOVSKÁ, Mária, kol. *Cvičenia z matematickej analýzy III.*. [s.l.] : MFF UK, 2005. Dostupné online. Kapitola Parametrické integrály – Eulerove integrály, s. 156.
***Metroid*** je akčná sci-fi videohra od spoločnosti Nintendo, ktorá vyšla na konzolu Nintendo Entertainment System, a je prvou hrou v Metroid sérii. Dej hry sleduje lovkyňu Samus Aran, ktorá na planéte Zebes bojuje proti vesmírnym pirátom, ktorí sa snažia ovládnuť galaxiu pomocou parazitov zvaných Metroidy.

*Metroid* je jednou z prvých hier, ktorá mala viac rôznych koncov, a Samus Aran bola prvá ľudská ženská protagonistka v hrách, ktorú hráči mohli ovládať.

Veľkou inšpiráciou pre tvorcov hry bol hororový film Votrelec.

Gameplay
--------

*Metroid* je 2D akčná hra, ktorá sa odohráva v (na svoju dobu nezvyčajnom) nelineárnom otvorenom svete. Hráči nedostávajú žiadne jasné inštrukcie kam majú ísť, a sú nútení sami preskúmavať rozľahlú sieť koridorov a tunelov na planéte Zebes. Počas toho nachádzajú rôzne nové zbrane a vylepšenia, ktoré im okrem jednoduchšieho ničenia nepriateľov umožňujú aj prístup na nové lokácie. Porazení nepriatelia po sebe zanechávajú energiu, ktorá hráčovej postave dopĺňa život. Okrem nej sa takto tiež dá získať aj munícia do niektorých zbraní.

Dej
---

Lovkyňa Samus Aran je vyslaná Galaktickou federáciou na planétu Zebes, kde Vesmírni piráti uchovávajú nebezpečné Metroidy. Piráti experimentujú na týchto organizmoch s cieľom využiť ich ako zbrane, s ktorými by ovládnuť celú galaxiu. Úlohou Samus je infiltrovať ich základňu, poraziť pirátov a eliminovať Metroidy.

Okrem rôznych mimozemských živočíchov, Metroidov a pirátov Samus stretáva obrovské monštrum zvané Kraid, a tiež Ridleyho, obávaného veliteľa Vesmírnych pirátov. Potom, čo ich oboch porazí, konečne nachádza Mother Brain, kybernetický bezpečnostný systém celej planetárnej základne, ktorý úspešne zničí. Samus v základni aktivuje časovanú bombu a uteká preč.

Vývoj
-----

Producentom hry bol dizajnér Gunpei Yokoi (ktorý bol predtým tvorcom Game & Watch konzol) a celý projekt začal iba s dvojčlenným tímom vývojárov, no ku koncu vývoja sa k nim pridal celý Nintendo Research & Development 1 tím.

Remake
------

V roku 2004 bol pre Game Boy Advance vytvorený remake tejto hry pod názvom Metroid: Zero Mission. Tento remake mal lepšiu grafiku, vylepšené ovládanie a dlhší príbeh.

Referencie
----------

1. ↑   *Metroid Developer Interview - NES Classic Edition* [online]. nintendo.com, [cit. 2019-12-01]. Dostupné online. (po anglicky)
**Metrický priestor** je matematická štruktúra, ktorá na danej neprázdnej množine umožňuje zadefinovať pojem vzdialenosti. Pozostáva z neprázdnej základnej množiny *X* a funkcie *d*, nazývanej **metrika** na *X*, ktorá každej dvojici bodov zo základnej množiny *X* priraďuje ich vzdialenosť, pričom sú pre ňu splnené isté podmienky. Metrický priestor sa definuje ako usporiadaná dvojica {\displaystyle (X,d)}. Na jednej základnej množine môže byť definovaných aj viacero metrík, preto metrický priestor nie je svojou základnou množinou jednoznačne určený.

Motiváciou pre štúdium metrických priestorov je snaha o vystihnutie podstaty konceptov konvergencie a spojitosti a ich zovšeobecnenie z oborov reálnych alebo komplexných čísel do ľubovoľného oboru, ktorý tvorí metrický priestor.

Metrické priestory umožňujú okrem iného dobre definovať pojem otvorenej a uzavretej množiny. Tieto sa potom využívajú pri ďalšom zovšeobecnení - topologických priestoroch, na ktorých nie je definovaná vzdialenosť medzi dvoma bodmi, ale len trieda otvorených podmnožín, spĺňajúca isté základné podmienky vyplývajúce z teórie metrických priestorov.

Definícia
---------

Metrický priestor je usporiadaná dvojica {\displaystyle (X,d)}, kde *X* je neprázdna množina a *d* je zobrazenie {\displaystyle d:X^{2}\to \mathbb {R} } na usporiadaných dvojiciach prvkov *X*, nazývané metrika na *X*, pre ktoré sú splnené nasledujúce podmienky:

1. {\displaystyle d(x,y)\geq 0} a {\displaystyle d(x,y)=0\iff x=y}.
2. {\displaystyle d(x,y)=d(y,x)\,} (*symetria*).
3. {\displaystyle d(x,y)\leq d(x,z)+d(z,y)} (*trojuholníková nerovnosť*).

Zdroj
-----

* Simmons, G. F.: *Introduction to Topology and Modern Analysis*. McGraw-Hill, 1963.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Metrické priestory
**Metrika** (z gr. *metron* miera, *metrikos* poznajúci mieru) je náuka o normách organizácie verša, o systéme veršových rozmerov – o metrách, ktoré skúma synchrónne (súčasne) alebo diachrónne (*historická metrika*), respektíve v konfrontácii so zákonitosťami metrickej výstavby verša v iných jazykových systémoch (*porovnávacia metrika*). 
Náplňou metriky ako vednej disciplíny zaoberajúcej sa metrom je okrem prozodických systémov aj teória rýmu a sčasti aj strofika.

Pôvodne metrika ako náuka o rytmickej organizácii básnickej reči bola súčasťou antickej rytmiky – náuky o rytme, o všeobecných zákonitostiach rytmu (v poézii, hudbe a tanci, po osamostatnení ako *metrika*, *harmonika* a *orchestrika*). V antickej metrickej sústave sa rozoznávalo buď osem-deväť základných metier, alebo sa rozoznávali len dve pôvodné metrá (daktylský hexameter a trimeter jambický), od ktorých sa odvodzovali ostatné metrá.

Referencie
----------

1. 1 2 3  I. Verzológia - disciplína poetiky. In: ŠTRAUS, F.: *Základy slovenskej verzológie,* 2003.
2. ↑  Sylabotonický prozodický systém. In: ŽILKA, T.: *Poetický slovník,* 1987, s. 176.

Literatúra
----------

* ŠTRAUS, František: *Základy slovenskej verzológie.* 1. vydanie. Bratislava: Literárne informačné centrum, 2003. 251 s. ISBN 80-88878-81-0.
* ŽILKA, Tibor: *Poetický slovník* 439 s. Bratislava: Tatran, 1987.
**Lapášanka** je slovenská dychová kapela.

História kapely
---------------

Dychovú kapelu Lapášanka založil Ľudovít Kostoláni 20. januára 1936 vo Veľkom Lapáši. V tomto období kapelu nazývali *Trúbová banda*. Kapela mala vo svojich začiatkoch 14 členov. Hudobné nástroje si zakúpili z Čiech na splátky. Kapelu v tom čase nacvičoval nitriansky učiteľ a kapelník Šenfeld. Kapela prvý raz verejne vystúpila 1. mája 1936. Za svoje vystúpenia hudobníci získavali drobné odmeny, ktoré im pomohli splatiť hudobné nástroje. Po Šenfeldovi sa stali kapelníkmi Augustín Hýbela, Michal Vavrovič (1947) a Štefan Pilka (1961).
V roku 1961 sa zriaďovateľom kapely stalo miestne JRD, ktoré zakúpilo nové hud. nástroje. V roku 1970 začali hudobníci vystupovať v krojoch a za svoj znak si určili lýru. V tom istom roku bola založená aj mládežnícka dychovka, ktorej členovia boli žiaci miestnej školy. V roku 1973 splynula s veľkou dychovkou.
V rokoch 1975-1976 vznikla ďalšie mládežnícka dychovka. V roku 1982 po otvorení novostavby kultúrneho domu získala dychovka vlastné priestory. V roku 1986 oslávila kapela 50. výročie vzniku. V druhej polovici 80. rokov vznikla tiež ďalšia mládežnícka dychovka. 
Po zániku JRD fungovala kapela v rokoch 1990 - 1992 ako samostatný právny subjekt. V roku 1993 sa stala členom  Združenia dychových hudieb Slovenska a predsedom spolku sa stal dlhoročný vedúci Štefan Pilka. 
V januári 1994 sa konala ustanovujúca schôdza *Spolku dychovej hudby Lapášanka*, kde sa základňa spolku rozšírila i o priaznivcov tejto kapely. Za čestného predsedu bol zvolený Štefan Pilka a za výkonného predsedu Miroslav Polčík. Od roku 1995 je dirigentom František Březovjak. V roku 1999 nahrala Lapášanka CD s názvom Lapašskí mládenci.

Vystúpenia kapely
-----------------

Dychová hudba Lapášanka vystupovala na mnohých cirkevných podujatiach a iných slávnostiach ako sú plesy či výstavy (Agrokomplex v Nitre) a pod. Medzi jej pravidelné vystúpenia patrí každoročné zahratie piesne Tichá noc na štedrý deň pred kostolom vo Veľkom Lapáši či ich program na nový rok.

Televízne vystúpenia
--------------------

Lapášanka má za sebou aj spoluprácu so Slovenskou televíziou z ktorej vznikli tieto tv nahrávky:

* To lapášske pole (1974)
* Vinobranie (1976)
* Vítanie jari (1977)
* Zimné zvyky v Kozárovciach (1978)
* Veselo na rybačke (1984)

Pozri aj
--------

* Dychová hudba
* Orchester
* Zoznam slovenských dychových kapiel a orchestrov

Zdroj
-----

Hromník M. - Z dejín farnosti Veľký Lapáš; ISBN 8096879502
**Metrosexuál** je pojem, ktorý vznikol zhruba v polovici 90. rokov 20. storočia. Označuje mužov, ktorí žijú v meste a vydávajú podstatnú časť zo svojho platu na značkové a módne oblečenie, kozmetiku a návštevy solárií. Metrosexuáli sa často v starostlivosti o svoj zovňajšok vyrovnajú ženám alebo dokonca ich prevyšujú. Používanie pleťových krémov, mastí, holenie ochlpenia na intímnych partiách v podpazuší, a pod. sú pre nich každodenné potešenie, ktorým sa zaoberajú každý večer po kúpeli. Metrosexuáli taktiež veľmi obľubujú vône a parfumy, v ktorých si skutočne vyberajú. 

Odporcovia metrosexuálov ich pokladajú za homosexuálov hlavne kvôli zvýšenej starostlivosti o zovňajšok, ide však len o istú záľubu (ktorá doteraz nebola známa masám) rovnako ako keď sa niekto zaujíma viac o techniku alebo športy. Metrosexuáli sú živnou pôdou hlavne pre módne časopisy, ktoré ich zobrazujú ako ideál krásy súmernosti a mužnosti nového storočia.[chýba zdroj]
**Peneři strýčka Homeboye** (skratené ako **PSH**) je česká rapová skupina pôsobiaca od druhej polovici deväťdesiatych rokov. Ich zakladajúcimi členmi boli reper Michal Opletal inak zvaný ako Orion a DJ Ondřej Čihák (Shitness). V tejto zostave nahrali spoločne prvé dve demokazety *Peneřina těžká dřina* (1993) a *Párátka adventní expresní lyrici* (1994). Ich prvý debutový album *Repertoár* vydaný v roku 2001 pod vydavateľstvom *Terrorist?* bol nahraný v zostave Orion + Vladimir 518 + DJ Richard. V roku 2003 DJ Richarda vystriedal DJ Mike Trafik.

Skupina v roku 2006 vydala ich ďalší album pod názvom *Rap´n´Roll*, a po tom sa členovia skupiny pustili do svojich vlastných sólových projektov. Vladimir 518 prišiel v roku 2008 zo sólovou doskou *Gorrila vs. Architekt*, DJ Mike Trafik vydal album *H.P.T.N*. 

Ich ďalší spoločný album vyšiel v máji 2010, pod názvom *Epilog*. Ešte pred tým ale PSH vydali kompiláciu najlepších hitov *Zpátky do dnů - The Best Of*. V roku 2011 vyšlo DVD Videodrome, ktoré obsahuje vybrané videoklipy skupiny PSH od roku 1998 až po rok 2011. Na DVD nechýbajú napríklad skladby „Jižák", „Praha", „Můj rap", „Můj svět", „Parket", ale ani klipy zo sólových projektov.

V roku 2014 vydali ich tretí album PSH.

Diskografia
-----------

* 1993 - *Peneřina těžká dřina* (demokazeta)
* 1994 - *Párátka adventní expresní lyrici* (demokazeta)
* 2000 - *PSH + Indy & Wich - Single CD - Cesta Štrýtu*
* 2001 - *PSH + Indy & Wich - Single CD - Hlasuju Proti*
* 2001 - *Repertoár*
* 2002 - *PSH - Praha singl*
* 2003 - *Orion - Teritorium 1*
* 2005 - *Orion - Teritorium 2*
* 2006 - *Rap´n´roll*
* 2007 - *Orion - Teritorium Remixy*
* 2008 - *Gorila vs. Architekt*
* 2009 - *DJ Mike Trafik - H.P.T.N. Bigg Boss Sampler Vol.1'*
* 2009 - *Zpátky do dnů - The Best Of*
* 2010 - *Epilog*
* 2010 - *Dj Mike Trafik - H.P.T.N. Mr. Mustage Sampler Vol.2*
* 2013 - *Orion - Děj se vůle zboží*
* 2013 - *Vladimír 518 - Idiot*
* 2014 - *PSH*
* 2019 - *Debut*

Externé odkazy
--------------

* label Bigg Boss
* Recenzia dosky Rap´n´roll
* Rozhovor s Mike Trafikem o nových doskách
* Rozhovor s Vladimírem 518 o Gorila vs. Architekt

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peneři strýčka Homeboye na českej Wikipédii.*
**Karambolový biliard**, nazývaný aj karambol, je športová hra, pri ktorej sa špeciálnou palicou (tzv. biliardová palica alebo tágo) odrážajú špeciálne gule (tzv. biliardové gule) na špeciálnom stole, ktorý je potiahnutý zeleným plátnom a má ostré pogumované hrany. Karambolový biliard sa hráva na malom (210x105 cm), alebo na veľkom (284x142 cm) biliardovom stole bez dier.
Pri hre sa používajú tri biliardové gule; prvá je čisto biela, druhá je biela s červenou alebo čiernou bodkou, prípadne môže byť aj žltá. Tretia guľa je červená.

Pravidlá hry
------------

1. Karambolový biliard hrajú proti sebe dvaja hráči, ktorí si pred začiatkom hry vylosujú, kto bude mať prvú guľu (bielu) a kto druhú guľu (bielu s bodkou alebo žltú). Červená guľa nepatrí žiadnemu hráčovi.
2. Hráč odráža tágom svoju guľu, pričom sa ju snaží trafiť tak, aby postupne zasiahla zvyšné dve gule, čo sa nazýva karambol. Pokiaľ sa hrá určitá špeciálna disciplína, musia byť pri karambole splnené aj ďalšie špecifické podmienky.
3. Cieľom hry je zahrať čo najviac karambolov.
4. Každý karambol má hodnotu 1 bodu.
5. Vyhráva hráč, ktorý prvý dosiahol stanovený počet bodov.

Disciplíny
----------

Voľná hra
Vo voľnej hre môže hráč zahrať v jednej sérii neobmedzený počet karambolov, až do výšky limitu, ktorý určuje dĺžku zápasu. Pri dosiahnutí karambolu môže využívať celú hraciu plochu stola, okrem zakázaných rohov.

Kádrové hry
Pri tomto variante sa berú do úvahy zóny (kádre), ktoré sú vyznačené na ploche stola čiarami. Pokiaľ sa všetky tri gule nachádzajú v jednej zóne, je v nej dovolené zahrať iba jeden alebo dva karamboly (podľa zvoleného variantu hry). Pri ďalšom ťahu musí aspoň jedna guľa opustiť danú zónu, inak pokračuje v hre súper.

Jednoband
Pri jednobande (slangovo nazývanom aj *einband*) sa musí hráčova guľa dotknúť aspoň jedného mantinelu pred dokončením karambolu, čiže pred zásahom tretej gule. Pri tejto disciplíne sa neberú do úvahy žiadne zakázané plochy. 

Trojband
Pri trojbande (slangovo nazývanom aj *dreiband*) sú pravidlá podobné ako pri jednobande, pričom hráčova guľa sa musí pred dokončením karambolu dotknúť až minimálne troch mantinelov.

Umelecký biliard
Pri tejto divácky atraktívnej variante musia hráči dosiahnuť karambol v 76 presne určených pozíciách gúľ, pričom u každej pozície je určené, po akých dráhach sa majú jednotlivé gule pohybovať. Pozície majú rôznu zložitosť a za každú sa dá získať maximálne 4 body u jednoduchších pozícií, až po 11 bodov za najťažšie. Hráč môže získať spolu 500 bodov a pri každej pozícii má tri pokusy. Cieľom hry je získať maximálny počet bodov.

Literatúra
----------

* Heinz Stingl. *Karambol: základní strky, volná hra a kádr*. Brno : Jota, 2004, ISBN 80-7217-287-5
Súradnice: 48°35′25″S 20°02′54″V﻿ / ﻿48,5902778°S 20,0483333°V﻿ / 48.5902778; 20.0483333

**Burda** je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody SSJ.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Ratkovská Suchá, Rovné v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a naposledy novelizované v roku 2007 na 7,8201 ha.

Predmetom ochrany je: *V ochrannom pásme prírodnej pamiatky sú predmetom ochrany citlivé jaskynné geosystémy. Je to jaskyňa Burda, dlhá 282 m, vyvinutá v šošovke sivých prúžkovaných kryštalických vápencov (mramorov) z obdobia karbónu. Príklad jaskyne ostrovných krasových výstupov medzi Slov. krasom, Murán. planinou a Drienčanským krasom. Ochranné pásmo má opodstatnenie z dôvodu potenciálneho obnovenia ťažby mramorov v kameňolome, v ktorom sa nachádza vchod do jaskyne, ako aj pre usmernenie lesohospodárskej činnosti v jej okolí.*

Referencie
----------

1. ↑  Burda. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Burda v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Burda (přírodní památka) na českej Wikipédii.*
**Slovenské národné zhromaždenie** alebo **Martinské (národné) zhromaždenie** alebo **Memorandové zhromaždenie** bolo zhromaždenie 5000 – 6000 predstaviteľov slovenského národa, ktoré sa konalo 6. – 7. júna 1861 v Martine a ktoré prijalo Memorandum národa slovenského. Bolo to najvýznamnejšie slovenské masové politické podujatie v rokoch 1849 – 1918. 

Reliéf zhromaždenia v Martine.
Jeho cieľom bolo prerokovať slovenské národné požiadavky a publikovať ich v podobe celonárodnej výzvy, ktorou sa stalo práve Memorandum.

Zhromaždenie nemalo v programe nič, čo by sa líšilo od názoru ľudu. Možno to dokázať tak, že každá obec
vyslala na zhromaždenie svojich zástupcov. Ak obec nemala peniaze na vyslanie zástupcov, v takom prípade reagovala písomne v Pešťbudínskych vedomostiach. Na zhromaždení sa zúčastnila ešte žijúca časť štúrovskej generácie, ale aj poštúrovská generácia. Do popredia však vystúpila nová generácia vedená biskupom Štefanom Moyzesom. Treba zdôrazniť, že poštúrovská generácia už bola katolícka.
**Curieho teplota** alebo nesprávne **Curieho bod** (Tc) je charakteristická vlastnosť feromagnetických a piezoelektrických látok, ktorú opísal francúzsky fyzik Pierre Curie. Nad Curieovou teplotou stráca látka svoje feromagnetické (či piezoelektrické) vlastnosti.

Feromagnetické materiály
------------------------

Vo feromagnetickej látke sú elementárne dipóly usporiadané do tzv. domén a domény svojím usporiadaním tvoria vlastné magnetické pole látky - magnetizáciu. Pri teplote vyššej než Curieho je pravidelnosť usporiadania narušená a pri chaotickom rozložení magnetických momentov už látka nevykazuje feromagnetické vlastnosti. K tejto zmene dochádza skokovo, analogicky so zmenou skupenstva, ide teda o príklad fázového prechodu. Napr. železo má Curieho teplotu 768° C.

Curieho teplota rôznych feromagnetických materiálov:

| Látka | Curieho teplota (° C) |
| --- | --- |
| Železo (Fe) | 768 |
| Kobalt (Co) | 1130 |
| Nikel (Ni) | 358 |
| Oxid železitý (Fe2O3) | 622 |

Rovnaké správanie sa prejavuje u feroelektrických látok (pri „feroelektrickej" Curieho teplote mizne spontánne usporiadanosť elektrických dipólov feroelektrika).

Piezoelektrické materiály
-------------------------

Analogicky dochádza v piezoelektrických látkach pri nadkritické teplote k narušeniu vnútorného usporiadania nábojov, čo má za následok stratu spontánnej polarizácie látky a teda aj piezoelektrických vlastností. Opäť ide o fázový prechod a kritická teplota sa nazýva Curieho.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

* Feromagnetizmus
* Alotropické modifikácie železa

Referencie
----------

1. ↑   *O terminologickej úrovni Malej slovenskej encyklopédie* [online]. Kultúra slova (JÚĽŠ SAV), 1994, [cit. 2015-01-05]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Curieova teplota na českej Wikipédii.*
Polostrov na mape
Krajina na polostrove
**Polostrov Kalaburun** (albán. *Gadishulli i Karaburunit*) je najväčší polostrov v Albánsku. Nachádza sa v južnej časti krajiny v blízkosti mesta Vlorë a vybieha do Stredozemného mora. Oddeľuje tak Vlorský záliv od Stredozemného mora (Otrantský prieliv). Jeho názov pochádza z turečtiny, kde znamená doslova *čierny mys*.

Plocha polostrova je 62 km² a je neobývaný. Dlhý je celkom 16 kilometrov, šírka sa pohybuje okolo troch až štyroch a pol kilometra. V súčasnosti je vegetácia aj fauna ostrova chránená (bola tu zriadená prírodná rezervácia). Významnejším objektom, ktorý sa na polostrove nachádza je vojenská základňa Pasha-Liman.

Hornatý polostrov sa vypína do nadmorskej výšky dosahujúce až 800 m. Najvyšším vrcholom polostrova je hora Maja e Koretës, ktorej výška činí 826 m n. m. Na jej vrcholku stojí dominantný vysielač televízneho a rádiového signálu. Pobrežie je väčšinou príkre a lemované útesmi, s výnimkou niekoľkých malých pláží. Často sa tu nachádzajú rôzne jaskyne.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karaburun (polostrov, Albánsko)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Karaburun (poloostrov, Albánie) na českej Wikipédii.*

Súradnice: 40°22′00″S 19°22′00″V﻿ / ﻿40,366667°S 19,366667°V﻿ / 40.366667; 19.366667
**Louis Lachenal** (\* 17. júl 1921 - † 25. november 1955), významný francúzsky povojnový horolezec, prvý človek na osemtisícovke - s M. Herzogom v r. 1950 na Annapurne.

Lezenie a životné osudy
-----------------------

Narodil sa v Annecy, Horné Savojsko. Koncom 2. svetovej vojny sa stal lyžiarskym inštruktorom. V r. 1945 stretol Lionela Terraya a spolu vyliezli ťažké cesty - východnú stenu Moine, 1946 Walkerov pilier na Grandes Jorasses a 1947 severnú stenu Eigeru (druhý priestup). Stal sa horským vodcom v Chamonix.

V r. 1950 sa zúčastnil úspešnej expedície na Annapurnu. Pôvodne bolo v pláne Dhaulágirí, ale mali zlé mapy a z vybraného údolia bol prístup na inú osemtisícovku. Na vrchol vystúpil s Mauriceom Herzogom. Pri zostupe utrpeli ťažké omrzliny (mali kožené topánky, nie umelohmotné skelety) a Herzog navyše stratil rukavice. Prežili s pomocou Gastona Rébuffata a Lionela Terraya, ktorí samozrejme obetovali svoje ambície. Do základného tábora prišiel na vlastných nohách len Terray, ostatní na chrbtoch Šerpov. Lachenal v sérii operácií prišiel o prsty na nohách (Herzog aj na rukách), čo mu veľmi sťažovalo výkon povolania. 

Zahynul na lyžiarskej túre vo Valeé Blanche, skupina Mont Blancu, keď sa pod ním preboril snehový most a on padol do trhliny.

Kontroverzie po Annapurne
-------------------------

Maurice Herzog po návrate napísal najpredávanejší horolezecký bestseller v histórii, *Annapurna, Prvá osemtisícovka* - romantický, heroizujúci, ale veľmi subjektívny. Bol pompézne oslavovaný ako národný hrdina, na ostatných členov družstva sa zabúdalo. Herzog sa stal dokonca ministrom športu za de Gaullea, neskôr starostom Chamonix. Až oveľa neskôr vyšli najavo dôležité fakty. Vedúcim výpravy sa stal, lebo zastupoval firmu, ktorá akciu podstatne zasponzorovala. Pred nastúpením do lietadla nechal členov podpísať vyhlásenie, že 5 rokov po návrate nebudú o akcii komunikovať s médiami (!, viacerí zvažovali neletieť). Keď moratórium uplynulo, Lachenal chcel publikovať svoju verziu pod názvom "Denník závratí." Zomrel, keď bol rukopis u vydavateľa. Herzog presvedčil pozostalých, že sa o to postará a jeho brat Gérard Herzog dielo "zredigoval". Až v roku 1996 vyšla necenzurovaná verzia. Záležitosť skončila na súde pozostalých a príbuzných (vcelku nerozhodne).

Referencie
----------

* I. Dieška a kol.: *Horolezectvo - Encyklopédia*, Šport 1989.
* M. Herzog: *Annapurna, Prvá osemtisícovka*, Osveta 1957.
* M. Herzog: *Velké himálajské dobrodružství*, 1988.

Publikácie
----------

* L. Lachenal, G. Herzog: *Carnets du Vertige*, 1956.
* L. Lachenal: *Carnets du Vertige*, 1996.

Externé odkazy
--------------

* Stručný obsah Herzogovej knihy, foto, skice (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 11910468s
* GND: 118725793
* ISNI: 0000 0000 3915 2854
* LCCN: no00009133
* VIAF: 64007795
* WorldCat: lccn-no00009133
**Louise Joy Brownová** (\* 25. júl 1978, Oldham, Spojené kráľovstvo) je prvý človek na svete, ktorý sa narodil vďaka metóde asistovanej reprodukcie známej ako *in vitro fertilizácia* (IVF), teda oplodnenie v skúmavke.

Život
-----

Lesley a John Brownovi sa o počatie dieťaťa márne snažili deväť rokov. Vzhľadom na zistenú nepriechodnosť vajcovodov sa gynekológ Patrick Steptoe a fyziológ Robert G. Edwards rozhodli laparoskopicky odobrať Lesley vajíčka. Keď bolo jedno z nich v Petriho miske oplodnené spermiami manžela, vložili embryo matke do maternice. Tá plod úspešne donosila - Louise sa narodila v júli 1978 cisárskym rezom, jej pôrodná váha bola 2,6 kg. Štyri roky nato sa rovnakou metódou rodičom narodila ešte jedna dcéra, Natalia. 

K profesorovi Edwardsovi mala Louise blízky vzťah, ako by bol jej starým otcom. V roku 2004 sa zúčastnil aj jej svadby. Louise i jej sestra sa už obe stali matkami, pričom otehotnieť sa im podarilo prirodzenou cestou.

Robert Edwards v roku 2010 za rozvoj metódy IVF obdržal Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo - týmto spôsobom už prišlo na svet viac ako päť miliónov detí. Ročne sa ich tak na celom svete narodí zhruba 350 tisíc.

Referencie
----------

1. 1 2  Louise, první dítě ze zkumavky, slaví 35 let. Sama počala přirozeně, iDNES.cz, 2013-7-25

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Louise Brown na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: n79045705
* VIAF: 25879467
* WorldCat: lccn-n79045705
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny

**Louis Renault** (\* 21. máj 1843, Autun, Francúzsko – † 8. február 1918, Barbizon) bol francúzsky právnik a pedagóg. V roku 1907 získal (spolu s E.T. Monetom) Nobelovu cenu za mier.

Na univerzite v Dijone prednášal rímske a obchodné právo. Od roku 1873 až do svojej smrti bol profesorom na fakulte práva v Parížskej univerzite, kde sa stal v roku 1881 profesorom medzinárodného práva. V roku 1890 bol vymenovaný za právneho znalca Ministerstva zahraničných vecí. Tento post bol vytvorený pre neho a dohliadal na francúzsku zahraničnú politiku v medzinárodnom práve. Toto miesto zaujal na viacerých konferenciách, ale hlavne na dvoch konferenciách v Haagu v roku 1899 a 1907 a na Londýnskej námornej konferencii v 1908 až 1909.

Renaul bol popredný arbiter. Medzi jeho písomné diela patria monografie špecializovaných tém medzinárodného práva.

Referencie
----------

* "Renault, Louis." Encyclopædia Britannica. 2007.

  


| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za mier |
| --- |
| 
* Dunant / Passy (1901)
* Ducommun / Gobat (1902)
* Cremer (1903) ·  IDI (1904)
* Suttner (1905)
* Roosevelt (1906)
* Moneta / Renault (1907)
* Arnoldson / Bajer (1908)
* Beernaert / Estournelles de Constant (1909)
* IPB (1910)
* Asser / Fried (1911)
* Root (1912)
* La Fontaine (1913)
* Červený kríž (1917)
* Wilson (1919)
* Bourgeois (1920)
* Branting / Lange (1921)
* Nansen (1922)
* Chamberlain / Dawes (1925)

 |
| 
* **1901 – 1925**
* 1926 – 1950
* 1951 – 1975
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 12327654n
* GND: 117522430
* ISNI: 0000 0001 2146 6051
* LCCN: n82156871
* NK ČR: mub2017950558
* VIAF: 107536763
* WorldCat: lccn-n82156871
**Genealógia** alebo **rodopis** je pomocná veda historická skúmajúca vývoj rodov a vzťah medzi rodovo príbuznými jedincami. Prezentuje aj s tým súvisiace biologické, historické, sociologické a právne dôsledky.

Rodopisné bádanie vychádza od jedinca -- príslušníka rodu buď ako ploditeľa (rodiča) alebo splodeného (zrodeného) a podľa toho skúma jeho rodinné vzťahy k predkom (ascendentom) alebo k potomkom (descendentom).

Súhrn predkov jedinca sa nazýva vývod. Vývod zvykol byť hodnotený obzvlášť po právnej stránke, keď išlo o nástupníctvo na trón, zverenectvo či dedičstvo, v dnešnej dobe je dôležitou pomôckou pri biologickom a sociologickom skúmaní, ukazuje vplyvy dedičnosti a znázorňuje vzájomné prestupovanie najrôznejších spoločenských vrstiev v jednotlivých rodoch.

Potomstvo jednotlivca (páru jedincov) sa nazýva rozrod pokiaľ ide o všetkých potomkov *po meči* aj *po praslici* alebo rodokmeň pokiaľ sa prihliada iba k potomkom mužských členov (t. j. k osobám s rovnakým rodovým menom).

Literatúra
----------

* Kol. autorov: *Kontinuita a diskontinuita genealógie a heraldiky.* Martin : Slovenská genealogicko-heraldická spoločnosť, 2010, 239 s. ISBN 978-80-970196-2-4
* ŠIŠMIŠ, Milan (ed.): *Erbové listiny / Patents of Arms.* Martin : Slovenská genealogicko-heraldická spoločnosť, 2006, 238 s. ISBN 80-89023-86-X
* ŠIŠMIŠ, Milan (ed.): *K dejinám genealogického výskumu na Slovensku.* Martin : Slovenská genealogicko-heraldická spoločnosť, 2007, 108 s. ISBN 978-80-968717-8-0
* OROS, Zuzana - ŠIŠMIŠ, Milan: *Rodové postupnosti a ich grafický vývoj.* Martin : Slovenská genealogicko-heraldická spoločnosť, 2004, 214 s. ISBN 60-968717-5-7

Externé odkazy
--------------

* Genealogický inštitút Slovenska
* Slovenská genealogicko – heraldická spoločnosť
* WERTNER, Moriz / *Die Grafen von St. Georgen und Bösing : Genealogische studie.* Wien: Selbstverlag, 1891. 96 s. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB - genealogická štúdia
**Korund** je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky oxid hlinitý – Al2O3.

Charakteristika
---------------

Korund je po diamante druhý najtvrdší minerál. Okrem toho ho možno rozoznať podľa vysokého skleného až diamantového lesku, veľkej mernej hmotnosti, bazálnej odlučnosti a faktu, že je netaviteľný. Známe sú jeho drahokamové odrody rubín (červený) a zafír (modrý). Vytvára stĺpcovité, alebo tabuľkovité kryštály, často sa vyskytuje aj zrnitý a kusový. Čistý korund je bezfarebný, prímesi ho sfarbujú (chróm na červeno, železo na modro).

Vznik
-----

Vyskytuje sa v hliníkom obohatených vulkanických horninách (syenitoch, pegmatitoch chudobných na SiO2), ako reakčný produkt v kimberlitových xenolitoch a v niektorých kontaktne metamorfovaných horninách. Ako sprievodné minerály sa často vyskytujú Kyanit a andaluzit. Keďže je dostatočne odolný voči zvetrávaniu, nachádza sa aj v náplavoch. Zvetrávaním sa mení na sľudu, pri určovaní tvrdosti preto treba používať čerstvý povrch.

### Umelá syntéza

Priemyselne sa vyrába z bauxitu. Umelý korund v dnešnej dobe prebral spolu s karbidom kremíka úlohu najbežnejšieho brúsneho materiálu. Umelé drahokamy sa podarilo syntetizovať roku 1902 tavením oxidu hlinitého vo vodíkovom plameni pridaním Cr alebo Ti. Po 2. svetovej vojne sa v USA podarilo syntetizovať aj asterizmus, kde sa farbiace zložky pridávali počas špeciálneho postupu ohrievania a ochladzovania.

Výskyt
------

USA (Severná Karolína, New Jersey, New York, Georgia), Kanada (Ontário), Grécko (Naxos), Južná Afrika, Mjanmarsko (lokalita Mogok), Srí Lanka, India, Madagaskar, Česko (Jizerská louka). Dnes sa korund ťaží najmä v Zimbabwe, Rusku a Indii. 

Na Slovensku sa našli drobné kryštáliky v okolí Hajnáčky na juhu, pri Remetských Hámroch v blízkosti Morského oka pod Vihorlatom. Zaznamenaný bol aj výskyt v sedimentoch pri Dankovej neďaleko Dobšinej.

Použitie
--------

Bežný korund sa využíva ako brúsny materiál, jeho drahokamové odrody, najmä tmavé rubíny patria k najviac ceneným drahokamom.
Syntetické korundy sa okrem šperkárstva a hodinárstva (výroba sklíčok) využívajú hlavne pre technické účely, elektrotavením sa získava korund na žiaruvzdorné účely. Ďalej sa využíva na výrobu špeciálnych rezných doštičiek pre opracovanie kovových materiálov, na výrobu laserov. Najmodernejším spôsobom je plazmové korundovanie.

Pozri aj
--------

* Zoznam minerálov

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **korund**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****korund****

Externé odkazy
--------------

* Korund na www.mindat.org
50 protektorátnych korún
**Koruna** (ľudovo *protektorátna koruna*) bola menová jednotka vytvorená po okupácii Čiech a Moravy a vzniku Protektorátu Čechy a Morava. Bankovky Česko-Slovenska však zostali v obehu až do roku 1944. Prvé protektorátne štátovky boli ručne pretlačené česko-slovenské jednokoruny a päťkoruny; mnohé sa však do obehu dostali bez pretlače. V roku 1940 boli zavedené 10-, 20- a 50-halierové mince, 1- , 5-, 10-, 20-, dve 50- a dve 100-korunové štátovky. Postupne bola mena doplnená o jednokorunovú mincu, 500-, 1000- a 5000-korunové bankovky. Protektorátne mince boli razené v továrni na nábytok v Lysej nad Labem z technického zinku. 

Kurz protektorátnej koruny bol umelo stanovený v pomere k ríšskej marke, a to 1 RM = 10K. Táto skutočnosť viedla k drancovaniu českých a moravských obchodov, keď nemeckí okupanti a ríšski Nemci v kurze, ktorý nezodpovedal reálnej hodnote, vykupovali potraviny a alkohol. Bankovky protektorátnej meny boli dvojjazyčné, česko-nemecké. So začiatkom druhej svetovej vojny bol potom na území Protektorátu Čechy a Morava zavedený prídelový systém.

Externé odkazy
--------------

* -Protektorátne mince
* http://www.tady.cz Protektorátne štátovky prístup 26.7.2008
**FON** je firma s globálnou pôsobnosťou registrovaná v Madride, ktorú založil a vedie Martin Varsavsky. Cieľom projektu FON je vybudovať celosvetovú sieť vzájomne zdieľaných WiFi prístupových bodov pre pripojenie k internetu. FON nebuduje vlastnú infraštruktúru, iba zabezpečuje logistiku pre vzájomné zdieľanie pripojení. Člen FON siete sa nazýva FONero. Sú tri rôzne spôsoby, ako využívať FON sieť.

* Linus - bezplatne poskytuje svoje pripojenie na internet a získava prístup ku všetkým prístupovým bodom FON kdekoľvek na svete
* Bill - poskytuje svoje pripojenie a nechá si za to platiť, nemá však nárok na pripojenie cez iné prístupové body siete FON
* Alien - užívateľ mobilného WiFi zariadenia, ktorý neposkytuje pripojenie, ale využíva sieť FON ako platenú službu pre prístup k internetu

Do projektu FON investovali 21,7 miliónov US$ veľkí hráči ako Google, Skype Technologies, či investičné fondy Index Ventures a Sequoia Capital. Po tejto investícii FON začal poskytovať routre od firmy LinkSys za nízky poplatok členom, ktorí sa zaviažu poskytovať pripojenie aspoň jeden rok.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky FON
Quai de l'Archevêché
**Quai de l'Archevêché** (*Arcibiskupské nábrežie*) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode.

Poloha
------

Nábrežie leží v juhovýchodnom okraji ostrova Cité medzi mostami Saint-Louis a Archevêché. Začína na križovatke s ulicou *Rue du Cloître-Notre-Dame*, kde naň nadväzuje Quai aux Fleurs vedúce po severnej strane ostrova. Končí na južnej strane ostrova pri moste Archevêché. Hoci sa nazýva nábrežie, nevedie priamo po brehu rieky Seiny, ale oddeľuje od seba Square Jean-XXIII a Square de l'Île-de-France.

Dejiny
------

Pôvodný názov nábrežia znel *Quai Catinat*. Dnešný názov nesie podľa bývalého paláca parížskych arcibiskupov, ktorý sa nachádzal v priestore dnešného námestia *Square Jean-XXIII* a v roku 1830 vyhorel.

Časť nábrežia medzi mostami Archevêché a Double pozdĺž južnej strany katedrály Notre-Dame bola v roku 1911 premenená na *Square de l'Archevêché*, ktoré sa od roku 1970 menuje *Square Jean-XXIII*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Quai de l’Archevêché**

Externé odkazy
--------------

* Nábrežie na stránkach Paríža

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Quai de l'Archevêché na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Nábrežia v Paríži |
| --- |
| Seina | 

|  |  |
| --- | --- |
| Pravý breh | Bercy • Rapée • Henri-IV • Célestins • Hôtel-de-Ville • Gesvres • Mégisserie • Louvre • François-Mitterrand • Tuileries • Louis-Blériot • Saint-Exupéry |
| Ľavý breh | Ivry • Panhard-et-Levassor • François-Mauriac • Gare • Austerlitz • Saint-Bernard • Tournelle • Montebello • Saint-Michel • Grands-Augustins • Conti • Malaquais • Voltaire • Anatole-France • Orsay • Branly • Grenelle • André-Citroën • Issy-les-Moulineaux |
| Ostrov Cité | Horloge • Corse • Fleurs • Archevêché • Marché-Neuf • Orfèvres |
| Ostrov sv. Ľudovíta | Bourbon • Anjou • Béthune • Orléans |

 |
| Kanály | 

|  |  |
| --- | --- |
| Saint-Denis | Lot • Gironde / Allier • Charente |
| Saint-Martin | Valmy / Jemmapes |
| Villette | Seine / Loire |
| Ourcq | Oise / Marne |
| Rouvray | Garonne • Metz |

 |
**Rozpočtová organizácia** je právnická osoba (štátu, obce alebo vyššieho územného celku), ktorá je svojimi príjmami a výdavkami zapojená na štátny rozpočet, rozpočet obce alebo na rozpočet vyššieho územného celku. Hospodári samostatne podľa schváleného rozpočtu s prostriedkami, ktoré jej určí zriaďovateľ v rámci svojho rozpočtu. Rozpočtové organizácie sú (okrem istej výnimky) všetky štátne orgány.[1] Odlišná je príspevková organizácia.

Rozpočtová organizácia je jeden zo subjektov verejnej správy a je teda napríklad zapísaná v registri organizácií vedenom Štatistickým úradom Slovenskej republiky.[2]

Zriadenie
---------

Rozpočtovú organizáciu možno zriadiť buď zákonom alebo rozhodnutím zriaďovateľa. Zriaďovateľom je ústredný orgán štátnej správy, obec alebo vyšší územný celok; zriaďovateľom ústredného orgánu štátnej správy je ministerstvo financií. Zriaďovateľ vydá o zriadení rozpočtovej organizácie tzv. zriaďovaciu listinu.[1]

Hospodárenie
------------

Rozpočtová organizácia hospodári s rozpočtovými prostriedkami a s prostriedkami prijatými od iných subjektov. Rozpočtová organizácia zostavuje svoj rozpočet príjmov a výdavkov. Vzájomné započítanie príjmov a výdavkov je v rozpočtovej organizácii prípustné, ak ide o dodatočnú úhradu predtým vynaložených výdavkov v tom istom rozpočtovom roku, ktorou iný subjekt refunduje rozpočtovej organizácii výdavky, ktoré za neho zaplatila. Rozpočtová organizácia sústreďuje všetky príjmy svojho rozpočtu s výnimkou príjmov uvedených v odseku 3 na svojom príjmovom rozpočtovom účte a realizuje všetky svoje výdavky zo svojho výdavkového rozpočtového účtu.[3]

Rozpočtová organizácia poskytuje svoje výkony v zásade odplatne, ale medzi sebou si rozpočtové organizácie obyčajne výkony poskytujú bezplatne.[4]

Rozpočtové organizácie vedú účtovníctvo, zostavujú a predkladajú účtovnú závierku.[5]

Referencie
----------

1. 1 2  § 21 zákona č. 523/2004 Z.z. (stav 1.1.2015)
2. ↑  § 3 zákona č. 523/2004 Z.z. (stav 1.1.2015)
3. ↑  § 22 zákona č. 523/2004 Z.z. (stav 1.1.2015)
4. ↑  § 26 ods. 1 zákona č. 523/2004 Z.z. (stav 1.1.2015)
5. ↑  § 26 ods. 9 zákona č. 523/2004 Z.z. (stav 1.1.2015)

Externé odkazy
--------------

* Rozpočtové organizácie na stránkach Finančnej správy SR