recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Brigádny generál Ing. **Štefan Mečár** (\* 11. január 1959, Ochodnica) je slovenský generál vo výslužbe. V roku 2007 bol ustanovený do funkcie veliteľa 1. mechanizovanej brigády v Topoľčanoch.

Život
-----

V roku 1978 absolvoval Vojenské gymnázium Slovenského národného povstania v Banskej Bystrici a v roku 1982 Vojenskú vysokú školu vo Vyškove na Morave a zároveň bol menovaný do hodnosti poručík ako vojak z povolania. Následne pôsobil v Česku, kde vykonával základné veliteľské funkcie v tankovom vojsku. Po ukončení postgraduálneho štúdia na Vojenskej akadémii A. Zápotockého v Brne bol v roku 1990, ustanovený do funkcie zástupcu veliteľa 2. tankového pluku v Rakovníku.

Po zániku Česko-Slovenska sa v roku 1993, stal náčelníkom štábu brigády v Nitre. Od roku 1994 do roku 1995 absolvoval jazykový kurz a štúdium v Nemecku. Po ich absolvovaní sa stal v roku 1996 riaditeľom úradu na ministerstve obrany SR v Bratislave. V roku 1999 absolvoval štúdium na univerzite v Hamburgu a v roku 2001 jazykový kurz v Kanade. V roku 2005 absolvoval štúdium na Akadémii obrany v Paríži. Po jeho absolvovaní sa stal zástupcom veliteľa Národnej akadémie obrany v Liptovskom Mikuláši. V roku 2006 bol ustanovený do funkcie veliteľa 2. mechanizovanej brigády v Prešove. V tejto funkcii ho prezident SR v roku 2007 vymenoval do prvej generálskej hodnosti brigádny generál. Od roku 2007 vykonával funkciu veliteľa 1. mechanizovanej brigády v Topoľčanoch kde svoju vojenskú kariéru ukončil v tom istom roku.

Ovláda francúzsky, nemecký a ruský jazyk.

Miesta vojenského pôsobenia
---------------------------

* Slovensko: Banská Bystrica, Nitra, Bratislava, Liptovský Mikuláš, Prešov, Topoľčany
* Česko: Čáslav, Vyškov na Morave, Brno, Rakovník
* Nemecko: Erfurt, Lipsko, Hamburg
* Kanada: Quebec
* Francúzsko: Paríž

Vyznamenania
------------

Za službu vlasti, Čestný odznak OS SR, Za vernosť OS SR, Za službu v mierových pozorovateľských misiách, Pamätná medaila ministra obrany a ďalšie.

Externé odkazy
--------------

* Fotografia

Zdroj
-----

* Štaigl, J. a kolektív: *Generáli - slovenská vojenská generalita 1918 – 2009*, Magnet Press, Slovakia 2009, str. 126
Biface zo Saint Acheul
**Acheuléen** alebo **acheuléenska kultúra** alebo **acheulská kultúra** (podľa fr. osady Saint-Acheul 3 km juhovýchodne od centra severofrancúzskeho mesta Amiens) bola archeologická kultúra starého paleolitu a čiastočne aj stredného paleolitu.

Časové zaradenie a delenie
--------------------------

Acheuléen bol v Afrike (1 800 000–200 000 pred dneškom), západnej a strednej Európe (1 000 000/600 000/350 000–100 000 pred dneškom) a západnej a južnej Ázii (od 1 500 000 pred dneškom, staršie sa predpokladal oveľa neskorší začiatok 800/500 000 pred dneškom) – vymedzenie je tzv. Moviusova línia. 

Acheuléen sa asi vyvinul z abbevillienu, rozšíril sa najmä z Afriky do Európy. V Európe stratigraficky spadá predovšetkým do interglaciálu mindel-ris a do glaciálu ris. Niekedy sa do acheuléenu zaraďuje aj kultúra abbevillien (tzv. abbevillo-acheuléen), a často sa sem zaraďuje micoquien, clactonien či levalloisien (potom acheuléen siaha až do konca stredného paleolitu). Jednotlivé formy acheuléenu v Afrike a Ázii majú často odlišné označenia (chalossien, rachmanien atď.)

Vo Francúzsku sa zvykne deliť na:

* starší acheuléen (abbevillien)
* stredný acheuléen
* mladší acheuléen
* neskorý acheuléen (epiacheuléen)

Charakteristika
---------------

Nositeľom kultúry bol Homo heidelbergensis a Homo erectus.

Typická industria zahŕňa predovšetkým pästný klin (dokonale opracovaný; oválny, mandľovitý, diskovitý, trojuholníkovitý…), ale aj sekáče, polyédre (sféroidy), driapadlá a zúbkové nástroje. Zahrotené pästné kliny mandľového tvaru sa používali na rezanie a škrabanie, resp. na prebodávanie. Na konci acheuléenu sa rozšírila levalloisienska technika (levalloisien). Nositelia kultúry acheuléenu obývali brehy riek a jazier a otvorené lesy, pravdepodobne už vedeli zobchádzať s ohňom. V stredomorských francúzskych jaskyniach zistili najstaršie sídliskové objekty (Terra Amata, Lazaret, Baume Bonne).

Na Slovensku z tejto kultúry možno pochádzajú viaceré nájdené dobre opracované pästné kliny, ale keďže sa našli povrchovým zberom, a keďže sa rovnaké pästné kliny používali aj v celom strednom paleolite, je možné, že pochádzajú až z neskoršieho obdobia - od neandertálcov.

Zdroje
------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2011-11-19]. Dostupné online. Archivované 2011-12-12 z originálu.

* acheuléen. In: NOVOTNÝ, Bohuslav, et al. *Encyklopédia archeológie*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1986. 1032 s. S. 27.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Acheuléen**

Externé odkazy
--------------

* Archeologický skanzen Saint-Acheul (po francúzsky)
PeadDr. **Štefan Páll** (\* 19. máj 1939, Orkucany – † 24. marec 2022) bol slovenský futbalista (útočník) a tréner.

Životopis
---------

Narodil sa v Orkucanoch (dnes mestská časť Sabinova). Strednú školu navštevoval v Sabinove, po ktorej nasledovalo štúdium na Pedagogickej fakulte v Prešove. Po skončení hráčskej kariéry sa stal trénerom. Aj v pokročilom veku hrával za Internacionálov Tatrana.

Klubová kariéra
---------------

Keď v roku 1954 nastúpil v Sabinove na strednú školu, začal v sabinovskom doraste s organizovaným futbalom. Ako útočníkovi sa mu darilo a tak ho ako 17-ročného v roku 1956 preradili do „A" mužstva. Prvý zápas odohral proti Kamenici nad Cirochou (19. augusta 1956), Sabinov vyhral 6:0 a jemu sa podarilo streliť tri góly. V tomto klube pôsobil do konca sezóny 1957/58.

Veľký sen sa mu začal plnil v roku 1958, keď začal trénovať s Tatranom Prešov, s ktorým absolvoval aj zájazdy do Sýrie a Libanonu. Jarnú časť súťaže však dohral ešte v Sabinove a ligovým hráčom Tatrana Prešov sa stal od sezóny 1958/59. Ligový rozbeh mu však zabrzdilo zranenie kolena, ktoré utrpel v priateľskom zápase s Tatranom, ktorý prišiel 1. mája 1958 odohrať do Sabinova zaňho recipročný zápas. Operácia a následná rekonvalescencia dopadli úspešne a Páll sa stal ligovým hráčom. 

Po skončení štúdia na vysokej škole dva roky strávil ako vojak v Dukle Pardubice. Po návrate z povinnej vojenskej služby nastúpil za Tatran aj v PVP v ročníku 1966/1967 proti Bayernu Mníchov. Ligovú kariéru ukončil na jar roku 1968, kedy odišiel do divízneho Popradu. Hráčsku kariéru ukončil v druholigovom Svite v roku 1971 ako 32-ročný.

Celkovo odohral v lige 129 zápasov a skóroval 8 krát.

Trénerská kariéra
-----------------

Trénovať začal v Sabinove v roku 1974, kedy na tomto poste vystriedal pána Bornemiszu.

Úspechy
-------

* držiteľ medaily Oblastného futbalového zväzu
* bol predsedom trénerskej rady ObFZ Prešov

Referencie
----------

1. ↑   *Zomrel Štefan Páll* [online]. povecernik.sk, 2022-03-29, [cit. 2022-06-12]. Dostupné online.
2. ↑   *Futbalová legenda Tatrana Prešov Štefan Páll oslávil osemdesiatku* [online]. presov.sk, [cit. 2022-06-12]. Dostupné online.
3. 1 2  NAVRÁTIL, Juraj. Sabinovský futbal má deväťdesiat (7.) Štefan (Paťo) PÁLL. *Spravodajca mesta Sabinov*, roč. XXXIV, čís. marec 2011, s. 14 – 15. Dostupné online [cit. 2022-06-12].
**4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži** sa konali v dňoch 12. až 27. júna 2009 v talianskom meste San Remo. Súťažilo sa v ôsmich kategóriách: páry - mixy, open, ženy, seniori a družstvá - mixy, open, ženy, seniori. Otvorenosť majstrovstiev spočívala v tom, že sa ich mohli zúčastniť aj mimoeurópski hráči a družstvá mohli byť zložené z hráčov rôznych štátov; zároveň mohlo štartovať viacero družstiev z toho istého štátu. Boli to prvé otvorené majstrovstvá Európy, na ktorých sa zúčastnili aj slovenskí reprezentanti.

Slovensko reprezentovali:

* súťaž družstiev open a súťaž párov open: Eduard Velecký - hrajúci kapitán, Anatol Filip, Marián Henc a Karol Lohay
* súťáž párov mixy: Alojz Zlacký a Ljubov Tokárová

Kategórie
---------

### Družstvá - open

Súťaže sa zúčastnilo 117 družstiev zo 46 štátov, zvíťazilo družstvo Holandska.

### Družstvá - mixy

Súťaže sa zúčastnilo 89 družstiev z 36 štátov. Družstvá boli rozdelené do 6- a 5-členných skupín. Prví traja zo skupiny postúpili do kvalifikácie A, ostatní do kvalifikácie B. V kvalifikačných skupinách sa hralo švajčiarskym systémom a do vyraďovacej fázy postúpilo prvých 27 družstiev; z kvalifikácie B postúpilo 5 družstiev.

Víťazom Otvorených majstrovstiev Európy sa stalo družstvo **Hauge** (Rossen Gunev, Dessy Popova Bulharsko , Rune Hauge, Gunn Vist, Erik Saelensminde, Anna Malinowski Nórsko ). Vo finále na 48 rozdaní porazili družstvo **Neve** (Jean Allix, Joanna Neve, Vanessa Reess, Eric Mauberquez). Tretie skončili družstvá: **Badger** (Jeffrey Allerton, Paula Leslie, Frances Hinden, Graham Osborne) a **De Botton** (Janet de Botton, Artur Malinowski, Nicklas Sandqvist, Nevena Senior). Družstvo De Botton skončilo na treťom mieste aj pred dvomi rokmi.

### Družstvá - ženy

Súťaže sa zúčastnilo 20 družstiev z 15 štátov, víťazom sa stal tým CBC Milano.

### Družstvá - seniori

Súťaže sa zúčastnilo 24 družstiev z 22 štátov, víťazom sa stal tým Miroglio.

### Páry - open

Víťazmi tejto kategórie sa stal švédsky pár Peter Fredin a Bjorn Fallenius.

### Páry - mixy

Súťaže zmiešaných párov sa zúčastnili za Slovenskú republiku Alojz Zlacký a Ljubov Tokárová. V základnej kvalifikácii skončili na 242. mieste s výkonom 45,85%. Postúpili do semifinále B a zo semifinále B do finále B, kde skončili na 91. mieste s výkonom 47,94%.

Majstrami Európy sa stali Turci Emine Kondakci Sen a Tezcan Sen. Bola to prvá zlatá medaila pre Turecko na otvorených majstrovstvách Európy. Druhé miesto získali Dessy Popova a Rossen Gunev z Bulharska, tretie miesto Francúzi Joanna Neve a Jean-François Allix.

### Páry - ženy

Víťazkami tejto kategórie sa stal holandský pár Martine Verbeeková a Wietske van Zwolová.

### Páry - seniori

Víťazmi tejto kategórie sa stali Talian Amadeo Comella a Poliak Jacek Romanski.

Referencie
----------

1. ↑   Spravodaj 6
2. ↑   Archivované 2014-12-08 na Wayback Machine Spravodaj 7

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2009-06-11 na Wayback Machine
**Acrocanthosaurus** bol veľký, 11 až 12 m dlhý dravý dinosaurus. Známy je z pozostatkov viacerých jedincov, zahrňujúcich aj kompletnú lebku. Žil pred 115 až 110 miliónmi rokov na území dnes patriacom Texasu (USA). Jediný druh je **Acrocanthosaurus atokensis**.

Opis
----

Rod Acrocanthosaurus disponoval stavbou tela typickou pre karnosaury: mal veľkú, otvormi odľahčenú lebku, silné, no krátke predné končatiny s troma prstami, dlhé zadné končatiny a dlhý chvost. V porovnaní inými karnosaurami sa lebka akrokantosaura smerom k rypáku znižovala už od očníc. Jeho krk bol pravdepodobne držaný viac vodorovne ako u iných teropodov. Chrbtové stavce mali značne predĺžené tŕňovité výbežky, pričom najdlhšie sa nachádzali nad bedrami (podobé predĺženie tŕňov stavcov nachádzame u viacerých iných dinosaurov, napr. Suchomimus, alebo ešte výraznejšie pri rodoch Spinosaurus a Ouranosaurus). Účel predĺžených tŕňov stavcov nie je istý. Najčastejšie sa predpokladá, že slúžili ako opora koženej plachte, ktorá pomáhala pri termoregulácii, komunikácii, alebo ju samce používali na lákanie samíc. Ďalšie názory hovoria o použití na skladovanie tuku, prípadne na uchytenie chrbtového svalstva.

Klasifikácia
------------

Klasifikácia akrokantosaura je problematická. Pôvodne bol zaradený do čeľade Allosauridae, neskôr sa však väčšina vedcov priklonila k názoru, že bol členom čeľade Carcharodontosauridae, kam patrili viaceré formy patriace medzi najväčšie suchozemské dravce všetkých čias. Hoci stále nepanuje konsenzus, väčšina vedcov považuje akrokantosaura za člena Carcharodontosauridae.

V populárnej kultúre
--------------------

Acrocanthosaurus sa objavuje v románe Červený Raptor (*Red Raptor*) od amerického paleontológa Roberta T. Bakkera.

Referencie
----------

1. ↑  BAKKER, Robert. *Raptor Red*. [s.l.] : Bantam Books. 1995. ISBN 0553575619.

Externé odkazy
--------------

* Podrobné informácie o rode Acrocanthosaurus na The Theropod Database (po anglicky) Archivované 2006-07-16 na Wayback Machine
* Obrázok kostry akrokantosaura. Archivované 2006-07-05 na Wayback Machine
**Štvorcové číslo** je také číslo {\displaystyle m}, ktoré sa dá vyjadriť ako druhá mocnina nejakého celého čísla {\displaystyle n}, čiže ak platí {\displaystyle m=n\cdot n=n^{2}}. Príkladom štvorcového čísla je číslo 16, keďže {\displaystyle 16=4\cdot 4} a 4 je celé číslo. Naopak 15 nie je štvorcové šíslo, keďže toto číslo podobnú reprezentáciu nepripúšťa. Prvých 23 štvorcových čísel tvorí postupnosť

0, 1, 4, 9, 16, 25, 36, 49, 64, 81, 100, 121, 144, 169, 196, 225, 256, 289, 324, 361, 400, 441, 484...
Vo všeobecnosti, {\displaystyle k}-tý člen tejto postupnosti je číslo {\displaystyle k^{2}} (pre {\displaystyle k>0}).

Vlastnosti
----------

* Keďže celé čísla môžu byť i záporné, každé štvorcové číslo okrem 0 možno vyjadriť dvoma rôznymi spôsobmi, a to ako druhú mocninu {\displaystyle k} alebo ako druhú mocninu {\displaystyle -k}. To znamená, že štvorec (druhá mocnina) čísla a čísla k nemu opačného je rovnaký. Pre 0 platí, že {\displaystyle k=-k}, takže existuje len jedna reprezentácia ({\displaystyle 0^{2}}).
* Pre štvorcové čísla platí rovnosť {\displaystyle k^{2}=\textstyle \sum \_{j=1}^{k}(2j-1)}.
* Asymptotická hustota nenulových štvorcov je 0.

Príklady
--------

Štvorcové čísla (postupnosť A000290 v OEIS) pod 602 sú:

02 = 0
12 = 1
22 = 4
32 = 9
42 = 16
52 = 25
62 = 36
72 = 49
82 = 64
92 = 81

102 = 100
112 = 121
122 = 144
132 = 169
142 = 196
152 = 225
162 = 256
172 = 289
182 = 324
192 = 361

202 = 400
212 = 441
222 = 484
232 = 529
242 = 576
252 = 625
262 = 676
272 = 729
282 = 784
292 = 841

302 = 900
312 = 961
322 = 1024
332 = 1089
342 = 1156
352 = 1225
362 = 1296
372 = 1369
382 = 1444
392 = 1521

402 = 1600
412 = 1681
422 = 1764
432 = 1849
442 = 1936
452 = 2025
462 = 2116
472 = 2209
482 = 2304
492 = 2401

502 = 2500
512 = 2601
522 = 2704
532 = 2809
542 = 2916
552 = 3025
562 = 3136
572 = 3249
582 = 3364
592 = 3481

Referencie
----------

1. ↑   *FIGURÁLNE ČÍSLA* [online]. [Cit. 2019-07-31]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Trojuholníkové číslo

Externé odkazy
--------------

* A000290 - Prvých 44 štvorcov, vlastnosti a odkazy na literatúru
* Typy čísel
**Zahraničný obchod** je časť národného hospodárstva danej krajiny, ktorá zahŕňa obeh tovaru a služieb, prekračujúci hranice a ekonomiku danej krajiny.

Je to jeden zo spôsobov zapojenia národného hospodárstva krajiny do svetového hospodárstva
a do medzinárodnej deľby práce v rámci svetovej ekonomiky a globálna ekonomika/globálnej ekonomiky. Je súčasťou národného reprodukčného procesu, pričom má pomerne samostatné postavenie.

Podľa evidencie a ekonomickej štatistiky SR do odvetvia zahraničného obchodu patrí činnosť všetkých podnikateľských subjektov, právnických a fyzických osôb, uskutočňujúcich vývoz (export) a dovoz (import) formou obchodného tovaru.

Štatistika zahraničného obchodu vo všeobecnosti zahŕňa pohyb tovarov medzi Slovenskom a zvyškom sveta.

Celkový dovoz (import) zahŕňa tovary, vstupujúce do ekonomiky Slovenska a určené na domácu spotrebu a spracovanie s následným spätným vývozom (exportom). V celkovom vývoze sú zahrnuté tovary trvalo opúšťajúce územie Slovenska alebo tovary opúšťajúce územie Slovenska s cieľom spracovať a následne doviezť späť.

Od vstupu Slovenska do Európskej únie, t. j. od 1. 5. 2004, sa štatistika zahraničného obchodu skladá zo systémov EXTRASTAT a INTRASTAT.
EXTRASTAT systém poskytuje informácie o výmene tovarov s nečlenskými štátmi EÚ na základe dokumentov predpísaných pre colné konanie
INTRASTAT systém obsahuje informácie o obchode s tovarom s členskými krajinami EÚ ako partnerskými krajinami, získané štatistickým zisťovaním.

Zahraničný obchod je súčasťou medzinárodného obchodu v globálnej ekonomike.

Základné funkcie zahraničného obchodu
-------------------------------------

Transformačná funkcia – zahraničný obchod vplýva na stav ekonomickej rovnováhy národnej ekonomiky. Podstatou je transformácia štruktúry domácej produkcie na štruktúru žiadúcu v oblasti použitia na výrobnú i osobnú spotrebu.

Rastová funkcia – napĺňa hľadisko "ekonómie času", kde výsledkom úspora práce pri zapojení do medzinárodnej deľby práce. Export zároveň výrazne ovplyvňuje domácu produkciu (rast či jej pokles) a jej špecializáciu.

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2010-01-18 na Wayback Machine  Archivované 2010-01-18 na Wayback Machine
**Trieda Adelaide** je trieda šiestich viacúčelových fregát založených na triede *Oliver Hazard Perry* a postavených pre Royal Australian Navy. Sú prvými austrálskymi vojnovými loďami s pohonom plynovými turbínami. Austrália získala celkovo šesť plavidiel tejto triedy, zavedených do služby v rokoch 1980–1993. Štyri z nich sú stále v aktívnej službe.

Stavba
------

Prvé štyri plavidlá *Adelaide*, *Canberra*, *Sydney* a *Darwin* postavili americké lodenice, kým fregaty *Melbourne* a *Newcastle* boli postavené priamo v Austrálii.

Konštrukcia
-----------

V predných častiach lodí sa nachádza jednoduché vypúšťacie zariadenie Mk 13, spoločné pre protilietadlové riadené rakety Standard SM-1MR (30 ks) a protilodné rakety Harpoon (6 ks). V delovej veži na nadstavbe je jeden 76,2mm kanón OTO Melara. Na streche hangáru je ďalej umiestnený jeden systém blízkej obrany Phalanx CIWS. Protiponorkovú výzbroj tvoria dva trojhlavňové 324mm protiponorkové torpédomety pre torpéda Mark 46 alebo MU90 Impact. V zadnej časti lode sa nachádza pristávacia plocha a hangár pre uskladnenie dvoch protiponorkových vrtuľníkov S-70B-2 Seahawk.

Pohonný systém tvoria dve plynové turbíny General Electric LM2500. Maximálna rýchlosť fregát dosahuje 29 uzlov (54 km/h).

Referencie
----------

1. 1 2   *Australia's Hazard(ous) Frigate Upgrade* [online]. Watershed Publishing, 14. január 2008, [cit. 2008-04-21]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* PEJČOCH, Ivo; NOVÁK; HÁJEK, Tomáš. *Válečné lodě 5 – Amerika, Austrálie, Asie od roku 1945*. Praha : Naše vojsko, 1994. ISBN 80-206-0414-6.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Adelaide (trieda lodí)**

Externé odkazy
--------------

* Profil na serveri Royal Australian Navy

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Třída Adelaide na českej Wikipédii.*
Pražská zoo
**Zaplavenie pražskej zoo** bola prírodná katastrofa, ktorá sa odohrala v polovici augusta 2002, keď strednú Európu postihli rozsiahle povodne. Značné škody utrpelo i hlavné mesto Česka Praha. Zaplavené bolo centrum mesta, metro a aj zoologická záhrada. Pražská zoo sa nachádza v mestskej časti Troja, priamo pri rieke Vltava.

Evakuácia zvierat
-----------------

13. augusta 2002 začala veľká evakuácia zvierat. Rozvodnená Vltava zatopila celú spodnú časť areálu a pracovníci museli previezť do bezpečia viac ako 1000 zvierat. Mnohé z nich bolo nutné pred transportom uspať. Napr. uspaté gorily previezli na člne. Pomoc poskytli aj iné zoologické záhrady.

Niektoré z evakuovaných zvierat boli umiestnené do vyššie položených priestorov zoo, ale mnohé boli odvezené preč z Prahy do iných zoologických záhrad v Česku a Poľsku (Zoo Dvůr Králové n. L. Zoo Olomouc, Zoo Lešná, Zoo Liberec, Zoo Brno, Zoo Plzeň, Zoo Ústí n. L. Zoo Ostrava, Zoo Jihlava, Zoo Opole (Poľsko)) alebo do súkromného chovu. Mnohé zvieratá sa späť do Prahy vrátili veľmi rýchlo, niektoré po dlhšej dobe a ostatné ostali navždy vo svojich nových domovoch mimo Prahu.

Úmrtia zvierat
--------------

Povodne a evakuáciu neprežilo celkovo 134 zvierat. Väčšinu z nich tvorili vtáky, ktoré nezvládli stres z evakuácie. Najviac mediálne sledované osudy boli útek tuleňa Gastona a utratenie slona Kadíry.

### Gastonov útek

Gaston
Keď Vltava zaplavila areál zoo, štyrom tuleňom sa podarilo utiecť. Jedna samica sa vrátila, ďalším dvom sa podarilo odplávať do iných českých miest (Kralupy nad Vltavou a Dolní Beřkovice). Najďalej sa podarilo dostať dvanásťročnému samcovi Gastonovi. Po Vltave a Labe sa dostal až do Nemecka. Českým záchranárom sa ho nepodarilo chytiť, aj keď jeho pohyb sledovali a kŕmili ho. Po niekoľkodňovej púti ho nakoniec odchytili nemeckí záchranári. Preplával niekoľko sto kilometrov. Český tím si poňho prišiel, ale Gaston nakoniec blízko nemecko-českej hranice na následky vyčerpania a stresu uhynul.

### Slon Kádira

Samec slona prišiel do Prahy ako dvojročný zo Srí Lanky. V čase povodní sa nepodarilo slona evakuovať. Všetky pokusy o záchrannú akciu boli neúčinné. Zvyšujúca sa hladina vody a hrozba, že vystrašený a agresívny slon utečie z areálu, nakoniec donútili záchranárov slona zastreliť. Podobný osud stretol aj hrošicu Lentilku. Tiež hrozilo, že utečie a niekoho napadne alebo dokonca zabije.

Externé odkazy
--------------

* Pražská zoo: Povodeň 2002
* Česká televize: Tragická povodeň v pražské zoo - uspané gorily se plavily po raftech
**Štefan Palúch** (\* 24. november 1911, Donovaly – † 9. jún 1972, Bratislava) bol slovenský pedagóg.

Životopis
---------

Základnú školu navštevoval v Podbrezovej, 1927 – 1928 študoval na reálnom gymnáziu v Nitre, v Ružomberku. Pedagogické vzdelanie získal na učiteľskom ústave v Lučenci, 1939 – 1944 na Právnickej fakulte Slovenskej univerzity, 1956 – 1958 na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Ako učiteľ pôsobil na viacerých miestach na Slovensku, 1951 – 1953 referent Povereníctva školstva, 1953 – 1959 odborný asistent na Vysokej škole pedagogickej, 1959 – 1964 odborný, 1964 – 1972 vedecký pracovník Výskumného ústavu pedagogického v Bratislave. Vo vedeckovýskumnej paxi sa zameral na otázky výchovy a vzdelávania rob. dorastu a štúdiom pracujúcich popri zamestnaní. Odbornými článkami o tejto problematike prispieval do odbornej pedagogickej tlače o. i. *Učiteľské noviny*, *Rodina a škola*, *Pedagogika*.

Ocenenie
--------

* 1968 – zaslúžilý školský pracovník

Referencie
----------

1. ↑   *Osoby, ktoré získali titul na UK - Štefan František Palúch* [online]. Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2023-01-29]. Dostupné online. Archivované 2023-01-27 z originálu.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2012696923
* SNK: 206117
* VIAF: 250075601
Súradnice: 48°09′16″S 17°04′39″V﻿ / ﻿48,154504°S 17,077386°V﻿ / 48.154504; 17.077386

Sídlo v Mlynskej doline 41 v Bratislave
**ANASOFT APR, s.r.o.** je slovenská spoločnosť podnikajúca vo sfére informačných technológií. Orientuje sa na poskytovanie služieb v oblasti bezpečnosti infraštruktúry informačných a komunikačných technológií, integrácie aplikácií, vývoja softvéru na mieru, kompozitných riešení, riadenia obchodných procesov, outsourcingu a logistiky a poradenstva.

Firma vznikla v roku 1993 a stabilne sa radí medzi 10 najrýchlejšie rastúcich IT firiem na slovenskom trhu (podľa rebríčka Trend TOP v IT zostavovaného od roku 2002). V rokoch 2005 a 2006 sa umiestnila v rebríčku Fast 50 (najrýchlejšie rastúce technologické spoločnosti v strednej Európe) a Fast 500 (pre región Európy, Afriky a Blízkeho východu), ktoré zostavuje spoločnosť Deloitte. 

Spoločnosť sa venuje aj filantropickej činnosti, za ktorú bola odmenená cenou Via Bona 2005 Nadácie Pontis. Založila Nadačný fond MyšLienka, ktorý spravuje Nadácia pre deti Slovenska a je zameraný na podporu vzdelávania skúsenosťou v oblasti prírodných vied. 

V roku 2006 sponzorovala spoločnosť literárnu cenu Anasoft litera za pôvodné slovenské prozaické dielo vydané v uplynulom roku, honorovanú sumou 200 000 Sk, od 1.1.2009 sa suma zvýšila na 10 000 EUR. Organizátorom ceny a literárneho festivalu je občianske združenie ars\_litera.

V roku 2009 bol prezident spoločnosti Michal Hrabovec vymenovaný za Manažéra roka.

Referencie
----------

1. ↑  The Technology Fast 50 in Central Europe - 2005[nefunkčný odkaz]
2. ↑   *The Technology Fast 50 in Central Europe - 2006* [online]. [Cit. 2010-03-24]. Dostupné online. Archivované 2012-04-02 z originálu.
3. ↑  KUBÍK, Pavol. *TREND TOP: Eset, VÚB, Allianz a M. Hrabovec* [online]. News and Media Holding, 2009-11-10, [cit. 2016-03-01]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* ANASOFT
* Anasoft litera
**AS-203** (alebo **SA-203**, **Apollo 2**) bola druhá misia nosnej rakety Saturn IB v rámci programu Apollo. Úlohou bolo otestovať druhý stupeň rakety v beztiažovom stave. Štart sa konal 5. júla 1966 na štartovacom komplexe LC 37B na Cape Canaveral Air Force Station. Druhý stupeň S-IVB bol vynesený na nízku obežnú dráhu a po štyroch obehoch bol zničený pri tlakovom teste.

Ciele misie
-----------

Štart misie AS-203
Hlavným cieľom bolo otestovať druhý stupeň S-IVB rakety Saturn IB, najmä správanie sa paliva v beztiažovom stave. Dôvodom tohoto testu bol fakt, že stupeň S-IVB mal byť použitý na navedenie kozmickej lodi Apollo na prechodovú dráhu k Mesiacu. Inžinieri preto potrebovali vedieť, čo sa v nádržiach deje. Preto boli do nádrží umiestnené dve kamery a 83 senzorov na snímanie rôznych veličín. Pri tomto lete raketa neniesla loď Apollo, ani iný náklad.

Prípravy pred štartom
---------------------

Misia AS-203 sa konala pred misiou AS-202, pretože kozmická loď Apollo pre AS-202 nebola pripravená načas. Súčasti rakety boli na Cape Canaveral dopravené počas apríla 1966. Predletové testy sa potýkali s podobnými problémami s elektronikou ako pri predchádzajúcej misii. V júli 1966 boli na Cape Canaveral hneď tri rakety Saturn. Na štartovacom komplexe LC-39 bola maketa Saturnu V v plnej veľkosti, na štartovacom komplexe LC-34 bol Saturn IB pripravený na misiu AS-202 a na štartovacom komplexe LC-37 bol pripravovaný Saturn IB na misiu AS-203.

Priebeh letu
------------

Štart sa podaril na prvý pokus 5. júla 1966 o 14:53 UTC. Druhý stupeň S-IVB a prístrojové sekcie IU boli vynesené na obežnú dráhu s apogeom 212 km a sklonom 31.94°. Druhý stupeň bol počas letu odstavený a potom znovu úspešne reštartovaný. Druhý pokus mal určiť maximálne namáhanie, ktoré je schopný vydržať. Nádrže preto boli natlakované pomocou palubného tlakovacieho systému. Pri teste boli nádrže natlakované veľmi, a tlak celý stupeň roztrhal. Aj napriek jeho deštrukcii bola misia označená ako splnená a S-IVB ako pripravený na let na Mesiac.

Pozri aj
--------

* Program Apollo
* Saturn I

Literatúra
----------

* BENSON, Charles D.; FAHERTY, William B.. *Moonport: A History of Apollo Launch Facilities and Operations*. [s.l.] : NASA, 1978. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **AS-203**

Externé odkazy
--------------

* Evaluation of AS-203 Low Gravity Orbital Experiment - Jan 1967 - NASA (PDF format)

| * z
* d
* u
Misie programu Apollo |
| --- |
| Skúšky rakiet | 
* SA-1
* SA-2
* SA-3
* SA-4
* SA-5
* AS-203 (Apollo 2)

 |  |
| Skúšky záchranného systému | 
* QTV
* Pad Abort Test-1
* A-001
* A-002
* A-003
* Pad Abort Test-2
* A-004

 |
| Skúšky s maketou lode | 
* A-101
* A-102
* A-103
* A-104
* A-105

 |
| Nepilotované misie | 
* AS-201
* AS-202 (Apollo 3)
* Apollo 4
* Apollo 5
* Apollo 6

 |
| Misie na nízku orbitu Zeme | 
* Apollo 1 †
* Apollo 7
* Apollo 9

 |
| Lunárne misie | 
* Apollo 8
* Apollo 10
* Apollo 11
* Apollo 12
* Apollo 13
* Apollo 14
* Apollo 15
* Apollo 16
* Apollo 17

 |
| † posádka zahynula počas predletovej skúšky na štartovacej rampe |
**Peru** sa hierarchicky člení na:

* 24 departmentov (departamentos) + Ústavná provincia Callao – pozri department (Peru)
* 195 provincií (provincias; vrátane Ústavnej provincie Callao) – pozri provincia (Peru)
* 1 833 okresov (districtos) – pozri okres (Peru)
* sídla (centros poblados)

Regióny
-------

V roku 2002 bol zákonom spustený proces tvorby regiónov – regiones (na celom území Peru okrem hlavného mesta). Proces ich tvorby (tzv. regionalizácia) bol začatý podľa zákona tým, že vznikli zákonom predpísané regionálne vlády (gobierno regional), ktoré majú byť podľa zákona "spočiatku" zodpovedné za územia departmentov. Proces tvorby regiónov však nebol ukončený, pretože zákon požaduje, aby každý región bol odsúhlasený referendom a vznikol zlúčením viacerých departmentov (*La conformación y creación de regiones requiere que se integren o fusionen dos o más circunscripciones departamentales colindantes, y que la propuesta sea aprobada por las poblaciones involucradas mediante referéndum*) a nič z toho sa neuskutočnilo (stav 2010). Napriek tomu, že regióny teda de iure ešte neexistujú, používa sa aj označenie región namiesto department; na oficiálnych stránkach vlády aj štatistického úradu, ale hovoria len o departmentoch. Každému departmentu (aj ústavnej provincii Callao) teda aktuálne zodpovedá jeden ("budúci") región, pričom hlavné mesto (provincia Lima) nepatrí do žiadneho regiónu.

Externé odkazy
--------------

* vládne stránky
* zákon o decentralizácii Archivované 2010-10-09 na Wayback Machine
Havária na mape (hviezdička = miesto pretrhnutia hrádze)
**Zaplavenie Kolontáru a okolia jedovatými kalmi** z neďalekého odkaliska továrne na výrobu hliníka v blízkosti mesta Ajka, bola rozsiahla ekologická havária v Maďarsku, ku ktorej došlo 4. októbra 2010.

K zaplaveniu obce Kolontár a mesta Devecser došlo 4. októbra 2010 v popoludňajších hodinách, keď sa o 12:25 SELČ pretrhla hrádza odkaliska hlinikárne MAL Magyar Alumínium Termelő és Kereskedelmi Zrt. a leptavý kal následne zaplavil niekoľko miest a obcí. Katastrofa spôsobila smrť 10 ľudí, veľa materiálnych škôd a približne 150 ľudí bolo vážne popálených alebo inak zranených. 

Nehoda mala z ekologického hľadiska podobný rozsah ako o približne pol roka starší únik ropy v Mexickom zálive. Z odkaliska uniklo cca 700 tis. kubíkov červeného jedovatého bahna obsahujúceho podľa meraní Greenpeace 110 mg/kg arzénu, 1,3 mg/kg ortuti a 660 mg/kg chrómu, čo sú veľmi vysoké hodnoty. Zaplavená oblasť sa odhaduje na 40 km². Situáciu už niektorí ľudia prirovnali ku katastrofe v Černobyle.

Referencie
----------

1. ↑   *Katastrofa v Maďarsku má stejný rozsah jako únik ropy v Mexickém zálivu* [online]. novinky.cz, 2010-10-08, [cit. 2010-10-08]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑   *Maďarský Černobyl: Jedovatý kal už pronikl do Dunaje* [online]. aktuálně.cz, 2010-10-08, [cit. 2010-10-09]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zaplavenie Kolontáru a okolia jedovatými kalmi**

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky maďarskej vlády o tragédii (po maďarsky) (po anglicky)
* Oficiálne stránky MAL Magyar Alumínium (po maďarsky) (po nemecky) (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zaplavení Kolontáru a okolí jedovatými kaly na českej Wikipédii.*

Súradnice: 47°05′10″S 17°29′49″V﻿ / ﻿47,086°S 17,497°V﻿ / 47.086; 17.497
**Šunka od kosti** je mäsový výrobok vyrábaný z bravčového stehna. Ide o modifikovanú podobu tzv. pražskej šunky. Niekedy sa o nej preto hovorí ako o „pražskej šunke od kosti".

Výroba
------

Výroba bola zdanlivo jednoduchá, samozrejme technologicky pomerne náročná. Bravčové stehná z vybraných ošípaných boli upravené tzv. pražským rezom a potom schladené. Do úzkych zárezov museli mäsiari vpraviť primerané množstvo soliacej zmesi s prímesou cukru. Tou potom bolo stehno dôkladne potrená aj na povrchu. Dno nakladacej nádoby sa muselo posypať soľou a stehno do nej bolo vložené s kožou dole. Toto sa zalialo prevareným a vychladeným slaným nálevom, do ktorého sa mohli pridať aj ďalšie ingrediencie, ako koriander, jalovec, rasca či bobkový list, a stehná boli zaťažené. Asi po dvoch týždňoch sa museli šunky preložiť a obrátiť. Za päť až šesť týždňov bolo nakladanie ukončené. Potom sa šunky namáčali na niekoľko hodín vo vlažnej vode, odstránila sa z nich panvová kosť a údili sa v udiarni na bukových štiepkach v dvoch fázach asi 8 až 12 hodín. Potom sa šunka ešte ľahko ovarila. Ovarené a osušené šunky boli na povrchu ošetrené buď slabou vrstvou želatíny alebo olejom. Niekedy sa šunka nechávala dozrieť, bola potrená želatínou a zavesená v suchom prievane.

Súčasnosť
---------

Po Nežnej revolúcii a vzniku súkromných spoločností došlo k postupnému obnoveniu výroby tejto šunky. Jej kvalita však zďaleka nedosahovala kvalít pôvodného výrobku. Kvôli požiadavkám nižšej ceny či vyššieho zisku sa kráti alebo preskakuje doba zrenia, výrobky sú nastavované a klamané nástrekmi, ktoré sa skladajú z vody, konzervantov, stabilizátorov, škrobov, zahusťujúcich prípravkov, látok zvýrazňujúcich chuť, farbív, rastlinných tukov a pod, pričom ich obsah činí až 25% výrobku.

Keď český podnikateľ v gastronómii Tomáš Karpíšek v roku 2004 zistil, že na pražskú šunku nie je registrovaná žiadna ochranná známka, okamžite si ju zaregistroval. Jeho zámerom bolo obnoviť tradíciu pražskej šunky podľa pôvodnej receptúry z 19. storočia, ktorú údajne získal od potomkov údenárskych majstrov. Proti tomu však protestoval Zväz spracovateľov mäsa a mäsokombináty, ktoré výrobky pod značkou Pražská šunka produkujú. Úrad priemyselného vlastníctva mu preto v roku 2007 túto ochrannú známku zneplatnil.

Aj napriek tomu, že kvalita tejto šunky býva rozdielna, vyrába sa aj dnes originálna šunka od kosti podľa pôvodnej receptúry z dôb 1. Česko-slovenskej republiky.

Referencie
----------

1. ↑  KOL.:. *Jak vytvořit atraktivní obchodní název firmy, služby, produktu, značky*. Praha : NZB, 2014. ISBN 978-80-904272-7-3. S. 112–116.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. Wayback Machine, [cit. 2012-05-25]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Šunka od kosti na českej Wikipédii.*

Pozri
-----

* Šunka
* Pražská šunka
* Šunková saláma
* Údené mäso
**Štruktúra** vo všeobecnej a štruktúrnej geológii predstavuje celkové vzťahy, priestorové usporiadanie horninových jednotiek. Horninové jednotky (napr. vrásy, zlomy, diskordancie) predstavujú funkčné časti v štruktúrnom celku, ktorým je geologické (horninové) prostredie. Štruktúra zároveň vyjadruje vzájomné vzťahy medzi prvkami a celkom.

Pojem štruktúra môže mať v iných oboroch geológie, ako je petrológia alebo mineralógia iné významy.

Štúdiom geologických štruktúr, postupnosti ich vzniku sa venuje odbor štruktúrnej geológie označovaný štruktúrna analýza.

Delenie
-------

Geologické štruktúry možno rozdeliť podľa vzniku na primárne (prvotné) a deformačné štruktúry (sekundárne, ktoré vznikli pôsobením deformácie na primárne štruktúry).

### Primárne štruktúry

Primárne pôvodné štruktúry hornín možno ďalej deliť na základe ich vzniku na sedimentárne a magmatické. Medzi magmatické štruktúry patria rôzne magmatické telesá ako sú lakolity, batolity, plutóny, dajky, žily, neky a iné. Vulkanické telesá tvoria kaldery, diatrémy atď. 

Štruktúry sedimentárnych hornín tvorí vrstvovitosť, ktorá reprezentuje vodorovne uložené vrstvy, ale i rôzne iné typu uloženia ako šikmé zvrstvenie, gradačné zvrstvenie, čeriny, diskordancie a iné. Pri pozícií vrstiev usadených hornín sa aplikujú základné pravidlá stratigrafie, hlavne pravidlo superpozície.

### Deformačné štruktúry

Deformačné ale sekundárne štruktúry vznikli pôsobením deformačných síl na primárne (pôvodné) štruktúry. Rozlišujú sa spravidla podľa štýlu deformácie na spojité (duktílne), napr. vrásy a nespojité (krehké), napr. zlomy.

Veľmi vzácne sa vyskytujú aj vzácne netektonické deformačné štruktúry, sú spojené s niektorými synsedimentárnymi procesmi. Známe sú napr. glacigénne a gravitačné štruktúry v sedimentoch. Glacigénne deformácie vznikajú pôsobením ľadovca na okolité sedimenty.

### Zmiešané štruktúry

Zmiešané (tzv. penekontemporánne) deformácie sedimentov môžu byť tiež podmienené regionálnym napäťovým poľom, prípadne môžu byť spôsobené syntektonickým umiestnením intrúzie a jej následným chladnutím počas deformácie. Takto tiež vznikajú niektoré premenené horniny ako syntektonické anatektické migmatity a pod.

Referencie
----------

1. ↑  PETRÁNEK, Jan. *On-line geologická encyklopedie* [online]. [Cit. 2009-09-16]. Dostupné online.
2. ↑  Marko, F. Jacko, S. 1999: *Štruktúrna geológia I (Všeobecná a systematická).* Archivované 2011-07-19 na Wayback Machine *Vydavateľstvo Harlequin, Košice, 180 s.*

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
Bytový komplex, Sivtsev Vrazhek, skladá sa z 12 segmentov spojených v 120° uhle.
**ASNOVA** (po rusky ACHOBA - skratka "Ассоциация новых архитекторов" - Asociácia nových architektov) bola avantgardná architektonická asociácia, pôsobiaca v Sovietskom zväze. 

Po ruskej občianskej vojne nebol Sovietsky zväz natoľko ekonomicky silný, aby sa vyvíjali nové architektonické projekty. Bola aktívna začiatkom dvadsiatych až koncom tridsiatych rokov 20. storočia. Asociácia vznikla v roku 1923. Zakladateľom bol Nikolaj Ladovskij, profesor na VKhUTEMAS a člen INKhUK spolu s ďalšími avantgardnými architektmi ako boli napríklad Vladimir Krinskij.

V roku 1919 zadefinoval Ladovskij architektonický racionalizmus ako: "ekonómiu psychickej energie v symbióze s funkcionalistickými požiadavkami na budovu." Skupina ASNOVA bola priamo ovplyvnená prácou Huga Münsterberga a Ladovskij postavil psychotechnické laboratórium v roku 1926 založené na Münsterbergovej teórii o industriálnej psychológii. Vo všeobecnosti sa skupina zaoberala psychoorganizačnými efektmi s architektúrou.

Členovia ASNOVA boli úspešní v projektových súťažiach a konkurzoch, no s realizáciou to bolo horšie. Architekti Melnikov a Ladovskij boli ocenení prvým a druhým miestom v súťaži o sovietsky pavilón v roku 1925 na parížskej výstave. Zopár realizovaných projektov sa uchovalo aj v ZSSR. Veľmi uznávané boli Ladovského apartmánový dom na Tverskaja v Moskve (1929) a
séria troch kuchýň a občianskej vybavenosti postavených v Leningrade v rokoch 1928-1931, postavených ASNOVA tímom zloženom z A. K. Barutčov, I. A. Giľter, I.A. Meerzon a J. O. Rubančik. Asnova sa spojila v roku 1928 keď Ladovsky zostavil svoju vlastnú skupinu ARU (Asociácia architektov-urbanistov).

Skupina ASNOVA zanikla v roku 1932 tak ako veľa iných umeleckých asociácií.

Literatúra
----------

* Alan Colquhoun (2002). Modern Architecture. Oxford ; New York: Oxford University Press. p. p. 122. ISBN 0192842269.
* Catherine Cooke (1995). Russian Avant-Garde - Theories of Architecture, Urbanism and the City. London: Academy Editions. pp. p. 30, 88. ISBN 1-85490390X.
* Mauro F. Guillen (December 1997). "Scientific management's lost aesthetic: architecture, organization, and the taylorized beauty of the mechanical". Administrative Science Quarterly. FindArticles. Retrieved on 2008-11-07.
* a b c Stephen Bann (1990). The Tradition of Constructivism. New York: Da Capo Press. pp. p. 138, 140. ISBN 0306803968.
* Harry Francis Mallgrave (2005). Modern Architectural Theory: a historical survey, 1673-1968. Cambridge; New York: Cambridge University Press. p. p. 239. ISBN 0521793068.

Pozri aj
--------

* Architektúra sovietskej avantgardy

Externé odkazy
--------------

* Delirious Moscow ENG člámok Archivované 2008-12-06 na Wayback Machine
* Avantgardná stavba ENG článok
* Asnova ENG článok na answers.com
ATP syntáza
**ATP syntáza** je zložitý transmembránový bielkovinový komplex, schopný syntézy ATP. Eukaryoty ho majú umiestnený na vnútornej membráne mitochondrií, ale je prítomný aj vo vnútornej membráne chloroplastov. U baktérií je umiestnený na plazmatickej membráne (u gramnegatívnych baktérií aj na vnútornej).

Štruktúra
---------

ATP syntáza je proteín zložený z niekoľkých podjednotiek. Veľká hlava umiestnená v matrixe mitochondrie sa nazýva F1 časť a je pripevnená na podlhovastej dutej podjednotke, ktorá sa nazýva aj F0. Obe tieto časti sú zložené z niekoľkých podjednotiek. Rotor (časť F0) je tvorený 14 podjednotkami (tie sú nazývané „c"), hlava statora (časť F1) obsahuje šesť podjednotiek (tri α a tri β).

Mechanizmus
-----------

Syntéze ATP predchádza transport protónov a vodíkových katiónov cez membránu (vďaka procesom prebiehajúcim v dýchacom reťazci bunkového dýchania), čím vzniká medzi oboma stranami membrány silný protónový gradient. Vodíkové katióny majú preto tendenciu vracať sa späť cez membránu, aby tak vyrovnali tento gradient.

Tieto vodíkové katióny však nemôžu naspäť prechádzať ľubovoľne; jediným miestom sú práve kanáliky ATP syntázy. Vodíkové katióny teda u eukaryotických organizmov prechádzajú v mitochondriách vnútrom ATP syntázy z medzimembránového priestoru do matrixu, v chloroplastoch z lumenov tylakoidov do strómy. U baktérií z vonkajšej strany plazmatickej membrány naspäť dovnútra buniek.

Práve prúd vodíkových katiónov cez kanálik ATP syntázy umožňuje výrobu ATP, teda tzv. chemiosmózu. Platí, že jedna molekula ATP vzniká pri prechode troch atómov vodíka cez molekulu ATP syntázy. ATP syntáza v podstate katalyzuje túto reakciu:

ADP + Pi → ATP
Pri prechode rotorom spôsobia vodíkové katióny jeho roztočenie (preto sa niekedy ATP syntáza prezýva „molekulárny mlynček"). Stopka sa otáča so statorom a tá spôsobuje zmeny konformácie (priestorového usporiadania) statora ATP syntázy.

Referencie
----------

1. ↑  CROFTS, Antony. *Lecture 10; ATP synthase*. Urbana-Champaign : University of Illinois, 1996. Dostupné online. Archivované 2008-12-02 z originálu.
2. ↑  
ALBERTS, Bruce. *Essential Cell Biology*. New York : Garland Science, 2004.
3. ↑  
CAMPBELL, N.A.; REECE, J.B.. *Biologie*. [s.l.] : Computer press, 2006.
4. ↑  
ROSYPAL, Stanislav. *Nový přehled biologie*. [s.l.] : Scientia, 2003. S. 797.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* Animácia pohybu ATP syntázy Archivované 2014-10-05 na Wayback Machine
**AZ Tower** je výšková budova, ktorý sa stavala od apríla 2011 do marca 2013 v Brne. Nachádza sa v ulici Heršpická, v katastrálnom území Štýřice, v mestskej časti Brno-střed, v blízkosti už skôr postaveného M-Paláca a práve realizovaného objektu Spielberk Tower. Jeho stavba bola oficiálne začatá 20. apríla 2011, dodávateľom je spoločnosť PSJ a.s. celkové náklady mali dosiahnuť sumu 800 miliónov českých korún. Budovu navrhla Architektonická kancelária Burian – Křivinka. Po dokončení má AZ Tower 30 podlaží a výšku 111 m a stala sa tak najvyššou budovou v Česku.

Budova bola otvorená 26. júna 2013.

Výstavba
--------

Budova AZ Tower je komplexom trojpodlažnej viacúčelovej podnože (obchodné galérie, fitnes, autoservis) s dvojpodlažným podzemným parkovaním a výškovej budovy (len nad časťou pôdorysu stavby). Železobetónová konštrukcia veže s charakteristicky prelomenou fasádou, obsahujúce kancelárske priestory a apartmány, má výšku cca 101 m. Nad betónovou vežou je oceľová konštrukcia do výšky 111 m. Podľa pôvodných plánov mal AZ Tower dosiahnuť výšku 85 m.

Objekt bol projektovaný so zreteľom na ohľaduplnosť k životnému prostrediu (využitie geotermálneho tepla a akumulácie hlbokými pilótami a pod.)

V železobetónovej veži sa nachádzajú kancelárie a v posledných siedmich podlažiach i apartmány. Vrátane trojpodlažnej podnože tu je celkovo 17 000 metrov štvorcových obchodných, kancelárskych a rezidenčných plôch.

Na najvyššom poschodí sa nachádza luxusný byt s rozhlohou 300 metrov štvorcových. V roku 2013 získala 9. miesto v Emporis Skyscraper Award.

Referencie
----------

1. ↑  RED. *Nejvyšší budova ČR neprosperuje podle plánů. Brněnská AZ Tower opět mění majitele* [online]. 2020-01-07, [cit. 2022-12-28]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑  FEJFAR, Vítězslav. *Nejvyšší český dům – AZ Tower v Brně* [online]. Konstrukce.cz, 2011-6-30, [cit. 2012-07-30]. Dostupné online. Archivované 2013-12-24 z originálu. (česky)
3. 1 2  PROKOPOVÁ, Milada. AZ Tower se ční nad Brnem pět let, nahlédli jsme do luxusu na vrcholu. *iDNES.cz* (Praha: MAFRA), 2018-06-26. Dostupné online [cit. 2018-06-27].
4. ↑  SMYČKOVÁ, Lenka. *Brno chce mrakodrapy vyšší než v Praze, centrum nedá* [online]. Aktualne.cz, 2008-5-13, [cit. 2012-07-30]. Dostupné online. (česky)
5. ↑  KUČERA, Jiří. *AZ Tower už šplhá k rekordní výšce* [online]. Ihned.cz, 2011-10-3, [cit. 2012-07-30]. Dostupné online. Archivované 2012-04-07 z originálu. (česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **AZ Tower**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky

| Rekordy |
| --- |
| Predchodca**City Tower109 m** | **Najvyššia budova Česka****AZ Tower**2013 – dnes111 m | Nástupca**-** |
**Zdena Salivarová** (\* 21. október 1933) je česká spisovateľka a prekladateľka žijúca v Kanade.

Životopis
---------

Narodila sa v Prahe a študovala scenáristiku na Akadémii múzických umení v Prahe. Do Toronta prišla v roku 1969. so svojím manželom Josefom Škvoreckým po Vpáde vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska.

Počas 60. rokov pracovala ako speváčka a herečka. V roku 1968 publikovala zbierku noviel *Pánská jízda*. So svojím manželom založila v Toronte nakladateľstvo 68 Publishers. ktoré publikovalo české knihy zakázané v komunistickom Česko-Slovensku. Salivarová s manželom napísali *Samožerbuch* (1977) o histórii nakladateľstva.

V roku 1976 dostala Cenu Egona Hostovského. Spolu s manželom jej bol v roku 1990 za prácu na podpore českej literatúry udelený Rad bieleho leva.

Vybrané dielo
-------------

* *Honzlová*, román (1972)
* *Nebe, peklo, ráj*, román (1976)

Referencie
----------

1. ↑   *Zdena SALIVAROVÁ* [online]. ÚČL AV ČR, 10.03.2014, [cit. 2015-02-21]. Dostupné online. (česky)
2. 1 2 3 4   *Zdena Salivarová* [online]. Czech literature portal, [cit. 2015-02-21]. Dostupné online. (česky)
3. ↑  BOYAGODA, Randy. The World According to Škvorecký. *The Walrus*, October/November 2008. Dostupné online [cit. 2015-02-08]. (anglicky)
4. 1 2 3   *Zdena Salivarová* [online]. Festival spisovatelů Praha, [cit. 2015-02-21]. Dostupné online. (česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zdena Salivarová na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 20462
* BnF: 13603644m
* GND: 119093332
* ISNI: 0000 0003 6857 0301
* LCCN: n50016583
* NK ČR: jk01110349
* VIAF: 114678790
* WorldCat: lccn-n50016583
Garnerin vypúšťa balón a zostupuje za pomoci padáka, 1797 (ilustrácia z 19. storočia)
**André-Jacques Garnerin** (\* 31. január 1769, Paríž, Francúzsko – † 18. august 1823, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky vynálezca padáka.

Jeho prvé experimenty boli založené na zariadeniach tvaru dáždnika. Bol zajatý britským vojskom počas prvej fázy napoleonských vojen v rokoch 1792 – 1797, vydaný Rakúšanom a väznený v Budíne tri roky.

Po svojom prepustení sa zapojil do letu teplovzdušnými balónmi. Svoj prvý zoskok uskutočnil s hodvábnym padákom 22. októbra 1797 z balóna nad Parc Monceau v Paríži. Po zoskoku z 900-metrovej výšky pristal bez zranenia pred užasnutým davom. 3. – 4. októbra 1803 so svojím balónom preletel vzdialenosť 395 km medzi Parížom a Luxemburgom. Jeho manželka Jeanne-Geneviève bola prvou ženou, ktorá zoskočila padákom.

Zahynul pri stavbe balóna v Paríži vo veku 54 rokov po zásahu trámom.

Externé odkazy
--------------

* Krátka biografia a časový prehľad Archivované 2010-02-25 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku André-Jacques Garnerin na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12651286v
* GND: 103099204
* ISNI: 0000 0000 8147 016X
* LCCN: n82222658
* VIAF: 66871976
* WorldCat: lccn-n82222658
Aak na rieke Ruhr
**Aak** alebo **ak**  je dlhá riečna nákladná loď s plochým dnom a bez väzu (resp. so širokým väzom) určená na prepravu hromadného nákladu (napr. vína), ktorá sa vyskytovala v minulosti (od vrcholného stredoveku) v Porýní (Rýn, Ruhr, Mosela) a dnes už len na dolnom Rýne. 

V minulosti mohla mať niekedy aj plachty a ohnuté bočné steny, dnes už má len rovné bočné steny a je to takmer výlučne len vlečená loď. V holandčine slovo aak znamená okrem spomenutého typu lode aj určitý typ malých lodí alebo všeobecne veslicu. Vo Frízsku má slovo aak iný význam - znamená (vnútrozemskú alebo námornú) rybársku loď, prípadne menej často obytnú loď (archu) či vlečenú loď.

Referencie
----------

1. 1 2  ak. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 2. revid. a dopl. vyd. Bratislava-Veľký Šariš : SAMO, 2000. ISBN 80-967524-6-4. S. 41.
2. ↑  PAULIČKA, Ivan (a kol.). *Všeobecný encyklopedický slovník A-F*. [s.l.] : Ottovo nakladatelství, s.r.o. 2005. ISBN 80-7181-618-3.
3. ↑   *Aake und Schelche, Tauer und Tjalken - Eine Fibel zur Rheinschiffahrt - VON WILHELM KNIPPLER* [online]. kreis-ahrweiler.de, [cit. 2018-04-08]. Dostupné online. Archivované 2018-01-02 z originálu.
4. ↑  AAK I. In: Woordenboek der Nederlandsche Taal dostupné online
5. ↑  aak. In: Woordenboek der Friese taal dostupné online