recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**HMS Aboukir** bol britský pancierový krížnik triedy Cressy s výtlakom 12000 ton. Troj-expanzívne motory a dve lodné skrutky jej dodávali najvyššiu rýchlosť 21 uzlov (39 km/h). Niesla 2 9,2-palcové a 12 6-palcových diel. Bola postavená v škótskom Govane firmou Fairfield Shipbuilding & Engineering Co Ltd.

Lode triedy Cressy sa rýchlo stali zastaranými svojou architektúrou z rokov pred prvou svetovou vojnou. Pri vypuknutí vojny väčšina týchto lodí pracovala v zálohe. Aboukir bola jedna zo štyroch lodí, ktoré tvorili prednú eskadru siedmich krížnikov admirála Henryho H. Campbella. Kvôli svojej starobe dostali tieto lode názov „Eskadra živých návnad" (angl. Live Bait Squadron). Aboukir mal sesterské lode HMS Bacchante, HMS Euryalus, HMS Hogue a HMS Cressy a bol to prvý krížnik postavený od roku 1886 s pancierovaním trupu na zlepšenie ochrany pred väčšími a dokonalejšími delami z konca 19. storočia. Aboukir, Cressy a Hogue boli potopené 22. septembra 1914 počas svojej hliadkovej plavby v južnej časti Severného mora nemeckou ponorkou U-9. Straty na životoch boli obrovské - dovedna zahynulo 62 dôstojníkov a 1397 členov posádky.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **HMS Aboukir (1900)**

Zdroj
-----

* Veľká encyklopédia lodí, Chris Marshall 1995, ISBN 80-7181-168-1
**HNSKY** alebo **Hallo Northern Sky** je bezplatný planetárny program pre systémy Linux, Microsoft Windows a Raspberry Pi na simuláciu nočnej oblohy. Je vybavený niekoľkými neanglickými jazykovými modulmi, početnými astronomickými katalógmi, nástrojmi na konverziu, ako aj niekoľkými hviezdnymi databázami.

HNSKY pôvodne vytvoril Holanďan Han Kleijn v roku 1998, ktorý pokračuje vo vývoji a udržiavaní aplikácie. Je k dispozícii v 32-bitovej aj 64-bitovej verzii.

Spočiatku základný program rozšírila schopnosť počítačom ovládať GoTo montáž ďalekohľadu, a je ASCOM a INDI kompatibilný a podporuje USNO UCAC katalógy a ESA Gaia dáta.

Pozri aj
--------

* Cartes du Ciel
* Celestia
* KStars
* SkytechX
* Stellarium
* TheSky
* WorldWide Tlescope

Referencie
----------

1. ↑   *ASCOM - Standards for Astronomy* [online]. ascom-standards.org, [cit. 2019-10-05]. Dostupné online.
2. ↑   *Home* [online]. www.indilib.org, [cit. 2019-10-05]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálInformatický portál |

* Domovská stránka Hallo Northern Sky
**Ondrej Miloslav Bella** (pseud. Ján Dušný, Pinka; \* 8. máj 1851, Liptovský Mikuláš – † 12. október 1903, Krakov, Poľsko) bol slovenský básnik a prekladateľ.

Základnú školu vychodil v Liptovskom Mikuláši, gymnázium v Pešti a v Revúcej. V rokoch 1870 – 1874 študoval teológiu na univerzite vo Viedni, Erlangene a Lipsku.

Od r. 1874 bol evanjelickým kaplánom v Budíne, od r. 1876 učiteľom a kaplánom slovenskej evanjelickej cirkvi v Pešti, od r. 1880 vojenským kňazom v Grazi. Neskôr pôsobil v Prahe, takmer po celom Rakúsku, Čechách, Morave a v r. 1890 sa usadil v Krakove.

Rodinné väzby
-------------

* otec Jozef Pravoslav Bella
* matka Mária rodená Langová
* brat Jozef Bohuslav Bella
* brat Ján Pravdoľub Bella
* brat Peter Dobroslav Bella

Literárna činnosť
-----------------

Svoju literárnu činnosť začal na gymnáziu v Revúcej, kde bol prispievateľom do časopisu *Svit*. Publikoval básne v časopisoch, almanachoch a kalendároch : *Sokol*, *Orol*, *Tatran*, najviac však v *Slovenských pohľadoch*, neskôr v *Dennici* a i.

Opieral sa o rytmus, melódiu a výrazové bohatstvo ľudových piesní, o čom svedčia jeho ponášky, ľúbostné verše, popevky, dumy, krakovianky a básne s prírodnými a vlasteneckými motívmi.

Prekladal literatúru z ruštiny, ukrajinčiny, poľštiny, slovinčiny, angličtiny, nemčiny a maďarčiny.

Dielo
-----

* Piesne Ondreja Bellu, 1880
* Výber z básní, 1923

Dielo v elektronickej podobe
----------------------------

* *Piesne Ondreja Bellu*. Budapešť: Karol Münster, 1880. 100 s. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB
* *Výber z básní*. V Turčianskom sv. Martine : Matica slovenská, 1923. Čítanie študujúcej mládeže slovenskej. 157 s. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

Zdroj
-----

* BELLA, Ondrej Miloslav. In:  *Slovenský biografický slovník I A – D*. Martin : Matica slovenská, 1986. 583 s.

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 81 - evanjelická farnosť Liptovský Mikuláš

Autoritné údaje: * abART: 61418
* NK ČR: ola2002142528
* SNK: 161020
* VIAF: 84955514
**HMAC** (z angl. *keyed-hash message authentication code* alibo *hash-based message authentication code*) je typ autentifikačného kódu správy (MAC) počítanej použitím kryptografickej hašovacej funkcie v kombinácii s tajným kľúčom. Tak ako každý MAC, môže byť aj HMAC použitý jednak na overenie dátovej integrity a jednak na autentifikáciu správy. Na výpočet je možné použiť ľubovoľnú iteratívnu kryptografickú hašovaciu funkciu ako napr. MD5 či SHA-1 (v takýchto prípadoch hovoríme o HMAC-MD5, resp. HMAC-SHA-1 kóde). Kryptografická sila kódu HMAC závisí priamo na sile hašovacej funkcie, na veľkosti a kvalite kľúča a veľkosti výstupu hašovacej funkcie v bitoch.

Iteratívna hašovacia funkcia delí správu do blokov pevnej dĺžky, na ktorých postupne počíta výstup (MD5 aj SHA-1 pracujú nad 512 bitovými blokmi). Veľkosť výstupu HMAC kódu je rovnaká ako veľkosť výstupu hašovacej funkcie (teda 128 alebo 160 bitov v prípade MD5 alebo SHA-1), aj keď je možné ho orezať, ak je treba. Takéto skrátenie však znižuje bezpečnosť kódu, ktorá je zhora ohraničená narodeninovým útokom.

HMAC je definovaný ako:

{\displaystyle \mathrm {HMAC} \_{K}(m)=h{\Bigg (}(K\oplus \mathrm {opad} )\|h{\Big (}(K\oplus \mathrm {ipad} )\|m{\Big )}{\Bigg )},}

kde {\displaystyle h} je iteratívna hašovacia funkcia, {\displaystyle K} je tajný kľúč zarovnaný nulami na veľkosť základného bloku hašovacej funkcie, {\displaystyle m} je správa, nad ktorou sa kód počíta, {\displaystyle \|} označuje zreťazenie, {\displaystyle \oplus } označuje exkluzívne alebo a vonkajšie zarovnanie {\displaystyle \mathrm {opad} ={\texttt {0x5c5c5c}}\ldots {\texttt {5c5c}}} a vnútorné zarovnanie {\displaystyle \mathrm {ipad} ={\texttt {0x363636}}\ldots {\texttt {3636}}} sú dve dlhé konštanty o veľkosti základného bloku.

Konštrukcia a analýza kódov HMAC bola po prvýkrát publikovaná v roku 1996 Mihirom Bellarom, Ranom Canetti a Hugom Krawczykom, ktorí tiež napísali príslušné RFC 2104. 
Varianty HMAC-SHA-1 a HMAC-MD5 sa používajú v protokoloch IPsec a SSL/TLS.
Účastník olympijských hierÚčastník olympijských hier

**Annerose Fiedlerová**, rodená **Krumpholzová** (\* 5. september 1951, Kutzleben) je bývalá východonemecká atlétka, ktorej špecializáciou boli krátke prekážkové behy.

V roku 1972 reprezentovala na letných olympijských hrách v Mníchove, kde vo finále dobehla ako siedma v čase 13,27 s. Olympijskou víťazkou sa tu stala Annelie Ehrhardtová a bronz získala ďalšia východonemecká prekážkarka Karin Balzerová.

Najväčšie úspechy zaznamenala v roku 1974. Na halových majstrovstvách Európy v Göteborgu získala striebornú medailu. V letnej sezóne potom vybojovala striebro aj na majstrovstvách Európy v Ríme (12,89). O rok neskôr dobehla na HME v poľských Katoviciach na štvrtom mieste. Zúčastnila sa pražských majstrovstiev Európy v roku 1978, kde na štadióne Evžena Rošického skončila vo finále na šiestom mieste (13,09).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Annerose Fiedlerová**

Externé odkazy
--------------

* Profil na www.sports-reference.com

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Annerose Fiedlerová na českej Wikipédii.*
Dr. **Eduard Lederer** (pseudonym **Leda**) (\* 15. júl 1859, Chotoviny/Chotowin pri Tábore, Česko – † 1944, Terezín, Česko) bol český židovský spisovateľ, publicista a právnik.

Vyštudoval právnickú fakultu pražskej univerzity. Sám seba označoval za českožidovského asimilanta, spolupracoval s novinami *Českožidovské listy* a *Rozvoj*. 

Lederer sa angažovaním v prospech českého a neskôr slovenského národného hnutia snažil napĺňať svoju predstavu zámernej česko-národnej asimilácie Židov žijúcich v českom prostredí, reprezentovanú *Spolkom českých akademikov židov* (založený v roku 1876, po roku 1918 bol spolok premenovaný na *Akademický spolek Kapper*).

Vila Eduarda Lederera v Jindřichově Hradci od Otakara Novotného
V máji 1907 napísal z Jindřichovho Hradca, kde vtedy žil, obšírny list Bjørnstjernovi Bjørnsonovi o útlaku Slovákov v Uhorsku. List podpísali aj Adolf Heyduk a Karel Kálal a slúžil ako podklad, na základe ktorého článkom "Mier a priatelia mieru"  Björnson začal svoju kampaň proti Albertovi Apponyimu, uhorskému ministrovi školstva. Lederer navštívil Björnsona v máji 1908 v Ríme a v júli o rok neskôr vtedy už ťažko chorého majstra v Larviku v južnom Nórsku.

Po prevrate Lederer zasvätil všetky svoje sily programu prekonávania židovskej národnosti cez vybudovanie identity "židovského Čechoslováka". Rázne odmietal slovenský separatizmus a hájil národnú jednotu "Čechoslovákov" pri rešpektovaní spisovného jazyka Slovákov. Odmietal sionizmus. Jeho politická orientácia skončila tragicky – od 6. júla 1942 bol väznený v Terezíne, kde v roku 1944 zahynul.

Zdroje
------

1. ↑  Lederer Edvard, Björnstjerne Björnson (Nakl. Přemysla Placka Praha 1910)
2. ↑  Mier a priatelia mieru (März Mníchov sept. 1907 a inde)
3. ↑  Lederer Edvard, Krise v židovstvu a v židovství (Kapper Praha 1934)

Autoritné údaje: * abART: 75985
* GND: 1018733108
* ISNI: 0000 0000 8485 0934
* LCCN: no2016153233
* NK ČR: jk01071733
* VIAF: 121356151
* WorldCat: lccn-no2016153233
**Eduard Ličko** (\* 14. október 1821, Mýto pod Ďumbierom – † 31. december 1890, Slovenská Ľupča) bol slovenský pedagóg a publicista.

Rodina
------

* otec: Michal Ličko
* matka: Kristína rod. Šrámková
* manželka: Estera rod. Oravská

Životopis
---------

Študoval v Brezne, Gemeri a v Levoči. Od roku 1841 učiteľ a kantor v Slovenskej Ľupči. V roku 1845 spoluzakladal učiteľský spolok vo Zvolenskej stolici, od roku 1879 sa stal jeho predsedom.

Venoval sa propagovaniu používania slovenčiny v školách v *Slovenských národných novinách*. V časopisoch *Slovan* a *Priateľ školy a literatúry* publikoval príspevky o postavení učiteľov na Slovensku.

Zakladajúci člen Matice slovenskej, od roku 1865 jej dôverník vo Zvolenskej stolici. Zberateľ slovenských povestí.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike č. 100 - evanjelická cirkev v Brezne
Súradnice: 49°06′28.5″S 18°53′08.3″V﻿ / ﻿49,107917°S 18,885639°V﻿ / 49.107917; 18.885639

**Hradište** (677 m n. m.) je vrch v Malej Fatre v okrese Martin na Slovensku. Vrch sa nachádza mimo hlavného hrebeňa pohoria, vysunutý smerom do Turčianskej kotliny. V masíve kopca možno nájsť malé ložiská uhlia, na vrchole sú navŕšené valy niekdajšieho hradiska.

História
--------

Vrch, ako napovedá i názov, bol osídlený už veľmi dlhú dobu. Prvé osídlenie sa podľa keramiky nájdenej v hline, ktorú vykopali nelegálni hľadači pokladov, datuje do obdobia ľudu Lužickej kultúry. Z tohoto obdobia pochádza aj poklad železných ihlíc, nájdený pri stavbe cesty na Martinské hole. Potom Hradište na čas spustlo, aby bolo opäť osídlené v stredoveku, ako hrádok, pravdepodobne s kolovým opevnením a jednou vežou. Keď bol opustený tento, osídlenie sa sem už nikdy nevrátilo. Dnes možno vidieť len zvyšky bývalých valov a navŕšený kopec, na ktorom pravdepodobne stála veža. Archeologický výskum tu zatiaľ neprebehol.

Zdroj
-----

* Matej Bel, *Turčianska stolica*
* Náučná tabuľa na vrchu Hradište
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO
Súradnice: 51°58′54″S 4°4′50″V﻿ / ﻿51,98167°S 4,08056°V﻿ / 51.98167; 4.08056

**Rýn** (po nemecky *Rhein*, po francúzsky *Rhin*, po holandsky *Rijn*, v jaz. romanši: *Rein*) je jedna z najdlhších riek západnej Európy.

Názov
-----

Názov rieky vo všetkých troch jazykoch pochádza z keltského *Renos*, doslova „tečúci", z protoindoeurópskeho koreňa \**rei-* („tiecť, utekať"), z ktorého vzniklo aj anglické slovo „run".

Dejiny
------

Spolu s Dunajom tvoril Rýn podstatnú časť severných hraníc Rímskej ríše a od tých čias je živou splavnou magistrálou.

Charakteristika
---------------

Veľká intenzita dopravy, spolu s faktom, že rieka spája najpriemyselnejšie oblasti Európy, veľmi negatívne ovplyvňuje kvalitu vody. Rieka je splavná od švajčiarskeho mesta Bazilej, pre menšie lode približne 40 km ďalej. Splavné sú aj všetky hlavné prítoky Rýna. Na hornom a strednom toku má alpský vodný režim. V oblasti delty je hladina vody v ramenách rieky vždy nad úrovňou okolitej nížiny, ktorú preto treba chrániť pred záplavami 4 – 5 m hrádzami. So všetkými veľkými západoeurópskymi riekami je spojený kanálmi. Významné mestá na brehoch sú Bazilej, Mannheim, Mainz, Kolín nad Rýnom, Duisburg (najväčší vnútrozemský prístav na Rýne) a Rotterdam.

Tok
---

Rieka vzniká sútokom Predného Rýnu a Zadného Rýnu vo Švajčiarsku. Podľa morfológie krajiny a charakteru toku sa rozlišuje: 

* vrchný Rýn / Hochrhein (po Bazilej) – preteká cez Bodamské jazero
* stredný Rýn / Mittelrhein (po Bonn) - niekedy sa rozlišuje horný Rýn / Oberrhein (kúsok za Wiesbadenom) a stredný Rýn (ďalej)
* dolný Rýn (po ústie) – má nížinný charakter, na brehoch sú hrádze

Pred ústím sa delí na niekoľko ramien:

* Waal
* Dolný Rýn (v jednotlivých oblastiach sa nazýva Lek, Nieuwe Maas, Nieuwe Merwede, Nieuwe Waterweg), jeho vetva tvorí rieku Ijsel.

Do rýnskej delty ústi aj belgická rieka Šelda (Schelde/Escaut).

Prítoky
-------

### Ľavostranné prítoky

Thur, Murg, Necker, Glatt, Sitter, Töss, Glatt, Aare, Birs, Ill, Lauter, Queich, Speyerbach, Rehbach, Isenach, Pfrimm, Selz, Nahe, Mosela, Mása, Nette, Ahr, Erft

### Pravostranné prítoky

Landquart, Ill, Dornbirner Aach, Bregenzer Aach, Argen, Schussen, Radolfzeller Aach, Wutach, Alb, Murg, Wehra, Wiese, Elz, Kinzig, Rench, Murg, Federbach, Alb, Pfinz, Kraichbach, Neckar, Weschnitz, Mohan, Wisper, Lahn, Wied, Sieg, Wupper, Düssel, Ruhr, Emscher, Lippe

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rýn**

Referencie
----------
**Monzonit** je hlbinná vyvretá hornina prechodného zloženia medzi syenitom a dioritom. Obsahuje približne rovnaké množstvo ortoklasu aj plagioklasu.

V roku 1864 podľa vrchu Monzoni v Tirolsku termín zaviedol A. Lapparent.

Zloženie
--------

Monzonit v polarizačnom mikroskope pri skrížených nikoloch, viditeľné živce, biotit a pyroxény.
Monzonit sa vyznačuje približne rovnakým zastúpením draselných živcov aj plagioklasov. Voľným okom sú bežne pozorovateľné lištové až tabuľkovité plagioklasy. K-živce sú obvykle xenomorfné. Okrem živcov môže obsahovať pyroxény (hlavne diopsid a augit) alebo biotit. Niekedy môže obsahovať aj hornblend. Obsah SiO2 sa pohybuje od 49 – 62 % resp. 55 — 65 %. Má prevažne intermediárny charakter, zloženie na rozhraní syenitov a gabra. Aj preto bol niekedy nazývaný gabro-syenit. Kremeň sa v hornine nachádza iba ako akcesorický minerál. Práve neprítomnosť kremeňa umožňuje horninu spoľahlivo odlíšiť od granitu. Ak hornina obsahuje viac ako 10 % kremeňa, je označovaná ako kremenný monzonit (tzv. adamellit). Známe sú aj odrody so zvýšeným obsahom tmavých minerálov napr. olivínu. V prípade prítomnosti foidov, je hornina označovaná ako foiditický monzonit.

Monzonit v QAPF diagrame
V prípade, že má hornina prevahu ortoklasu (K-živcov) prechádza do syenitov. Zvýšený obsah plagioklasov (vápenatých živcov) a tmavých minerálov horninu približuje zloženiu dioritu. Vulkanickým ekvivalentom monzonitu je latit.

Ekonomický význam
-----------------

Na monzonity sú viazané ložiská volfrámu, molybdénu, medi a zlata. Vyleštený má vysokú estetickú hodnotu a bol používaný aj ako obkladový a stavebný kameň.

Výskyt
------

Monzonity často vytvárajú súčasti zložitejších magmatických telies. V Česku sú monzonity bežným okrajovým členom durbachitových telies. Známy je tiež z Ťanšanu v Kazachstane, okolia Bajkalu, Ukrajiny, Nórska, Talianska a USA.

Referencie
----------

1. ↑   *Multimediální atlas hornin - Monzonit* [online]. muni.cz, 14.7.2009. Dostupné online.
2. ↑   *Přehled názvů hornin* [online]. geologie.estranky.cz, 14.7.2009. Dostupné online.
3. ↑   *Monzonit* [online]. petrol.sci.muni.cz, 14.7.2009. Dostupné online.
4. 1 2   *Monconit - Boľšaja sovetskaja enciklopedia* [online]. bse.sci-lib.com, 14.7.2009. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Monzonit**
Dargle pri meste Bray
**Dargle** (angl. *Dargle River*, ír. *An Deargail*) je rieka vo východnom Írsku. Meria 21 km, preteká výlučne územím grófstva Wicklow a ústi do prielivu sv. Juraja.

Pramení v pohorí Wicklow Mountains na južnom svahu vrchu Tonduff (642 m n. m.) v nadmorskej výške cca 535 m n. m. Na hornom toku tečie východným smerom dolinou Glensoulan, následne prepadáva cez strmé skalné prahy, pričom vytvára vodopád Powerscourt Waterfall. Ďalej sa stáča smerom na sever, výrazne meandruje a zľava priberá Glencree. Odtiaľ už pokračuje severovýchodným smerom, koryto sa viacnásobne vlní, sprava potom priberá Killough a zľava Glencullen. Na dolnom toku podteká cestu N11, preteká intravilánom mesta Bray, kde sa severovýchodne od jeho centra vlieva do prístavu Bray Harbour v Írskom mori.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dargle**

  


| * z
* d
* u
Rieky Írska |
| --- |
| Ústiace do Írskeho mora | 
* Avoca
* Boyne
* Broad Meadow Water
* Castletown
* Dargle
* Delvin
* Fane
* Farset
* Glyde
* Lagan
* Liffey
* Nanny
* Newry
* Slaney
* Tolka
* Vartry

 |
| Ústiace do Keltského mora | 
* Awbeg
* Bandon
* Barrow
* Blackwater
* Lee

 |
| Ústiace do Atlantického oceána | 
* Bann
* Bush
* Clanrye
* Corrib
* Erne
* Eske
* Feale
* Foyle
* Laune
* Moy
* Owenmore
* Quoile
* Roe
* Shannon
* Swilly

 |
**Viacslovnosť frazémy** je jedna z elementárnych vlastností frazémy, ktorá predpokladá, že frazéma sa musí skladať aspoň z dvoch slovných komponentov. V začiatočnej fáze moderného frazeologického výskumu sa záväzne počítalo s prítomnosťou aspoň dvoch pôvodne plnovýznamových slov v zložení frazémy. Rozpracovanie problematiky fakultatívnych zložiek priviedlo k vydeleniu minimálnych frazém, ktoré majú síce dva (tri) komponenty, ale iba jeden z nich je pôvodným plnovýznamovým slovom. Zdanlivo požiadavke viacslovnosti odporuje návrh F. Miku, aby sa k frazémam priradili aj jednoslovné metafory typu *začať si niečo s niekým*, slang. *vybehnúť s niekým, mať s niekým niečo* a pod. Záväzná prítomnosť alternantov (p.) ukazuje, že príslušný frazeologický význam platí len za potenciálnej prítomnosti ďalšej zložky (ďalších zložiek), ktorú možno označiť ako potenciálny člen frazémy (p.). Aj tu sa teda predpokladá prítomnosť aspoň dvoch zložiek, hoci jedna z nich je špecificky zastúpená. Ako viaczložkovosť sa modifikovane prijíma táto vlastnosť aj pri tých frazeologických koncepciách, ktoré hovoria o frazeológii napr. v oblasti morfologického tvaru alebo v zloženom slove (napr. v koncepcii F. Čermáka, keď sa za základné kritérium frazeologizovanosti pokladá anomália spojenia, teda nielen spojenia slov, ale aj spojenia morfém, spojenia zložiek v kompozitách atď.) 

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
Rýchlostná charakteristika motora Daewoo Matiz s vyznačenými parametrami potrebnými na určenie pružnosti motora
**Pružnosť motora** je charakteristika spaľovacieho motora, ktorá pomáha posúdiť jeho správanie pri meniacom sa zaťažení. Pružnosť sa určí analýzou vonkajšej prevádzkovej rýchlostnej charakteristiky motora. Pružnosť motora je bezrozmerná veličina, označuje sa písmenom {\displaystyle E}, prípadne s indexmi. Používajú sa tri varianty:

* momentová pružnosť
* otáčková pružnosť
* celková pružnosť.

Výpočet
-------

Na výpočet pružnosti je potrebné z rýchlostnej charakteristiky odčítať 4 parametre:

* **nj** - otáčky motora pri maximálnom výkone (menovité otáčky)
* **nMtmax** - otáčky motora pri maximálnom krútiacom momente
* **Mtj** - krútiaci moment motora pri maximálnom výkone (menovitý krútiaci moment)
* **Mtmax** - maximálny krútiaci moment

### Momentová pružnosť

{\displaystyle E\_{M}={\frac {M\_{tmax}}{M\_{tj}}}}
### Otáčková pružnosť

{\displaystyle E\_{n}={\frac {n\_{j}}{n\_{Mtmax}}}}
### Celková pružnosť

{\displaystyle E=E\_{M}\cdot E\_{n}}

Význam a využitie
-----------------

Od vozidlového motora sa očakáva, že bude mať na významnej časti rozsahu pracovných otáčok klesajúci priebeh krivky krútiaceho momentu (pri nemennom nastavení regulačného člena). Takáto oblasť sa nazýva stabilnou, pretože motor pracujúci v ustálenom stave prevádzky na primerane veľkú zmenu zaťaženia zareaguje nájdením nového rovnovážneho stavu bez nevyhnutnosti zásahu obsluhy. Ak začne vzrastať odpor, ktorý musí motor prekonať, otáčky začnú klesať. To však vyvolá nárast krútiaceho momentu vytváraného motorom, ktorý sa vyrovná zvýšenému odporu a otáčky sa znovu ustália, aj keď na nižšej hodnote. 

Motor s vyššou pružnosťou zareaguje na rovnakú zmenu zaťaženia nižšou odchýlkou otáčok, ako motor s nižšou pružnosťou. Pri neprepĺňaných motoroch sa hodnoty celkovej pružnosti pohybujú od 1,6 po 2,5. Pri prepĺňaných naftových motoroch sa hodnoty celkovej pružnosti pohybujú od 1,3 po 1,7.

Zdroje
------

* Trnka J. Urban J.: *Spaľovacie motory*. Alfa Bratislava, 1992.
**Télemachos** (starogr.  *Τηλέμαχος* – *Télemachos*) bol víťaz v zápasení na olympijských hrách v roku 484 pred Kr.

Télemachos, syn Aknonia z tesálskeho Farsalu, zvíťazil v zápasení (palé) na 74. olympijských hrách v roku 484 pred Kr. Zápasenie zaviedli v Olympii na 18. hrách v roku 708 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Eurybatos zo Sparty.

Na olympijských hrách, keď súťažil Télemachos, Diognétos z Kréty zabil svojho súpera Hérakla počas zápasu v boxe. Hellanodikovia ho zato vyhnali z Olympie, hoci bol olympijským víťazom z predchádzajúcich hier.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Maria Stamatopoulou, *Thessalians Abroad, the Caseof Pharsalos*, str. 214.
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 378.
3. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 147.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Schéma geologických procesov v litosfére a astenosfére. Vystupujúci plášťový chochol pod horúcou škvrnou označuje číslo **3**.
**Plášťový chochol** alebo **plášťový diapír** je geologický termín, označujúci taveninu, vystupujúcu na povrch Zeme z hranice plášťa, kde sa prejavujú ako horúce škvrny. 

Pojem zaviedol americký geofyzik William Jason Morgan, ktorý v roku 1971 vypracoval teóriu pomalého transportu tepla konvekčnými prúdmi v plášti. Ako klasické príklady vysupujúcich chocholov pod horúcimi škvrnami sa udávajú Havajské ostrovy a Island.

Súčasný vývoj poznatkov však ukazuje, že mechanizmus výstupu materiálu z astenosféry je omnoho komplikovanejší a samotná definícia pláštového chochola je predmetom diskusií. Štandardný vývoj totiž predpokladá výstup zohriateho materiálu vztlakovými silami (podobne ako vzostup teplejšej vody zohrievanej v nádobe), no v prípade teplených pohybov v zemskom plášťi sa je celý proces komplikuje, pretože prostredie plášťa je značne heterogénnejšie. Novšie výskumy predpokladajú výskyt tzv. *„tepelných vrstiev"* v astenosfére a tým aj existenciu iných konvekčných prúdov nesiahajúcich až do plášťa.

Na Zemi je identifikovaných niekoľko horúcich škvŕn a s nimi asociovaných výstupov plášťových chocholov. Sú to už spomínané Havajské ostrovy, Island, Réunion, Ascension, Kanárske ostrovy a Azory, ako aj Yellowstone, Eifel, Afar a niekoľko ďalších.

Mars
----

Dôkazy naznačujú, že pod marťanskou oblasťou Elysium Planitia sa nachádza aktívny plášťový chochol s priemerom 4 000 km.

Referencie
----------

1. ↑  Broquet, A. Andrews-Hanna, J.C. Geophysical evidence for an active mantle plume underneath Elysium Planitia on Mars. Nat Astron (2022).

Externé odkazy
--------------

* www.mantleplumes.org - diskusná stránka o pôvode vulkanizmu horúcich škvŕn (po anglicky)


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
Tanky Sherman DD na pláži
**Pláž Utah** bol sektor vylodenia pridelený americkému VII. zboru (4. pechotnej divízii a 70. tankovému práporu) počas operácie Overlord. Pláž je pomenovaná podľa amerického štátu Utah.

Počas operácie Overlord Spojenci na pláži Utah utrpeli najmenšie straty zo všetkých vyloďovacích pláží. Bola to zásluha šťastnej náhody, ktorú využil brigádny generál Theodore Roosevelt, len čo sa dostal na pobrežie uvedomil si, že nie je na pôvodne plánovanom mieste vylodenia, pretože ho prúd zaniesol južnejšie. Tento úsek však Nemci bránili slabšie a preto sa rozhodol, že vylodenie bude pokračovať na tomto mieste.

Útok na pláž mala uskutočniť 4. pešia divízia, ktorej velil generálmajor Raymond O. Barton. Nemeckú obranu sektoru tvorili časti 352. a 709. pešej divízie. Hodina H tu bola určená o 6:30, rovnako ako na pláži Omaha. Plán bol, že po bombardovaní a námornom ostreľovaní príde ako prvá vlna tanky Sherman DD a 2. prápor 8. pluku. Druhá vlna mala predstavovať 32 plavidiel LCVP s 1. práporom 8. pluku, ženistami a námornými deštrukčnými skupinami. Tretia vlna zložená z ôsmich výsadkových tankových lodí, mala prepraviť tanky s radlicami a konvenčné tanky M4 Sherman. Štvrtá vlna predstavovala dva prápory ženistov. Podľa vopred pripraveného plánu bola pláž rozdelená na severný úsek Green s prístupmi k moru označenými foneticky T-Tare, takže tieto pláže mali označenie Tare Green a na juhu U-Uncle, čiže Uncle Red. Za plážami boli polia, ktoré Nemci zaplavili proti ťažšiemu priechodu pechoty a zoskoku výsadkárov. Na pláži sa medzi líniou prílivu a odlivu nachádzali tri rady prekážok, prevažne oceľové bodce, drevené koly s granátmi alebo tanierovými protitankovými mínami, betónové štvorsteny a „českí ježkovia". Nemci ďalej do vnútrozemia vybudovali systém oporných bodov, ktoré bránila posádka zo 709. pešej divízie. Straty Spojencov na Utahu boli 200 mužov ranených, mŕtvych či nezvestných.

Zdroje
------

* Zaloga S. J.: *Den D 1944. Pláž Utah a americké vzdušné výsadky.* Grada Publishing, a. s. 2009.
**Oblasť úvahy** alebo **univerzum** alebo nespisovne **obor úvahy** je oblasť skúmania, súbor prvkov a tried, o ktorých sa uvažuje; súbor prvkov a tried, ktorého sa týka náš diskurs alebo naše úvahy a ktorý zabezpečuje súdržnosť usudzovania. Napríklad veta *líška klame* je pravdivá vo svete bájok, nie však vo svete zoológie.

Obor úvahy je oblasť uvažovania, ktorá sa skladá z presne určiteľných prvkov, resp. presne určiteľných predmetov danej oblasti uvažovania. Presnou určiteľnosťou prvkov oboru úvahy sa rozumie to, že o každom predmete, resp. o každom jeho
názve možno jednoznačne rozhodnúť, či do daného oboru úvahy patrí, alebo nepatrí. To znamená, že o danom predmete, resp. näzve možno jednoznačne rozhodnúť, či je, alebo nie je prvkom daného oboru úvahy. Inak by išlo o hmlistý obor úvahy, čo patrí do fuzzy logiky. Ak je teda daný obor úvahy U a ľubovoľný predmet či názov x, potom je o x pravda buď len to, že je prvkom U, alebo len to, že ním nie je. Nie je však vylúčené, že určité x je zároveň prvkom viacerych oborov úvahy. Pri určovaní oboru úvahy, resp. jeho prvkov sa
teda uplatňuje dvojhodnotovosť klasickej logiky.

Obor úvahy je koniec koncov určený objektívne, ale na jeho konkrétne vymedzenie pôsobí aj ten, kto uvažuje. Napríklad obor úvahy, ktorým je oblasť česko-slovenského práva môžeme zúžiť na obor úvahy, ktorý tvorí oblasť česko-slovenského trestného práva a ktorého prvkom bude napríklad trest, ale jeho prvkom nebude neopomenuteľný dedič.

Počet prvkov oboru úvahy môže byť nekonečný. Obor úvahy môže byť aj prázdny, a to v tom zmysle, že mpže existovať aj taký obor úvahy, ktorého prvky sú názvami niečoho, čo v skutočnosti neexistuje, napr. obor lesných víl. Nemôže však existovať prázdny obor úvahy aj čo do názvov, pretože tu by nebolo o čom uvažovať.

Existujú obory úvahy, ktorých prvkami sú jednotlivé predmety alebo názvy; existujú ďalej obory úvahy, ktorých prvky tvorí spojenie názvov.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Jazerná stena na pozadí fotografie
**Jazerná stena** (poľ. *Złote Spady*) je výrazná asi 200 metrov vysoká dolinná terasa v Malej Studenej doline vo Vysokých Tatrách.

Poloha
------

Nad Jazernou stenou sú samostatné časti doliny: Kotlina Piatich spišských plies a jej odvetvie, Dolinka pod Sedielkom. Osobitnými útvarmi v Jazernej stene sú Veľký svah a Malý svah. Medzi horolezcami a turistami sú známe ako *Veľký hang* a *Malý hang*. Týmito úbočiami na východ od Jazernej steny a pod Žltou stenou vedie značkovaný turistický chodník. Spod Žltej steny pokračuje vo výške okolo 1 900 m n. m. – 2 000 m n. m. po Malom svahu ponad Jazernú stenu k Téryho chate. Jazerná stena je klasický morénový val, ktorý tu zanechal ustupujúci ľadovec ľadovej doby.

Na západnej strane Jazernej steny v rokoch 1833 – 1845 bola neveľká rudná baňa.

Turistika
---------

Cez dolinu popod Jazernú stenu po Veľkom a Malom svahu vedie turistický chodník po  zelenej značke zo Zamkovskej chaty na Téryho chatu. Pri nepriaznivých poveternostných podmienkach serpentíny môžu ohrozovať kamenné a snehové lavíny.

Referencie
----------

1. 1 2  BOHUŠ, Ivan. *Od A po Z o názvoch Vysokých Tatier*. 1. vyd. Tatranská Lomnica : ŠL TANAPu, 1996. ISBN 80-967522-7-8. S. 457.
2. ↑  PARYSKI, Witold Henryk. *Tatry Wysokie. Przewodnik taternicki. Część XX. Baranie Rogi – Durny Szczyt.*. 1. vyd. Warszawa : Sport i Turystyka, 1976. S. 156–162. (po poľsky)

Externé odkazy
--------------

* Nehody na Jazernej stene
* Lavína na Jazernej stene

Súradnice: 49°10′58″S 20°12′33″V﻿ / ﻿49,182846°S 20,209197°V﻿ / 49.182846; 20.209197
**Terentianus** nazývaný **Maurus** (teda z Mauritánie) bol rímsky gramatik, autor veršovaného diela o metrike a gramatike. Pôsobil pravdepodobne na konci 2. storočia, najneskôr na konci 3. storočia. V jeho tvorbe je patrný vplyv hnutia poetae novelli.

Terentianus zložil tri básnické skladby dochované v spoločnom zväzku – De litteris (O písmenách), De syllabis (O slabikách) a De metris (O metre). Posledné dielo sa nedochovalo úplne. Metrická skladba vychádza z teórie básnika Caesia Bassa, podľa ktorej sú všetky typy metier variáciami dvoch základných foriem, hexametru a jambického trimetru.

Niektorí odborníci stotožňujú Terentia Maura so správcom mesta Syene (dnes Asuán), o ktorom sa zmieňuje epigramatik Martialis, čím by bol Terentianus posunutý do 1. storočia.

Referencie
----------

1. ↑  Mart. I 86

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Terentianus Maurus na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 130925876
* GND: 119118742
* ISNI: 0000 0001 1876 2968
* LCCN: n94117654
* VIAF: 54284295
* WorldCat: lccn-n94117654
Súradnice: 54°49′48″S 7°28′12″Z﻿ / ﻿54,83000°S 7,47000°Z﻿ / 54.83000; -7.47000

**Strabane** (ír. An Srath Bán, šk. Stràbane) je mesto v Severnom Írsku, v grófstve Tyrone. Je druhé najväčšie mesto v grófstve (po meste Omagh), žije v ňom vyše 17-tisíc obyvateľov. Leží na pravom brehu rieky Foyle v tesnej blízkosti hranice Spojeného kráľovstva s Írskom (grófstvo Donegal). Mestom preteká rieka Mourne, ktorá sa tu zlieva s riekou Finn, po ich sútoku nesie rieka meno *Foyle*. V roku 1987 postihli mesto rozsiahle záplavy.

Mesto má prevažne katolícke obyvateľstvo (vyše 90 percent) a v časoch severoírskeho konfliktu sa vyznačovalo podporou írskeho republikanizmu. Bolo zároveň najpostihnutejším mestom konfliktu v 70. až 90. rokoch 20. storočia, pričom útoky Dočasnej írskej republikánskej armády na britskú armádu a Kráľovskú ulsterskú políciu (*Royal Ulster Constabulary*) - severoírsku políciu - boli každodenným javom. V dôsledku toho trpelo Strabane vysokou nezamestnanosťou, ktorú sa nepodarilo celkom odstrániť ani do dnešných dní.

Významní rodáci
---------------

* Guy Carleton, 1. Baron Dorchester (1724–1808), britský generál a guvernér Québecu
* William Burke (1792–1829), sériový vrah
* Annie Maunder (1868–1947), astronómka a matematička
* Flann O’Brien (1911–1966), spisovateľ

Referencie
----------

1. ↑   *Strabane (Northern Ireland, UK)* [online]. citypopulation.de, [cit. 2015-07-14]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Strabane**

Externé odkazy
--------------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Strabane na anglickej Wikipédii.*
**Strabax** (starogr. *Στράβαξ* – *Strabax*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.

Strabax, grécky sochár z Atén, bol činný v prvej polovici 4. storočia pred Kr. Od starovekých autorov nemáme o ňom žiadne správy. Svedectvom niekdajšej tvorby tohto umelca je ale jeho signatúra na podstavci zo sochy, objavená v roku 1843 na aténskej Akropole (na západnej strane Parthenónu):

|  |  |
| --- | --- |
| *ἡ βουλὴ ἡ ἐξ Ἀρείου πάγου Σάμιππον Μολοσσοῦ Ἠλεῖον.Στράβαξ ἐπόησεν.*  | preklad: *Bula (rada) spolu s Areopágom (venujú na počesť) Samippovi, sonovi Molossa z Éleie Strabax zhotovil.* |

- text v starogréčtine
Tento podstavec bol vyrobený z hymettického mramoru (ťažil sa juhovýchodne od Atén v pohorí Hyméttos). Na jeho hornej časti sa zachovali stopy nôh zrejme bronzovej sochy istého Samippa, Molossovho syna z Élidy. Nápis sa podľa typu písma datuje do 1. polovice 4. stor. pred Kr. Na aténskej Akropole sa našiel i druhý podstavec zo sochy (datovaný do 1. stor. pred Kr.) podpísaný rovnomenným umelcom. Keďže je toto meno v antickom Grécku veľmi neobvyklé, zrejme tu ide o jeho potomka.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Strabax 1*
2. 1 2 3 4 5  Toni Ñaco del Hoyo, Fernando López Sánchez. *War, Warlords, and Interstate Relations in the Ancient Mediterranean*. Leiden : BRILL, 2017. ISBN 978-90-0435-405-0. S. 73.
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG II² 3827*
Poloha Austrázie v rámci Franskej ríšePoloha Austrázie v rámci Franskej ríše (tmavozelená farba)
**Austrázia** (iné názvy: **Austria**, zastarano *Austrasia*, zriedkavo *Východná ríša*; latinsky *Auster*, *Austrasia*, *Austria*; nem. *Austrien*, *Austrasien*, zriedkavo *Ostreich*, *Österreich*, *Osterreich*) bol územný celok na severovýchode Franskej ríše v 6. až 8. storočí počas vlády Merovejovcov.

Austrázia sa rozprestierala na území dnešného Luxemburska a častiach Belgicka, Holandska, severovýchodného Francúzska a západného Nemecka. Centrum ležalo pri riekach Rýn a Mosela, kde sa pôvodne nachádzali kmene Frankov pred ich zjednotením Chlodovikom I. V roku 567 sa stala samostatným kráľovstvom v rámci ríše so Sigibertom I. ako jej prvým vládcom. Svoju územnú samostatnosť stratila počas vlády Karolovcov v 8. storočí.

Referencie
----------

1. ↑  Austrázia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 471.
2. ↑
3. ↑  Pozri aj zdroje uvedené v rozlišovacej stránke Austria

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Austrasia na anglickej Wikipédii.*
**Autentickosť frazémy** predstavuje intuitívne postihnutie podstaty referenčnej situácie, ktorú denotuje. Jej apercepcia v reči predpokladá plnú autentickosť subjektov, ktoré sú frazémou v kontakte. Frazéma nič "nezatajuje" a vyžaduje potom od príjemcu plnú citlivosť na hĺbku pochopenia referenčnej situácie, ktorá sa ňou predostiera. Pri plochom použití sa frazéma míňa svojím účinkom. Vo filisterskom a pedantnom úze pôsobí frazéma trápne. To hrozí dosť v pedagogickej praxi, kde vlastne chýba situácia, na ktorú frazéma referenčne odkazuje a ktorá sa len stručne a sucho naznačí, pričom chýba u žiakov aj dostatočná životná skúsenosť s príslušnými situáciami. Úlohou školy je však práve aj príprava na takéto situácie v živote. Adekvátnejšie sa zoznamuje mládež s frazeológiou v umeleckej próze, a to – cestou umeleckého zážitku – v plnej životnej motivácii, ktorá je pre úzus frazém nenahraditeľná. 

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**Jü-ta-tien-tchung ku-fen jou-sien kung-s’** (číns. 宇達電通股份有限公司, medzinárodne vystupuje pod menom **Mio Technology**) je taiwanský výrobca a predajca osobných GPS navigačných systémov, príručných navigačných zariadení, GPS PDA telefónov, GPS Smartphonov, GPS prijímačov, GPS s TMC, zariadení mobilného internetu a sťahovania GPS máp. Značka bola zavedená v máji 2002 a v súčasnosti má prevádzky v Taiwane, pevninskej Číne, Európe, Severnej Amerike, Austrálii, Japonsku a Južnej Kórei. Mio v súčasnosti zamestnáva vyše 1200 zamestnancov na celom svete, a predáva svoje výrobky vo viac než 56 krajinách a oblastiach.

Rad výrobkov
------------

* Automobilová navigácia
	+ C220, C230, C317,C320, C520, C620 C720, C323, C325, C523, C525, C728. Moov 200/210, Moov 300/310, Moov 330, Moov 360/370, Moov 380,Moov 400, Moov 500, Moov 510, Moov 560, Moov 580
* GPS telefóny:
	+ A702, A501, A502, Leap K1, Leap G50
* Príručné navigácie:
	+ H610

Externé odkazy
--------------

* O spoločnosti Mio Global
**Thom Yorke**, celým menom *Thomas Edward Yorke* (\* 7. október 1968, Wellingborough, Northamptonshire, Anglicko) je spevák a spoluzakladateľ alternatívnej rockovej skupiny Radiohead. 

Hrá predovšetkým na akustickú a elektrickú gitaru a na klavír. Ovláda však aj hru na basgitare a bicích. Ako vokalista hosťoval na štúdiových albumoch pre Björk, PJ Harvey, DJ Shadow a UNKLE.
V súčasnej dobe žije v centre Oxfordu s partnerkou Rachel Owen. Majú spolu dve deti: Noaha (\* 2001, Thom mu venoval album *Amnesiac*) a Agnes (\* 2004). Rachel a Thom sú spolu od univerzitného štúdia.

Biografia
---------

Od svojho narodenia melanjolika trpí Thom paralýzou ľavého očného viečka. Medzi prvým a šiestym rokom života podstúpil sériu operácií. Jeho handikep (tzv. *lenivé oko* - amblyopia) spolu so zamestnaním jeho otca, ktoré si vyžadovalo časté zmeny bydliska, spôsobili, že Thom mal v detstve problémy nájsť si kamarátov a trpel pocitmi osamelosti.
Rodina sa nakoniec usadila v Oxfordshire. Thom navštevoval internátnu školu Abingdon School, kde spoznal priateľov, s ktorými v roku 1986 sformoval skupinu Radiohead.

Na University of Exeter študoval dejiny umenia a angličtinu. Pracoval tiež v miestnej psychiatrickej liečebni.

Thom Yorke je tiež politický aktivista: angažuje sa v prospech organizácií Priatelia Zeme, Amnesty International a kampaní Make Poverty History, Make Trade Fair a The Big Ask.

10. júla 2006 vyšiel prvý Thomov sólový album s názvom *The Eraser*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Thom Yorke**

Autoritné údaje: * BnF: 14017285c
* GND: 13546966X
* ISNI: 0000 0001 1444 1825
* LCCN: no2001079376
* NK ČR: ola2002151811
* VIAF: 52905497
* WorldCat: lccn-no2001079376
**Rothad zo Soissons** alebo **Rothad II.** (\* 832 – † 869) bol franský biskup zo Soissons. Je jedným z možných autorom Pseudo-izodoriánskych dekretálií, jedného z najznámejších falzifikátov (nepravých prameňov) stredovekého kánonického práva.

Rothad zbierku použil vo svojom spore s remešským arcibiskupom Hincmarom z Remeša. Po tom, čo Rothad pre cudzoložstvo zosadil kňaza svojej diecézy a nechal svoj akt potvrdiť aj miestnou diecéznou synodou, sa proti tomuto jeho metropolita Hicmar ohradil, pretože sufragánny biskup podľa neho nemal právo ani odvolať kňaza, ani zvolať synodu. V roku 861 Hincmar kňaza zo sufragánnej Soissonskej diecézy do úradu vrátil a jeho predchodcu nechal uväzniť. Proti tomuto zásahu do diecéznych záležitostí sa Rothad rázne ohradil a obrátil sa dokonca na pápeža. Hincmar preto zvolal v roku 862 do Soissons synodu, ktorej sa však Rothad citujúc svoju žiadosť poslanú do Ríma odmietol zúčastniť. Synoda Rothada zosadila a na jeho miesto dosadila iného biskupa. Okrem toho bol Rothad uväznený. Spor sa však dostal do Ríma, pričom pápežovi Rothad do Ríma poslal aspoň časť dekretálií. Pápež Mikuláš I. prípad preskúmal a Rothada prostredníctvom legáta Arsenia v roku 865 opätovne dosadil na biskupský stolec. Svoju argumentáciu pri tom pápežský stolec po prvýkrát, a nie naposledy, zdôvodnil Pseudo-izodoriánskymi dekretáliami. Hincmar pôvodne prikázal Rothada prepustiť z väzenia, no jeho znovunastolenie do biskupského úradu uskutočnil až na opakovanú pápežovu výzvu a pod hrozbou cirkevného trestu.

Referencie
----------

1. 1 2  VLADÁR, Vojtech. *Dejiny cirkevného práva*. 1. vyd. Praha : Leges, 2017. ISBN 978-80-7502-238-7. S. 168 – 169, 177.
2. ↑  BRTKO, R. et al.: *Procesné prostriedky a inštitúty rímskeho a kánonického práva.* Praha: Leges, 2017, S. 95
3. 1 2  Rothad II a Saint Nicholas I In: *Encyclopedia Britannica* [online]. [Cit. 2020-07-13]. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *The Catholic Historical Review*. Washington D.C. : Catholic University of America Press, 1959. Dostupné online. S. 289. (po anglicky)
5. ↑  SCHAFF, Philip. *History of the Christian Church, Volume IV: Mediaeval Christianity. A.D. 590-1073.*. [s.l.] : [s.n.]. Dostupné online. ISBN 978-1-61025-043-6. (po anglicky)
6. ↑   *Rothad of Soissons: Bishop of Soissons* [online]. PeoplePill, [cit. 2020-07-13]. Dostupné online. (po anglicky)
7. ↑  LOGAN, F. Donald. *A History of the Church in the Middle Ages*. London, New York : Routledge, 2013. ISBN 978-0-415-66994-8. S. 87. (po anglicky)

Ďalšia literatúra
-----------------

* PRICHARD, James Cowles. *The Life and Times of Hincmar, Archbishop of Rheims*. [s.l.] : A. A. Masson, 1849. 566 s. (po anglicky)
**Thomas Howard, 21. gróf z Arundelu, 4. gróf zo Surrey a 1. gróf z Norfolku** (\* 7. júl 1585 – † 4. október 1646, Padova, Taliansko) bol anglický diplomat za vlády Jakuba I. a Karloa I..

Preslávil sa ako zberateľ umenia. Keď zomrel, vlastnil asi 700 malieb spolu s rytinami, knihami a antickými šperkami. Jeho zbierka mramorových diel pripadla po jeho smrti Oxfordskej univerzite.

Životopis
---------

Narodil sa v aristokratickej rodine, ktorá bola ku koncu vlády kráľovnej Alžbety I. v jej nemilosti. Bol synom Philipa Howarda, 20. grófa z Arundelu, a Anne Dacre. Svojho otca, ktorý bol zatknutý ešte pred jeho narodením, nikdy nepoznal.

Po nástupe kráľa Jakuba I. v roku 1604, boli Howardovi vrátené tituly a časť jeho majetku. Zvyšok majetku dostali jeho strýkovia, ktorí mu pomohli v jeho opätovnom získaní. O rok neskôr sa oženil s Lady Alatheiou Talbot, dcérou Gilberta Talbota, 7. grófa zo Shrewsbury, dedičkou veľkých pozemkov v Nottinghamshire, Yorkshire a Derbyshire spolu so Sheffieldom, ktorý bol hlavnou časťou rodinného bohatstva. Napriek obrovskému majetku priviedla Howarda jeho zberateľská činnosť k veľkým dlhom. Niekoľkokrát slúžil ako vyslanec na najväčších dvoroch v Európe. Tieto výlety ho povzbudzovali v jeho zberateľskej vášni.

V roku 1642 sprevádzal princeznú Máriu na svadbu s Viliamom II. Oranžským. Kvôli problémom, ktoré viedli k občianskej vojne, sa do Anglicka už nevrátil, ale usadil sa v Padove v Taliansku. V roku 1646 tam zomrel.

Zberateľstvo
------------

Zozbieral kresby od Leonarda Da Vinciho, oboch Holbeinovcov, Raffaela a Václava Hollara. Taktiež mal veľkú zbierku antických sôch, prevažne rímskych.

Referencie
----------

1. ↑  POWICKE, Frederick Maurice; FRYDE, E.B.. *Handbook of British Chronology*. Londýn : [s.n.], 1961. (anglick)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Thomas Howard**

Autoritné údaje: * BnF: 12099051c
* GND: 11864601X
* ISNI: 0000 0001 1628 1087
* LCCN: n50003207
* NK ČR: hka2013796738
* ULAN: 500057345
* VIAF: 41868983
* WorldCat: lccn-n50003207
MacOS 10.5 na notebooku Lenovo
**Hackintosh** je počítač od inej spoločnosti ako Apple, ktorý je navrhnutý na beh neautorizovanej verzie systému MacOS. Názov je skratka slov "hack" a Macintosh, čo je značka notebookov a desktopov od spoločnosti Apple. Notebooky s Hackintoshom sa niekedy označujú ako Hackbooky.

Softvérová licencia Apple umožňuje používanie softvéru iba na počítačoch od spoločnosti Apple. Avšak keďže moderné počítače Apple používajú hardvér spoločnosti Intel, je iba niekoľko obmedzení, ktoré bránia používaniu Apple softvéru na iných počítačoch typu Intel. Niektoré spoločnosti, ako napr. Psystar, sa pokúšali vydávať produkty používajúce MacOS na inom hadrvéri ako Apple, veľa systémov Hackintosh navrhujú priamo nadšenci na rôznych fórach a komunitách. 

Zatiaľ čo metódy, ktoré Apple používa na zabránenie tomu, aby boli MacOS inštalované na hardvéri, ktorý nie je Apple, sú chránené pred obchodným obchádzaním v Spojených štátoch prostredníctvom zákona Digital Millennium Copyright Act (DMCA), konkrétne zmeny zákona týkajúce sa konceptu jailbreaking zaviedli takéto metódy obchádzania do šedej oblasti zákona.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hackintosh na anglickej Wikipédii.*
**Thomas Beatie** (\*20. januára 1974) je americký transsexuál a oficiálne prvý uznaný tehotný muž, ktorý porodil zdravé dieťa. Beatie (pri pôrode označený ako žena, s menom Tracy Langondino) si nechal v neskoršom veku čiastočne zmeniť pohlavie, čo spočívalo v odstránení pŕs a v následnej testosterónovej terapii, a hoci si nechal maternicu a vaječníky, bol uznaný pred zákonom v roku 1998 za muža. Fyziologicky bol však naďalej schopný otehotnieť. O niekoľko rokov neskôr sa oženil, a pretože jeho manželka (Nancy, 45 rokov) nemohla otehotnieť kvôli predchádzajúcej hysterektómii, rozhodol sa otehotnieť sám. Beatie v rozhovore pre tlač uviedol, že predchádzajúce pokusy skončili potratom.

Dievčatko sa narodilo prirodzenou cestou 29. júna 2008, bez cisárskeho rezu. V septembri 2008 by mala vyjsť spomienková kniha Thomasa Beatieho, ktorá sa už teraz ponúka na Amazon.com.

Referencie
----------

1. 1 2  Pregnant man Thomas Beatie to publish book, telegraph.co.uk, 11. 6. 2008. Pridané: 5. 7. 2008.
2. ↑

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Thomas Beatie na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

* Thomas Beatie, a married man who used to be a woman, is pregnant with a baby girl, timesonline.co.uk. (po anglicky)
* 

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 3618 6733
* LCCN: n2008048155
* VIAF: 53623936
* WorldCat: lccn-n2008048155
**Sulfid vápenatý** je anorganická zlúčenina so vzorcom CaS. Táto biela látka kryštalizuje v kockovej sústave, podobne ako chlorid sodný. Sulfid vápenatý bol študovaný ako súčasť procesu recyklácie sadry vznikajúci pri odsírovaní dymových plynov. Ako mnoho iných solí obsahujúcich sulfidové ióny, má sulfid vápenatý typický sulfanový zápach (ako skazené vajcia), pretože sa malé množstvá tohto plynu uvoľňujú hydrolýzou soli.

Výroba
------

Sulfid vápenatý sa vyrába karbotermickou redukciou síranu vápenatého, kedy prebieha konverzia uhlíka, zvyčajne drevného uhlia, na oxid uhličitý: 

CaSO4 + 2 C → CaS + 2 CO2

Reakcia môže ďalej pokračovať: 

3 CaSO4 + CaS → 4 CaO + 4 SO2

Reaktivita a použitie
---------------------

Sulfid vápenatý sa rozkladá pri kontakte s vodou, vrátane vlhkého vzduchu, a poskytuje zmes Ca(SH)2, Ca(OH)2, a Ca(SH)(OH). 

CaS + H2O → Ca(SH)(OH) 

Ca(SH)(OH) + H2O → Ca(OH)2 + H2S

Vápenné mlieko, Ca(OH)2, reaguje s elementárnou sírou na vápennú síru, ktorá sa používala ako insekticíd. Aktívnou zložkou je pravdepodobne polysulfid vápenatý, nie CaS

Výskyt v prírode
----------------

Minerálnou formou CaS je nerast oldhamit. Je vzácnou zložkou niektorých meteoritov a má vedecký význam pre výskum slnečných hmlovín. Sulfid vápenatý vzniká tiež pri horení uhoľných slojov.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sulfid vápenatý na českej Wikipédii.*