Hrob Jozefa Miloslava Országha
**Jozef Miloslav Ország** (\* 15. december 1882, Kláštor pod Znievom – † 7. september 1939, Bratislava) bol legionársky dôstojník a podnikateľ.

Životopis
---------

140.výročie narodenia Jozefa Miloslava Országha si pripomenula Matica slovenská na Ondrejskom cintoríne a Knižnici slovenskej štátnosti Domu Matice slovenskej, 15. decembra v Bratislave
Narodil sa v rodine mäsiara Jozefa Országha a jeho manželky Františky rod. Capkovej.

Navštevoval ľudovú školu v Kláštore pod Znievom, strednú školu absolvoval v Martine, následne pokračoval v štúdiu v Sofii a Bukurešti.

Hospodáril na majetku v Kláštore a v Kobylke pri Varšave ako spolumajiteľ a neskôr (1910) tajomník veľkoobchodu Bratia Országhovci vo Varšave.

Roku 1910 odišiel do Ruska, aby svoje vzdelanie uplatnil v obchodnom dome bratov Országhovcov vo Varšave. Tu sa aktívne zúčastňoval spolkového života Slovákov.

Od študentských čias sa spoločensky a politicky angažoval v slovenskom národnom hnutí. Stal sa členom a podpredsedom Československej besedy vo Varšave (najväčší krajanský spolok v cárskom Rusku). Prepracoval jej stanovy a po vypuknutí 1. svetovej vojny spolukoncipoval jej prehlásenie proti Rakúsko-Uhorsku.

V septembri 1914 účastník porady československých Spolkov v cárskom Rusku v Petrohrade, člen deputácie, ktorú 17. septembra 1914 prijal cár Mikuláš II. Na priamu cárovu otázku odpovedal, že Slováci si prajú spoluprácu a štátne spojenie s českým národom. Ako uvádza historik Radoslav Žgrada, „*Mikuláš II. sa so záujmom informoval o situácii u nás doma, chcel poznať postoj uhorských Slovákov k Čechom i Rusom. Országh na stretnutí podporil perspektívu vzniku štátu Čechov a Slovákov. Cár ho požiadal, čo bolo veľmi nezvyklé, o opätovnú samostatnú audienciu. Druhá schôdzka sa nakoniec nekonala pre nabitý vladárov program. Zo strany Mikuláša II. na prvom stretnutí neboli proklamované žiadne prísľuby, samotná návšteva u cára Ruskej ríše mala však propagačný účinok a podnietila politickú atmosféru smerujúcu k samostatnosti doma aj v zahraničí. Je zaujímavé, že dvorská kancelária mala podrobné informácie o situácii u nás doma na Slovensku, a to práve prostredníctvom tajných informácii od Svetozára Hurbana Vajanského."*

Országh bol od začiatku zástancom plnej slovenskej samosprávy v rámci spoločného štátu.

Bol účastníkom porady skupiny slovenskej inteligencie (J. Markovič, V. Daxner, V. Hurban, J. Janček) 19. októbra 1916 v Kyjeve, ktorá prijala programový prejav Náš cieľ, obsahujúci požiadavku spoločného československého štátu, v ktorom bude Slovenku zaručená úplná národná samospráva, voľnosť sebaurčenia a vývoja. Bol organizátorom náboru do Čes. družiny a politický poradca jej veliteľa, mjr. čs. légií. 

V Československých légiách v Rusku pôsobil celé obdobie. Dosiahol hodnosť majora. V závere sibírskej anabázy, začiatkom roku 1920, sa stal zástupcom Česko-Slovenskej republiky vo Vladivostoku.

V Československej republike bol prívržencom Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maľoroľníckeho ľudu, angažoval sa najmä v hospodárskej oblasti a v legionárskych organizáciách. Stal sa čestným predsedom Združenia slovenských legionárov.

Od roku 1922 bol predsedom Zväzu slovenských páleníc a likérových závodov v Bratislave.

Spomienkami na účinkovanie v Rusku a v légiách prispel do rôznych zborníkov, časopisov a novín.

### Pocta

Matica slovenská pripravila pri príležitosti 140. výročia narodenia spomienkové podujatie, ktoré bolo spojené s príhovorom predsedu Matice slovenskej Mariána Gešpera a správcu Matice slovenskej Maroša Smolca; vedeckou, historickou prednáškou Radoslava Žgradu zo Slovenského historického ústavu Matice slovenskej a s divadelným predstavením matičných ochotníkov (scénka, ktorej autorom je Peter Vrlík; v úlohe J. M. Országha: Peter Schvantner). Podujatie bolo vysielané naživo.

Referencie
----------

1. ↑  GEŠPER, Marián. *Návrat slovenských legionárov* [online]. 2020-11-23, [cit. 2022-12-01]. Dostupné online.
2. ↑  Záznam o narodení a krste v matrike rímskokatolíckej farnosti Kláštor pod Znievom; záznam č. 57
3. 1 2 3 4 5 6  ORSZÁGH, Jozef Miloslav. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok IV. M – Q. Martin : Matica slovenská, 1990. 568 s. ISBN 80-7090-070-9. S. 351.
4. ↑   Jubileum slov. národovca. *Slovák* (Bratislava: Slovák), 1935-12-15, roč. 14, čís. 284, s. 2. Dostupné online [cit. 2022-12-03].
5. 1 2 3 4  ŽGRADA, Radoslav. *Jozef Miloslav Országh* [online]. 2022-12-19, [cit. 2022-12-19]. Dostupné online.
6. ↑   *Hrob J. M. Országh | Spolek pro vojenská pietní místa* [online]. www.vets.cz, [cit. 2022-12-01]. Dostupné online.
7. ↑   *Jozef Miloslav Országh* [online]. [Cit. 2022-12-09]. Dostupné online.
8. ↑   *140. VÝROČIE JOZEFA MILOSLAVA ORSZÁGHA V DOME MATICE SLOVENSKEJ V BRATISLAVE | By Matica slovenská | Facebook* [online]. www.facebook.com, [cit. 2022-12-19]. Dostupné online.
9. ↑   *140. výročie Jozefa Miloslava Országha | By Matica slovenská | Facebook* [online]. www.facebook.com, [cit. 2022-12-19]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * Légie 100: 83108