recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gary Glitter** (\* 8. máj 1944, Banbury, Oxfordshire, Anglicko, Spojené kráľovstvo
ako *Paul Francis Gadd*) je anglický hudobník, spevák a skladateľ, ktorý patrí medzi hlavných predstaviteľov rockového hudobného žánru, ktorý dnes identifikujeme ako glam rock.

Životopis
---------

Gary Glitter patril medzi výnimočné osobnosti glam rockovej éry začiatku 70. rokov 20. storočia kedy zložil viacero hitov vrátane piesní „Rock and Roll, Parts One and Two", „I Love You Love Me Love", "I'm the Leader of the Gang (I Am)", „Hello, Hello, I'm Back Again". Medzi rokmi 1972 až 1995 mal Glitter 26 hitových skladieb, ktoré sa v rebríčkoch UK Top 100 držali 180 týždňov. Vydal sedem štúdiových albumov. V roku 1984 Gary Glitter nahral hit „Another Rock N' Roll Christmas", ktorý patrí do tridsiatky najväčších Vianočných hitov všetkých čias. V roku 1998 bola jeho nahrávka piesne „Rock and Roll" zaradená na zoznam 1 001 najvýznamnejších piesní hudobnej histórie. Jej inštrumentálne viacej komponovaná verzia „Rock and Roll, Part 2" býva už po desaťročia dodnes v repertoári zvučiek amerických športových podujatiach. 

### Sexuál

Glitterov pád z vrchola slávy trvajúci od roku 1999 bol spektakulárny. Keď technik v jeho počítači objavil 4000 fotografií, priznal sa a uväznili ho na štyri mesiace za držanie detskej pornografie.  V roku 2002 ho pre nešpecifikované obvinenia vyhostili z Kambodže, o štyri roky neskôr ho vo Vietname usvedčili zo zneužívania dvoch dievčat vo veku 10 a 11 rokov. Ako 70 ročného ho odsúdili 27. februára 2015 na 16 rokov väzenia za sexuálny útok na tri dievčtá vo veku od osem do 13 rokov, ktoré spáchal v 70. a 80. rokoch 20. storočia.

Diskografia
-----------

### Štúdiové albumy

* 1972 – *Glitter*
* 1973 – *Touch Me*
* 1975 – *G. G.'*
* 1977 – *Silver Star*
* 1984 – *Boys Will Be Boys*
* 1991 – *Leader 2*
* 2001 – *On*

### Koncertné albumy

* 1974 – *Remember Me This Way*
* 1988 – *Gary Glitter's Gangshow: The Gang, the Band, the Leader*
* 1990 – *Live and Alive*
* 2005 – *Live in Concert*

Referencie
----------

1. ↑   *nndb.com* [online]. [Cit. 2009-07-30]. Dostupné online.
2. ↑   *polyhex.com UK Singles Chart runs* [online]. [Cit. 2007-07-18]. Dostupné online.
3. ↑  Dave Simpson. Christmas without Glitter?. *The Guardian* (UK), 14. december 2006. Dostupné online [cit. 2007-06-18].
4. ↑   *The Heart of Rock & Soul*. [s.l.] : [s.n.]. [Cit. 2009-01-31]. Dostupné online.
5. ↑  Gary Glitter jailed for 16 years for sexual assault of three schoolgirls, the Guardian, 27. Feb. 2015
6. ↑   Glitter jailed over child porn. *BBC News*, 12. november 1999. Dostupné online [cit. 2007-06-18].
7. ↑  Gary Glitter dostal 16 rokov väzenia, sexuálne zneužil tri dievčatká, TASR, 27. Feb. 2015

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gary Glitter**

Autoritné údaje: * BnF: 13894541r
* GND: 11925381X
* ISNI: 0000 0001 1925 5060
* LCCN: no97058116
* NK ČR: xx0035271
* VIAF: 100255513
* WorldCat: lccn-no97058116
**XXI. KAPITOLA - FAKTORY OVPLYVŇUJÚCE ZDRAVOTNÝ STAV A STYK SO ZDRAVOTNÍCKYMI SLUŽBAMI (MKCH-10, Z00 - Z99)**

*Poznámka*: Táto kapitola sa nemá používať na medzinárodné porovnávanie alebo prvotné kódovanie mortality.

Položky Z00 - Z99 sú určené pre prípady, keď sa okolnosti iné ako choroba, poranenie a vonkajšia príčina klasifikovateľná pod položkami A00 - Y89 registrujú ako „diagnózy" alebo „problémy". Môže sa to stať najmä v dvoch prípadoch:

(a) Keď osoba, ktorá môže, ale nemusí byť aktuálne chorá, vyhľadá zdravotnícke služby s určitým cieľom, napríklad kvôli základnému ošetreniu, ako darca orgánu alebo tkaniva, na profylaktickú vakcináciu alebo na pohovor o probléme, ktorý sám o sebe nie je chorobou alebo poranením.
(b) Keď určitá okolnosť alebo problém ovplyvňuje zdravotný stav osoby, ale nie je to prebiehajúca choroba alebo poranenie. Takéto faktory sa môžu objaviť počas prehliadok obyvateľstva, keď osoba môže, ale nemusí byť aktuálne chorá, alebo sa zjavujú ako dodatočné faktory v priebehu liečenia dajakej choroby alebo poranenia.
Kapitola obsahuje tieto skupiny položiek:

| Kódy | Popis |
| --- | --- |
| Z00 - Z13 | Osoby, ktoré vyhľadali zdravotnícke služby kvôli vyšetreniu |
| Z20 - Z29 | Osoby s potenciálnym ohrozením zdravia chytľavými chorobami |
| Z30 - Z39 | Osoby navštevujúce zdravotnícke služby v súvislosti s reprodukciou |
| Z40 - Z54 | Osoby, ktoré navštívili zdravotnícke služby kvôli konkrétnym výkonom a zdravotnej
starostlivosti |
| Z55 - Z65 | Osoby s potenciálnymi zdravotnými rizikami v súvislosti so socioekonomickými a psychosociálnymi
okolnosťami |
| Z70 - Z76 | Osoby, ktoré vyhľadali zdravotnícke služby pre iné okolnosti |
| Z80 - Z99 | Osoby s potenciálnymi zdravotnými rizikami súvisiacimi s rodinnou a osobnou anamnézou a určitými poruchami ovplyvňujúcimi zdravotný stav |

Referencie
----------

* Ústav zdravotníckych informácií a štatistiky
* ICD-10 - stránka WHO (po anglicky)
**Farba minerálu** (nerastu) je jedna z fyzikálnych vlastností minerálov, ktorú možno jednoducho pozorovať voľným okom. Pri mnohých mineráloch je jedným zo základných určovacích znakov. Je však veľmi premenlivou vlastnosťou a nie je preto vhodné spoliehať sa iba na ňu.

Pre mnohé farebné (idiochromatické) nerasty je farba podstatnou a nemennou vlastnosťou, a preto je vhodným rozlišovacím znakom. 

Iné minerály sú v čistej forme číre, ale v prírode ich často nachádzame rozlične zafarbené prímesami. Poznáme napr. žltú, ružovú, fialovú i hnedú odrodu kremeňa alebo modrú soľ. Pre tieto zafarbené (alochromatické) minerály nie je už farba podstatný rozlišovací znak. 

Niektoré minerály menia farbu podľa druhu osvetlenia, iné môžu meniť zafarbenie podľa smeru, v ktorom ich prezeráme. Tieto sa označujú ako mnohofarebné (pleochroické). Niekedy je vlastnú farba minerálu ukrytá pod vrstvou premeneného povrchu alebo pod prirodzeným tenkým povlakom. Na povrchu rudných minerálov sa často objavujú tzv. nábehové farby.

Farba minerálu nemusí byť vždy stála, veľa polodrahokamov aj drahokamov stráca svoj farebný odtieň na svetle, napr. smaragd, ametyst, ruženín. Na svetlo citlivo reagujú aj niektoré minerály s obsahom striebra, pokrývajú sa tenkou hnedočiernou vrstvičkou. Mnohé minerály sa dajú zafarbovať umelo, napríklad zahriatím na vysokú teplotu alebo rádioaktívnym či ultrafialovým žiarením.

Referencie
----------

1. ↑  Klein, C. 2006: *Mineralógia.* Oikos-Lumon, Bratislava, s. 24-25

Pozri aj
--------

* Vryp nerastu

Zdroj
-----

* Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok Archivované 2005-05-17 na Wayback Machine


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Farmácia** alebo **lekárnictvo** je zdravotnícky odbor vedecky aj prakticky zameraný na výskum liečiv a liekov, na získavanie vedeckých poznatkov o nich, na hodnotenie a kontrolu akosti
liečiv a liekov, na ich výrobu a rozdeľovanie, na organizáciu a riadenie farmaceutických funkcií, na výchovu a výuku odborníkov pre výkon farmaceutických funkcií a na získavanie, skladovanie a využitie dokladov o výkone týchto funkcií a odvetví v minulosti a súčasnosti. Spoločným zmyslom všetkých týchto funkcií je získavať liečivá, pretvárať ich na lieky a tieto vydávať v čase potreby, v potrebnom množstve a predpísanej akosti, aby mohli splniť svoju preventívnu, diagnostickú alebo terapeutickú úlohu.

Farmácia je odbor známy v gréckej kultúre, rímskej kultúre a arabskej kultúre.

Podľa Zákona 362/2011 Z.z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach , ako aj podľa názoru odborníkov FaF UK je farmácia "skúšanie liekov, uvádzanie liekov na trh a uvádzanie zdravotníckych pomôcok na trh alebo uvádzanie zdravotníckych pomôcok do prevádzky, výroba liekov, veľkodistribúcia liekov, poskytovanie lekárenskej starostlivosti, zabezpečovanie a kontrola kvality, účinnosti a bezpečnosti liekov a zdravotníckych pomôcok".

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Zákon č. 362/2011 Z. z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach
* Vyhláška MZ SR č. 129/2012 o požiadavkách na správnu lekárenskú prax

  


| * z
* d
* u
Chémia |
| --- |
| 
* Analytická chémia
* Anorganická chémia
* Biochémia
* Elektrochémia
* Farmácia
* Fyzikálna chémia
* Chemické inžinierstvo
* Geochémia
* Jadrová chémia
* Kvantová chémia
* Makromolekulová chémia
* Organická chémia
* Počítačová chémia
* Stereochémia
* Termochémia
* Všeobecná chémia

 |
| 
* Zoznam biomolekúl
* Zoznam anorganických zlúčenín
* Zoznam organických zlúčenín
* Periodická tabuľka

 |
Súradnice: 32° 32′ 11″ s.š. 44° 25′ 15″ v.d.

File:Etemenanki
**Etemenanki** alebo **E-temen-anki** (po sumersky 𒂍𒋼𒈨𒂗𒀭𒆠, É.TEMEN.AN.KI = "základný kameň nebies a zeme") bol hlavný zikkurat v meste Babylon. Možno je identický s biblickou Babylonskou vežou. Jeho existencia je písomne doložená od začiatku 7. storočia pred Kr. 

Na jeho vrchole sa nachádzal chrám zasvätený Mardukovi a jeho žene Sarpanitum a astronomická pozorovateľňa. Podstava mala štvorcový tvar so stranou približne 91 m (tvrdia to staroveké opisy a vykopávky to potvrdili). Skladal sa zo 7 poschodí rôznej výšky (horné boli najnižšie) a celková výška bola približne 91 m. Budovaný bola z pálených a nepálených tehál spájaných asfaltom. 

Archeologické vykopávky z roku 1913 odkryli v podstate len základy, ktoré potvrdili podrobné zachované staroveké opisy stavby. Preto sa pri opise stavby treba spoliehať na písomné pramene. O najstarších dejinách stavby nie je známe nič. Je možné (ale nedoložené), že stála už vyše 1000 rokov pred prvou písomnou zmienkou o nej. Patrí síce k najstaršiemu svätému okrsku mesta, stojí však trocha bokom od centrálnej Svätej brány, preto zrejme na druhej strane získala na dôležitosti až neskôr ako táto brána. 

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 689 pred Kr. keď bol zikkurat cielene zničený. V rokoch 681 - 668 pred Kr. ho znova postavili. Neskôr bol zas poškodený a o jeho rekonštrukciu sa zaslúžili Nabopolasar a Nebukadnesar II.. Okolo roku 478 pred Kr. dal Xerxes I. odstrániť sochu Marduka a možno zničil aj chrám. Za Alexandra Veľkého už bol zikkurat každopádne úplnou zrúcaninou, ktorú dali odstrániť, aby mohli postaviť novú budovu. Práce nedokončili pre Alexandrovu smrť, ale zo zikkuratu už ostali len spodné časti. Skazu dokončili v stredoveku Arabi, ktorí poodnášali mnohé tehly. V 19. storočí boli základy stavby náhodou znova objavené. Začiatkom 20. storočia (1913) sa konali vykopávky. Základy možno vidieť dodnes .

Referencie
----------

1. ↑  satelitná snímka

Zdroje
------

* Babylon, §135 in: Reallexikon der Assyriologie - Erster Band; Walter de Gruyter, 1993
* Livius.org: Etemenanki Archivované 2013-09-24 na Wayback Machine
Joe Satriani na koncerte **G3** v Miláne v roku 2004.
Steve Vai na koncerte **G3** v Miláne v roku 2004.
**G3** je príležitostné hudobné zoskupenie ktoré vystupuje na koncertných turné. Názov je odvodený od základnej filizofie zostavy formácie troch (**3**) gitaristov (**G**). Autorom tohto projektu je gitarista Joe Satriani. 

Od jeho počiatku v roku 1996 sa na vystúpeniach projektu **G3** zúčastnili: Steve Vai, Eric Johnson, Kenny Wayne Shepherd, Yngwie Malmsteen, John Petrucci, Robert Fripp, Paul Gilbert, Uli Jon Roth, Michael Schenker, Adrian Legg, vrátane špeciálnych hostí ako Tony MacAlpine, Johnny Hiland, Steve Lukather, Steve Morse, Chris Duarte, Andy Timmons, Neal Schon, Gary Hoey, Brian May, Billy Gibbons, Johnny A, George Lynch, Patrick Rondat a Eric Sardinas.

Štatistiky G3
-------------

### Účasť členov hudobných skupín

Na koncertných turné G3 sa zúčastnili po dvaja členovia skupín Dream Theater, Mr. Big, Scorpions a Racer X boli to: John Petrucci (gitara) a Mike Portnoy (bicie) (2001, 2002, 2005, 2006 a 2007), Paul Gilbert (gitara) (2001, 2002 a 2007) a Billy Sheehan (basová gitara) (2001, 2002, 2003, 2004, 2005 & 2006), Michael Schenker a Uli Jon Roth (obidvaja gitary - 1998), a Paul Gilbert a Bruce Bouillet (obidvaja gitary - 2007).

### Viacnásobná účasť gitaristov

S Joe Satrianim je najstabilnejším členom formácie Steve Vai, okrem nich sa vystúpení viackrát zúčastnili:

* John Petrucci - 6-krát
* Paul Gilbert - 3-krát
* Eric Johnson - 3-krát
* Robert Fripp - 2-krát

### Členovia gitarovej trojky na turné

* 1996 (Severná Amerika): Joe Satriani, Steve Vai, Eric Johnson
* 1997 (Severná Amerika): Joe Satriani, Kenny Wayne Shepherd, Robert Fripp
* 1997 (Európa): Joe Satriani, Steve Vai, Adrian Legg
* 1998 (Európa): Joe Satriani, Michael Schenker, Uli Jon Roth
* 2000 (Rentak Rhythm Of Asia) : Joe Satriani, Steve Vai, Eric Johnson
* 2001 (Severná Amerika): Joe Satriani, Steve Vai, John Petrucci
* 2003 (Severná Amerika): Joe Satriani, Steve Vai, Yngwie Malmsteen
* 2004 (Európa/Južná Amerika): Joe Satriani, Steve Vai, Robert Fripp
* 2005 (Japonsko): Joe Satriani, Steve Vai, John Petrucci
* 2006 (Južná Amerika): Joe Satriani, John Petrucci, Eric Johnson
* 2006 (Austrália): Joe Satriani, Steve Vai, John Petrucci
* 2007 (Severná Amerika): Joe Satriani, John Petrucci, Paul Gilbert

Externé odkazy
--------------

* www.rondat.com - G3 Tour Archivované 2001-11-25 na Wayback Machine
* Malaysia's biggest music festival レンタッ・アジア Asia レンタッ
* www.vivamusic.com Archivované 2007-08-06 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
G3 |
| --- |
| Stáli členovia | 
* Joe Satriani
* Steve Vai

 |
| Hosťujúci gitaristi | 
* Eric Johnson
* Adrian Legg
* Kenny Wayne Shepherd
* Robert Fripp
* Michael Schenker
* Ulrich Roth
* John Petrucci
* Yngwie Malmsteen
* Paul Gilbert

 |
| Diskografia | 
* *G3: Live in Concert*
* *G3: Rockin' in the Free World*
* *G3: Live in Denver*
* *G3: Live in Tokyo*

 |
**GIOVE-A** je technologická navigačná družica pre overovanie funkcie pozemného segmentu chystaného navigačného systému Galileo. Jej technické predštartovné označenie bolo **GSTB-V2/A** (**G**alileo **S**ystem **T**est **B**ed - **V**ersion **2**, satellite **A**). Postavila ju firma Surrey Satellite Technology Ltd. (SSTL), Guildford, Surrey (Spojené kráľovstvo), z ktorej pozemnej stanice je družica riadená. Operatívnym prevádzkovateľom je organizácia ESA v Paríži (Francúzsko) pre Európsku komisiu (European Commission, EC) v Bruseli (Belgicko).

Opis družice
------------

Trojosovo stabilizovaná družica odvodená od typu Gemini (Geostationary Minisatellite) s telom tvaru kvádra s rozmermi 1,3×1,8×1,65 m je vybavená dvoma rozklápacími panelmi fotovoltaických batérií s rozpätím 4,54 m dodávajúcich 700 W elektrickej energie a dobíjajúcich 3 lithiumiontové akumulátorové batérie. Na palube je predprototypové navigačné zariadenie, ktoré tvoria: 

* dve presné rubídiové atómové hodiny (stabilita ±10 ns/deň);
* dva navigačné vysielače pracujúce v pásme L (1,2 a 1,6 GHz);
* kruhová vysielacia anténa so syntetickou apertúrou;
* experimentálny navigačný prijímač systému GPS pre testovanie možnosti autonómneho stanovovania parametrov oběžné dráhy.

Okrem toho nesie prístroje pre monitorovanie prostredia na operačnej dráhe pre družice systému Galileo a to: 

* dva monitory prenikavej radiácie;
* prístroj na meranie statického náboja hromadiaceho sa na povrchu družice.

Stabilizáciu zaisťuje systém silových zotrvačníkov a plynové trysky pracujúce s butánom skladovaným v dvoch nádržiach s kapacitou 2×25 kg, ktoré môžu slúžiť aj na drobné korekcie dráhy.

Priebeh letu
------------

Nosná raketa Sojuz-FG/Fregat vzlietla z kozmodrómu Bajkonur dňa 28. decembra 2005 o 05:19:08 UT (svetového času). Po niekoľkých manévroch posledného stupňa bola o 09:01:38 UT navedená na operačnú dráhu a oddelila sa od rakety. Pohybuje sa v rovine dráhy č. 1 systému Galileo. Obiehá Zem po dráhe so sklonom 56,05° k rovníku vo výške 23 012 až 23 258 km s dobou obehu 840,98 minúty.

Predpokladaná aktivna životnosť tejto družice je 2 roky.

Pôvod názvu
-----------

Názov GIOVE je skratkové slovo, odvodené od **G**alileo **I**n-**O**rbit **V**alidation **E**lement. Súčasne však tiež v taliančine znamená meno planéty Jupiter ako pripomienku na Galileov objav štyroch veľkých mesiacov tejto planéty a ich pužitie na navigačné účely.

Externé odkazy
--------------

* Sonda v encyklopédii Space 40 (po česky)
* Galileo System Test Bed V2A (GSTB-V2/A) Archivované 2005-12-30 na Wayback Machine (po anglicky)
* GALILEO - domovská stránka projektu (Európska komisia) (po anglicky) (po nemecky) (po francúzsky)
* The Future - Galileo Navigation (po anglicky)
Eukalyptus
 **Eukalyptus kráľovský** (*Eucalyptus regnans*) je typický austrálsky strom z čeľade myrtovitých *(Myrtaceae)*, ktorý dorastá do výšky 100 metrov (najvyšší listnatý strom vôbec). Je to aj najrýchlejšie rastúci strom s veľkým hospodárskym významom.

Po prvýkrát sa s ním Európania stretli v Austrálii a na ostrove Tasmánia pred viac ako 230 rokmi. Priviezli jeho semená a v roku 1777 ich vysiali v Anglicku. 

Za najvyššie dnes rastúce eukalypty sú považované dva obrie stromy druhu Eukalyptus kráľovský. Jeden z nich rastie pri vrchu Baw Baw v austrálskom štáte Viktória, je vysoký 106 metrov. Druhý sa nachádza v doline rieky *Styx* v Tasmánii a dosahuje výšku 98 metrov. Ich vek sa odhaduje na 350 až 400 rokov.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Eukalyptus kráľovský**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Eukalyptus kráľovský**

Externé odkazy
--------------

* „Tasmanian Giant Trees Consultative Committee" Archivované 2009-12-25 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Riesen-Eukalyptus na nemeckej Wikipédii.*
**Ferdinand Julius Cohn** (\* 24. január 1828, Vroclav, Poľsko – † 25. jún 1898, Vroclav) bol nemecký biológ známy hlavne výskumom v oblasti baktérií. Pokladá sa za jedného zo zakladateľov bakteriológie.

Život
-----

Narodil sa ako prvý z troch synov židovského obchodníka. Po maturite v roku 1848 študoval doma a v Berlíne medicínu. Od 10 rokov trpel poruchou sluchu. V roku 1847 promoval ako 19 ročný. V roku 1851 nastúpil na Breslauský inštitút fyziológie rastlín ako súkromný docent a v roku 1859 sa stal profesorom. Zomrel v roku 1898 a je pochovaný na tamojšom židovskom cintoríne.

Dielo
-----

Bol monomorfista – priznával baktériám stálosť tvaru ako pri vyšších organizmoch. Bol presvedčený, že baktérie možno rozdeliť na rody a druhy, ktoré majú charakteristické vlastnosti a tie sa dedia z jednej generácie na druhú. Prípadné zmeny tvaru baktérií súvisia len s ich vývojom.

V roku 1872 vypracoval klasifikáciu baktérií, v ktorej baktérie a sinice (druh rias) zaradil do jednej skupiny a nazval ju *Schizophyta*. Samotné baktérie rozdelil na *Sphaerobacteria*, *Microbacteria*, *Desmobacteria* a *Spirobacteria*. Táto klasifikácia je podnes základom všetkých bakteriálnych klasifikačných systémov. V roku 1885 bola jeho práca ocenená Leeuwenhoekovou medialou. 

Cohn je charakteristickým predstaviteľom „morfologického obdobia" rozvoja mikrobiológie, ktoré sa vyznačovalo hlavne opisovaním nových tvarov baktérií. Cohn však nielen opisuje, ale aj porovnáva a vyhodnocuje, a tak dochádza k utvoreniu systému baktérií. Toto obdobie rozvoja mikrobiológie sa nazýva aj „Cohnovou periódou". Výsledky svojich pozorovaní zhrnul v práci *Výskumy o baktériách*.

Ďalšími dôležitými výsledkami jeho bádaní bolo zistenie, že baktérie majú bunkovú blanu, demonštrácia kompletného životného cyklu *Bacillus anthracis*, práce fytopatogénnymi hubami (*Pythium*) a prvé opísanie aktinomycét.

Dôležité pozorovania urobil aj s niektorými sírnymi baktériami a zistil, že elementárna síra, ktorá sa nachádza vo vnútri bakteriálnych buniek, vzniká oxidáciou sírovodíka a môže sa ďalej oxidovať. Na jeho práce nadviazal aj slávny mikrobiológ Robert Koch.

V Medzinárodnom registri mien rastlín má skratku *Cohn*.

Referencie
----------

1. ↑  Chung, King-Thom. Ferdinand Julius Cohn (1828-1898): Pioneer of Bacteriology. Department of Microbiology and Molecular Cell Sciences, The University of Memphis.
2. ↑  Drews, Gerhart. Ferdinand Cohn, a founder of modern microbiology. *ASM News*, 1999, s. 547–552. Dostupné online.  Archivované 2017-07-13 na Wayback Machine
3. ↑
4. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ferdinand Julius Cohn**

Externé odkazy
--------------

* Ferdinand Cohn, Leben und Werk
* Ferdinand Cohn

Autoritné údaje: * BnF: 146262992
* GND: 116629207
* ISNI: 0000 0001 0979 3199
* LCCN: n87147074
* NK ČR: ola2002158989
* VIAF: 61803207
* WorldCat: lccn-n87147074
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO
Súradnice: 37°13′24″S 38°55′21″V﻿ / ﻿37,223333°S 38,9225°V﻿ / 37.223333; 38.9225

**Göbekli Tepe** (doslova *Pupočný vrch*) je archeologická lokalita – neolitická svätyňa na vrchole kopca v tureckom regióne Juhovýchodnej Anatólii, 15 km od mesta Şanlıurfa (starší názov Urfa). 

Göbekli Tepe je najstaršou známou ľudskou náboženskou stavbou a zároveň najstaršou známou stavbou, zložitejšou ako chatrč. Svätyňa bola vybudovaná pravdepodobne zberačmi a lovcami pred 11 600 rokmi, čiže v 10. tisícročí pred naším letopočtom. Jej nález v roku 1994 spolu s nálezom sídliska Nevalı Çori výrazne posunul hranicu počiatku ľudskej civilizácie, čo spôsobilo revolúciu vo vedeckých kruhoch. Dovtedy sa pokladalo za nemožné, aby zberači a lovci v tej dobe boli schopní postaviť takú veľkú stavbu. 

Svätyňu tvoria kamenné kruhy s priemerom 5 až 10 metrov, v ktorých sa nachádzajú opracované kamenné piliere v tvare písmena T a s hmotnosťou až 50 ton. Na kamenných pilieroch sú reliéfy rôznych zvierat. V okolí sa našli základy chatrčí a rôzne nástroje (pazúriky, šípy…).

Göbekli Tepe je od roku 2018 na zozname Svetového dedičstva UNESCO.

Archeologická lokalita Göbekli Tepe

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Göbekli Tepe**

Externé odkazy
--------------

* Článok National Geographic o Göbekli Tepe (po anglicky)
* Článok National Geographic o výstavbe Göbekli Tepe s umeleckým znázornením (po anglicky)

Referencie
----------

1. ↑  CENTRE, UNESCO World Heritage. *Göbekli Tepe* [online]. UNESCO World Heritage Centre, [cit. 2023-01-15]. Dostupné online. (po anglicky)
**Gürragča Džugderdemidín** (mongol. Жүгдэрдэмидийн Гүррагчаа - Džugderdermidín Gürragča; \* 5. december 1947, na samote Rašang v sume Curvan–Bulak v Bulganskom ajmaku, Mongolsko) je mongolský kozmonaut, účastník programu Interkozmos.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Členovia jeho rodiny boli po celé generácie pastiermi oviec a koní, s jurtou kočujúcou v doline Bulganského ajmaku. Od troch rokov ho otec učil jazdiť na koni a v siedmich rokoch po prvýkrát vyhral dostihy. V maličkej dedinke, ktorá nebola na mapách, dokončil štyri triedy základnej školy a potom pokračoval na desaťročnej škole v meste Gulgab. Potom si podal žiadosť na vysokú poľnohospodársku školu do hlavného mesta Mongolska Ulanbátar, kde v roku 1966 tam začal študovať. Po dvoch rokoch štúdiá prerušil, bol ako radista povolaný do armády kvôli napätiu na čínsko-mongolských hraniciach. Po troch rokoch dostal ponuku dokončiť štúdium v Sovietskom zväze. Po návrate s titulom inžiniera pracoval ako elektromechanik vrtuľníkov. Roku 1973 pokračoval v štúdiu v ZSSR na Vojenskej leteckej akadémii Žukovského v Moskve, úspešne ju ukončil roku 1977. Oženil sa. V roku 1978 sa presťahoval do Hviezdneho mestečka a podrobil sa najskôr výberu, potom aj výcviku.

### Let do vesmíru

Letel iba raz, v dvojčlennej posádke spolu s veliteľom lode Sojuz 39 Vladimirom Džanibekovom. Spojili sa s orbitálnou stanicou Saľut 6, kde strávili niekoľko dní nad pripravenými úlohami vrátane úloh prínosných pre Mongolsko, napr. experiment Biosféra na podrobné snímkovanie Mongolska. Po 188 hodinách vo vesmíre úspešne pristáli na území Kazašskej SSR. Stal sa 101 kozmonautom Zeme. Po svojom lete zo strediska kozmonautov odišiel.

* Sojuz 39 ( 22. marec 1981 – 30. marec 1981)

Zdroje
------

### Literatúra

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.

### Externé odkazy

* Džugderdemidin Gurragčá v encyklopédii SPACE-40 (po česky)
* Gurragčá, Dž. v Malej encyklopédii kozmonautiky (po česky)

Autoritné údaje: * GND: 102466533X
* ISNI: 0000 0000 3437 0633
* LCCN: n98020869
* VIAF: 73165376
* WorldCat: lccn-n98020869
**Felice de Giardini (Degiardino)** (\* 12. apríl 1716, Turín, Taliansko – † 8. jún 1796, Moskva, Rusko) bol taliansky huslista a hudobný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.

Životopis
---------

Hudobnú kariéru začal ako spevák v chlapčenskom zbore v Miláne. Hudbu študoval v Turíne. V roku 1730 začal hrať na husle v divadelných orchestroch Neapola a Ríma. 
V divadle San Carlo sa dostal do vážneho sporu so skladateľom Niccolò Jommellim, keď údajne nevhodne upravoval melodickými ozdobami husľové party v jeho operách.

V päťdesiatych rokoch očaroval publikum v hlavných európskych mestách ako sólový huslista. Jeho slávu prekonal až o päťdesiat rokov neskôr Nicolò Paganini. Koncertná dráha ho priviedla v roku 1750 do Londýna, kde účinkoval na spoločných koncertoch s  Johannom Christianom Bachom, Carlom Friedrichom Abelom a  Johannom Christianom Fischerom. Štyridsať rokov viedol v Londýne taliansku opernú scénu a komponoval pre ňu svoje opery. Stal sa aj priateľom a hudobným radcom vojvodu z Gloucesteru.

Po návrate do Talianska sa bez veľkého úspechu pokúsil založiť opernú spoločnosť. 

V roku 1796 prijal angažmán v Rusku. Krátko po príchode do Moskvy ochorel a zomrel.

Dielo
-----

### Opery

* Rosmira (1757, Londýn)
* Siroe (1763, Londýn)
* Enea e Lavinia (1764, Londýn)
* Il re pastore (1765, Londýn)
* Sappho (cca 1778, stratená)

### Oratórium

* Ruth (1763 až 1768, nedokončené)

### Inštrumentálne dielo

* 6 triových sonát, op.1 (1750)
* 6 husľových duet, op.2
* 6 husľových duet, op.3
* 12 husľových sonát, (1755 Londýn), venované Herzogovi von Lüneburg Braunschweig
* 6 husľových sonát, op.4 (1765)
* 6 husľových sonát, op. 5 (1758)
* 6 klavírnych kvintet, op. 11
* Sonáty op.13
* 6 sláčikových trií, op. 17
* 6 sonát, op. 18
* 7 sláčikových trií, op.20
* Hobojový kvartet, op.25
* 6 sláčikových trií, op. 26
* 6 triových sonát, op. 28 (1790)
* 6 sláčikových kvartet
* 12 husľových koncertov
* Koncert pre flautu, husle a harfu
* 2 sláčikové tria (op. posth.)
* početné klavírne skladby a pedagogická literatúra pre klavír, husle a violončelo

Externé odkazy
--------------

* Portrét skladateľa Archivované 2006-08-27 na Wayback Machine
* 
* Archivované 2006-08-30 na Wayback Machine
* 

Autoritné údaje: * BnF: 13953421z
* GND: 118924885
* ISNI: 0000 0000 8386 3215
* LCCN: n87801638
* NK ČR: mzk2010584641
* VIAF: 59275266
* WorldCat: lccn-n87801638
O súťaži Eurovision Song Contest pozri *Eurovision Song Contest.*
**Eurovízia** (po angl. fr. nem. *Eurovision*) je inštitúcia v rámci Európskej vysielacej únie (EBU/UER) so sídlom v Ženeve, ktorá predovšetkým združuje televízne stanice európskych (pôvodne do roku 1992 západoeurópskych) televíznych staníc, ale vytvorila asociačné vzťahy aj s televíznymi stanicami na iných kontinentoch. 

Založená bola v roku 1950 s úlohou organizovať výmenu televíznych programov. V roku 1993 bola do nej začlenená Intervízia, s ktorou už od roku 1960 príležitostne spolupracovala. 

Eurovízia ponúka tieto služby/oddelenia:

* sieť (Network) - satelitná a vláknová sieť pokrývajúca Európu, Severnú Ameriku a ázijsko-tichomorskú oblasť umožňujúca celosvetové prenosy
* správy (News) - výmena správ medzi účastníkmi
* šport a program (Sports and Programme) - dohaduje vysielacie práva v mene členov a zabezpečuje koordináciu a distribúciu športových a zábavných programov

Externé odkazy
--------------

* oficiálne stránky Archivované 2007-05-14 na Wayback Machine
* stránky materskej organizácie
**Felix Litva** (\* 11. máj 1919, Mikšová, Bytča – † 1. február 2006, Ivanka pri Dunaji) bol slovenský rímskokatolícky kňaz – jezuita, literárny a cirkevný historik a prekladateľ.

Životopis
---------

Stredoškolské štúdium absolvoval v Trnave a v Kláštore pod Znievom. Následne študoval dejiny filozofie a francúzštiny na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave, do 1945 teológiu v Banskej Bystrici a v Ružomberku, 1951 – 1953 históriu na Gregoriánskej univerzite v Ríme. V roku 1952 bol na študijnom pobyte v Dubline (Írsko). Od 1951 pôsobil vo Vatikánskom rozhlase, 1953 – 1970 prednášal dejiny vatikánskej administratívy, teóriu a dejiny archivistiky na Gregoriánskej univerzite a na archivárskej škole vo Vatikáne, 1968 – 1975 bol provinciálom slovenských jezuitov v Kanade, od 1989 provinciálom slovenských jezuitov v zahraničí, 1990 sa presťahoval na Slovensko. Pripravil na vydanie knihu Štefan B. Román - Človek v rozdvojenom svete (1981), je autorom a editorom viacerých slovenských a najmä cudzojazyčných prác z oblasti stredovekých dejín pápežskej kúrie, slovenských cirkevných dejín, archivistiky, cirkevnej liturgie a literárnej histórie. Prekladal z taliančiny francúzštiny a angličtiny.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  
 *10. výročie smrti P. Félixa Litvu SJ* [online]. jezuiti.sk, [cit. 2017-05-04]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* *Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 6145 367X
* LCCN: n86802497
* NK ČR: pna20211102758
* SNK: 151750
* VIAF: 12145304700278610333
* WorldCat: lccn-n86802497
**Georg Simmel** (\* 1. marec 1858, Berlín, Nemecko – † 28. september 1918, Štrasburg, Francúzsko) bol nemecký filozof a sociológ (zakladateľ formálnej sociológie), teoretik umenia, najdôležitejší predstaviteľ filozofie života.

Životopis
---------

Narodil s v Berlíne a strávil tam väčšinu svojho života. Študoval sociológiu a históriu na Berlínskej univerzite. Od roku 1885 tam prednášal. V roku 1914 sa stal riadnym univerzitným profesorom na universite v Štrasburgu.

Spolu s M. Weberom a F. Tönniesom je zakladateľom *Nemeckej spoločnosti pre sociólogiu* (1909). 
V roku 1890 sa oženil s Gertrudou Kinel. Neskôr s ňou mal syna Gertmunda.
Tesne pred koncom I. svetovej vojny zomrel na rakovinu (HCC).

Sociológia G. Simmela
---------------------

Simmel je zakladateľom a významným predstaviteľom tzv. formálnej sociológie. Sociológiu vymedzuje ako vedu skúmajúcu *formy zospoločenštenia*. Simmel sa teda nezaoberá skúmaním spoločnosti ako celku, nevenuje sa minulosti, ani neprognózuje budúcnosť, čím sa líši od svojich sociologických súčasníkov. Predmetom jeho záujmu je analýza súčasného života spoločnosti.

Simmel rozlišuje formu a obsah sociálnych javov. Zaujímajú ho iba všeobecné formy vzťahov, ktoré nie sú viazané časovo ani priestorovo. Sú to napr. vzťahy nadriadenosti a podriadenosti, napodobňovania, deľby práce, konkurencie, vytváranie strán, reprezentácie, vnútornej konsolidácie. Tieto formy možno nájsť v rozmanitých sociálnych skupinách, líšiacich sa cieľom a významom (štát, hospodárske spoločenstvo, rodina, cirkev, gang a pod.).

Simmelove poňatie sociológie ovplyvnilo najmä americkú sociológiu. Z jeho prác vychádza napr. teória konfliktu alebo sociológia každodennosti.

Dielo
-----

* *Die Probleme der Geschichtsphilosophie*, 1892
* *Philosophie des Geldes*, 1900
* *Soziologie*, 1908
* *Hauptprobleme der Philosophie*, 1910
* *Grundfragen der Soziologie*, 1917
* *Der Konflikt der modernen Kultur*, 1918
* *Das Geld in der modernen Cultur* 1896

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Simmelova esej "Peníze v moderní kultuře" Archivované 2007-09-29 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 61730
* BnF: 11924807v
* GND: 118614436
* ISNI: 0000 0001 2320 5189
* LCCN: n79063822
* NK ČR: jn19990007969
* ULAN: 500226097
* VIAF: 39384262
* WorldCat: lccn-n79063822
**Gerard Kitchen O’Neill** (\* 6. február 1927, Brooklyn, New York, USA – † 27. apríl 1992, Redwood City, Kalifornia, USA) bol americký fyzik a filozof, vizionár a futurológ.

Kariéra
-------

Zaoberal sa možnosťami osídľovania vesmíru, problematikou medziplanetárneho priestoru. Absolvoval Swarthmore College. Doktorát filozofie získal na Cornell University v roku 1957. V roku 1965 sa stal profesorom Princeton University v USA.

Projekty osídľovania vesmíru
----------------------------

Vytvoril projekty na výstavbu priemyselných zariadení a osídlení na obežnej dráhe okolo Zeme. Potrebné suroviny mali byť získavané z Mesiaca. Bol zástancom migrácie do medziplanetárneho priestoru a ďalšej evolúcie uskutočňujúcej sa už mimo povrch planéty Zem. V roku 1977 založil Space Studies Institute.

Dielo
-----

Gerard O’Neill publikoval knihy Space Colonies: The High Frontier (1976), Space-Based Manufacturing from Nonterrestrial Materials (editor) (1977), The High Frontier. Human Colonies in Space (1977) (2000), Wasn’t the Future Wonderful ? A View of Trends and Technology from the 1930’s (1979), 2081. A Hopeful View of the Human Future (1980), The Technology Edge. Opportunities for America in World Competition (1983).

Bibliografia
------------

* O’Neill, Gerard K.: The High Frontier: Human Colonies in Space. William Morrow & Company. 1977, ISBN 0-9622379-0-6
* O’Neill, Gerard K.: Space-Based Manufacturing from Nonterrestrial Materials. Amer Inst of Aeronautics. 1977, ISBN 0-915928-21-3
* O’Neill, Gerard K.: 2081: A Hopeful View of the Human Future. Simon and Schuster. 1981, ISBN 0-671-44751-3
* O’Neill, Gerard K.: The Technology Edge: Opportunities for America in world competition. Simon and Schuster.1983, ISBN 0-671-55437-9

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gerard Kitchen O’Neill**

Externé odkazy
--------------

* 

Autoritné údaje: * BnF: 12393502m
* GND: 1035017466
* ISNI: 0000 0001 1593 2343
* LCCN: n79082378
* NK ČR: uk2011675436
* VIAF: 9932275
* WorldCat: lccn-n79082378
Cyprus: Poloha základnePoloha základne
Poloha základne

**Evangelos Florakis** (novogr. ναυτική βάση «Ευάγγελος Φλωράκης») je námorná základňa Cyperského námorníctva, ktorá sa nachádza na južnom pobreží ostrova v blízkosti priemyselnej komplexu s elektrárňou Vasilikos pri dedine Zygi, medzi Limassolom a Larnakou. Pred 11. júlom 2011 bola základňa hlavným sídlom jedného z piatich hlavných veliteľstiev Cyperského námorníctva. Toto veliteľstvo bolo zodpovedné za dohľad nad pobrežnými zariadeniami a ich personálom. Dnešný stav veliteľstva nie je známy. 

Základňa bola pomenovaná podľa genpor. Evangelosa Florakisa, hlavy Cyperskej národnej stráže, ktorý tragicky zahynul pri havárii vrtuľníka v júli 2002. Pred premenovaním bola známa pod názvom **Námorná základňa Mari**. 

11. júla 2011 sa tu odohrala tragická explózia, pri ktorej zahynulo 13 ľudí. Medzi obeťami bol aj veliteľ základne Lambros Lambru a náčelník Cyperského námorníctva Andreas Ioannides.

Referencie
----------

1. ↑   Cyprus mourns military deaths. *BBC News* (BBC), 2002-07-10. Dostupné online [cit. 2013-03-22].
2. ↑  DEWHURST, Patrick. Breaking News: huge explosion at Evangelos Florakis naval base. *Cyprus Mail* (Cyprus Mail Co Ltd), 2011-07-11. Dostupné online [cit. 2013-03-22].

Externé odkazy
--------------

* Námorná základňa a elektráreň Vasilikos na OpenStreetMap
* Hlavný vjazd do základne 11. júla 2011, krátko po výbuchu (AP/boston.com)[nefunkčný odkaz]

Súradnice: 34°43′30″S 33°16′55″V﻿ / ﻿34,725°S 33,282°V﻿ / 34.725; 33.282

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Evangelos Florakis Naval Base na anglickej Wikipédii.*
**Evanjelická cirkev metodistická, slovenská oblasť** je kresťanská protestantská cirkev na Slovensku vyznávajúca metodizmus. Evanjelická cirkev metodistická vznikla zjednotením dvoch cirkví – *Evanjelického spoločenstva* a *Episkopálnej metodistickej cirkvi*. V anglicky hovoriacich krajinách sa nazýva zjednotenou denomináciou **United Methodist Church** (Zjednotená metodistická cirkev), v mnohých európskych krajinách sa nazýva Evanjelická cirkev metodistická. Pri vzniku hnutia, z ktorého táto cirkev vznikla, bol John Wesley, ktorého inšpiroval v Londýne predhovor výkladu Martina Luthera k listu Rimanom. Cirkev vznikla najskôr v Spojených štátoch amerických a následne iných krajinách sveta. Na Slovensku, resp. vo vtedajšom Československu, vznikla v roku 1924. 

V roku 2022 cirkev začala proces odčlenenia od materskej Zjednotenej metodistickej cirkvi pre progresívne hodnoty vyznávané najmä americkými duchovnými a predstavenými cirkvi a pričlenenia k novovzniknutej Globálnej metodistickej cirkvi. V tom istom čase má cirkev na Slovensku 7 farností a viac než 3,000 veriacich.

Zdroje
------

* Evanjelická cirkev metodistická
* Poriadok ECM Archivované 2016-02-16 na Wayback Machine
* The History of Methodism Volume The first by John Fletcher Hurst 1902
* The History of Methodism Volume The second by John Fletcher Hurst 1902

Referencie
----------

1. ↑

| * z
* d
* u
Protestantizmus na Slovensku |
| --- |
| **Protestantské cirkvi na Slovensku** | 
* Evanjelická cirkev augsburského vyznania (ECAV)
* Reformovaná kresťanská cirkev na Slovensku (RKC)
* Evanjelická cirkev metodistická, Slovenská oblasť (ECM)
* Apoštolská cirkev na Slovensku (ACS)
* Bratská jednota baptistov (BJB)
* Cirkev bratská (CB)
* Evanjelická cirkev metodistická (ECM)
* Cirkev adventistov siedmeho dňa (CASD)
* Kresťanské zbory na Slovensku (KZ)
* Kresťanské misijné centrum Oáza Viery

 |
Súradnice: 47°21′10″S 16°26′02″V﻿ / ﻿47,3528°S 16,4338°V﻿ / 47.3528; 16.4338

**Geschriebenstein** (maď. **Írott-kő**; 884 m n. m.) je zalesnený vrch na hranici medzi Rakúskom a Maďarskom. Je to najvyšší vrch Günserského pohoria, najvyšší bod v západnom Maďarsku (Zadunajsko) a najvyšší bod v Burgenlande. Nadmorská výška vrcholu je podľa rakúskych prameňov 884 m n. m. zatiaľ čo maďarské referencie väčšinou uvádzajú 883 m n. m.. Najvyšší bod na strane Burgenlandu je 879 m n. m..

Jeho bývalými maďarskými názvami boli *Fenyőhegy* a *Szálkő*. Jeho súčasné meno (*Írottkő* v maďarčine, *Geschriebenstein* v nemčine) sa dá preložiť ako *napísaný kameň* a je pravdepodobne odvodené z hraničných kameňov s nápismi medzi majetkami rodov Batthyány a Esterházy. Na vrchole sa nachádza vyhliadková veža postavená v roku 1913. Nachádza sa presne na hranici medzi Rakúskom a Maďarskom.

Od decembra 2007 je možné prekročiť rakúsko-maďarskú hranicu bez formalít, pretože Maďarsko sa pripojilo k Schengenskej dohode.

Najbližšie mestá na rakúskej strane sú Rechnitz a Lockenhaus. Na maďarskej strane je najbližšou obcou Velem a najbližším mestom je Kőszeg.

Hraničný kameň vo vyhliadkovej veži. Jeho ľavá strana je v Rakúsku (označená *Ö* pre *Österreich*), jej pravá strana je v Maďarsku (označená *M* pre *Magyarország*, nie je viditeľná).

Referencie
----------

1. ↑   *Geschriebenstein, Austria/Hungary* [online]. peakbagger.com, [cit. 2019-09-11]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Geschriebenstein**

Externé odkazy
--------------

* Naturpark Geschriebenstein-Írottkő
* Informačné centrum o prírodnom parku Írottkő Archivované 2010-05-03 na Wayback Machine
* Ocenenie „EDEN – európske destinácie najvyššej kvality" za netradičnú turistickú destináciu 2009

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Geschriebenstein na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * VIAF: 239643501
Prvá generácia (1971—1977)
**Fiat 127** bol automobil vyrábaný talianskou automobilkou Fiat medzi rokmi 1971 až 1983. Bol predstavený ako náhrada Fiatu 850 a jeho produkcia v Európe skončila v roku 1983, kedy bol nahradený Fiatom Uno.

Prehľad
-------

Fiat 127 si rýchlo po uvedení získal obľubu verejnosti, zaradil sa medzi desať najviac vyrábaných osobných automobilov na svete a v Európe dokonca získal titul Auto roku 1972. Ročne sa vyrobilo zhruba 310 000 kusov. Na svoju dobu bol Fiat 127 veľmi moderný, dodával sa v dvojdverovom a neskôr trojdverovom prevedení. Automobil poháňal veľmi novodobý štvorvalcový, kvapalinou chladený motor o obsahu 903 cm³, ktorý poháňal predné kolesá auta. Fiat 127 dokázal vo svojej najvýkonnejšej verzii vyvinúť rýchlosť až na hranici 180 km/h. Celkom sa len v Taliansku vyrobilo 3 779 086 kusov. Okrem Talianska sa 127 vyrábal pod označením SEAT 127 v Španielsku (vedľa dvoj- a trojdverovej verzie sa tu vyrábala i štvordverová), ďalej v Latinskej Amerike, tam sa výroba udržala až do roku 1995.

* Druhá generácia(1977 – 1981)Druhá generácia  
(1977 – 1981)
* Tretia generácia(1982 – 1983)Tretia generácia  
(1982 – 1983)

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2008-08-29]. Dostupné online. Archivované 2008-06-23 z originálu.

| Automobily značky Fiat 1980 – 2019 (európsky trh) |
| --- |
| Trieda | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Miniautomobil | 126 | Cinquecento | Seicento |  |  |
|  |  | 500 |
| Panda I | Panda II | Panda III |
| Malý automobil | 127 | Uno | Punto I | Punto II |  |  |
|  |  | Grande Punto/Punto Evo | Fiat New Punto |  |
| Nižšia stredná trieda | Ritmo | Tipo | Bravo / Brava | Stilo | Bravo II | Tipo |
|  |  |  | Stilo SW |  |  |
| 131 | Regata | Tempra | Marea |  | Linea | Tipo |
|  | Regata SW | Tempra SW | Marea Weekend |  |  |
|  |  |  | Albea |  |
| Stredná trieda | 132 | Argenta | Croma I |  |  | Croma II |  |
| Kupé |  |  | Coupé |  |  |
| Roadster | 124 Spider |  |  | Barchetta |  | Barchetta |  |  | 124 Spider |
| Športový automobil | X1/9 |  |  |  |  |
| Panel van | Fiorino I | Fiorino II |  | Fiorino III |
|  |  |  | Doblò | Doblò II |
| Mini SUV |  |  |  | Sedici | 500X |
| Mini MPV |  |  |  | Idea | 500L |
| Kompaktné MPV |  |  | Multipla |  |
| Veľké MPV/od 2011 SUV |  |  | Ulysse I | Ulysse II | Freemont |  |
| Van | Daily\* |  |  | Scudo I | Scudo II | Talento |
|  | Ducato I | Ducato II | Ducato III |
| Pickup |  |  | Strada |  |
| Off-road | Campagnola (1107) |  |  |  |  |
| \*licencia Iveco |
**Excimerový laser** alebo **exciplexový laser** je druh plynového lasera zvyčajne používaného v očnej chirurgii a vo výrobe polovodičov. Termín excimer je skratka z anglického *excited dimer* - excitovaný dimér, a teda ide o molekulu zloženú z dvoch monomérov. Excimerový laser využíva vzácne plyny, resp. kombináciu inertných plynov (argón, kryptón, xenón) a reakčných plynov (fluór, chlór), kedy pri vhodných elektrických podmienkach (vysokonapäťovými impulzmi) sa atómy plynov vo vybudenom stave zlúčia na krátky čas (vznik exciméru, v prípade halogenidov vzácnych plynov sa používa výraz exciplex). Pri následnom rozpade sa uvoľní žiarenie v ultrafialovej spektrálnej oblasti.

Ultrafialové žiarenie z excimerovho lasera je veľmi dobre absorbované organickými zlúčeninami a biologickými látkami. Tento laser produkuje dostatok energie na narušenie molekulárnej väzby na povrchu tkaniva, ktoré sa pevne daným spôsobom účinne rozloží so vzduchom prostredníctvom ablácie namiesto oddelenia materiálu za pomoci horenia alebo rezania. Vďaka tomu môže laser odstrániť neobyčajne jemné vrstvy povrchového materiálu bez skoro žiadnej zmeny vo zvyšku materiálu, ktorý má zostať neporušený. Výkonné ultrafialové žiarenie robí preto excimerové lasery užitočné pre chirurgiu (najmä očnú chirurgiu), výrobu polovodičov a kožné ošetrenia.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  International Union of Pure and Applied Chemistry. "excimer laser". Compendium of Chemical Terminology Internet edition.

Externé odkazy
--------------

* [nefunkčný odkaz]
* Archivované 2016-03-07 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Excimer laser na anglickej Wikipédii.*
**HMS *Belfast*** bol ľahký krížnik britského vojnového námorníctva – Royal Navy. Je najťažším britským krížnikom, ktorý bol zapojený do bojov druhej svetovej vojny. V súčasnosti je zakotvený na rieke Temža blízko Tower Bridge a slúži ako múzeum. Toto múzeum, ako posledný veľký vojnový krížnik, spravuje Imperial War Museum. 

Loď bola spustená na vodu 17. marca 1938 (na deň sv. Patrika) a do služby vstúpila 5. augusta 1939. Krátko po vypuknutí vojny bola poškodená mínou, ktorá poškodila jej trup a zranila niekoľko členov posádky. Táto nehoda vyradila krížnik z prevádzky na tri roky. Medzi jeho najznámejšie akcie patrí účasť v bitke pri Severnom myse, kde sa podieľal na potopení nemeckého bojového krížnika *Scharnhorst* a delostrelecká podpora vylodenia v Normandii. Krížnik bol tiež použitý pri podpore síl OSN v čase kórejskej vojny.

Loď bola vyradená z prevádzky 24. augusta 1963 a roku 1971 bola zakúpená pre Imperial War Museum za 1 £. Bola odvlečená do nového kotviska v *Symon's Wharf* na Temži a 21. októbra toho istého roku pri príležitosti osláv bitky pri Trafalgare sprístupnená verejnosti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **HMS Belfast**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (eng icon)

Súradnice: 51°30′24″S 0°04′53″Z﻿ / ﻿51,506667°S 0,081389°Z﻿ / 51.506667; -0.081389

| * z
* d
* u
Londýnske múzeá a galérie |
| --- |
| Múzeá | 
* Freudovo múzeum
* Geffrye Museum
* HMS Belfast
* Horniman Museum
* Churchillovo múzeum a Cabinet War Rooms
* Imperial War Museum
* London’s Transport Museum
* Museum of Performance
* Múzeum dizajnu
* Múzeum Londýna
* National Maritime Museum
* Prírodopisné múzeum
* Science Museum
* Soane Museum
* Victoria and Albert Museum

 | Národná galéria |
| Galérie | 
* Courtauld Institute of Art
* Dulwich Picture Gallery
* Estorick Collection of Modern Italian Art
* Gilbert Collection
* Hayward Gallery
* Národná galéria
* National Portrait Gallery
* Kráľovská akadémia umenia
* Saatchi Gallery
* Serpentine Gallery
* Somerset House
* Tate Britain
* Tate Gallery
* Tate Modern
* Wallace Collection
* Whitechapel Gallery

 |
Barón **Filip Skrbenský z Hříště** (nem. Philipp Freiherr Skrbensky von Hriste) (\* 1838 - † 27. február 1914) bol šlachtic, cisársko-kráľovský komorník, člen rádu maltézskych rytierov a nadporučík u dragúnov.

Hrobka Filipa Skrbenského
Detail z hrobky

Rodina
------

* otec: Filip Skrbenský 1789-1867
* matka: Františka Erdody 1812-1894
* manzelka: Leonilla (Leonie) Freiin Czeike v. Badenfeld
* deti: 3 synovia, 2 dcéry, najznámejší Lev Skrbenský z Hříště

Rodina Skrbenská pochádza z Moravy. Svoje meno prijala podľa obce Skrbeň s hradom Hřište, ktorý vlastnili. Pred povýšením do šľachtického stavu používala jednoduchý erb so strieborným štítom, v ktorom bol čierny pruh, heraldický kôl. Po povýšením do šľachtického stavu boli do erbu pridané zrkadlá so pštrosími perami.

Životopis
---------

Väčšinu života strávil vo Viedni. Ako svoje letné sídlo používal kaštieľ v Prílese. Barón bol veľmi veľkorysý človek, napr. v roku 1884 daroval Trenčianskej Teplej hasičskú striekačku, aby mohli miestni ľudia založiť dobrovoľný hasičský zbor. V rokoch 1894-1895 pôsobil ako richtár v Prílese.

Zomrel 27. februára 1914 ako 76-ročný. V Prílese ho 6. marca pochovával nitriansky župan, hodnostári župy a zástupcovia niektorých rodín. Pochovaný bol so svojimi obľúbenými súčasťami odevu - dragúnskou šabľou, šišákom a maltézskym rádom. Nechýbali ani kľúče symbolizujúce jeho pôsobenie vo funkcii kráľovského komorníka.

Referencie
----------

1. ↑  KARLÍK, Jozef. *Trenčianska Teplá* [online]. Banská Bystrica: Vydavateľstvo SCM, 1995. Dostupné online. Archivované 2012-07-26 z originálu.
**Filoumenos** alebo **Filumenos** (starogr. *Φιλουμενὸς*) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 4. storočí.

Filumenos z lýdskej Filadelfie bol podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho pravdepodobne olympijský víťaz v niektorej úpolovej disciplíne na 287. hrách v roku 369. O jeho majstrovstve v boxe, zápasení a pankratiu nám podáva svedectvo aj epigrafický nález *CIL 6, 10154* (Corpus Inscriptionum Latinarum - súbor starých latinských nápisov. Je to zachovaná dokumentácia verejných a súkromných nápisov z Rímskej ríše), datovaný do rokov 367 až 375.

Byzantský historik Panodóros z Alexandrie zaznamenal, že Filoumenos žil v dobe cisára Theodosia I. a že videl bronzovú sochu s nápisom (v trhline sochy) o jeho neobyčajnej sile.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Luigi Moretti; Maria Elisa Garcia Barraco; Ilaria Soda. *Luigi Moretti e il catalogo degli Olympionikai : testimonianze epigrafiche, letterarie, papirologiche e numismatiche sui vincitori degli agoni olimpici panellenici (Ellade e Magna Grecia: 776 a.C. - 393 d.C)*. Roma : Arbor sapientiae, 2014. ISBN 978-88-97805-32-8. S. 143 (943).
2. ↑  James Lynch. *The Ancient Olympiads*. London : Print, 2015. ISBN 978-1-98794-400-6. S. 1 - 469 .
3. ↑  Berlin-Brandenburgische Akademie der Wissenschaften, *Corpus Inscriptionum Latinarum*[nefunkčný odkaz]
4. ↑  Corpus Inscriptionum Latinarum *CIL 6, 10154*
5. ↑  Sofie Remijsen, *The End of Greek Athletics in Late Antiquity*, str. 86

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku