**Ladislav Ťažký** (\* 19. september 1924, Čierny Balog – † 20. január 2011, Bratislava) bol slovenský prozaik, publicista, dramatik a scenárista.

Rodina
------

* otec: Anton Ťažký st. (1898 – 1991)
* bratia: Anton Ťažký ml. (1921 – 1992), Štefan Ťažký (1929 – 1983)
* sestra: Antónia Ďurčíková (1933 - 2018)

Životopis
---------

Narodil sa v slovenskej rodine lesného robotníka. Vzdelanie získaval v Čiernom Balogu a v roku 1940 získal odborné vzdelanie vo Vojenskom zemepisnom ústave ako kartograf. V rokoch 1938 – 1940 pracoval ako lesný robotník, neskôr na stavbe cesty Brezno – Čierny Balog – Detva. R. 1940 – 1945 žiak Vojenského zemepisného ústavu, vojak mapár. 

Počas druhej svetovej vojny zaujal jednoznačný vlastenecký a protifašistický postoj. V roku 1943 bol odvelený na východný front ako mapár. Z tohto prostredia pochádza aj významná časť jeho tvorby. R. 1944 bol Nemcami zajatý a internovaný v Rumunsku. Z internačného tábora ušiel a opätovne bol chytený v Maďarsku, väznený v Sátoraljaújhely a v Košiciach a prevezený do zajateckého tábora XVII. A. Kaisersteinbruch v Burgenlande v Rakúsku. 

Po vojne pracoval krátko ako technický kreslič v Košiciach, v rokoch 1946 – 1948 bol sociálnym referentom na ONV v Brezne. V rokoch 1948 – 1952 študoval na Vysokej škole politických a hospodárskych vied v Prahe a v rokoch 1952 – 1958 pracovník na oddelení kultúry ÚV KSS v Bratislave. V rokoch 1959 – 1962 vedecký ašpirant Inštitútu spoločenských vied pri ÚV KSČ v Prahe (CSc.). Istý čas sa venoval vlastnej tvorbe, v rokoch 1967 – 1968 pracoval v redakcii denníka Smena. 

Za román *Amenmária, samí dobrí vojaci* a novelistický triptych *Dunajské hroby, Divý Adam* a *Hriešnica žaluje* tmu dostal v roku 1968 štátnu cenu. Za verejne prezentované postoje, v ktorých ostro odsúdil vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Československa v roku 1968 a následne odmietal čistky vo verejnom živote, bol v roku 1970 vylúčený z KSS a zo Zväzu slovenských spisovateľov a od roku 1970 mal zákaz publikovať. Neskôr bol pridelený pracovať v Ústredí ľudovej umeleckej výroby (ÚĽUV). 

Od roku 1979 pracoval v rôznych podnikoch a za pomoci Slovenského literárneho fondu (SLF) sa venoval aj tvorbe. Počas normalizačného obdobia bol pod policajným dohľadom, napriek tomu sa stretával aj s predstaviteľom obrodného procesu z roku 1968 Alexandrom Dubčekom. 

Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky v roku 1993, mu bola ponúknutá kandidatúra na prezidenta SR, čo však odmietol. Od roku 1990 bol čestný predseda Spolku slovenských spisovateľov, člen Predsedníctva Matice slovenskej a predseda Prezídia Matice slovenskej. Funkciu predsedu neprijal, hoci bol do nej už zvolený. Bol aj externý poradca prezidenta Slovenskej republiky. 

Až do smrti žil v Bratislave a bol literárne a publicisticky činný. Angažoval sa v organizácii Korene a Slovakia plus ako podpredseda. V roku 2004 mu Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre udelila čestný doktorát Dr.h.c. a prezident Slovenskej republiky mu prepožičal Rad Ľudovíta Štúra. Pochovaný je na cintoríne v obci Veľký Klíž, časť Klížske Hradište, okres Partizánske.

Tvorba
------

Do literatúry vstúpil v polovici 50. rokov časopisecky publikovanými fejtónmi a poviedkami. Knižne debutoval roku 1962 zbierkami poviedok *Vojenský zbeh* a *Hosť majstra čerta*, neskôr písal i novely a najmä romány. Pokračovateľ realistickej tradície, ktorú ozvláštňuje využitím asociatívnej metódy a baladickosťou blízkou ľudovej slovesnosti. Jeho prínos spočíva i v novom prístupe k vojnovej téme a jej odpatetizovaní, odheroizovaní a odpolitizovaní. Najčastejším námetom jeho diel sa stáva druhá svetová vojna a Slovenské národné povstanie, pričom do svojich diel vkladá i mnoho autentických a autobiografických prvkov. Okrem prozaickej tvorby sa venoval i písaniu filmových scenárov, divadelných hier, cestopisov a publicistických textov, ale tiež literatúre pre mládež. Podľa jeho scenára nakrútil v roku 1968 režisér Juraj Jakubisko filmový triptych *Zbehovia, Pútnici, Dominika*.

Dielo
-----

* 1962 – *Vojenský zbeh*, zbierka poviedok
* 1962 – *Hosť majstra Čerta*, zbierka poviedok
* 1962 – *Jánošíkova slza*, zbierka poviedok
* 1964 – *Dunajské hroby*, novela z druhej svetovej vojny
* 1964 – *Amenmária. Samí dobrí vojaci*, román
* 1964 – *Dunajské hroby*, zbierka poviedok
* 1965 – *Kŕdeľ divých Adamov*, zbierka noviel
* 1966 – *Hriešnica žaluje tmu*, novela aj dráma (v tom roku i inscenácia)
* 1968 – *V páse zlomená*, novela
* 1969 – *Pivnica plná vlkov*, román
* 1969 – *Ozvena svedomia*, spomienková kniha (zošrotovaná), časti knihy boli publikované až v roku 1996 v knihe *Testament svedomia*
* 1970 – *Pochoval som ho nahého*, súbor piatich noviel
* 1979 – *Evanjelium čatára Matúša I a II*, román, voľné pokračovanie románu *Amenmária. Samí dobrí vojaci*
* 1983 – *Jánošíkova slza*, povesť
* 1983 – *Márie a Magdalény*, krátke prózy
* 1986 – *Aj v nebi je lúka*, sociálny a historický román
* 1988 – *Pred potopou*, reportážny román
* 1990 – *Smrť obchádza štadióny*, súbor poviedok pre mládež
* 1991 – *Kto zabil Ábela?*, román so zápletkou politickej vraždy
* 1991 – *Fantastická Faidra*, alegorický novelistický triptych
* 1992 – *Dvanásť zlatých monarchov*, vysťahovalecký román
* 1993 – *Maršalova dcéra*, historický román
* 1996 – *Testament svedomia*, súbor rozhovorov s Jozefom Leikertom
* 1996 – *Literárne vrásky*, spomienkové eseje
* 1997 – *Zastavte paľbu! Prosím…*, publicistické texty z rokov 1989 – 1996
* 1997 – *Vykopaná pravda*, literatúra faktu spolu s kolektívom autorov
* 1997 – *Očami pútnika*, cestopis
* 1997 – *Zjavenie Sabíny*, štylizovaný cestopisný a dokumentárny román
* 1998 – *Ľudia nie sú anjeli*
* 1998 – *Vystúpila z obrazu*, novela
* 1999 – *Útek z Neresnice*, novela
* 2000 – *Krásna zlatá beštia*, dvojnovela
* 2001 – *Amor anti Moloch*, eseje
* 2002 – *Slzy neplačú*
* 2004 – *V kráľovstve zelenej bohyne*, národopisná štúdia a povesti
* 2009 – *Porazení víťazi*, román z rokov okupácie
* 2010 – *Lovci ľudských tvárí*, voľné pokračovanie románu *Porazení víťazi*

Ocenenie
--------

* Roku 1994 bolo literárne dielo Ladislava Ťažkého ohodnotené cenou Jozefa Cígera Hronského.

Referencie
----------

1. ↑  MAŤAŠEJE, Peter. Pod románskym kostolíkom bude odpočívať klasik slovenskej literatúry.. *Tempo- týždenník občanov okresov Partizánske a Bánovce nad Bebravou*, roč. LXXII. čís. 4, s. 1.

Literatúra
----------

* *Encyklopédia Slovenska*
* *Slovník slovenských spisovateľov*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ladislav Ťažký**

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 37983
* BnF: 12314648s
* GND: 119266598
* ISNI: 0000 0001 1041 4977
* LCCN: n81040585
* NK ČR: jn19990209943
* SNK: 162969
* VIAF: 17290789
* WorldCat: lccn-n81040585