**Antonov An-30** (rus. Антонов Ан-30; v kóde NATO: „**Coke**") je dvojmotorové turbovrtuľové prieskumné lietadlo vyvinuté v Sovietskom zväze v 60. rokoch 20. storočia. Bolo určené na leteckú kartografiu a prieskum.

Vznik a vývoj
-------------

V roku 1964 dostala konštrukčná kancelária OKB-49 za úlohu vytvoriť nové lietadlo s označením An-24FK určené na letecké snímkovanie. Malo byť postavené na základe civilného dopravného lietadla An-24. Nový stroj mal nahradiť zastarané typy Li-2FK, Il-14FK a Il-14FKM.

V roku 1965 bol hotový predbežný návrh a do leta 1967 bol jeden zo sériových An-24 prerobený na variant An-24FK. Od civilného lietadla sa An-24FK odlišoval hlavne úplne prerobeným predným trupom - ten bol rozšírený a presklený, aby sa zlepšil výhľad navigátora. V spodnej časti trupu bolo tiež osadených päť presklených fotopriezorov. Bol odstránený radar Emblema, vybavenie pasažierov a zadné dvere. V strednej časti trupu boli nainštalované prídavné palivové nádrže. 

Posádku An-24FK tvorilo sedem ľudí: dvaja piloti, navigátor-letecký fotograf, radista, palubný inžinier a dvaja operátori. Prvý let sa uskutočnil 21. augusta 1967. Od decembra 1968 do septembra 1969 prebiehali štátne letové skúšky, v rámci ktorých bolo vykonaných celkovo 45 letov. 

Testy ukázali, že nové lietadlo má oproti Il-14FK a FKM značné výhody. Predovšetkým dokázalo vykonávať letecké snímkovanie v horských a vysokohorských oblastiach, malo vyššiu produktivitu vďaka vysokej rýchlosti letu a zlepšili sa tiež pracovné podmienky pre posádku. Významným nedostatkom bola nízka zásoba paliva, keďže stroj dokázal natankovať len 4960 kg paliva (pôvodná požiadavka bola 5500 - 6000 kg). Ďalšie pripomienky sa týkali slabšieho vybavenia na letecké snímkovanie a nedostatočné vetranie tmavej miestnosti.

Sériová výroba nového lietadla s označením An-30 bola spustená v roku 1971 v Kyjevskom leteckom závode. Produkcia prebiehala až do roku 1980, pričom bolo celkovo vyrobených 115 strojov. 66 ich bolo vyrobených vo verzii An-30A pre Ministerstvo civilného letectva, 26 kusov vo verzii An-30B pre Vojenské vzdušné sily ZSSR a 23 išlo na export (boli dodané do Afganistanu, Bulharska, Vietnamu, Číny, Kuby, Rumunska, Mongolska a Československa).

Nasadenie
---------

Vo vzdušných silách ZSSR boli lietadlá An-30B dislokované na základniach v Krasnojarsku, Černoviciach (dnešná Ukrajina) a na letisku Belaja (Irkutská oblasť). 

### Sovietska intervencia v Afganistane

Lietadlá An-30B boli presunuté do Afganistanu už v novembri 1981. Boli súčasťou 50. samostatného zmiešaného leteckého pluku so sídlom v Kábule, pričom v jeho zostave boli 2 až 3 stroje An-30B. Hoci potreba An-30B bola mimoriadne naliehavá, keďže neexistovali spoľahlivé mapy Afganistanu, lietadlá začali získavať letecké snímky tohto územia až v apríli 1982. 

Neskôr An-30B plnili úlohy, ktoré neboli primárne vôbec určené, t.j. vizuálne pozorovanie nepriateľa, navádzanie bojových lietadiel na nekryté ciele, fotografovanie oblastí pred a po bojovom zásahu, či pátranie po zostrelených lietadlách a vrtuľníkoch.

V Afganistane sa potvrdila schopnosť lietadla operovať v horách. Polomer otáčania 500 - 300 m (s klapkami vysunutými do pristávacej polohy a náklonom 45 - 60°) umožňoval dostať sa aj zo slepých roklín.

11. marca 1985 bol An-30B pri návrate z misie v oblasti Bagram zasiahnutý raketou prenosného protilietadlového systému. Raketa zasiahla ľavý motor lietadla. Väčšine posádky sa podarilo uniknúť na padáku, avšak obaja piloti pri pokuse o pristátie s horiacim lietadlom zahynuli.

### Druhá čečenská vojna

V auguste 1999 uskutočnili islamistickí militanti pod vedením Šamila Basajeva a Ibn Al-Chattába inváziu do susedného Dagestanu. Lietadlá An-30B a Su-24MR začali ihneď vykonávať oblasti prieskum a zber spravodajských informácií, ktoré následne využívali pri náletoch frontové bombardéry.

Používatelia
------------

### Vojenskí

* Bulharsko  **Bulharsko**
	+ Bulharské vzdušné sily
* Rumunsko  **Rumunsko**
	+ Rumunské vzdušné sily
* Rusko  **Rusko**
	+ Vojenské vzdušné sily Ruskej federácie
* Sudán  **Sudán**
	+ Sudánske vzdušné sily
* Ukrajina  **Ukrajina**
	+ Vzdušné sily Ozbrojených síl Ukrajiny

Špecifikácie (An-30B)
---------------------

### Technické údaje

* **Posádka:** 7 (2 piloti, navigátor-letecký fotograf, radista, palubný inžinier a 2 operátori)
* **Dĺžka:** 24,26 m
* **Rozpätie:** 29,20 m
* **Výška:** 8,32 m
* **Nosná plocha:** 75,0 m²
* **Hmotnosť prázdneho lietadla:** 15 590 kg
* **Maximálna vzletová hmotnosť :** 23 000 kg
* **Pohonná jednotka:** 2 × turbovrtuľový motor Ivčenko AI-24VT + 1 turbodúchadlový motor Sojuz RU-19A-300
* **Výkon pohonnej jednotky:** 2 x 2818 hp

### Výkony

* **Cestovná rýchlosť:** 476 km/h
* **Maximálna rýchlosť:** 540 km/h
* **Dolet:** 2 600 km
* **Dostup:** 8 000 m

Referencie
----------

1. ↑   airwar.ru, [cit. 2023-08-06]. Dostupné online.
2. ↑   *Министерство обороны Российской Федерации* [online]. pda.mil.ru, [cit. 2023-08-06]. Dostupné online. Archivované 2022-01-27 z originálu.

| * z
* d
* u
Lietadlá Antonov |
| --- |
| Dopravné | 
* An-10
* An-24
* An-28
* An-74
* An-140
* An-148
* An-158
* An-174
* An-180
* An-218

 |  |
| Transportné | 
* OKA-38
* An-2
* An-3
* An-4
* An-8
* An-12
* An-14
* An-22
* An-26
* An-32
* An-38
* An-70
* An-72
* An-112
* An-124
* An-225

 |
| Prieskumné | 
* An-6
* An-30
* An-71
* An-88

 |
| Experimentálne | 
* An-13
* SKV

 |
| Klzáky | 
* A-1
* A-2
* A-7
* A-11
* A-13
* A-15
* A-40

 |
| Ultraľahké | 
* T-2M

 |
| Neznáme | 
* An-204

 |