recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Peritoneálna cysta
 Zubná cysta
 Hyperplastická cysta endometria suky
 Parazitárna cysta - hrča pásomnice bezbrannej
**Cysta** (z lat. *Cista* - schránka, gr. *Kystis* - bublina, mechúr) je dutý, patologický útvar, ohraničený od okolitého vlastného tkaniva, často ale atrofovanou, epitelovou výstelkou. Príčiny vzniku cysty sú rôzne, najčastejšie vzniká po uzavretí žľazového vývodu, príčinou môže byť aj jeho rozšírenie. Niektoré cysty sú dôsledkom vývojovej anomálie alebo nádorového pôvodu. Zvláštnym druhom cýst sú cysty parazitárne, ktoré sú tvorené samotným parazitom. Príkladom sú cysty pásomníc .

Niektoré útvary sa cystám podobajú: **pseudocysta** je útvar vzniknutý rozostupom tkanív a je ohraničená iba tenkou väzivovou membránou, **absces** je dutina v tkanive vyplnená hnisom, je spôsobený miestnym hnisavým zápalom .

Najčastejšie druhy cýst
-----------------------

* ovariálna cysta
* zubná (dentálna) cysta
* kožná cysta

Referencie
----------

1. ↑   *Ovariálne cysty* [online]. alphamedical.sk, 2019-10-22, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online.
2. ↑   *Lekar.sk* [online]. lekar.sk, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* Prof. MVDr. Roman Halouzka, DrSc. Et al. Obecná *veterinární patologie.* 1. vyd. v Česku. Brno: Veterinární a farmaceutická univerzita Brno, 2004, 188 s. ISBN 80-7305-496-5
Budova UCI v meste Aigle vo Švajčiarsku
**Medzinárodná cyklistická únia** (*Union Cycliste Internationale* – UCI) je profesionálna cyklistická únia, ktorá zastrešuje všetky cyklistické športy.

Hlavné sídlo UCI je vo Švajčiarsku v meste Aigle. UCI založili 14. apríla 1900 v Paríži národné cyklistické organizácie Belgicka, Francúzska, Švajčiarska a USA.

UCI udeľuje pretekárske licencie, rieši disciplinárne spory, dohliada na kontrolu dopingu. UCI zaviedla klasifikáciu jednotlivých pretekov, v ktorých sú celkové aj prémiové víťazstvá a umiestenia hodnotené rozdielnym počtom bodov, na základe ktorých určuje rebríčkové postavenie cyklistov (podobne ako ATP u tenistov) pre každú cyklistickú kategóriu zvlášť. UCI usporadúva Svetový cyklistický šampionát, kde namiesto tradičných tímov, ktoré súťažia na iných podujatiach, súťažia pretekári podľa národnosti za svoje štáty. Víťazi jednotlivých disciplín a kategórií majú právo nosiť na budúci rok po Svetovom šampionáte špeciálny, tzv. dúhový dres, namiesto ich tradičného tímového dresu.

Prezidenti UCI
--------------

| Meno | Krajina | Funkčné roky |
| --- | --- | --- |
| Emile de Beukelaer | Belgicko | 1900 – 1922 |
| Léon Breton | Francúzsko | 1922 – 1936 |
| Max Burgi | Švajčiarsko | 1936 – 1939 |
| Alban Collignon | Belgicko | 1939 – 1947 |
| Achille Joinard | Francúzsko | 1947 – 1958 |
| Adriano Rodoni | Taliansko | 1958 – 1981 |
| Luis Puig | Španielsko | 1981 – 1990 |
| Hein Verbruggen | Holandsko | 1991 – 2006 |
| Pat McQuaid | Írsko | 2006- |

Svetový pohár UCI a ProTour
---------------------------

V rokoch 1988 až 2004 UCI viedla hodnotenie cyklistov vo Svetovom pohári UCI, do ktorého hodnotenia sa započítavali všetky jednorazové (jednodňové) preteky sezóny. V roku 2005 bol Svetový pohár nahradený UCI ProTour, do ktorého sa okrem jednorazových pretekov započítava aj hodnotenie z tzv. Grand Tour (Tour de France, Giro d´Italia a Vuelta a España) a ďalších etapových pretekov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Medzinárodná cyklistická únia**

Externé odkazy
--------------

* – oficiálna stránka UCI
* – oficiálna stránka UCI ProTour
**Medzinárodná finančná korporácia** (anglicky *International Finance Corporation* - IFC) ako jedna z inštitúcii Skupiny Svetovej banky bola založená v roku 1956.

Ciele
-----

Jej cieľom je napomáhať súkromnému sektoru hlavne v rozvojových krajinách, rozvíjať miestne kapitálové trhy prílevom medzinárodného kapitálu, poskytovať poradenskú činnosť vládam pri reštrukturalizácii a privatizácii štátnych podnikov a zaškoliť odborníkov pre ekonomickú činnosť.

Potrebný kapitál IFC získava emisiou obligácii v členských krajinách. IFC poskytuje pôžičky na rozvojové projekty na obdobie 3 až 12 rokov s odkladom spratnosti do troch rokov, a to bez záruk príslušnej vlády. 

Riadiace orgány IFC sú totožné s orgánmi Svetovej banky, ale IFC má aj nezávislý poradný bankový výbor, v ktorom sú zástupcovia ôsmich svetových bánk a obchodnú poradenskú radu, ktorú tvoria zástupcovia 39 významných svetových spoločností.

Členstvo
--------

IFC má 182 členov.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka
|  |
| --- |
| –ATATATATAT– |
| Príklad: Mikrosatelit zložený z dinukleotidovej repetície (AT) 5. |

**Mikrosatelit** (angl. *Simple Sequence Repeats* – *SSR*) je krátky úsek deoxyribonukleovej kyseliny zložený z viacerých po sebe sa opakujúcich repetícii, skladajúcich sa z 2–6 bázových párov.

Mikrosatelity sa nachádzajú vo všetkých eukaryotických organizmoch, identifikované boli aj v prokaryotoch) a niektorých vírusoch. Vďaka svojej polymorfnej povahe (zvyšovanie alebo znižovanie počtu repetícií) sa využívajú v molekulárnej biológii ako genetické markery.

O funkcii mikrosatelitov sa vie málo a prevažne závisí od umiestnenia v genóme organizmu. Mikrosatelity spôsobujú niektoré neurodegeneratívne ochorenia ako je napríklad Huntingtonova choroba, pri ktorej je v dôsledku mutácie na 4. chromozóme človeka zvýšený počet CAG repetícií mikrosatelitu z normálneho počtu 11–34 na 46–62 opakovaní.

Mikrosatelity môžu regulovať aj expresiu génov: V prokaryotoch môžu vypnúť alebo zapnúť expresiu génov a v eukaryotoch je táto regulácia citlivejšia - môžu zosilniť, alebo zoslabiť expresiu génov.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Chemický portál |
Súradnice: 14°45′21″S 91°33′06″Z﻿ / ﻿14,75583°S 91,55167°Z﻿ / 14.75583; -91.55167

**Santa María** je masívny stratovulkán, nachádzajúci sa v juhozápadnej časti Guatemaly, neďaleko mesta Quetzaltenango a asi 60 km severovýchodne od pobrežia Pacifiku. 3 772 m vysoká sopka je známa erupciou katastrofických rozmerov z konca októbra 1902, čo bola, spolu s erupciami Pelée na ostrove Martinik a Soufrière na Svätom Vincentovi, najväčšia erupcia v danom roku.

Geologický vývoj
----------------

Sopka leží v pohorí Sierra Madre, vulkanickom pohorí v západnej Guatemale a Mexiku. Je tvorená prevažne andezitmi a bazaltami. Jej vývoj začal asi pred 30 000 rokmi a počas celého obdobia boli erupcie pomerne pokojné. Počas posledných niekoľko sto rokov bola neaktívna a považovaná za vyhasnutú.

### Erupcia v roku 1902

Sopka sa prebudila k životu v januári 1902. Nárast aktivity sa najskôr prejavoval sériou menších zemetrasení. 24. októbra nastala erupcia, ktorá si vyžiadala približne 5 000 priamych obetí na životoch, následná epidémia malárie si vyžiadala ďalšie.

Erupcia vyvrhla približne 5,5 mil. m3 lávy a úplne zničila juhozápadnú stranu vulkánu. Vulkanický popol, prach a pemza pokryli plochu približne 273 000 km², spád prachu bol zaznamenaný až v San Franciscu v Kalifornii. V 20. storočí to bola jedna z najsilnejších erupcií, porovnateľná s výbuchom sopky Pinatubo na Filipínach v roku 1991.

### Neskoršie erupcie

V roku 1922 sa vulkanická činnosť obnovila. V masívnom kráteri ako pozostatku erupcie z 1902 začal rásť nový lávový dóm *Santiaguito*, v súčasnosti má výšku približne 2 500 m. Aj keď rast dómu sprevádzali pomerne slabé erupcie a výlevy láv, v roku 1929 došlo k jeho čiastočnej deštrukcii a uvoľnené pyroklastické prúdy opäť zabíjali. Počet obetí sa pohyboval od niekoľko stoviek do 5 000.

Vulkanické riziká
-----------------

Dosť nebezpečným fenoménom v poslednej dobe sú laháry, ktoré sa vyskytujú počas silných dažďov, keď vymývajú mohutné vrstvy uložených pyroklastík. Mestečko El Palmar, ktoré sa nachádza len 10 km od Santiaguita, bolo už dvakrát zničené, laháry taktiež opakovane ničia cesty a mosty.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Santa María**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu – stratovulkán Santa María na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Mikrovlnný filter s rozloženými prvkami** je elektronický filter, ktorého indukčnosti, kapacity a rezistancie nie sú realizované diskrétnymi súčiastkami. Filtre budované z diskrétnych súčiastok sa veľmi jednoducho popisujú modelmi, ktoré však predpokladajú sústredenie súčiastok na jednom mieste, t. j. fyzické rozmery obvodu sú oveľa menšie ako spracovávané vlnové dĺžky. Keď sa však vlnové dĺžky začínajú blížiť k rozmerom obvodu, modely prestávajú byť presné, pretože každá časť vedenia medzi súčiastkami sa začína správať ako ďalšia súčiastka. Práve táto vlastnosť špeciálne tvarovaných (často periodických) mikropásikových štruktúr sa využíva pri návrhu a realizácii mikrovlnných filtrov s rozloženými parametrami. Jednotlivé indukčnosti, kapacitory či rezistory sú tvorené krátkymi úsekmi vedenia a vodiče sú neoddeliteľne spojené dohromady. Pri návrhu filtra sa pracuje len s hodnotami kapacity či indukčnosti. Neexistuje presná hranica frekvencie, od ktorej sa musia začať používať filtre s rozloženými parametrami, vo všeobecnosti sú však používané v mikrovlnnom pásme (>300 MHz).

Základné komponenty
-------------------

Najjednoduchšia štruktúra, ktorá môže byť vytvorená mikropásikovou technológiou je zmena charakteristickej impedancie vedenia. Toto sa dá dosiahnuť jednoduchou zmenou šírky vedenia. Na obrázku je zobrazená fyzická realizácia a náhradná schéma z diskrétnych súčiastok. 

Ďalšou jednoduchou štruktúrou je prosté ukončenie vedenia, tzv. kýpete, ktoré sa v úzkom rozsahu frekvencií správa ako kondenzátor alebo cievka, pričom jeho impedancia je určená dĺžkou. V širšom rozsahu frekvencií však nadobúda vlastnosti rezonančného obvodu. Ak je koniec vedenia skratovaný, správa sa ako paralelný LC obvod, ak otvorený tak ako sériový LC obvod. Výroba otvorených vedení je jednoduchšia, nevýhoda však je že parametre otvoreného konca sa výrazne odlišujú od ideálneho vedenia. Toto vedie k preferovaniu skratovaných ukončení. V prípade potreby je možné ich navzájom zameniť prostým pripočítaním či odpočítaním λ/4. Na obrázkoch je skratovaný a otvorený kýpeť a ich náhradné schémy.

Viazané vedenia sú ďalším prvkom používaným pri konštrukcii filtrov. Podobne ako kýpte môžu byť skratované a otvorené. Sú uprednostňované hlavne v planárnych technológiách, pretože sa pomocou nich dajú jednoducho vyrobiť.

Referencie
----------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Distributed\_element\_filter na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**PhDr. Jozef Vlachovič, CSc.** (\* 12. marec 1929, Trstín - † 18. január 1977, Bratislava) bol historik, múzejník.

Rodina
------

* otec Valentín Vlachovič
* matka Mária rod. Srnková

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Trnave, históriu a germanistiku na FF UK v Bratislave, 1967 PhDr. Stredoškolský učiteľ v Trebišove, 1953-1965 pracovník Hist. ústavu SAV, 1965-1977 riaditeľ SNM v Bratislave. Autor vyše 40 štúdií venovaných najmä 
histórii slov. baníctva a banského školstva v 16. až 19. stor. Venoval sa histórii baníctva a banských miest, osobitne histórii Banskej Bystrice a Banskej Štiavnice. Práce uverejňoval v domácich a zahraničných odborných periodikách, v rkp. ostala práca o dejinách bansko-štiavnickej akadémie. Prekldateľ a editor nem. pitoreskného románu Uhorský Simplicissimus. Organizátor slov. múzejníctva.

Dielo
-----

* Slovenská meď v 16.-17. stor. Bratislava roku 1964

* Hutnícke spracovanie medených rúd v Banskej Bystrici v druhej pol. 16.stor. In: Hist. štúdie 5, 1959, s. 110-148;
* Stredoslovenské banské mestá a protihabsburské povstania v prvej tretine 17. stor. Hist. časopis,8, 1960, s. 526-556;
* Technika dobývania, ťažby a úpravy rúd v mediarskom podniku v Ban. Bystrici 16.-18. stor. In. Hist.štúdie 7,1961, s.5-30

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1226722075
* ISNI: 0000 0000 5540 824X
* NK ČR: mzk2004257489
* VIAF: 18243361
**Gróf Mikuláš Berčéni** (*Bercsényi de Székes*, starším slovenským pravopisom *Mikuláš Bercsényi*; v modernej maďarčine *Bercsényi Miklós*; \* 6. december 1665, Tematín – † 6. november 1725, Tekirdağ, Turecko) bol uhorský gróf, hlavný generál povstaleckých vojsk Františka II. Rákociho.

Životopis
---------

Mikuláš Berčéni sa narodil 6. decembra v roku 1665 na hrade Tematín ako posledný vlastník panstva. Študoval na jezuitskom kolégiu v Trnave, na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity a štúdiá dokončil na dvore palatína Pavla Esterháziho. Po oslobodení Viedne slúžil v cisárskom vojsku a zúčastňoval sa protitureckých bojov. Od roku 1685 bol kapitánom v Šali, od roku 1686 kapitánom Segedína a bol povýšený na plukovníka. V rokoch 1688 - 1693 pôsobil ako zástupca hlavného kapitána banských miest a v rokoch 1696 - 1697 bol hlavným vojenským komisárom trinástich hornouhorských stolíc.

S Františkom II. Rákocim sa zoznámil vďaka susedstvu ich majetkov. V roku 1698 bol jedným z iniciátorov sprisahania, ktoré hľadalo pomoc proti Habsburgovcom na francúzskom kráľovskom dvore Ľudovíta XIV. Po odhalení sprisahania a Rákociho uväznení ušiel v roku 1701 do Poľska. Po Rákociho úteku z väzenia sa s vojskom, ktoré naverboval v Poľsku pripojil k povstaniu Františka II. Rákociho. Od začiatku povstania používal titul hlavného generála - generalissima. Počas povstania plnil viac vojensko-organizačné úlohy ako vojenské záležitosti. Na sneme v Ónode bol zvolený za kniežacieho miestodržiteľa.

V roku 1704 viedol mierovú delegáciu kurucov, v rokoch 1705 až 1707 viedol delegácie, ktoré rokovali s ruským cárom Petrom I. Zúčastnil sa bitky pri Trenčíne v roku 1708, kde vykonával poradné úlohy a činnosti ale nezastával vrcholnú veliteľskú funkciu. Po úteku z bojiska bol zranený. V posledných rokoch povstania viedol diplomatické rokovania s Poliakmi a Rusmi. 21. novembra 1710 odišiel do emigrácie do Poľska. V júni 1716 odcestoval z Poľska do Turecka, kde bojoval na čele kuruckého vojska v okolí mesta Oršova. V roku 1720 sa pripojil k emigrantom v meste Tekirdağ, kde aj zomrel.

Bol trikrát ženatý (manželky Kristína Drugetová, Kristína Čákiová, Zuzana Kösegiová). Z prvého manželstva mal syna Ladislava, ktorý sa neskôr stal francúzskym maršalom.

Referencie
----------

1. ↑  MÉSZÁROS, K. Kuruckí vojvodcovia v trenčianskej bitke. In: *Neďaleko od Trenčína. Pamätnica k 300. výročiu bitky pri Trenčianskej Turnej*. Trenčianska Turná - Bratislava 2008. ISBN 978-80-969375-4-7 s. 122-135

MERÉNYI-METZGER, Gábor: Bercsényi Miklós keresztelési anyakönyvi bejegyzése. Hadtörténelmi Közlemények, 2015. 487–490.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mikuláš Berčéni**

Autoritné údaje: * GND: 128628812
* ISNI: 0000 0000 4075 5820
* LCCN: n2005062500
* NK ČR: mub20201075995
* PIM: PIM46455
* VIAF: 33055267
* WorldCat: lccn-n2005062500
**Melánia Nemcová**, rodená Servátková (\* 28. október 1918, Veľký Šariš – † 16. august 2006, Bratislava) bola slovenská etnografka, publicistka a choreografka.

Reálne gymnázium navštevovala a ukončila v Prešove a ako učiteľka nastúpila učiť najprv do Stropkova v roku 1938 a o rok neskôr so svojím budúcim manželom odišli učiť na Kysuce, do Nesluše. Potom učila ešte v Hornom Vadičove a v roku 1940 sa vrátila späť na východné Slovensko do Plavnice.

Po 6 rokoch dostali ponuku do Strážskeho, kde manžel prestaval kaštieľ na školu a kde sa začal stavať závod Chemko Strážske. Vtedy Melánia Nemcová založila detský folklórny súbor pri škole, ktorý bol akýmsi predchodcom súboru Strážčan. Súbor bol taký populárny, že sa zúčastnil nakrúcania folklórneho filmu *Na zelenej lúke* v réžii vtedy začínajúceho režiséra Ladislava Rychmana (*Starci na chmeli*).

V tom čase pohostinne urobila jednu choreografiu v PUĽSe, kam ju po úspechu angažovali v roku 1954 a pracovala tam až do roku 1972. V tom období vytvorila asi 16O choreografií a viedla súbor aj ako jeho umelecká šéfka. V období od roku 1965 až do roku 1972, kedy absolvovala veľké turné po USA a Kanade.

Po odchode z PUĽSu pracovala ešte ako krajská inšpektorka na východoslovenskom KNV v Košiciach a veľmi úzko spolupracovala s Krajským osvetovým strediskom v Košiciach.

Autoritné údaje: * GND: 1156241960
* ISNI: 0000 0000 6425 8175
* LCCN: nr95015204
* NK ČR: jx20090611005
* SNK: 151353
* VIAF: 19568160
* WorldCat: lccn-nr95015204
**Gwendal Peizerat** (\* 21. apríl 1972, Bron, Francúzsko) je bývalý francúzsky krasokorčuliar.

Životopis
---------

Korčuľovať začal ako štvorročný spolu so svojou sestrou. Až do šiestich rokov korčuľovali spolu so svojimi rodičmi. Neskôr začal trénovať s trénerkou Muriel Boucher-Zazoui, s ktorou zostal až do konca svojej kariéry.  
 
Jeho prvá krasokorčuliarska partnerka bola Marina Morelová. Na juniorskom svetovom šampionáte v roku 1990 skončili na treťom mieste, o rok neskôr už získali striebro. V roku 1993 sa ako dvojica rozpadli.  
 
Peizerat chcel pokračovať v krasokorčuľovaní a našiel si novú partnerku, Rusku Marinu Anissinovú, ktorá patrila na juniorských súťažiach medzi jeho konkurenciu. Spojenie dvoch odlišných kultúr a dvoch odlišných typov krasokorčuľovania sa ukázalo ako pozitívne. Tvorili tanečný pár, ktorý posunul hranice tancov na ľade svojimi originálnymi prvkami, monodramatickým stvárnením a nezabudnuteľnou atmosférou. 

Spolu obsadili tretie miesto na Olympijských hrách v Nagane. V roku 2000 sa stali európskymi aj svetovými majstrami. V roku 2002 vyhrali olympijské zlato a ukončili svoju kariéru na amatérskom ľade. Venujú sa profesionálnemu krasokorčuľovaniu a účinkujú v rôznych šou. 

Vyštudoval EMLYON Business School.

Kariéra
-------

### Programy - voľné tance

* 1994 - Flamenco
* 1995 - Tango
* 1996 - Samba
* 1997 - Ahla Leila
* 1998 - Romeo and Juliet
* 1999 - The man in the iron Mask
* 2000 - Carmina Burana
* 2001 - Beethoven´s Last Night
* 2002 - Liberta

### Umiestnenia dvojice

**Olympijské hry:**

* Nagano - 3. miesto
* Salt Lake City - 1. miesto

**Majstrovstvá sveta:**

* 1994 Chiba - 10. miesto
* 1995 Birmingham - 6. miesto
* 1996 Edmonton - 4. miesto
* 1997 Lausanne - 5. miesto
* 1998 Minneapolis - 2. miesto
* 1999 Helsinki - 2. miesto
* 2000 Nice - 1. miesto
* 2001 Vancouver - 2. miesto

**Majstrovstvá Európy:**

* 1994 Copenhague - 12. miesto
* 1995 Dortmund - 5. miesto
* 1996 Sofia - 4. miesto
* 1997 Paríž - 4. miesto
* 1998 Miláno - 3. miesto
* 1999 Praha - 2. miesto
* 2000 Viedeň - 1. miesto
* 2001 Bratislava - 2. miesto
* 2002 Lausanne - 1. miesto

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gwendal Peizerat**

Externé odkazy
--------------

* Peizerat na olympic sports
* Anissina/Peizerat na figureskating.online.fr
**Alexej Čaplovič** z Jasenovej (\* 16. január 1810, Jasenová – † 11. jún 1872, Tvrdošín) bol slovenský národnokultúrny pracovník a publicista. Pochádzal zo starého šľachtického rodu Čaplovič z Jasenovej (Csaplovics de Jeszenova).

Rodina
------

* otec Tobiáš Čaplovič
* matka Terézia rod. Mešková
* syn Šimon Čaplovič (1864 - 1927)

Životopis
---------

Študoval na gymnáziách vPrešove, Levoči a v Kežmarku. Horár Oravského panstva, neskôr štátny úradník na viacerých miestach. V rodnom kraji zakladal spolky miernosti, zaslúžil sa o hospodársky rozvoj Oravy, ovocinárstva a včelárstva. Založil štepársky spolok. Spoluzakladateľ Matice slovenskej a gymnázií v Martine a Revúcej. Na Orave zakladal spolky miernosti.

Dielo
-----

Predplatiteľ a propagátor slovenských kníh. Prispieval článkami a listami z Oravy do Slovenských novín a Obzoru.

Referencie
----------

1. ↑  ČAPLOVIČ, Alexej. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok II C – F. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2004. 696 s. ISBN 80-89023-44-4. S. 100-101.
2. ↑  ČAPLOVIČ, Alexej. In:  *Slovenský biografický slovník : od roku 833 do roku 1990*. Zväzok I A – D. Martin : Matica slovenská, 1986. 583 s. S. 404.
**Aigyptos** (starogr. *Αἴγυπτος* – *Aigyptos*, lat. *Aegyptus*) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Béla a jeho manželky Anchinoy. Bol kráľom v Egypte.

Aigyptos so svojim dvojčaťom Danaom zdedili po otcovi ríšu zahrňujúcu Egypt a Líbyu. Po jej rozdelení sa Aigyptos stal kráľom v Egypte a Danaos v susednej Líbyi. Ich tretí brat Kéfeus je v mýtoch uvádzaný ako kráľ Etiópie a otec Andromedy.

Aigyptos mal päťdesiat synov, ktorých chcel oženiť s päťdesiatimi dcérami Danaa. Keďže ich vzájomné vzťahy boli napäté, Danaos nesúhlasil. Aigyptos mu preto vyhlásil vojnu a porazil ho.

Danaos preto tajne odplával so všetkými dcérami do Argu na Peloponéz, do vlasti svojej pramatky Ió. V Argu ich vľúdne prijali a poskytli im útočisko, ale ich útek bol márny, lebo onedlho pri brehoch Argu zakotvila Aigyptova loď so všetkými jeho synmi a Danaa prinútili, aby im svoje dcéry dal za manželky.

*Potrestané Danaidy*, autor:John William Waterhouse (1849–1917)
Danaos musel súhlasiť, ale hneď potom svojim päťdesiatich dcéram nariadil, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Všetky ho poslúchli, okrem najmladšej Hyperméstry, ktorá sa do svojho manžela zamilovala a príkaz nesplnila. Tým zachráneným bol Aigyptov najmladší Lynkeus, ktorý sa neskôr stal nástupcom trónu v Argu. Jeho potomkovia si moc v Argu udržali a mnohí sa z nich preslávili.

Mýty uvádzajú, že všetkých štyridsaťdeväť hláv Aigyptových synov bolo následne hodených do rieky Lerny, ktorá od tej doby má práve toľko prameňov.

Danaidy boli za vraždu manželov potrestané bohmi na večný trest: nosiť v podsvetí vodu do deravého suda.

Od Aigyptovho mena Gréci odvodili názov Egypta, prijali ho aj Rimania a tento názov sa udržal až do dnešných čias. Starí Egypťania tento názov pre svoju krajinu nepoužívali. Svojej krajine dali meno Ta-meri – „*Obrobená zem*" alebo aj „*Milovaná zem*"

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32–33.
2. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,4–5.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Aigyptos na českej Wikipédii.*
**Alexej Čepička** (\* 18. august 1910, Kroměříž - † 30. september 1990, Dobříš) bol český komunistický politik, minister, zať Klementa Gottwalda.

Život
-----

### Mladosť

Bol advokátskym koncipientom v Ostrave. Od roku 1929 bol členom KSČ. Počas druhej svetovej vojny v rokoch 1942-1945 bol väznený v koncentračných táboroch Osvienčim a Buchenwald.

### Štart veľkej kariéry

Po vojne sa oženil s jedinou dcérou Klementa Gottwalda Martou, čím odštartoval svoju kariéru. V rokoch 1947-1956 zastával vysoké stranícke i štátne funkcie: (1947-1948 minister vnútorného obchodu, 1948-1950 minister spravodlivosti, 1949-1950 predseda Štátneho úradu pre veci cirkevné, 1950-1956 minister národnej obrany, 1951-1956 člen Predsedníctva a politického sekretariátu Ústredného výboru KSČ).

Mal značnú zodpovednosť za nezákonnosti a zločiny páchané štátnou správou v rokoch 1948-1955. Spolu s Klementom Gottwaldom a Rudolfom Slánskym bol hlavným architektom plánov KSČ na likvidáciu katolíckej cirkvi , tzv. Akcia P, osobne riadil politické procesy s odporcami komunistov.

Ako minister spravodlivosti zlikvidoval nezávislosť sudcov. Rozhodujúcou postavou sa namiesto sudcu stal prokurátor. Všetko rozhodovali funkcionári KSČ, ktorí v politických procesoch vopred určovali výšku i druh trestu. „Socialistická zákonnosť", za jeho úradovania, počas 5 rokov odsúdila k mnohoročným trestom asi 100 000 ľudí. Je spoluzodpovedný za vytváranie táborov nútených prác a justičné vraždy.

Ako armádny generál zaviedol do armády sovietske predpisy a podstatne sa zmenili ľudia na veliteľských postoch. Všetko bolo pod dozorom sovietskych vojenských poradcov. Za jeho pôsobenia boli vytvorené pomocné technické prápory (PTP), kde absolvovali povinnú vojenskú službu politicky nespoľahlivé osoby.

### Koniec kariéry

Po smrti jeho svokra Gottwalda sa stal neúnosným i pre vedenie KSČ. Najprv bol poverený funkciou predsedu Štátneho úradu pre vynálezy a normalizáciu a až roku 1963 bol vylúčený z KSČ. Ďalších 27 rokov si žil životom veľmi dobre zabezpečeného dôchodcu.

Bol jedným z hlavných vinníkov politických procesov a ďalších hrôz 50. rokov. V časoch svojej najväčšej slávy bol skutočným postrachom.

Je podozrivý zo smrti nekomunistického ministra vlády Jana Masaryka, ktorý údajne spáchal samovraždu. Všetky 4 vyšetrovania nedokázali prípad presvedčivo uzavrieť a tak až do dnešných dní ostáva mnoho nezodpovedaných otázok.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alexej Čepička na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * abART: 37968
* GND: 137359799
* ISNI: 0000 0000 7266 013X
* LCCN: no2009148086
* NK ČR: jk01021267
* SNK: 169544
* VIAF: 100801041
* WorldCat: lccn-no2009148086
**Alexandăr Stoimenov Stambolijski** (bulh. Александър Стоименов Стамболийски; \* 1. marec 1879, Slavonica – † 14. jún 1923, tamže) bol bulharský predseda vlády od októbra 1919 do svojej smrti v roku 1923.

Životopis
---------

Narodil sa v v dedine [Slavonica v okrese Pazardžik. V nemeckom Halle vyštudoval Vysokú školu poľnohospodársku a hneď po štúdiách založil Agrárnu stranu, ktorej sa na konci roka stal jej predsedom. Do roku 1918 bol väznený za to, že nesúhlasil, aby sa Bulharsko zúčastnilo bojov v prvej svetovej vojne.

Jeho zlé vlastnosti politického štátnika sa naplno prejavili po skončení vojny. Vo funkcii premiéra od roku 1920 až do svojej smrti vtiahol svoju stranu do mnohých štátnych afér. Všetci ho však považovali za „úspešného" reformátora. Ešte v roku 1919 (2. októbra) podpísal pozemkovú reformu, ktorá bola pre Bulharov úplným fiaskom s nečakanými výsledkami, ktoré sa prejavili o tri roky neskôr – v roku 1921 – keď sa to už nedalo zastaviť.

Jeho predstava o nezávislosti dedinčanov bola historicky nepochopiteľná a jej budúcnosť otázna. Všade zavládlo napätie a ľud na dedinách a v mestách sa vzbúril proti sebe. Bohatá buržoázia konala po celej krajine protestné zhromaždenia za jeho odvolanie z funkcie premiéra.

Vláda Agrárneho zväzu bola pomocou vojenského prevratu dňa 9. júna 1923 vlády zbavená. Stambolijski sa ešte pokúsil zorganizovať odpor, ale bol armádou zajatý, brutálne mučený a popravený.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alexandăr Stambolijski**

  


|  |
| --- |
| Alexandăr Stambolijski |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Teodor Teodorov** | **predseda vlády**1919 – 1923 | Nástupca**Alexandăr Cankov** |

Autoritné údaje: * BnF: 12021426w
* GND: 118798405
* ISNI: 0000 0001 2276 4384
* LCCN: n81026807
* NK ČR: jn20010420018
* VIAF: 12320939
* WorldCat: lccn-n81026807
**Súčiniteľ prebytku** vzduchu je bezrozmerné číslo vyjadrujúce podiel medzi množstvom vzduchu v zmesi a stechiometrickým množstvom vzduchu zodpovedajúcim použitému palivu. Označuje sa gréckym písmenom **λ** (lambda).

Takto definovaný súčiniteľ sa používa hlavne v oblasti spaľovacích motorov. Pre oblasť iných tepelných zariadení môže byť nahradený vyjadrením prebytku vzduchu v percentách oproti stechiometrickému množstvu.

V anglickej literatúre sa používa termín *Air-Fuel Ratio*, alebo skratka *AFR*.

Hodnotenie zmesi
----------------

Podľa hodnoty súčiniteľa prebytku vzduchu možno spaľované zmesi rozdeliť nasledovne:

1. Ak zmes obsahuje presne stechiometrické množstvo vzduchu nazývame ju **stechiometrickou** a **λ = 1**
2. Ak zmes obsahuje viac vzduchu nazývame ju **chudobnou** a **λ > 1**.
3. Ak zmes obsahuje vzduchu menej nazývame ju **bohatou** a **λ < 1**.

Vplyv na spaľovanie
-------------------

**Pri spaľovaní stechiometrickej zmesi** by teoreticky nemalo dochádzať k tvorbe emisií. V praktických aplikáciách však vplyvom nedostatočnej homogenizácie paliva, interakcie ďalších látok (spaľovanie oleja, nečistoty v palive, vplyv dusíka zo vzduchu) a krátkeho času, v ktorom musí proces prebehnúť k ich tvorbe dochádza. 
Na zníženie emisií sú moderné automobilové zážihové spaľovacie motory vybavené trojcestným katalyzátorom. takýto katalyzátor pre svoju činnosť nepotrebuje žiadne prídavné látky a má za úlohu kompenzovať dočasne nerovnovážny stav v zložení spalín ich vzájomnou reakciou na rovnovážny, a teda s minimálnymi emisiami. 

**Pri spaľovaní bohatej zmesi** prebieha spaľovanie rýchlejšie a prebytok paliva odparením znižuje maximálnu teplotu, čo umožní zvýšiť kompresný pomer motora. Následkom toho narastá výkon motora, ale zároveň sa zvyšuje jeho spotreba, pretože nie všetko palivo sa dokonale spáli a časť jeho energie zostáva neuvoľnená v produktoch nedokonalého spaľovania. Takéto zloženie zmesi využívajú hlavne motory určené na preteky, napríklad vozidlá Formuly 1.

**Pri spaľovaní chudobnej zmesi** sa palivo využíva najefektívnejšie, a v tomto režime sa dosahuje najnižšia spotreba.

### Vplyv na prevádzkové parametre motora

V závislosti od súčiniteľa sú na základe vyššie popísaných mechanizmov pri inak rovnakých podmienkach ovplyvnené:

* **zloženie a množstvo emisií** - neželaných produktov spaľovania znečisťujúcich životné prostredie,
* **spotreba paliva**,
* **výkon motora**,
* **rovnomernosť chodu** motora,
* **tepelné zaťaženie** motora.
**Martin Haba** (\* 25. október 2000, Malacky) je slovenský florbalový brankár a tréner, ktorý hrá za klub Tsunami Záhorská Bystrica v slovenskej florbalovej extralige. V sezóne 2017/18 získal so svojím mužstvom titul majstra Slovenska. Haba je taktiež členom širšieho reprezentačného kádru.

Florbalová kariéra
------------------

So športom začínal v klube 1. SC Malacky, odkiaľ neskôr prestúpil do extraligového tímu Tsunami Záhorská Bystrica, s ktorým vybojoval titul ako v juniorskej, tak i v seniorskej súťaži. So slovenskou florbalovou reprezentáciou sa v roku 2019 predstavil na turnaji Polish Open. Toho roku sa zúčastnil taktiež letnej prípravy vtedy úradujúceho majstra českej extraligy 1. SC TEMPISH Vítkovice.

Napriek tomu, že celú profesionálnu kariéru strávil medzi tromi tyčami, príležitostne si rád zahrá aj v útoku. V poli sa predstavil na florbalovom turnaji Malacky Street Floorball Cup, kde jeho mužstvo obsadilo konečné tretie miesto a k tomuto umiestneniu prispel viacerými gólmi. Reprezentoval taktiež Gymnázium Alberta Einsteina na viacerých stredoškolských turnajoch v Bratislave, kde vytvoril brankárske duo spoločne s Martinom Loffayom. Keď bránkovisko prepustil kolegovi, chopil sa hokejky a so spolužiakmi Henrichom Havrillom i Martinom Durdiakom bol členom útočnej formácie.

Referencie
----------

1. ↑   *Martin Haba – 1. SC MALACKY* [online]. [Cit. 2021-10-01]. Dostupné online.
2. ↑   *HABA, Martin* [online]. SZFB.sk - Slovenský zväz floorbalu, [cit. 2021-10-01]. Dostupné online.
3. ↑   *Reprezentačné sústredenie budú mať v Kežmarku aj florbalisti* [online]. Kežmarský šport, 2018-04-26, [cit. 2021-10-01]. Dostupné online.
4. ↑   *Martin Haba sa zapojil do letnej prípravy úradujúceho českého majstra – 1. SC MALACKY* [online]. [Cit. 2021-10-01]. Dostupné online.
5. ↑   *Haba: „Pozíciu brankára by som nikdy nevymenil, pretože chytanie zbožňujem!"* [online]. SZFB.sk - Slovenský zväz floorbalu, [cit. 2021-10-01]. Dostupné online.
Náčrt trojsťažňového barku
Alexander von Humboldt
**Bark** bol posledný typ veľkej obchodnej plachetnice. Mal 3 až 4 sťažne. Vznikol na prelome 19. a 20. storočia, keď klipery už prehrávali hospodársku vojnu s parníkmi. Aby mohli súťažiť s parníkmi, museli mať barky väčšiu nosnosť a priestornosť ako klipery.

Po druhej svetovej vojne, ktorú prežilo 10 obchodných plachetníc, len dve z nich ešte raz obnovili medzi sebou posledné regaty. Boli to Pamir a Passat, hneď ich aj ukončili, tým raz a navždy uzavreli bohatú a slávnu históriu svetovej obchodnej námornej dopravy plachetnicami.

Známe barky
-----------

* *Alexander von Humboldt* - 1906, Nemecko
* *Endeavour* - 1768, Spojené kráľovstvo

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bark**

| * z
* d
* u
Typy plachetníc |
| --- |
| 
* bark
* barkentína
* briga
* brigantína
* drakkar
* džunka
* East Indiaman
* feluka
* flauta
* fregata
* galeáza
* galeota
* galeóna
* galéra
* hulk
* jachta
* karaka
* karavela
* katamaran
* keč
* kliper
* koga
* korveta
* lorcha
* luger
* mtepe
* nef
* pinasa
* prao
* radová loď
* sampan
* šalupa
* šebeka
* škuner
* triéra

 |
**Predmet vedy** je to, čo skúma veda; veda si však nedáva sama sebe predmet; napríklad otázka, ako si historik stanovuje svoj predmet, nie je otázkou histórie. Hľadisko, z ktorého sa určuje predmet vedy, je vždy mimo tejto vedy. Toto predbežné vedenie je istým spôsobom vedenia o celku a potiaľ umožňuje vyčleniť určitý objekt z celku.

Pri úvahách o predmete vedy sa zvykne rozlišovať materiálny objekt (*obiectum materiale*) vedy a formálny objekt (*obiectum formale*) vedy.

Materiálny objekt vedy je celý konkrétny predmet, na ktorý sa veda zameriava.

Formálny objekt je ohľad, vzhľadom na ktorý sa skúma materiálny objekt.

Pre každú vedu je smerodajný formálny objekt, zatiaľ čo materiálny objekt môže byť spoločný viacerým vedným odborom.

Podľa transcendentalistických (novokantovských a neoracionalistických)
filozofov je *predmet vedy… utváraný vedeckým myslením…* [1]

Zdroje
------

1. ↑  Novosad, F.: Premeny buržoáznej filozofie. Bratislava, Pravda 1986. 280 s. L83 s 122- 123

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Rayveness**, vlastným menom **Karen M. Swaim** (\* 19. jún 1972, Jamestown, Severná Karolína, USA) je americká pornoherečka.

Životopis
---------

Rayveness vyrastala vo kvakerskej viere a vydala sa už rok pred ukončením strednej školy. Po svojich predkoch je spolovice Írka a spolovice Nemka. Už od pätnástich rokov si zarábala ako servírka v rýchlych občerstveniach. Po tom, čo s manželom uvideli v TV reláciu, kde nabádali ľudí, aby si natočili vlastné porno-video, rozhodli sa, že to skúsia. Svoje video poslali produkčnej spoločnosti.

Kariéra
-------

S pornom začala Rayveness ako osemnásťročná. Najprv účinkovala v rôznych nízkorozpočtových pornofilmoch a aj to len so svojim manželom (ktorý je v pornopriemysle známy pod pseudonymom Red Bone) alebo so ženami. Popritom pracovala v striptízových kluboch. Až do rozvodu (v roku 1997) tak bol jej filmový partner jedine jej manžel. Po rozvode sa objavovala v scénach s novým partnerom, čiernej pleti Seanom Michaelom (s ktorým mala údajne len pracovný vzťah). V roku 2004 podala kongresmanovi Bradovi Shermanovi petíciu, kde žiadala, aby sa vek na legálne účinkovanie v pornofilmoch zvýšil z 18 na 21 rokov. Svoj postoj odôvodňovala tvrdením, že 18 roční nie sú ešte zrelí na rozhodnutie hrať v porne.
V roku 2006 bola organizáciou XRCO (Organizácia kritikov pornofilmov) nominovaná na cenu "MILFka roka". Okrem cien XRCO bola ešte nominovaná aj na ceny AVN. Rayveness natočila doposiaľ (august 2012) viac ako 390 pornofilmov.

Osobný život
------------

Po rozchode s prvým manželom sa vydala za ďalšieho pornoherca Dizzy Blonde-ho, s ktorým sa tiež rozviedla a to v roku 2001. Vo februári 2007 porodila svoje prvé dieťa. Meno otca však neprezradila. V súčasnosti žije v Kalifornii a pokračuje v natáčaní pornofilmov.

Referencie
----------

1. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rayveness**

Externé odkazy
--------------

* RayVeness.com – (oficiálna stránka)
* Rayveness – na iafd
* RayVeness v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rayveness na španielskej Wikipédii.*
Linux so spusteným GNOME
**Linuxová distribúcia** alebo **distribúcia Linuxu**, prípadne iba *distribúcia*, je označenie operačného systému zloženého z linuxového jadra a sady slobodného alebo aj komerčného softvéru. Obyčajne obsahuje sadu nástrojov GNU, X server, kompletné desktopové prostredie (napríklad KDE, Gnome alebo XFCE), kancelársky balík, (napr. OpenOffice.org alebo LibreOffice), internetový prehliadač (napr. Mozilla Firefox), komunikačné a iné nástroje. Dnes je súčasťou skoro vždy tiež preklad do niekoľkých jazykov.

Linuxové distribúcie boli spočiatku zložené iba zo slobodného softvéru, časom sa však objavili aj komerčné distribúcie, poskytujúce lepšiu podporu používateľom. Prevažná väčšina súčasných distribúcií je však aj naďalej slobodná. Odvodzovanie umožňuje licencia GNU GPL, podľa ktorej je možné použiť zdrojové balíčky rôznych distribúcií, upravovať ich a upravené verzie šíriť pri dodržaní podmienok.

Vznik nových distribúcií je najčastejšie odvodením od už existujúcej distribúcie. Častým vzorom pre nové distribúcie je napríklad Red Hat a od neho odvodené CentOS alebo Fedora.

Linuxové distrúcie sú prispôsobované svojou veľkosťou často na 1 CD alebo 1 DVD, väčšie projekty majú svoje ISO obrazy vytvárané pre viac rôznych počítačových architektúr a dajú sa stiahnuť alebo objednať z internetu. Pri sťahovaní linuxových distribúcií sa často používa BitTorrent.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Linuxová distribúcia**

Pozri aj
--------

* Zoznam distribúcií Linuxu

| * z
* d
* u
Distribúcie Linuxu |
| --- |
| Android | 
* Android-IA
* Android x86
* LineageOS
	+ CyanogenMod
* Remix OS
* Replicant

 |
| Arch | 
* Antergos
* ArchBang
* ArchLabs
* Chakra
* Manjaro
* Parabola

 |
| Debian | 
* antiX
* Astra
* Bharat
* deepin
* Devuan
* Elive
* Endless OS
* gNewSense
* Handy
* Kali
* Knoppix
* MX
* Parrot
* Raspbian
* Sparky
* SolydXK
* SteamOS
* Tails

|  |  |
| --- | --- |
| Ubuntu | 
* Oficiálne: Edubuntu
* Kubuntu
* Lubuntu
* Ubuntu Budgie
* Ubuntu GNOME
* Ubuntu Kylin
* Ubuntu MATE
* Ubuntu Studio
* Xubuntu

* Iné: Asturix
* Bodhi
* elementary OS
* KDE neon
* Mint
* Pinguy OS
* Trisquel
* Uruk
* LXLE
* Lite

 |

 |
| Fedora | 
* BLAG
* Korora

|  |  |
| --- | --- |
| Red Hat | 
* CentOS
* ClearOS
* Linpus
* Oracle
* Qubes OS
* Rocks
* Scientific
* SME

 |

 |
| Gentoo | 
* Calculate
* Chromium OS
	+ Chrome OS
* Sabayon

 |
| Slackware | 
* Austrumi
* DeLi
* DNA
* Kongoni
* NimbleX
* Platypux
* Porteus
* Salix OS
* SLAX
* Topologi
* Vector
* Zenwalk

 |
| Mandriva | 
* ALT
* Mageia
* OpenMandriva Lx
* PCLinuxOS
* ROSA

 |
| Iné | 
* 4ML
* Alpine
* CRUX
* Frugalware
* Gecko
* Gobo
* GuixSD
* KaOS
* Kwort
* Lunar
* NixOS
* openSUSE
	+ SLES
* Puppy
* Source Mage
* Solus
* Void
* Uruk

 |
**Predmet filozofie** nie je presne definovaný. Predmetom je mimoriadne obsahovo široký záber ľudskej skúsenosti so svojím bytím a so svetom navôkol. Avšak zostáva pravdou, že tak či onak každý filozof, laik alebo odborník, odpovedá na aspoň jednu z Kantových otázok. 

Predmetom filozofie sú najvšeobecnejšie stránky a enigmatickosť miesta človeka vo svete. 

Predmetom filozofie je to, čo tvorí základ, čo je podmienkou, čo umožňuje skúsenosť. Charakter dôvodov a podmienok našej skúsenosti je taký, že skúsenosť síce umožňujú, ale samé nie sú predmetom skúsenosti; nie sú zmyslami postihnuteľné. Filozofia je schopná postihnúť a vyjadriť ich v podobe abstraktne všeobecných pojmov, ako napr. pojmu bytia, pojmu súcna, pojmu transcendentna, pojmu šťastia, pojmu dobra a pod. 

Predmetom filozofie sú najvšeobecnejšie tendencie, vlastnosti, vzťahy všetkých sfér bytia (zmyslami postihnuteľného i transcendentného), logika celostnosti javu i sveta ako takého.

Podľa Hegela je predmetom filozofie absolútno vo svojom vnútornom a nevyhnutnom vývoji.

Sokrates tvrdil, že predmetom filozofie je človek, bytosť, ktorá by mala umne využívať svoj rozum na to, aby získala plnosť šťastia. Filozofia by sa teda mala zaoberať otázkami šťastia, usmerňovať človeka v jeho eticko-rozumovej činnosti, a zároveň ho má odvádzať od všetkého, čo je vonkajšie, náhodné a čo by ho mohlo odtřhať od božskej vnútornej dokonalosti. Filozofia má vytvoriť aristokratického mudrca.

Veľký filozof Immanuel Kant v jednom liste napísal, že sa vo svojom celoživotnom filozofickom diele snažil odpovedať na **4 základné otázky**:

1. Čo môžeme vedieť?
2. Čo máme robiť?
3. V čo smieme veriť?
4. Čo je človek?

Prvá otázka sa týka ľudského poznania. *Aký je svet a ako si ho mám predstaviť? Čo v ňom môžem vedieť? A môžem v ňom vedieť vôbec niečo istého? Aký je svet? Čo je krása? Čo je realita? Čo existuje?*

Druhá otázka sa týka ľudského konania. *Ako mám viesť svoj život? O čo sa môžem rozumne usilovať a o čo sa usilovať mám? Ako sa mám správať k svojim blížnym? A ako k ľudskej spoločnosti? Ako sa ona má správať ku mne?*

Tretia otázka sa týka ľudskej viery. Hľadá zmysel. Súčasťou otázky je i otázka: *„Je možné vôbec na otázky viery a zmyslu odpovedať?*

Štvrtá otázka je otázkou sebaporozumenia človeka.

Referencie
----------

1. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
2. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Objemová sila** je vonkajšia sila pôsobiaca na objem systému. Všetky sily ktoré vznikajú vďaka neinerciánosti vzťažnej sústavy a ich veľkosť je priamo úmerná od elementu hmoty, alebo objemu môžeme vnímať ako objemové.

Jednotky objemovej sily sú sila na objem, ale niekedy tiež na hmotu. Objemové sily slúžia na zahrnutie niektorých pôsobení najmä v mechanike tekutín, kde sa za základ diferenciálnych vzťahov berie opráve element objemu.

Bežné príkady objemových síl sú:

* Gravitácia
* Dostredivá sila
* Coriolisova sila

Ak pôsobí na hmotu {\displaystyle dm} uzatvorenú v objeme {\displaystyle dV} zrýchlenie, spôsobí vznik objemovej sily: 

{\displaystyle d{\vec {F}}=dm{\vec {a}}}
{\displaystyle {\vec {f}}=d{\vec {F}}/dV=\rho {\vec {a}},}
kde{\displaystyle \rho } je hustota v danom bode. Táto rovnica je vyjadrením zákonu sily pre elementárny objem kontinua. Integráciou dostaneme vzťah pre silu v konečnom objeme {\displaystyle V}:

{\displaystyle {\vec {F}}=\int \_{V}{\vec {f}}\,dV=\int \_{V}\rho {\vec {a}}\,dV}
Objemové sily sa uplatnia najmä pri bilancovaní hybnosti v Navier-Stokesovej rovnici, alebo Cauchyho rovnici dynamickej rovnováhy.

Opakom objemových síl sú sily pôsobiace na element plochy, vyjadrené ako napätia.

Literatúra
----------

* Hofmann J. Urbanová M.: Fyzika I, VŠCHT Praha 2005.

Pozri aj
--------

* Mechanické napätie
* Navier-Stokesova rovnica
* Cauchyho rovnica dynamickej rovnováhy
**Lucia Nikmonová** (\* 13. október 1993, Levice) je slovenská volejbalistka. Meria 176 centimetrov a váži 56 kilogramov. Hráva na pozícií libera.

Klubová kariéra
---------------

Svoju športovú kariéru začínala v rodných Leviciach, kde aj odohrala sezónu 2007/08 za Palas VK Levice. Od sezóny 2008/09 hrala za COP Nitra, kde bola kapitánkou. V roku 2011 bola vyhlásená za 6. najlepšiu volejbalistku Slovenska, ako aj najlepšiu športovkyňu Nitry za rok 2011. Nitru po sezóne 2011/12 opustila a stala sa hráčkou VK Doprastav Bratislava. Hneď v prvej sezóne za tento klub hrala finále extraligy žien ako aj finále pohára. V tej nasledujúcej sa jej so spoluhráčkami podarilo vyhrať extraligu žien aj Slovenský pohár.

Reprezentácia
-------------

Nikmonová bola členkou kadetskej aj juniorskej reprezentácie Slovenska, s ktorými sa zúčastnila aj vrcholových podujatí (MS a ME). Momentálne je stabilnou členkou reprezentačného družstva žien.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  . Dostupné online.
**Ondrej Madoš** (\* 17. február 1918, Poniky  –  † 9. jún 1972, Banská Bystrica) bol drevorezbár.

Životopis
---------

Po skončení ľudovej školy začal pracovať na salaši. Ako vojak slovenskej armády sa v roku 1944 zapojil do SNP. Celý život pracoval na salaši ako bača. Popri zamestnaní vyrezával píšťalky, fujary, črpáky, formy na oštiepky, valašky a pastierske palice. Vynikal aj ako rozprávač, zberateľ ľudových piesní a muzikant. Bol spolupracovníkom ÚĽUV-u. Vynikal aj ako rozprávač, zberateľ a interpret ľudových piesní a muzikant. Účinkoval v súbore Poničan, vystupoval na folklórnom festivale vo Východnej, Detve a Strážnici, kde hral na fujare a spieval. Spolupracoval s Čs. rozhlasom v Bratislave a televíziou. Okrem iného účinkoval v pásme *Ponická svadba*, zúčastnil sa na nahrávke platne *Hudci a speváci spod Poľany*, ktorá vyšla v roku 1971. Účinkoval vo filme *Rodná Zem*. Pre zlatý fond čs. rozhlasu pripravil a naspieval asi 50 nahrávok ľudových piesní. Časť jeho práce je v SNM v Bratislave, v Etnografickom ústave SNM v Martine a v Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici.

Tvorba
------

Tvorba rezbára Ondreja Madoša pramení z pôvodne výsostne úžitkovej výroby, ktorá časom prerástla do samostatnej voľnej plastiky, pričom vyhľadával svetské motívy. Vyrezával píšťalky, fujary, črpáky stredoslovenského typu s plastickou výzdobou ucha, formy na oštiepky, valašky a pastierske palice. Neskôr osamostatnil figurálne motívy z črpákov a pozdvihol ich na voľné plastiky, ktoré vynikali netradičnou formou vyjadrenia a realistickosťou. Ovládal aj techniky charakteristické pre kov, gravírovanie a intarziu.

Výstavy
-------

* *Súčasná ľudová plastika*, Bratislavský hrad, 1971

Literatúra
----------

* Ján Zemko, *Poniky 700 ročné*, Osveta 1982, str. 328-330
* Irena Pištúnová, *Súčasná ľudová plastika na Slovensku*, Pallas 1976, str. 18-19
* Komorovská M.: *Slovenské črpáky*, 1980, s.65
* Kočuta S.: *Nedokončené dielo Madošovcov*, Obrana lidu, 32, 13. 4. 1973, str. 3
* Lališ A.: *Ľudová umelecká tvorba v Ponikách*. Výtvarníctvo, fotografia, film, 12, 1974, č. 7 s. 164-167
* Časopis *Život*, 21, 1971, č. 50, s. 28-31
* Časopis *Rytmus*, 27, 1976, č. 7, s. 15
* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 43189
**Ondrej III.** (maď. *III. András*) (asi \* 1265, Benátky – † 14. január 1301, Budín) bol v rokoch 1290 – 1301 kráľ Uhorska.

Rodina
------

Rodičia: Štefan, syn Ondreja II. uhorského kráľa a Tomasina Morosiniová, bohatá patricijka z Benátok

Manželky: Fenena Kujavská, dcéra kujavského kniežaťa, Agnesa Habsburská, nemecká princezná

Dieťa: Alžbeta

Nástup na trón
--------------

S jeho korunováciou na trón nikto nerátal. Bol synom Štefana, ktorý sa narodil až po smrti svojho otca, uhorského kráľa Ondreja II, takže jeho legitimita bola často spochybňovaná. Situácia, ktorá v Uhorsku nastala po zavraždení Ladislava IV. Kumánskeho si vyžadovala rýchle riešenie. Uchádzači o trón boli totiž traja. Okrem Ondreja neapolskí Anjouovci žiadali trón pre Karola Martela, kandidátom bol tiež cisár Svätej ríše rímskej Rudolf I. Habsburský. Uhorská šľachta sa takmer jednomyseľne vyslovila za Ondreja. S pomocou matky sa vďaka rôznym machináciám a zákulisným ťahom dokázal zbaviť kráľovských protivníkov. Z uhorskej šľachty mu najviac problémov robila rodina Kyseckých, ktorým vyhlásil vojnu.

Karol Róbert
------------

Keďže uhorskej šľachte sa postupne prestávala páčiť zahraničná politika kráľa, ktorý sa zapojil do boja o korunu Svätej ríše rímskej na strane Habsburgovcov, čoraz reálnejšou sa stávala výmena na tróne. Šubičovci, Frangepanovci, Baboničovci i pápež otvorene začali podporovať nároky Karola Róberta z Anjou na trón.

Konflikt sa vyostril po tom, čo do Uhorska prišiel v roku 1300 samotný Karol Róbert. Ondrej zrejme dúfal, že ho urovná diplomatickou cestou. Tento plán mu však nevyšiel.

Smrť
----

Dňa 14. januára 1301 zomrel dodnes nevysvetlenou smrťou, ktorá prišla vhod všetkým jeho odporcom, takže sa často objavujú narážky o možnej otrave. Ondrejom III. vymiera po meči dynastia Arpádovcov. Za jeho nástupcu zvolila šľachta českého kráľa Václava III. z rodu Přemyslovcov, ktorý v Uhorsku vládol pod menom *Ladislav V.*

  


|  |
| --- |
| Ondrej III.**Arpádovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Ladislav IV.** | **kráľ**1290 – 1301 | Nástupca**Ladislav V. = Václav** |

Autoritné údaje: * BnF: 16522922j
* GND: 120007533
* ISNI: 0000 0003 7497 8602
* LCCN: n2004029867
* NK ČR: ola2002106767
* PIM: PIM40841
* VIAF: 232000771
* WorldCat: lccn-n2004029867