**Halogenovodíky** sú dvojatómové anorganické zlúčeniny, ktoré fungujú ako Arrheniove kyseliny. Skladajú sa z atómu vodíka viazaného na atóm halogénu. Ich vzorec je HX, kde X je halogén (fluór, chlór, bróm, jód, astát alebo tenés). Všetky známe halogenovodíky sú pri štandarnej teplote a tlaku plyny. Vo vodnom roztoku z nich vznikajú **halogenovodíkové kyseliny**. 

| Zlúčenina | Chemický vzorec | Dĺžka väzby
*d*(H−X) / pm
(plynná fáza) | 3D model | Dipólový moment 
*μ* / D | Príslušná kyselina | Hodnota p*K*a vo vodnom roztoku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| fluorovodík | HF |  |  | 1.86 | kyselina fluorovodíková | 3.1 |
| chlorovodík | HCl |  |  | 1.11 | kyselina chlorovodíková | -3.9 |
| bromovodík | HBr |  |  | 0.788 | kyselina bromovodíková | -5.8 |
| jodovodík | HI |  |  | 0.382 | kyselina jodovodíková | -10.4  |
| astatovodík | HAt |  |  | −0.06 | kyselina astatovodíková |  ? |
| tenesovodík | HTs | predpokladaná 197 pm |  | predpokladaný −0.24 | kyselina tenesovodíková |  ? |

Halogenovodíkové kyseliny
-------------------------

V plynnom stave halogenovodíky zvyčajne neionizujú (i keď kvapalný fluorovodík je polárne rozpúšťadlo podobné vode). V chémii sa teda rozlišujú halogenovodíky od halogenovodíkových kyselín. Halogenovodíky sú plyny pri izbovej teplote, ktoré reagujú s vodou (respektíve sa v nej rozpúšťajú) za vzniku halogenovodíkových kyselín. Po vytvorení kyseliny sa diatómová molekula regeneruje len veľmi ťažko, bežnou destiláciou to nie je možné. Názvy a vzorce nie sú jasne rozlíšené a v bežnom použití (napr. v laboratóriu) sa pod HCl myslí kyselina chlorovodíková a nie plynný chlorovodík.

Výskyt
------

Chlorovodík je v podobe kyseliny chlorovodíkovej hlavnou zložkou žalúdočnej kyseliny.

Fluorovodík, chlorovodík a bromovodík sú súčasťou vulkanických plynov.

Syntéza
-------

Fluorovodík a chlorovodík je možné pripraviť priamou reakciou vodíka s fluórom a chlórom. Tieto plyny sa však priemyselne vyrábajú pôsobením kyseliny sírovej na soli halogenidov. Bromovodík vzniká z vodíka a brómu pri vysokých teplotách v prítomnosti platinového katalyzátora. Najmenej stabilný halogenovodík, jodovodík, sa pripravuje nepriamo, a to reakciou jódu so sulfánom a hydrazínom.

Fyzické vlastnosti
------------------

Porovnanie bodu varu halogenovodíkov a chalkogenovodíkov. Fluorovodík a voda sa vymykajú trendu kvôli tvorbe vodíkových väzieb.
Halogenovodíky sú pri štandardných podmienkach bezfarebné plyny. Fluorovodík vrie pri 19 °C. Fluorovodík ako jediný halogenovodík tvorí vodíkové väzby medzi molekulami, takže má najvyššie teploty varu a topenia spomedzi halogenovodíkov. Bod varu rastie od HCl k HI. Tento trend sa pripisuje rastúcej sile intermolekulárnych van der Waalsových síl, ktoré korelujú s počtom elektrónov v molekulách. Koncentrované roztoky halogenovodíkových kyselín vypúšťajú viditeľné biele výpary.

Reakcie
-------

Po rozpustení vo vode, čo je veľmi exotermická reakcia, vznikajú príslúšné halogenovodíkové kyseliny. Tieto kyseliny sú veľmi silné, čo odráža ich schopnosť ionizovať vo vodných roztokoch za vzniku hydrónia (H3O+). S výnimkou kyseliny fluorovodíkovej sú to silné kyseliny, ktorých sila sa zvyšuje s rastúcim protónových číslom. Popis správania kyseliny fluorovodíkovej je zložitejší a závisí na jej koncentrácií, pretože dochádza k homoasociácii. V nevodných roztokoch, napríklad v acetonitrile, sú halogenovodíky len mierne silné kyseliny.

Halogenovodíky reagujú s amoniakom, čím vznikajú amónne halogenidy:

HX + NH3 → NH4X
Halogenovodíky reagujú aj s inými zásadami, čím dochádza k neutralizácii.

V organickej chémii sa používa hydrohalogenácia na prípravu ogranohalogenidov. Napríklad chlóretán sa pripravuje hydrochloráciou etylénu:

C2H4 + HCl → CH3CH2Cl

Referencie
----------

1. 1 2  GREENWOOD, Norman N.; EARNSHAW, Alan. *Chemistry of the Elements*. 2. vyd. [s.l.] : Butterworth-Heinemann, 1997. ISBN 978-0-08-037941-8.
2. ↑  The Acidity of the Hydrogen Halides. (2020, August 21). Retrieved May 5, 2021, from
3. ↑  J. Chem. Educ. 2001, 78, 1, 116 Publication Date:January 1, 2001
4. 1 2   Estimation of some physical properties for tennessine and tennessine hydride (TsH). *Chemical Physics Letters*, January 2017, s. 1–3. DOI: 10.1016/j.cplett.2016.11.023.
5. ↑   *The Role of HCL In Gastric Function And Health | Clinical Education* [online]. [Cit. 2022-07-19]. Dostupné online. (po anglicky)
6. ↑   *Volcanic gases can be harmful to health, vegetation and infrastructure | U.S. Geological Survey* [online]. www.usgs.gov, [cit. 2022-07-19]. Dostupné online.
7. ↑   *The Chemistry of the Halogens - 3* [online]. wwwchem.uwimona.edu.jm, [cit. 2022-07-19]. Dostupné online.
8. ↑  ROSSBERG, Manfred; LENDLE, Wilhelm; PFLEIDERER, Gerhard. *Chlorinated Hydrocarbons*. Weinheim, Germany : Wiley-VCH Verlag GmbH & Co. KGaA, 2006-07-15. DOI: 10.1002/14356007.a06\_233.pub2. Dostupné online. ISBN 978-3-527-30673-2. DOI:10.1002/14356007.a06\_233.pub2 S. a06\_233.pub2. (po anglicky)

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hydrogen halide na anglickej Wikipédii.*