| Dejiny Česko-Slovenska |
| --- |
| Prvá ČSR (1918 – 1938) |
| Druhá ČSR (1938 – 1939) |
| Prvá slovenská republika (1939 – 1945) |
| Protektorát Čechy a Morava (1939 – 1945) |
| ČSR (1945 – 1960) |
| Československá socialistická republika (ČSSR)(1960 – 1990) |
| Česká a Slovenská Federatívna Republika (ČSFR)(1990 – 1992) |
| Rozdelenie Česko-Slovenska (1993) |
| Slovensko a Česko |

  

**Rozdelenie Česko-Slovenska** alebo **zánik Česko-Slovenska** bol proces zániku federatívneho štátu Česko-Slovensko zavŕšený 31. decembra 1992 vznikom dvoch nezávislých nástupníckych štátov Slovenska a Česka 1. januára 1993. Česko-Slovensko v priebehu svojej existencie prestalo de facto existovať aj 14. - 15. marca 1939 po okupácii Česka nacistickým Nemeckom. Po skončení druhej svetovej vojny bol obnovený spoločný štát s plnou právnou kontinuitou na prvú republiku. 31. decembra 1992 teda zanikla Česká a Slovenská Federatívna Republika (ČSFR) po 74 rokoch od vyhlásenia nezávislosti „Československa" 28. 10. 1918.

Spojovníková vojna 1990
-----------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Pomlčková vojna*
Na jar roku 1990 došlo k tzv. pomlčkovej vojne (správne „spojovníkovej" vojne). Vtedajší prezident Václav Havel navrhol 23. januára 1990 odstrániť z názvov republík slovo „socialistická". To sa nakoniec uskutočnilo v názvoch oboch republík, ale pri názve celého štátu najmä slovenskí politici Havlov návrh „Československá republika" odmietli. Na Slovensku návrh pripomínal návrat k už prekonanému centralistickému modelu prvej a tretej „Československej republiky" (ČSR). Na Slovensku 1. marca 1990 prijala SNR zmenu názvu Slovenská socialistická republika na Slovenská republika a zároveň bol prijatý slovenský znak a aj vlajka SR. Vlajka bola vtedy prijatá ako bielo-modro-červená trikolóra ešte nedoplnená slovenským znakom. Ten bol na vlajku doplnený až v roku 1992.

Slovenská vláda 14. februára 1990 navrhla, aby sa názov krajiny písal so spojovníkom, konkrétne „Republika Česko-Slovensko" alebo „Federácia Česko-Slovensko". Na schôdzi federálneho parlamentu (Federálneho zhromaždenia) sa potom 29. marca 1990 okrem tohto návrhu prerokúval zmenený Havlov návrh „Republika Česko-Slovensko" a návrh poslancov „Československá federatívna republika". Jadrom sporu bol problém písania spojovníka, ktorý českí poslanci nesprávne označovali ako pomlčka. Nakoniec 29. marca 1990 federálny parlament rozhodol, že (dlhý) názov krajiny bude v českom jazyku bez spojovníka, teda „Československá federativní republika", a v slovenskom jazyku so spojovníkom, teda „Česko-slovenská federatívna republika". Proti tomuto riešeniu bolo viacero námietok a tak 20. apríla 1990 federálny parlament zmenil znova (dlhý) názov krajiny na „Česká a Slovenská Federatívna Republika" (ČSFR) písaný s veľkými písmenami vo všetkým slovách, teda aj „Slovenská". Problémom tohto kompromisu však bola skutočnosť, že v slovenskom a českom jazyku sa zvyčajne píše veľkým písmenom len prvé slovo názvov krajín. 

Okrem tejto tzv. pomlčkovej vojny už v roku 1990 dochádzalo aj k ďalším stretom slovenskej a českej politickej reprezentácie ohľadom kompetencií federácie a republík.

Spory o kompetencie a dvojdomček (1990/91)
------------------------------------------

Po schválení kompetenčného zákona po júnových voľbách v roku 1990 bolo novovytvorené Ministerstvo medzinárodných vzťahov (MMV) Slovenskej republiky na čele s Milanom Kňažkom. V roku 1992 česká vláda zriadila Ministerstvo medzinárodných vzťahov Českej republiky, ministrom bol Josef Zieleniec. 

Napätie vzbudzovala aj asymetria viacerých ďalších inštitúcií – napríklad v Česku pôsobila Československá televízia a na Slovensku do apríla 1990 pôsobila len jej zložka, ktorá nebola samostatný podnik. 1. júla 1991 zákonom Slovenskej národnej rady bola zriadená Slovenská televízia a súbežne vznikali tendencie na zriadenie slovenskej polície, armády a národnej banky. Parlamentnému prerokúvaniu zákonov robil vážny problém zákaz majorizácie (potreba nadpolovičnej väčšiny všetkých poslancov v oboch častiach Snemovne národov, teda aspoň 38 zo 75 poslancov aj slovenskej časti).

Situáciu na Slovensku komplikovala aj tzv. konverzia zbrojárskej výroby, ktorá bola sústredená viac na Slovensku (najmä na Považí). Toto spôsobilo v roku 1991 rýchlejší skokový rast nezamestnanosti na Slovensku (z 2 % na 11,8 %) ako v Česku, kde v tom istom čase bola nezamestnanosť iba 4,1%.

Predseda KDH Ján Čarnogurský, ktorým 23. apríla 1991 nahradila SNR vo funkcii premiéra V. Mečiara navrhoval, aby základom spolužitia Čechov a Slovákov bola záväzná zmluva medzi oboma republikami, pričom každá z nich by mala svoju ústavu, tá federálna by bola odvodená až následne. To bolo neprijateľné pre Prahu, ale aj pre VPN.

Vtedajší český premiér Petr Pithart (od apríla 1991 líder českého Občianskeho hnutia) prišiel v novembri 1991, po takmer celoročných rokovaniach národných reprezentácií, s ideou akéhosi „**dvojdomčeka**", čo bol pokus zachrániť Československo tým, že sa sčasti pristúpi na slovenské predstavy vo voľnejšej federácii. Václav Klaus (po zániku OF v apríli roku 1991, predseda Občiansko demokratickej strany (ODS)) to vtedy odmietol ako nerealizovateľnú konfederáciu, naopak J. Čarnogurský Pithartovu ideu privítal.

Na Slovensku sa v rovnakom roku 1991 dostala do popredia viac diskusia o prijatí Deklarácie zvrchovanosti Slovenskej republiky. Prijatie tejto deklarácie podporovali HZDS, SDĽ a SNS. Medzitým sa v oboch národných parlamentoch posilnili opozičné strany, na Slovensku najmä HZDS a v Česku ODS. Obe národné vlády sa stávali menšinovými a tak vládne koalície hľadali kompromis, aby problém usporiadania štátu vyriešili ešte pred parlamentnými voľbami, ktoré sa mali uskutočniť v júni 1992. Koncom januára 1991 vytvorilo predsedníctvo SNR komisiu, ktorá mala pracovať s komisiou ČNR na návrhu štátnej zmluvy. Obe viedli predsedovia národných rád František Mikloško a Dagmar Burešová. Rokovať začali 3. februára 1992 v osade Milovy pri obci Sněžné. Niekoľko kôl rokovaní o budúcej podobe federácie a republík však skončili na mŕtvom bode. J. Čarnogurský vtedy ako premiér považoval dohodu z Milov aj po slovenských ústupkoch za dobrú, no vyrokovaný česko-slovenský návrh nezískal podporu v predsedníctve SNR, proti bol Milan Zemko z ODÚ-VPN, ale aj štyria poslanci KDH.

Voľby 1992 a zánik federácie
----------------------------

*Pozri aj: Ústavný zákon o zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky*
Rozdelenie federácie podporovali viaceré slovenské politické strany. Naopak Demokratická strana, ktorá bola pre zachovanie spoločného štátu vo voľbách prepadla a podobne Ján Čarnogurský, ktorý navrhoval odložiť vyhlásenie samostatnosti Slovenska až na dobu po vstupe do EÚ spôsobil prepad KDH a prispel k opätovnému víťazstvu HZDS a Vladimíra Mečiara vo voľbách. V Česku vo voľbách zvíťazila ODS s heslom „spoločný štát alebo rozdelenie". Na Slovensku HZDS s nejasne formulovanou požiadavkou „konfederácie alebo rozdelenie". Voľby v júni v roku 1992 na Slovensku vyhralo HZDS s 37,26 %, SDĽ získala 14,70 % a SNS 7,93 %. Tieto tri strany mali teda spolu 59,89 % hlasov. 

To viedlo dňa 17. júla 1992  k aklamatívnemu schváleniu Deklarácie o zvrchovanosti Slovenskej republiky, ktorá bola prijatá ústavnou väčšinou. Po prijatí Deklarácie o zvrchovanosti už nebola možnosť prijať tzv. „funkčnú federáciu", teda centralizovaný model federácie, presadzovaný českými politikmi, a tak došlo k dohode medzi vládou Slovenskej republiky a Českej republiky k zániku ČSFR a vzniku dvoch samostatných štátov. Úplné rozdelenie federácie bolo teda prienikom programov víťazných strán (ODS a HZDS) oboch národných štátov, hoci ich mandát rozdeliť federáciu bol neskôr mnohokrát spochybňovaný.

1. septembra 1992 SNR prijala Ústavu SR, ktorá bola ďalším krokom k nezávislej SR. ČNR 16. decembra 1992 tiež prijala ústavu Českej republiky.

Rozdeleniu ČSFR bránil existujúci ústavný zákon o referende z roku 1991 pretože stanovoval, že ČSFR je možné rozdeliť len referendom. K eliminácii referenda bol teda potrebný nový ústavný zákon. Spoločný návrh HZDS a ODS umožňoval rozdelenie aj ústavným zákonom či dohodou národných rád, prípadne vystúpenie jednej z republík z federácie. Ten však v hlasovaní vo Federálnom zhromaždení 1. októbra 1992 neprešiel. Filozofia nového návrhu ústavného zákona, podľa ktorého mala existencia federácie jednoducho skončiť 31. decembra 1992 o 24:00 SEČ schválili obe národné rady 17. novembra 1992 (v deň tretieho výročia Nežnej revolúcie). V stredu 25. novembra 1992 sa Federálne zhromaždenie zišlo k novému rokovaniu a dohodovací výbor predložil kompromisný návrh. Hlasovanie prebehlo presne o 13:21 a rozhodlo, že 31. decembra 1992 zanikne Česká a Slovenská Federatívna Republika a že jej nástupníckymi štátmi budú Slovenská republika a Česká republika.

Literatúra
----------

* RYCHLÍK, Jan. *Češi a Slováci ve 20. století: spolupráce a konflikty 1914–1992*. Praha: Vyšehrad, 2012. 688 s. ISBN 978-80-7429-133-3.
* STEIN, Eric. *Česko-Slovensko: konflikt, roztržka, rozpad*. Praha: Academia, 2000. 371 s. ISBN 80-200-0752-0.
* LUKÁŠ, Roman. *Rozdělení Československa: dvacet let poté: dějiny vzájemných vztahů Čechů a Slováků od vzniku společného státu až po jeho rozdělení pohledem obyvatel příhraničních oblastí*. Praha: Mladá fronta, 2013. 126 s. ISBN 978-80-204-2864-6.
* BUREŠ, Jan; CHARVÁT, Jakub; JUST, Petr, ŠTEFEK Martin. *Česká demokracie po roce 1989: institucionální základy českého politického systému*. Praha: GRADA, 2012. 528 s. ISBN 978-80-247-4283-0. Kapitola *Rozdělení Československa*, s. 141–146.

Referencie
----------

1. ↑  LETZ, Róbert. *Rozdelenie Česko-Slovenska v roku 1992*. Bratislava : Polygrafia SAV, 1997. ISBN 80-88780-19-5.
2. ↑   *Ústavný zákon č. 542/1995 Zb. o zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky* [online]. Ministerstvo spravodlivosti SR, 1992-12-08, [cit. 2016-11-26]. Dostupné online.
3. ↑  De jure Česko-Slovenská republika neprestala v rokoch 1939 až 1945 existovať a bola iba vojensky okupovaná.
4. ↑  TERAZ.SK, TASR, tasr.sk, TERAZ,. Rezort diplomacie v novodobých dejinách SR menil dvakrát názov. *TERAZ.sk*. Dostupné online [cit. 2017-02-22].
5. ↑  Komparace vývoje nezaměstnanosti v České republice a na Slovensku, s. 34 – 36.
6. 1 2 3  HANUS, Martin. *O osudovej chybe a pýche / Prečo konzervatívci na Slovensku nevyhrávajú voľby* [online]. www.postoj.sk, [cit. 2023-02-01]. Dostupné online.
7. ↑  JANCURA, Vladimír. Ako sa rozplynul sen o dvojdomčeku. *Pravda.sk* (PEREX , a.s), 2017-02-20. Dostupné online [cit. 2017-02-22].

| * z
* d
* u
Dejiny Slovenska |
| --- |
| 
 do 8300 pred Kr.  paleolit: najstarší paleolit – starý paleolit – stredný paleolit – mladý paleolit – neskorý paleolit 
8300 pred Kr. – 5700 pred Kr.  mezolit
5700 pred Kr. – 4400 pred Kr.  neolit
4400 pred Kr. – 2300 pred Kr.  eneolit
2300 pred Kr. – 750 pred Kr.  bronzová doba: stará bronzová doba – stredná bronzová doba – mladá a neskorá bronzová doba
750 pred Kr. – 450 pred Kr.  halštatská doba (stará železná doba)
450 pred Kr. – 6  laténska doba (mladá železná doba) 
6 – 375 rímska doba
375 – 500 sťahovanie národov

---

500 – 675 včasnoslovanské obdobie | 623 – 658 Samova ríša
675 – 791 Avarský kaganát
791 – 1108 Nitrianske kniežatstvo |  833 – 907 Veľká Morava 
10. stor. – 1918 Uhorsko | 1526 – 1918 Habsburská monarchia | 1867 – 1918 Rakúsko-Uhorsko 
1918 – 1992 Česko-Slovensko | 1939 – 1945 Slovenská republika (1939 – 1945)
od 1993  Slovenská republika

---

Ďalšie články: Politický vývoj Slovenska od roku 1989 | Politický vývoj Česko-Slovenska od roku 1989
 |

|  **Česko-Slovensko**(dobové písanie v rokoch 1918 – 1938, v ČSNV a Dočasnom štátnom zriadení a v rokoch 1945 – 1990: Československo) |
| --- |
|  | **Pred 1918** | **1918 – 1938** | **1938 – 1939** | **1939 – 1945** | **1945 – 1948** | **1948 – 1960** | **1960 – 1990** | **1990 – 1991** | **1991 – 1992** | **1993** |
| **Čechy****Morava**časť **Sliezska** | súčasť Predlitavska | **Československá republika**aČSR | Ríšska župa Sudetyb(súčasť Nemecka) | **Československá republika**eČSR | **Československá republika**fČSR | **Československá socialistická republika**gČSSR | **Česko-slovenská federatívna republika**resp.**Česká a Slovenská Federatívna Republika**ČSFR | **Česká republika**ČR |
| **Česko-Slovenská republika**cČ-SR | **Protektorát Čechy a Morava** |
| **Slovensko** | súčasť Uhorska (Zalitavska) | **Slovenská republika 1939 – 1945** | **Slovenská republika**SR |
| súčasť Maďarskad |
| **Podkarpatská Rus** | Zakarpatská oblasťh(súčasť Sovietskeho zväzu) | Zakarpatská oblasťi(súčasť Ukrajiny) |
|  | Rakúsko-Uhorsko |  | **ČSNV** v Paríži a Londýne (1939 – 1940),**Dočasné štátne zriadenie** v Londýne (1940 – 1945) |
| a V historiografii známa ako **prvá republika**. Štátne hranice vytýčené saintgermainskou a trianonskou mierovou zmluvou, štátne usporiadanie definované Ústavou z 29. februára 1920.
b Územie anektované Nemeckom na základe Mníchovskej dohody z 29. – 30. septembra 1938.
c V historiografii známa ako **druhá republika**. Slovensko a Podkarpatská Rus získali autonómne postavenie ústavnými zákonmi z 22. októbra 1938. Slovensko malo de facto autonómne postavenie už od 6. októbra 1938 (Žilinská dohoda).
d Južná časť Slovenska bola anektovaná Maďarskom a Nemeckom na základe prvej viedenskej arbitráže, Podkarpatská Rus bola anektovaná vojensky na základe dohody medzi Maďarskom a nacistickým Nemeckom.
e V historiografii známa ako **tretia republika**. Išlo o režim obmedzenej demokracie so značným zahraničným vplyvom Sovietskeho zväzu. | f Po februárovom prevrate 25. februára 1948 bol nastolený komunistický totalitný režim. Obdobie rokov 1948 – 1953 sa v historiografii označuje ako **zakladateľské obdobie komunistického režimu**, v rokoch 1953 – 1957 došlo (po smrti J. V. Stalina a vzápätí aj K. Gottwalda) k **prvej kríze komunistického režimu**, po ktorej upevnil svoju mocenskú pozíciu A. Novotný. V júli 1960 bolo celoštátnou konferenciou KSČ konštatované „víťazstvo socializmu" v ČSR.
g Začiatkom 60. rokov nastúpilo **reformné hnutie** (medzníkom rok 1963), ktoré vyvrcholilo v roku 1968 pokusom o reformu, najmä o čiastočnou demokratizáciou režimu (**pražská jar**), čo bolo zvrátené inváziou vojsk piatich štátov Varšavskej zmluvy 21. augusta 1968. Nastáva obdobie tzv. **normalizácie** (do roku 1989) a vojenskej okupácie Sovietskym zväzom (do roku 1991). Od roku 1969 bola ČSSR formálne federáciou pozostávajúcou z Českej socialistickej republiky (ČSR) a Slovenskej socialistickej republiky (SSR). Dôsledkom **Nežnej revolúcie** v novembri až decembri 1989 došlo k pádu komunistického režimu.
h Oblast Ukrajinskej sovietskej socialistickej republiky (USSR), republiky Zväzu sovietskych socialistických republík (ZSSR).
i Oblast Ukrajiny. |