**François-Adolphe, barón a gróf Bourqueney** (iný zápis: **François-Adolphe de Bourqueney**, **François-Adolphe Bourqueney**, skrátene **Barón de Bourqueney**, franc. *François-Adolphe, baron, puis comte de Bourqueney*, *François-Adolphe, baron de Bourqueney*, *Baron de Bourqueney*, *François-Adolphe Bourqueney*; \* 7. január 1799, Paríž, Francúzsko – † 26. december 1869, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky diplomat, politik a novinár, ktorý pôsobil počas zreštaurovanej bourbonovskej monarchie, júlovej monarchie, druhej francúzskej republiky a druhého francúzskeho cisárstva.

Štúdium a diplomatická kariéra do revolúcie v roku 1848
-------------------------------------------------------

Študoval na Bonapartovom cisárskom lýceu (fran. *lycée impérial Bonaparte*, dnes Condorcetovo lýceum, fran. *Lycée Condorcet*) a diplomatickú kariéru začala vo veku 17 rokov ako atašé na veľvyslanectve v Spojených štátoch. Funkciu tajomníka vyslanectva v Berne zanechal aby mohol prijať pozíciu v redakcii novín *Journal des débats* a v zahraničnej službe opätovne pôsobil od roku 1830. V rokoch 1840 – 1841 pôsobil ako tajomník veľvyslanectva v Londýne, kde vzápätí v rokoch 1841 – 1848 zastával funkciu chargé d’affaires a následne veľvyslanca. Za francúzsku stranu podpísal londýnsku konvenciu z 13. júla 1841. V roku 1842 bol prezidentom Ľudovítom Napoleonom Bonapartem (neskorší cisár Napoleon III.) povýšený do barónskeho stavu. V roku 1843 sa stal vyslancom v Istanbule a v roku 1844 postúpil do funkcie veľvyslanca, avšak počas revolúcie v roku 1848 podal demisiu.

Diplomatická kariéra v druhom cisárstve
---------------------------------------

Do verejného života sa vrátil po vzniku druhého cisárstva. Vo februári 1853 až júni 1854 pôsobil ako vyslanec vo Viedni. Počas konferencie veľvyslancov v roku 1854 trval na prijatí viedenských štyroch bodov ako výslovných podmienok pre pristúpenie na mierové rokovania. V júni 1854 postúpil do funkcie veľvyslanca a 31. marca 1856 bol vymenovaný za senátora. V roku 1856 sa ako vyslanec zúčastnil parížskeho kongresu. Zohral dôležitú úlohu pri mierových rokovaniach, ktoré ukončili druhú taliansku vojnu za nezávislosť (zürišským mierom z 10. novembra 1859) medzi Rakúskom na jednej strane a Sardíniou a Francúzskom (s podporou Spojených provincií stredného Talianska, klientského štátu Sardínie) na strane druhej. Napoleon III. ho za tieto zásluhy povýšil do grófskeho stavu. 2. mája 1860 ako 61-ročný ukončil svoje pôsobenie vo funkcii veľvyslanca a následne pôsobil už len v Senáte, kde patril k jedným z najlojálnejších prívržencov cisárskeho režimu.

Vyznamenania
------------

* Veľkokríž Radu čestnej légie.

Poznámky
--------

1. ↑  Podoba mena počas druhej francúzskej republiky, po odstránení šľachtického titulu. Šľachtické tituly boli zrušené po revolúcii v roku 1848 a obnovené dekrétom v roku 1852. Odvtedy ostávajú v platnosti, hoci prezident od roku 1875 nevydáva ani nepotvrdzuje šľachtické tituly.
2. ↑  Po prijatí monarchistickej ústavy zo 14. januára 1852 boli členovia Senátu vymenúvaní do funkcie doživotne.

Referencie
----------

1. 1 2 3  Bourqueney (François-Adolphe, baron de). In Robert, Adolphe – Cougny, Gaston (eds.). *Dictionnaire des parlementaires français*. Tome 1, de A à Cay. Paris : Bourloton, 1889, p. 449.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **François-Adolphe de Bourqueney**

Autoritné údaje: * BnF: 14467299s
* GND: 123050707
* ISNI: 0000 0000 8392 1622
* LCCN: n00038518
* VIAF: 69825900
* WorldCat: lccn-n00038518