recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jevgenija Jevgenievna Poľakovová**, rus. Евгения Евгеньевна Полякова (\* 29. máj 1983, Moskva, Rusko) je ruská atlétka, ktorá sa venuje najkratším šprintom. Jej špecializáciou je beh na 60 a 100 metrov.

Kariéra
-------

Jej prvým úspechom bola zlatá medaila za štafety na 4x100 metrov na letnej univerziáde 2005 v tureckom Izmire. Na halových majstrovstvách Európy 2007 v Birminghame dobehla vo finále na druhom mieste v čase 7,18. Rýchlejšia bola len Belgičanka Kim Gevaertová (7,12). V roku 2007 skončila jej cesta na majstrovstvách sveta v Osake v semifinálovom behu. 

Reprezentovala na letných olympijských hrách v Pekingu, kde v semifinálovom behu zabehla čas 11,38, čo na postup do finále nestačilo. Napriek tomu si z olympiády odviezla zlatú medailu. Ruská štafeta na 4x100 metrov v zložení Poljakovová, Alexandra Fedorivová, Julia Guščinová a Julia Čermošanská prebehla cieľom ako prvá v čase 42,31. Druhé Belgičanky stratili 23 stotín.

V roku 2009 sa stala v Turíne halovou majsterkou Európy na šesťdesiatke, keď zabehla vo finále rovnaký čas ako na HME 2007. Na svetovom šampionáte v Berlíne nepostúpila z štvrťfinálového behu do semifinále. Vo finále krátkej štafety dobehli Rusky v rovnakom zložení ako na olympiáde 2008, na štvrtom mieste v čase rovných 43 sekúnd a so stratou 13 stotín na bronzové kvarteto domácich Nemiek.

Osobné rekordy
--------------

* 60 m (hala) - (**7,09**, 8. februára 2008, Moskva)
* 100 m (dráha) - (**11,09**, 31. júla 2007, Tula)

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránkach IAAF
* Profil s výsledkami na stránkach engrusathletics.com
Príklady čiar použitých v experimente. Vľavo je "referenčná" čiara, vpravo porovnávané.
**Aschov experiment** je test konformity, ktorý uskutočnil Solomon Asch v roku 1951.

V tomto experimente Asch vyzval študentov, aby porovnávali veľkosti čiar na sérii kartičiek. Uviedol to ako test zraku, ale v skutočnosti to bol test posudzujúci konformitu. Účastník experimentu mal pred sebou vždy jednu čiaru ako vzor a porovnával ju s vedľajšími troma čo do výšky (X je väčšia/menšia/rovnako veľká). Svoj úsudok potom postupne vyslovili nahlas pred ostatnými.

Študenti-spolupracovníci boli vopred inštruovani, aby v niektorých prípadoch odpovedali jednotne (12x z 18 prípadov) a hlavne **nesprávne**. Posledný odpovedal študent, ktorý o ničom nevedel. Ostatní tiež nemali vyjadrovať žiadne zvláštne reakcie na odpovedi druhých. Len posledný bol evidentne nesvoj, potil sa a nadmerne gestikuloval.

Kým v pokusnej skupine, ktorá nepočula nesprávne odpovede a zodpovedala sama za seba v 35 ze 37 prípadoch žiaden z účastníkov pokusu nerobilo žiadnu chybu (95% testovaných odpovedalo vždy správne), pod vplyvom skupinového tlaku odpovedalo bezchybne len 25% účastníkov (47% urobilo aspoň jednu chybu (1-7) a 28% urobilo 8 a viac chýb (z 12)).

Hoci experiment vypovedá o veľkom vplyve konformity, účastníci sa takto chovali len v prípade, že ostatní odpovedali jednotne. 

**Konformita sa rapídne znížila**, keď:

* mali Aschovi spolupracovníci povolené odpovedať aj správne,
* ak osamotený účastník mohol na výroky ostatných reagovať,
* či miesto verbálnej odpovede svoj úsudok písal na papier.

Väčšina zúčastnených neskôr v rozhovore s Aschom tvrdila, že neverili odpovediam spolupracovníkov, ale odpovedali tak preto, že nechceli byť považovaní za „čudných". Len niekoľkí povedali, že verili skôr skupine.
**Jozef Korec** (\* 11. december 1910, Bošany – † 30. október 1987, Bratislava) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, pedagóg a verejný činiteľ.

Životopis
---------

Po ukončení štúdia teológie bol vysvätený za kňaza v Banskej Bystrici (1936). Pôsobil ako stredoškolský profesor náboženstva na obchodnej akadémii a priemyselnej škole v Banskej Bystrici (1941 – 1945). Vysokoškolský profesor morálky a cirkevných dejín, docent a profesor na Cyrilometodejskej teologickej fakulte UK, rektor Kňažského seminára v Bratislave. Tajomník Diecézneho výboru Mierového hnutia katolíckych duchovných. Autor náboženských článkov.

Literatúra
----------

* *Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000*
* KOREC, Jozef. In:  *Lexikón katolíckych kňazských osobností Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : Lúč, 2000. 852 s. ISBN 80-7114-300-6. S. 723.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0204220
* VIAF: 14146824856807631302
Ilustrácia výrobného postupu kľukového hriadeľa: od polotovaru, cez výkovok po konečnú súčiastku.
**Výrobný postup** je písomné zachytenie správneho poradia prác, ktoré treba vykonať, aby sa z polotovaru stal výrobok predpísaný výrobným výkresom. Postup býva často doplnený aj grafickými znázorneniami. Výrobný postup zároveň určuje výrobné prostriedky a výrobné náklady pre výrobu danej súčiastky.

Výrobný postup sa vypracúva pre každú súčiastku samostatne, výnimkou sú iba montážne postupy.

Typy výrobných postupov
-----------------------

1. Výrobný postup - obsahuje technologické operácie (napríklad obrábanie) aj pomocné operácie (napríklad kontrola, meranie).
2. Technologický postup - obsahuje iba technologické operácie.
3. Montážny postup - obsahuje iba operácie pre zloženie zostavy z viacerých súčiastok, alebo podskupín.

Požiadavky na výrobný postup
----------------------------

1. Optimálnosť - pri daných výrobných možnostiach musí byť čo najdokonalejší.
2. Úplnosť - musí obsahovať všetky potrebné údaje pre výrobu.
3. Správnosť - nesmie obsahovať chyby.
4. Zrozumiteľnosť - musí zreteľne určovať poradie vykonávaných prác.
5. Jednoznačnosť - nesmie dovoľovať dvojaký výklad.
6. Hospodárnosť - musí plne využívať výrobné zariadenia pri minimálnych výrobných nákladoch.

Členenie výrobného postupu
--------------------------

V závislosti od typu výroby je výrobný postup viac, alebo menej podrobný. Napríklad výrobný postup pre sériovú výrobu je rozčlenený podľa nasledovnej štruktúry:

výrobný postup → operácia → úsek → úkon → pohyb
Naopak, výrobný postup pre kusovú výrobu môže byť menej podrobný:

výrobný postup → operácia
O ďalších významoch slova *Porciunkula* pozri *Porciunkula.*
Porciunkula s Overbackovou freskou
Pohľad na kaplnku zozadu
**Porciunkula** (alebo aj **Porcinkula**, angl. **Porziuncola**, lat. **Portiuncula**, či **Porzioncula**) je vžitý názov kostolíka Anjelskej Panny Marie, ktorý je považovaný za centrum Františkánskeho rádu. Oficiálny názov kaplnky *Santa Maria degli Angeli* je názvom katedrály, ktorou bola v roku 1679 na príkaz pápeža Pia V. (z r. 1569) kaplnka *Porciunkula* obostavaná. V súčasnosti sa nachádza na námestí Spoleto asi 4 kilometre od Assisi (Stredné Taliansko, reg. Umbria). 

Kaplnka sa preslávila aj tým, že v nej 3. októbra 1226 zomrel svätý František.

História
--------

Prvá zmienka o kaplnke pochádza z roku 1045. Zachovaná je v dokumente, ktorý sa nachádza v archíve katedrály San Rufino v Assisi. Založili ju pravdepodobne pustovníci z údolia Jóšafata počas vlády pápeža Libéria. V kaplnke mali byť uchovávané relikvie z hrobu Panny Márie. Podľa legendy kaplnku v roku 516 prevzal svätý Benedikt. V tomto období mala názov *Kaplnka Panny Márie z údolia Jošafat*, neskôr *Kaplnka nanebovzatia Panenky Márie*.

Časom kaplnka spustla, zostali po nej ruiny v prostriedku dubového lesa. Podľa legendy dal sv. František spolu s ďalšími troma túto kaplnku opraviť po tom, ako v jednej z nich (v San Damiano) začul Ježišov hlas, ktorý mu hovoril: „*... vidíš, ako sa môj dom rozpadá..? daj ho do poriadku...*". František kaplnku opravil a podľa evanjelia (Matúš, 10, 5–15) sa rozhodol podľa Ježišovho vzoru žiť v chudobe. V roku 1208 opát benediktínskeho kláštora ponúkol sv. Františkovi kopec nad Assisi. Dal mu podmienku, že z tohoto miesta vytvorí centrum svojho rádu. Svätý František túto ponuku odmietol, lebo vlastníctvo bolo v rozpore s princípom chudoby a kaplnku *Porciunkula* zobral do prenájmu. Nájomné malo byť vo forme jedného koša rýb ročne.

Dňa 18. marca 1214, prijal za rehoľnicu do kaplnky sesternicu svojho dávneho druha, Rufina, Kláru. Klára neskôr v kaplnke San Damiano založila rehoľný rád klarisiek.

Svätý František zomrel v kaplnke pri západe slnka, v sobotu 3. októbra 1226.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Porciunkule na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Na Kráľovej holi** je slovenská ľudová pieseň z oblasti Horehronia. Známou sa stala najmä vďaka filmu Zem spieva (1933) od Karola Plicku. V pôvodnej verzii textu je v prvej slohe vrch naklonený do *šumiackej* zemi. Zmenený text sa prvýkrát objavil práve vo filme Zem spieva.

Podľa legendy text napísal šumiacky vojak bojujúci na ruskom fronte, ktorý bol postrelený a uvedomoval si, že už sa domov pravdepodobne nedostane.

Podľa iného výkladu je to pieseň odsúdenca pred popravou. Strom s nakloneným vrchom je šibenica.

Text
----

1. 

[:Na Kráľovej holi stojí strom zelený.:]
[:Vrch má naklonený, vrch má naklonený,
vrch má naklonený k tej Slovenskej zemi.:]
2. 

[:Odkážte, odpíšte tej mojej materi,:]
[:že mi svadba stojí, že mi svadba stojí,
že mi svadba stojí na Kráľovej holi.:]
3.

[:Odkážte, odpíšte mojim kamarátom,:]
[:že už viac nepôjdem, že už viac nepôjdem,
že už viac nepôjdem na fraj za dievčaťom.:]
4. 

[:Na nebi hviezdičky sú moje družičky:]
[:a guľa z kanóna, a guľa z kanóna,
a guľa z kanóna, to je moja žena.:]
*Pozn.: V originálnom texte je druhá sloha treťou.*

*Nepoužívaná pôvodná druhá sloha:*

[:Stojí mi tam stojí, smutná neveselá,:]
[:šibenička moja, šibenička moja,
šibenička moja z kresaného dreva.:]
Súradnice: 64°9′47.66″S 21°51′34.08″Z﻿ / ﻿64,1632389°S 21,8594667°Z﻿ / 64.1632389; -21.8594667

**Imagine Peace Tower** (doslova *Veža - predstavte si mier*, islandsky: *Friðarsúlan* , čo znamená „mierový stĺp") je pamätník Johna Lennona (spevák skupiny The Beatles) a jeho manželky Yoko Ono, ktorý sa nachádza na ostrove Víðey v zálive Kollafjörður pri Reykjavíku.

Dejiny
------

Stavba veže sa začala 9. októbra 2006 a toto miesto bolo otvorené presne o rok neskôr 9. októbra 2007. Vežu dala vystavať Lennonova vdova Yoko Ono. Island si na tento projekt vybrala preto, lebo je tu dostupná lacná geotermálna energia, a ostrov Víðey sa jej veľmi páčil.

Opis veže
---------

Skladá sa z vysokej „veže svetla", ktorá je postavená z bieleho kameňa a sú na nej vytesané slová *„Imagine Peace"* v 24. jazykoch.

### *„Imagine Peace"* v jazykoch sveta

#### Prvý panel

Slová na prvom paneli na veži sú písané v 24 svetových jazykoch:

|  |  |
| --- | --- |
| anglicky: IMAGINE PEACE | swahalsky: TUFIRIENI AMANI |
| japonsky: 平和な世界を想像してごらん | islandsky: HUGSA SÉR FRIÐ |
| kórejsky: 평화를 꿈꾸자 | turecky: BARIŞI DÜŞLE |
| čínsky: 想像世界有了和平 | perzština: به صلح بیندیش |
| arabsky: احلم سلام | filipínsky: ILARAWAN ANG MUNDONG MAPAYAPA |
| portugalsky: IMAGINE A PAZ | tamilsky: சமாதானத்தை நினையுங்கள் |
| rusky: ПРЕДСТАВЬТЕ СЕБЕ МИР | maďarsky: KÉPZELD EL A BÉKÉT |
| hindsky: शान्ति की कल्पना करें | fínsky: KUVITTELE RAUHA |
| nemecky: STELL DIR VOR ES IST FRIEDEN | gruzínsky: წარმოიდგინეთ მშვიდობა |
| taliansky: |IMMAGINA LA PACE | tibersky (štandardne): ཞི་བ་སྒོམས་ |
| francúzsky: IMAGINEZ LA PAIX | hebrejsky: חלום שלום |
| španielsky: IMAGINA LA PAZ | Inuktitsky: ᓴᐃᒪᖃᑎᒌᑦᑕ |

Tieto slová a meno veže sú odkazom na Lennonovu hymnu mieru „Imagine". Veža pozostáva z 15 reflektorov s hranolmi, ktoré fungujú ako zrkadlá a odrážajú hlavný lúč svetla do neba. Keď je na oblohe veľká oblačnosť, lúč ňou často preniká. Ak je naopak jasná noc, tak lúč dosahuje výšku 4 000 m. Elektrická energia na tento účel sa získava z geotermálnej energie na Islande. Využíva sa približne 75 kW výkonu. Veža svieti od 9. októbra, keď má John Lennon narodeniny do 8. decembra, kedy ho zastrelili.

#### Druhý panel

Na druhom paneli je napísané:

Súčasnosť
---------

Yoko Ono povedala, že to bola ta najlepšia investícia v jej živote. Na projekte "Wish Trees" (slovensky: *Strom prianí*) sa píšu želania, ktoré sú ukladané pod vežou, a sú ako keby súčasťou „výstupu do neba". Ceremónie sú vysielané na medzinárodnej úrovni v mnohých televíznych staniciach.

Galéria
-------

* Svetelný lúč vychádzajúci z pamätníkaSvetelný lúč vychádzajúci z pamätníka
* Odhaduje sa, že lúč dosvieti až do výšky4 000 mOdhaduje sa, že lúč dosvieti až do výšky  
4 000 m
* Lúč a polárna žiara nad ostrovomLúč a polárna žiara nad ostrovom
**Na hrodźišću** (hornolužickosrbsky: Na hradisku) je dráma v piatich dejstvách hornolužickosrbského autora Jakuba Bart-Ćišinskeho napísaná roku 1879. Je to jedno z prvých diel tamojšieho národného obrodenia, a prvá dráma v hornolužickej srbčine. Okrem toho vyšla v poľštine a nemčine.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Dej sa odohráva roku 805 na hradisku neďaleko Budyšína (dnešného Bautzenu v Sasku). Na svadbu Wjelesława, syna milčanského kráľa Miliducha a Łady, dcéry polabského kráľa Brónmila, príde posol so správou, že Frankovia napadli polabský kmeň Glomačanov. Kráľ Miliduch chce spojiť bojovníkov všetkých polabských kmeňov a poslať ich do boja. Wjełeslaw si v zápase s Tungelom vybojuje právo stať sa vodcom armády ale odmieta priniesť obety pohanským bohom, lebo sa stal kresťanom. Srbskí starešinovia v tom vidia zradu a odsúdia ho na smrť. Pred popravou blesk zabíja najvyššieho kňaza a zničí Hradisko. Všetci to pokladajú za znamenie kresťanského Boha a sú ochotní nasledovať Wjelesława v boji za národnú slobodu.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Zdroje
------

* Na Hradisku. In:  *Encyklopédia literárnych diel*. Ed. Libor Knězek. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1989. 858 s. (Encyklopédie Vydavateľstva Obzor.) ISBN 80-215-0010-7. S. 387.
**Výskum** je bádanie, skúmanie (obyčajne vedecké), v ktorom ide o poznanie doposiaľ nepoznaných skutočností na základe analýzy skutočností už známych. Vo vede sa zvykne rozlišovať základný výskum a aplikovaný výskum, experimentálny a teoretický, individuálny a tímový atď.

Výskum je systematická tvorivá vedecká činnosť, ktorej cieľom je poznať príčiny a podmienky existencie konkrétnych prírodných a spoločenských javov. Výskum sa usiluje o poznanie skutočností doposiaľ nepoznaných na podklade analýzy skutočností už známych. Rozoznávame dve základné kategórie výskumov:

* a) základný výskum
* b) aplikovaný výskum

Výdavky na výskum a vývoj
-------------------------

Výdavky výskum a vývoj boli na Slovensku 0,91% HDP a v Česku 1,99% HDP v roku 2020.

| Krajina | Výdavky na výskum a vývoj 2020 [% HDP]  |
| --- | --- |
| Israel | 5,44 |
| Korea | 4,81 |
| Švédsko | 3,53 |
| Belgicko | 3,48 |
| USA | 3,45 |
| Japonsko | 3,26 |
| Rakúsko | 3,20 |
| Švajčiarsko | 3,15 |
| Německo | 3,14 |
| Dánsko | 2,96 |
| Finsko | 2,94 |
| Island | 2,47 |
| Čína | 2,40 |
| Francúzsko | 2,35 |
| Holandsko | 2,29 |
| Nórsko | 2,28 |
| Slovinsko | 2,15 |
| Česko | 1,99 |
| Singapur | 1,89 |
| Slovensko | 0,91 |

Referencie
----------

1. 1 2  UNESCO Institute for Statistics, 9.5.1 Research and development expenditure as a proportion of GDP

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Výskum**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Výskum**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
RNDr. **Antonín Bečvář** (\* 10. jún 1901, Stará Boleslav – † 10. december 1965, Brandýs nad Labem) bol český astronóm a klimatológ. Dlhé roky pôsobil na Slovensku.

Život
-----

Narodil sa v Starej Boleslavi. Vyštudoval na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde získal doktorát prírodných vied. Na Slovensku pôsobil od roku 1937 ako klimatológ Štátnych kúpeľov na Štrbskom Plese. Inicioval postavenie astronomického observatória na Skalnatom plese a bol jeho prvým riaditeľom (1943–1950). Založil tu tradíciu výskumu Slnka a medziplanetárnej hmoty. Už od vzniku Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity v Bratislave prednášal astronómiu. V roku 1944 sa stal prednostom novozriadeného Astronomického ústavu PFSU a viedol ho až do roku 1952, keď sa ústav stal súčasťou novovytvorenej Katedry astronómie, geofyziky a meteorológie, ktorú viedol prof. Mikuláš Konček.

Observatórium Astronomického ústavu SAV

Práca
-----

A. Bečvář vykonal dlhoročné systematické pozorovania slnečnej fotosféry, komét a meteoritov. Objavil kométy 1942 IV a 1947 III, viedol pozorovania meteorického roja Ursíd. Je autorom viacerých prác z meteorickej astronómie a hydrológie, filmov o vývoji oblakov, obrazových publikácií *Vysoké Tatry* (1948) a *Atlas horských mrakov* (1953). Najvýznamnejším jeho dielom sú štyri veľké astronomické atlasy vychádzajúce z originálnej koncepcie: *Atlas Coeli Skalnaté Pleso* (1948) s katalógom (1951), *Atlas Eclipticalis* (1958), *Atlas Borealis* (1962) a *Atlas Australis* (1964). Boli to najmodernejšie diela svojho druhu a vyšli aj v zahraničí. Stali sa základnou pomôckou vo hvezdárňach na celom svete a používajú sa dodnes. Medzinárodná astronomická únia na jeho pamiatku nazvala jeden z kráterov na odvrátenej strane Mesiaca Bečvář (1970) a je po ňom pomenovaná planétka (4567) Bečvář.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * abART: 55396
* BnF: 16923123m
* GND: 1068276185
* ISNI: 0000 0001 0982 7678
* LCCN: n85801170
* NK ČR: jk01011292
* SNK: 154870
* VIAF: 67447756
* WorldCat: lccn-n85801170
**Stredná priemyselná škola** Dubnica nad Váhom je odborná stredná škola s technickým zameraním.

História
--------

Dňa 2. novembra 1948 Povereníctvo školstva v Bratislave povolilo otvorenie prvej triedy strojníckej priemyselnej majstrovskej školy popri zamestnaní. Najviac sa o to zaslúžilo vedenie závodu dubnickej Škodovky (*Škodove závody*, n. p. neskôr závod K. J. Vorošilova, neskôr ZŤS), najmä riaditeľ Karpíšek a vedúci školského oddelenia Jaroslav Baše. Oficiálny názov školy znel *Vyššia priemyselná škola strojnícka* Bratislava, expozitúra Dubnica nad Váhom. 
Prvá trieda denného štúdia štvorročného bola zriadená až v školskom roku 1950/1951; odbor strojnícky, smer konštrukčný. Študovať v nej začalo 45 študentov.

V školskom roku 1953/1954 skončilo školu prvých 34 maturantov denného štúdia, odbor strojníctvo – smer konštrukčný. Názov školy sa zmenil na *Priemyselná škola strojnícka v Dubnici nad Váhom*. V školskom roku 1956/1957 sa škola presťahovala do svojej novej budovy.

Každoročne opúšťa školu približne 150 študentov – maturantov, ktorých odbornú spôsobilosť už preverila prax i štúdium na vysokých školách.

Súčasnosť
---------

Od školského roku 2003/2004 majú žiaci možnosť študovať v študijných odboroch: 

* strojárstvo
* elektrotechnika
* technické a informatické služby
* mechatronika

Známi absolventi
----------------

* Natália Prekopová – biatlonistka
* Peter Ondrúška – programátor
* Viliam Veteška – podpredseda a poslanec NR SR († 21. 04. 2009)
* Mário Bližňák – reprezentant Slovenska v ľadovom hokeji (v súčasnosti (2012) – hrá za Slovan v KHL)
* Jaroslav Baška – bývalý minister obrany

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka školy
* Základné info v (pdf)

Súradnice: 48°57′33″S 18°10′20″V﻿ / ﻿48,95923°S 18,172175°V﻿ / 48.95923; 18.172175
Súradnice: 0°15′27″S 78°10′58″Z﻿ / ﻿0,25750°S 78,18278°Z﻿ / 0.25750; -78.18278

**Imbabura** je neaktívna sopka, ktorá sa týči na severe Ekvádora, nad jazerom Laguna de San Pablo. Samotný stratovulkán má komplikovanú stavbu, pozostáva z niekoľkých lávových dómov (*Loma Cubilche*, *Cunru*, *Tiata Imbabura*, *Huarmi Imbabura*).

Sopka je aktívna od pleistocénu, keď sa vyformovala Imbabura I - veľký andezitový stratovulkán. Približne pre 43 000 rokmi nastal jeho kolaps, čoho dôkazom sú veľké depozity pyroklastík až v 16 km vzdialenosti. Na jeho základoch sa vytvorila Imbabura II, pred 25 000 rokmi opäť nastal kolaps niekoľkých, tentokrát dacitových dómov a rast najmladšieho dómu - Huarmi Imbabura. Posledná aktivita sa odohrala v roku 5550 pred Kr.

Aj keď momentálne nejaví Imbabura žiadnu aktivitu, nie je považovaná za vyhasnutú. Vulkanológmi je stále monitorovaná, nakoľko možná erupcia by mohla spôsobiť veľkú katastrofu (mesto Ibarra s 300 000 obyvateľmi sa nachádza neďaleko sopky a je priamo ohrozené pyroklastickými prúdmi.

  

Imbabura (sopka)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Imbabura**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Imbabura na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Antonín Javůrek** (\* 13. jún 1834, Vojnův Městec - † 15. október 1887, Brno) bol český právnik a hudobný skladateľ. Dlhodobo pôsobil ako advokát na Morave (Místek, Slavkov u Brna, Napajedla, Brno). Písal piesne a komické operety, pôsobil ako zbormajster Besedy brnenskej.

Životopis
---------

Narodil sa v mestečku Vojnův Městec ako syn učiteľov. Študoval na gymnáziu v Mikulove a absolvoval právnickú fakultu Viedenskej univerzity. Najprv pracoval ako aktuár na súdoch v Dolnom Rakúsku, potom prijal miesto ako advokátsky koncipient u dr. Lachnita v Brne. Roku 1867 si otvoril vlastnú advokátsku kanceláriu v Místku, odkiaľ sa roku 1878 presťahoval do Slavkova. Kvôli dlhodobému pľúcnemu a srdcovému ochoreniu, s ktorým sa liečil v Luhačoviciach a Gleichenbergu, sa potom odsťahoval do Brna; krátko pôsobil aj v Napajedlách. Roku 1886 sa pre chorobu vzdal advokácie. Zomrel 15. januára 1887 v Brne.

Zúčastňoval sa na kultúrnom živote. Usiloval sa o rozvoj českého jazyka a hudby. Po smrti Pavla Křížkovského pôsobil istý čas ako zbormajster brnianskeho filharmonického spolku Beseda. Sčasti spolupracoval s bratom Norbertom, ktorý bol tiež skladateľom.

Roku 1866 sa oženil s Klotildou Hlávkovou, dcérou brnianskeho vlasteneckého továrnika Jána Hlávky. Mali spolu dvoch synov a jednu dcéru.

Dielo
-----

Bol známy ako skladateľ najmä príležitostných a humorných piesní a operiet. K jeho dielam patria:

* *Jaro, to švarné pachole* - mužský zbor k oslave 20 rokov brnenskej Besedy
* *Impromptu* - k prvému zasadnutiu krajinských poslancov roku 1867
* *Skřivánek* - zborová pieseň
* *Dokonáno, shasnul jasný svit* - pohrebná pieseň na pamiatku F. J. Kubíčka
* *Aj prapor nad hlavami* - slávnostný zbor ku sväteniu prápora spolku Moravan v Kroměříži
* *Klepny*, žartovné scéna
* *Mistr Kaňhal v nesnázích, čili, Zkažený koncert* (tragikomická opereta, spoluautor: Josef Illner)
* *Prodaný nos*, opereta (text: Fr. Višňák, riaditeľ gymnázia v Kroměříži)
* *Chramstes*, opera, posledná skladba

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   JUDr. Antonín Javůrek. *Kroměřížské noviny*, 1887-10-18, roč. 4, čís. 83, s. 3. Dostupné online [cit. 2011-03-10].
2. 1 2 3 4 5 6 7 8   Dr. Antonín Javůrek. *Moravská orlice*, 1887-10-18, roč. 25, čís. 236, s. 2. Dostupné online [cit. 2011-03-10].
3. 1 2  Podľa zoznamu prác v NK ČR

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Antonín Javůrek na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5834 3381
* NK ČR: jk01051345
* VIAF: 83755434
**Výrobné faktory** (z lat. facere = robiť; iné názvy: **výrobné činitele, činitele výroby, výrobné zdroje, výrobné prostriedky**; angl. factors of production, (production) resources) je všeobecné označenie pre to, čo umožňuje „robiť výrobu". Presnejšie definície sa mierne odlišujú, ale vždy sa myslia akési najzákladnejšie prvky (či statky a služby), ktoré sa vkladajú do výrobného procesu (podniku), aby sa v ňom v istej kombinácii použili na vytvorenie finálneho produktu (outputov, úžitkovej hodnoty a pod.).

Konkrétne podoby (spravidla množstvá) v rámci každého jedného výrobného faktora, ktoré sa priamo vkladajú do výrobného procesu, sa nazývajú **inputy** (vstupy). Niekedy sa – teoreticky nesprávne – výrobný faktor chápe len ako iný názov pre input a dole uvedené výrobné faktory sú potom „skupiny výrobných faktorov".

Konkrétne výrobné faktory
-------------------------

Označenia výrobných faktorov sa rôznia.

### Makroekonómia a mikroekonómia

Klasickí národní ekonómovia rozlišujú:

* Pôda (vrátane prírodných zdrojov)
* Práca
* Kapitál

Pričom sa prvé dva považujú za pôvodné a kapitál za odvodený. V tejto súvislosti sa tiež rozlišujú tri trhy výrobných faktorov: Trh pôdy, Trh práce a Trh kapitálu.

Podľa fyziokratov je pravým výrobným faktorom len pôda. Podľa marxistov, ktorí používajú pojem **výrobné sily**, je pravým výrobným faktorom len práca, pričom kapitál je zhmotnená práca. Podľa neoklasikov existujú len dva výrobné faktory práca a kapitál, pričom pôdu mnohí zaraďujú do kapitálu.

Naopak sa v bežnej literatúre možno stretnúť aj so štvrtým faktorom, ktorým sú podľa rôznych autorov suroviny alebo podnik (organizácia) alebo know-how atď. 

Pri fomulovaní produkčných funkcií sa často rozlišuje:

* Práca
* Kapitál:
	+ výrobné statky
	+ medziprodukty
* Reziduálne faktory (technický pokrok, vzdelanie, know-how atď.)

### Podniková ekonomika

Podľa E. Gutenberga:

* základné faktory:
	+ výkonná práca vzťahujúca sa na konkrétny objekt
	+ materiály: suroviny, výrobky, polovýrobky, prevádzkové a pomocné látky
	+ prevádzkové prostriedky: stroje, zariadenia, nástroje, dopravné prostriedky atď.
* dispozitívny faktor (dispozitívna práca): riadenie podniku, plánovanie, organizácia, kontrola
**Boseron** (fr. *Beauceron*) je plemeno psa francúzskeho pôvodu.

Pôvod
-----

Boseron pochádza pôvodne z proviencie Brie. Tvorí istý prechod medzi ovčiakmi a dogovitými psami. Jeho predchodcovia patrili jednak medzi európske ovčiarske psy, jednak medzi býkohryzi, ktoré slúžili pri poľovačkách na diviaky a na inú veľkú zver.

Vzhľad
------

Boseron je pes veľkého harmonického rámca obdĺžnikového tvaru, s pevnou kostrou a dobrým osvalením. Na prvý pohľad pripomína plemeno medzi dobermanom a rotvajlerom. Má jemne modelovanú hlavu s klopenými alebo poloklopenými ušami. Chvost a uši sa nekupírujú, chvost nesie boseron nízko a má siahať aspoň ku kolennému kĺbu a tvorí mierny háčik vo forme písmena J. Boseron sa pohybuje pružne a priestorne s dlhým klusom. 

Srsť boserona je krátka, uzavrená a prilieha k telu. Chlpy dorastajú do dĺžky 4 cm. Podsada je jemná a hustá, uprednostňuje sa sivá farba a nesmie presvitať cez kryciu srsť. Boseron môže byť čierny s pálením alebo modroškvrnitý s pálením, tzv. harlekýn. Znaky pálenia sa môžu nachádzať nad očami, na bočných stranách papule, na hrudi, hrdle, pod chvostom a na končatinách, pričom nesmú presiahnuť 1/3 výšky nohy. Pomer čiernej a sivej u harlekýna by mal byť rovnaký.

Povaha a využitie
-----------------

Boseron je rozvážny, hrdý, inteligentný, energicky a neúnavný. Vďaka svojej srsti je odolný voči výkyvom počasia a môže tak podávať stabilný pracovný výkon za rôznych podmienok. Jeho vernosť a obetavosť z neho robí dobrého rodinného psa. Je to neúnavné pracovné plemeno, schopné stádo nielen udržať pokope na veľkom otvorenom priestore, ale je aj rýchly pri presune. Jeho kvality však využije iba skúsený kynológ. Pri nesprávnom vedení sa mení na agresívneho psa. Boseron je plemeno inteligentné, ktoré hodnotí svojho majiteľa veľmi kriticky. Ak si jeho pán získa jeho dôveru, nájde v ňom vynikajúceho pracovného, vyrovnaného a oddaného psa. 

Boseron je všestranne využiteľný pes: používa sa pri strážení objektov a majetku, ako ovčiarsky pes a tiež v rôznych kynologických športoch. Je to veľmi vitálne plemeno vyžadujúce dostatok pohybu a pracovného vyťaženia.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boseron**
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Ilúzia* pozri *Ilúzia (rozlišovacia stránka)*.
**Ilúzia** je skreslený vnem skutočnosti.

Pri ilúzii sú senzorické podnety inak interpretované, napr. chorý človek môže vďaka horúčke hru tieňov na stene vnímať ako hrôzostrašnú postavu, unavený šofér považovať strom pri ceste za stojaceho človeka. Je to klamná predstava, prelud. 

V závislosti od celkového psychického, najmä citového rozpoloženia a zacielenia človeka sa môže stať, že vzniknuté predstavy úplne zatienia alebo skreslia vnem skutočného predmetu. Neraz si šum krovia zamieňame za nárek a pod. Takéto vnemy skreslené predstavami voláme *ilúziami*. Príčinou vzniku ilúzií je však veľmi často aj nedostatok a neúplnosť zmyslových dát (napríklad v tme) alebo aj to, že sú to podnety neobvyklého tvaru.

Referencie
----------

1. ↑  FILIT, OTVORENÁ FILOZOFICKÁ ENCYKLOPÉDIA
2. ↑  PARDEL, BOROŠ. *ZÁKLADY VŠEOBECNEJ PSYCHOLÓGIE*. Žilina : Slovenské pedagogické nakladateľstvo v Bratislave, 1978. 67-234-79. Kapitola VI. s. 337-338.

Zdroje
------

* Maria Fürst: *Psychologie*. Votobia,1997, ISBN 80-7198-199-0

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Ilúzia**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ilúzia**
**Stredná odborná škola technická v Humennom** je štátna škola s vyučovacím jazykom slovenským. Škola poskytuje podľa klasifikácie ISCED úplné stredné odborné vzdelanie (vyššie sekundárne vzdelávanie) a stredné odborné vzdelanie (sekundárne). Zriaďovateľom školy je Prešovský samosprávny kraj.

História
--------

História SOU chemického v Humennom (predchodcu dnešnej Strednej odbornej školy technickej v Humennom) sa začala písať koncom päťdesiatych rokov. Vtedy na východnom Slovensku vznikol a rozrástol sa veľký chemický kombinát Chemko so sídlom v Strážskom. Paralelne sa budoval chemický priemysel aj v Humennom. Existencia týchto dvoch rozrastajúcich sa chemických podnikov si vyžadovala kvalifikovaných pracovníkov. Do roku 1959 školili učňov pre Chemko iné podniky, napr. Chemosvit vo Svite či Syntézia v Pardubiciach. V roku 1959 na základe rozhodnutia vtedajšieho Ministerstva chemického priemyslu bolo v Humennom zriadené **Odborné učilište pri n. p. Chemko Strážske**. V roku 1970 sa učilište stalo **Stredným odborným učilišťom** generálneho riaditeľstva výrobno-hospodárskej jednotky Slovchémie. Formou denného a večerného štúdia poskytovalo aj úplné stredoškolské vzdelanie. V roku 1992 vznikla pri SOUCH v Humennom **SPŠ**. Svojou existenciou obohatila možnosti poskytovaného odborného vzdelávania v Humennom i v priľahlých okresoch Medzilaborce a Snina. V roku 2004 spojením oboch pôvodných škôl do jedného celku vznikla **Združená stredná škola** v Humennom. Po prijatí nového školského zákona, ktorý vstúpil do platnosti 1. septembra 2008, škola zmenila svoj názov na Stredná odborná škola. Od 1. januára 2009 nesie pomenovanie **Stredná odborná škola technická** v Humennom.

Vzdelávanie
-----------

* **Stredné odborné vzdelávanie** (sekundárne), ktoré je trojročné a končí záverečnou skúškou, dokladom o získanej kvalifikácií je výučný list.
	+ Elektromechanik
	+ Mechanik opravár
	+ Obrábač kovov
* **Úplné stredné odborné vzdelanie** (vyššie sekundárne), ktoré je štvorročné a končí maturitnou skúškou, dokladom o získanej kvalifikácií je maturitné vysvedčenie a výučný list.
	+ Chemik operátor
	+ Grafik digitálnych médií
	+ Elektrotechnika
	+ Mechanik elektrotechnik
	+ Mechanik strojov a zariadení

Na škole v školskom roku 2009/2010 študuje 473 žiakov v 20 triedach.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka školy

Súradnice: 48°55′51″S 21°53′40″V﻿ / ﻿48,930856°S 21,894389°V﻿ / 48.930856; 21.894389
Súradnice: 48°12′12.74″S 17°39′23.95″V﻿ / ﻿48,2035389°S 17,6566528°V﻿ / 48.2035389; 17.6566528

**Turbína** sa nachádza na východnej časti mesta Sládkovičovo na rieke Dudváh.

Predtým barokový vodný mlyn na Dudváhu, pôvodne patriaci grófovi Esterházymu, po založení cukrovaru získali Kuffnerovci. Okolo roku 1912 ho adaptovali na malú vodnú elektráreň, ktorá dodávala elektrickú energiu pre verejné osvetlenie a dôležité stavby v meste (osvetlenie administratívnej budovy cukrovaru, fara, škôlka, kostol, kaštieľ, budova družstva, a verejné priestranstvá okolo kaštieľa, kostola a námestia). Pohon elektrárne zabezpečovala Francisova turbína (dvojičky) umiestnená v kašni pri východnej stene budovy, k technickému zázemiu elektrárne patrila aj strojovňa, prebudovaná z pôvodnej mlynice. Budova pôvodného barokového mlyna sa zachovala vo svojom pôdorysnom rozvrhu dodnes. Pozostávala z výrobnej časti so zachovanou pôvodnou konštrukciou krovu a obytnej časti – domu mlynára so zachovanými valenými klenbami s lunetami. 

Vzhľadom na svoju pôvodnú funkciu i neskoršie využitie je objekt unikátnou technickou stavbou, dokladajúcou najstaršie dejiny mlynárstva v Sládkovičove a jeho okolí, ako i počiatky výroby elektrickej energie.

Referencie
----------

1. ↑  MGR. KIRINOVIČOVÁ, Naďa, ai. *["Kuffnerovský hospodársky komplex"]*. 1. vyd. Sládkovičovo : Mesto Sládkovičovo, 2012. 176 s. ISBN 978-80-971211-5-0. Kapitola Mlyny, s. 122-126.
**Ideografický opis frazém** je opis frazém podľa pojmových okruhov usporiadaný do významových polí a synonymických skupín, na základe ktorého je možné zostaviť pojmový slovník – tezaurus. Sémantická kategorizácia sa v takýchto pojmových, resp. onomaziologických modeloch uskutočňuje prostredníctvom deskriptorov – taxónov, pričom operacionálnym základom tejto procedúry je komponentová analýza. Existujú dva spôsoby vytvárania tezaurov – deduktívny, keď sa na jazyk aplikuje hotová konceptuálna schéma, ktorá odráža istú apriórnu predstavu o modeli sveta, a induktívny spôsob, ktorý vychádza z toho, že vytváraniu konceptuálnych schém má predchádzať sémantická analýza reálne existujúcich jazykových jednotiek. Klasickým modelom, kde sa uplatňuje deduktívny spôsob, je tezaurus v podobe hierarchicky organizovaného stromu hyperonymicko-hyponymických vzťahov. Vo frazeológii je reálny induktívny spôsob, pretože frazeológia neodráža nejaký ucelený logický model sveta, nepomenúva ho, ale je hodnotením niektorých jeho výsekov a je skôr jeho naivným obrazom a sémantická kategorizácia sa nedeje na základe encyklopedických vedomostí. Novšie pohľady na onomaziologický model frazeológie vychádzajú z toho, že jednotlivé taxóny vo frazelógii nadobúdajú skôr podobu sietí a nie hierarchických stromov, pretože hyperonymicko-hyponymické vzťahy sú vo frazeológii málo výrazné a skôr treba hovoriť o kvázisynonymách, kváziantonymách, konverzívach, paronymách, vyjadreniach začiatku, priebehu a ukončenia stavu alebo deja ap. Pri postulovaní taxónov treba brať do úvahy aj hodnotiaci aspekt, ktorý môže byť dôležitejší ako samotný pojem, pretože delí frazeológiu do pozitívneho a negatívneho hodnotového spektra, napr. taxón: "cieľavedomosť" môže zahŕňať frazémy: *ísť za svojím cieľom, nezastať na polceste, ísť (aj) cez mŕtvoly*. Tieto jednotky možno zahrnúť pod spoločný pojem, majú však povahu antoným. Ďalším problémom je zložitá previazanosť zložiek jednotlivých taxónov, napr. hypertaxón "kontrola" obsahuje zložky

* zachovanie kontroly

a) nad sebou,
b) nad inými,
c) nad situáciou,
* strata kontroly,
* nadobudnutie kontroly. Tento pojem je však zviazaný s istými vlastnosťami osobnosti, ako cieľavedomosť, húževnatosť, vytrvalosť. Cez tieto pojmy sa hypertaxón "kontrola" dostáva do vzťahu k hypertaxónom cieľ, rozum, životná skúsenosť, obozretnosť, prezieravosť atď. Nadobudnutie kontroly asociuje s dosiahnutím cieľa, cezeň sa asociuje s úspechom/neúspechom, kde už môže prechádzať z racionálnych asociácií do asociácií a tým aj k taxónom v emocionálnej sfére.

Literatúra
----------

* V. M. Mokijenko, 1982, 1989; D. O. Dobrovoľskij, Tezaurus russkich idiom, rkp.; H. Scheemann, 1989.

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**Lesná pedagogika** je vzdelávací odbor, venujúci sa lesnému ekosystému a výchove človeka k udržateľnému spôsobu života na príklade lesa. Je súčasťou environmentálnej výchovy. Aktivity lesnej pedagogiky zabezpečujú certifikovaní lesní pedagógovia a je určená všetkým cieľovým skupinám, najmä deťom a mládeži. Využíva aktivizujúce metódy, formy zážitkového učenia (najmä hry a činnosti prebiehajúce priamo v lese) a projektového vyučovania. Poskytuje vedomosti, podporuje získavanie zručností aj celostný rozvoj osobnosti.

Ciele
-----

* sprostredkúva informácie a poznatky o lese prostredníctvom zážitkového učenia,
* sústreďuje sa na rozvoj celej osobnosti,
* vytvára vzťah ku hodnotám a zodpovednému využívaniu zdrojov v princípoch trvalo udržateľného rozvoja,
* motivuje k zmene osobnej zodpovednosti za ochranu hodnôt lesa,
* predstavuje prácu lesníka a úlohy lesného hospodárstva
* odovzdáva tradície lesníctva ďalším generáciám.

Aktivity lesnej pedagogiky na Slovensku koordinuje Národné lesnícke centrum – Ústav lesníckeho poradenstva a vzdelávania vo Zvolene.

Lesný pedagóg
-------------

Lesnými pedagógmi sú zamestnanci zo štátnych i neštátnych lesníckych inštitúcií, ktorí majú lesnícke vzdelanie, praktické skúseností z práce v lese. Základnými podmienkami sú minimálne stredoškolské lesnícke vzdelanie a absolvovanie kurzu „*Lesná pedagogika*" akreditovaný Ministerstvom školstva SR (r. 2006) a Ministerstvom pôdohospodárstva SR (r. 2008).

Kurz lesnej pedagogiky organizuje každoročne Národné lesnícke centrum – Ústav lesníckeho poradenstva a vzdelávania Zvolen. Kurz poskytuje vedomosti a zručnosti z oblasti vývinovej psychológie, pedagogiky a didaktiky vyučovania, pedagogickej komunikácie, tvorivej dramatiky, projektového a zážitkového vyučovania, práce s verejnosťou v lesníctve a práce s ľuďmi so špeciálnymi potrebami.

Formy aktivít
-------------

* Lesné vychádzky (aktivity priamo v lese v sprievode lesníka – lesného pedagóga)
* Detské tábory a školy v prírode
* Odborné exkurzie, prednášky a diskusie
* Náučné podujatia na školách
* Súťaže a hry s prírodovedným zameraním
* Nočné aktivity v lese
* Informačné aktivity pre verejnosť
* Celoslovenské alebo regionálne podujatia (Lesnícke dni, Deň stromu, Európsky týždeň lesov, Putovná sova, Mladý lesník a iné)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Lesnej pedagogiky
* Forest Pedagogics
**Lesniansky potok** je potok v Spišskej Magure, v západnej časti okresu Stará Ľubovňa. Je to ľavostranný prítok Lipníka a má dĺžku 10 km. 

Pramení neďaleko Toporeckého sedla v nadmorskej výške okolo 825 m n. m. Tečie výhradne severným smerom cez podcelok Veterný vrch. Z prítokov vyniká ľavostranný Zadný potok a pravostranné Vápenník (575,1 m n. m.) a Hutník. Do Lipníka sa vlieva pri obci Haligovce v nadmorskej výške cca 495 m n. m. Preteká cez Veľkú Lesnú, osadu Dox a Haligovce.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-12-04]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-12-04]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Lipníka** |
| --- |
| *Lipník* → *Dunajec* → *Visla* |
| Hutník · Kýčerský potok · Lesniansky potok · **Lipník** · Lorec · Plešná · Podháj · Skalný potok · Šľachovský potok · Šoltýsa · Vápenník · Veterný potok · Zadný potok |
Súradnice: 48°17′10″S 18°08′19″V﻿ / ﻿48,28598°S 18,13849°V﻿ / 48.28598; 18.13849

**Kostol svätých Petra a Pavla** v Janíkovciach je farským kostolom Farnosti Nitra – Janíkovce. Dnešná podoba kostola pochádza z 17. storočia. Kostol je zasvätený sv. Petrovi a Pavlovi, apoštolom. Je vyhlásený za kultúrnu pamiatku. Kostol má dve lode a to hlavnú a bočnú. Taktiež má dve bočné kaplnky, kaplnku sv. Anny a kaplnku sv. Františka z Assisi.

V kostole je umiestnená pamätná tabuľa, ktorá pripomína návštevu sv. Jána Pavla II. na letisku v Janíkovciach 30. júna 1995.

História
--------

Koncom prvej tretiny 14. storočia prišli do Uhorska vyberači pápežských desiatkov. so súhlasom kráľa Karola Róberta prešli v rokoch 1332 1337 celú krajinu a zapisovali príjmy všetkých cirkevných inštitúcií. Okrem biskupstiev, kapitúl a kláštorov navštevovali aj dedinské fary. Zavítali aj do Veľkých Janíkoviec, kde už vtedy stál kostol sv. Petra (v novoveku Petra a Pavla). Tunajší farský kostol bol zrejme postavený z iniciatívy miestnych zemepánov najneskôr v priebehu 13. storočia. Jeho svetskými patrónmi sa stali potomkovia Sebeslava Ludanického.

Zaujímavosti
------------

V kostole pod hlavnou loďou sa nachádza krypta. Taktiež sa pod podlahou pred svätyňou medzi bočnými kaplnkami nachádza svätyňa pôvodného kostola.

Literatúra
----------

* KERESTEŠ, Peter; a kol. autorov. *Janíkovce*. Nitra: EN ARS, 2015. ISBN 978-80-970612-7-2 S. 156. - 166.
* MILO, Štefan. *Janíkovský kostol jubiluje* Nitra: Nitra print, 1997.
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |

**Glaciológia** (z lat. *glacies* - *ľad*, *mráz*) je vedná disciplína, zaoberajúca sa štúdiom ľadovcov a prírodnými fenoménmi spôsobenými ľadom (zaľadnením). Glaciológia je jedna z geovedných disciplín, ktorá v sebe integruje poznatky z geofyziky, geológie, hydrológie, klimatológie, biológie a geomorfológie. Objav zaľadnených oblastí na Marse a Europe pridáva glaciológii mimozemský rozmer.

Výskum
------

Ľadovec Aletschgletscher vo švajčiarskych Alpách.
Predmet štúdia glaciológie v sebe zahŕňa samotné ľadovce, dynamiku ich pohybu, príspevok ľadovcov k eróznej činnosti a ich vplyv na morfológiu krajiny, zaľadnenie v minulosti Zeme (tzv. ľadové doby) a účinky zaľadnenia na klímu, ako aj formy života, ktoré existujú v trvalo zaľadnených oblastiach. Je to jedno z kľúčových odvetví polárneho výskumu.

### Ľadovce

Termín ľadovec označuje dlhé *ľadové rieky*, nachádzajúce sa vo vysokohorských údoliach, ktoré sa pohybujú v do nižších polôh pod vplyvom gravitácie. Vytvárajú sa mnohoročnou akréciou ľadu. Ľadovce sú najväčšou zásobárňou pitnej vody (asi 70 %).

Ľadovce sa rozdeľujú na:

* alpínske - ľadovce nachádzajúce sa vo vysokohorských oblastiach
* kontinentálne - hrubé ľadovce, pokrývajúce rozsiahle územia, nachádzajú sa v polárnych oblastiach (Antarktída, Grónsko).

### Ľadovcové útvary

* údolia tvaru U - sú údolia vyformované ľadovcami, majú charakteristický prierez tvaru U
* morény - ľadovcové nánosy (koncové, bočné)
* tilly - nevytriedené ľadovcové sedimenty
* drumliny - kopcovité útvary z navŕšených tillov
* varvy - vrstvy označujúce každoročné prírastny ľadovca (podobne ako letokruhy na strome)
* eskery - dlhé štrkovo-pieskové údolia
* kettly - menšie depresie vymleté ľadovcom

Pozri aj
--------

* Zoznam ľadovcov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **glaciológia**.

Externé odkazy
--------------

* Medzinárodná glaciologická spoločnosť (IGS)

| * z
* d
* u
Vedy o Zemi |
| --- |
| 
* Atmosférické vedy
* Geodézia
* Geológia
* Geofyzika
* Glaciológia
* Hydrológia
* Oceánografia
* Pedológia

 |
| 
* Pozri aj: Portál
* Kategória

 |
Skupina Focus v roku 1974
**Focus** je holandská rocková skupina hrajúca progresívny rock.

Založili ju v roku 1969 študent konzervatória v Amsterdame Thijs van Leer (flauta a klávesové nástroje), Martin Dresden (basová gitara) a Hans Cleuver (bicie). Čoskoro sa k ním pripojil Jan Akkerman gitarista s výbornou hracou technikou.

V roku 1970 účinkujú v holandskej verzii muzikálu Hair a v tom istom roku nahrávajú v trojici prvý album **In and Out of Focus**. Ako singel vychádza skladba *House Of The King*.

V tvorbe skupiny sú zreteľné vplyvy jazzovej a klasickej hudby.

Ich najznámejšou skladbou je bizarný singlový hit *Hocus Pocus* s perfektnou gitarou, inštrumentálnymi pasážami a Leerovým jódlovaním.

Zostava
-------

* Thijs van Leer
* Martin Dresden
* Hans Cleuver
* Pierre van Der Linden
* Cyril Havermans

Diskografia
-----------

* 1970 In and Out of Focus
* 1971 Mowing Wawes
* 1972 Focus III
* 1973 Live at the Rainbow
* 1974 Hamburger Concerto (live)
* 1975 Mother Focus
* 1977 Ship of Memories
* 1978 Focus Con Proby
* 1979 Electric Bird
* 2002 Focus 8
* 2003 Live in America (live)
* 2004 Live Legends 2CD (live)
* 2006 New Skin-Focus 9

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Focus (skupina)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Gjance** (angl. Gyantse, občas *Gyangtse* či *Gyangdzê*; tibetsky རྒྱལ་རྩེ་, Wylie *rgyal rtse*; čínsky 江孜镇) je mesto v Tibetskej autonómnej oblasti, štvrté najväčšie mesto v Tibete vôbec (po Lhase, Žikace a Čhamdu).

Mesto má približne 8000 obyvateľov a leží v nadmorskej výške približne 4 000 m n. m. Nachádza sa asi 254 km juhozápadne od Lhasy na ceste spájajúcej Káthmandu, Nepál a Lhasu. Dominantu mesta tvorí pevnosť, ktorá bola postavená v roku 1390. Počas Younghusbandovej expedície (1903–1904) pevnosť obsadili Briti a potom, čo Tibet podpísal s Britmi zmluvu, bola v Gjance zriadená britská obchodná kancelária.

Mesto bolo značne poškodené v dobe kultúrnej revolúcie.

Referencie
----------

1. ↑   *Tibet: Transformation and tradition* [online]. BBC News, [cit. 2009-03-02]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑  STRNAD, Jaroslav a kol.. *Dějiny Indie*. Praha : Lidové Noviny, 2003. ISBN 80-7106-493-9. S. 762–763. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gjance**

Externé odkazy
--------------

* Malé mesto s veľkým chrámom

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gjance na českej Wikipédii.*
**Foibé** alebo **Foiba** (starogr. *Φοίβη* – *Foibé*) je v gréckej mytológii manželka líbyjského kráľa Danaa.

Foibé bola manželka líbyjského kráľa Danaa, jednou z jeho dvoch manželiek Hamadryád, o ktorých antický autor Apollodoros z Atén uvádza, že boli matkami jeho dcér, Hippodameie, Rhodie, Kleopatry, Asterie, Hippodameie, Glauky, Hippomedousy, Gorgy, Ifimedousy a Rhody. Danaos bol však otcom až päťdesiatich dcér, lebo mal aj iné manželky, alebo družky. O dcéry Danaa sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Dcéram Hamadryád Foiby a Atlanteie potom vybrali za manželov synov Aigypta a jeho arabskej manželky. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5 6  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**Flóra** je názov obrazu benátskeho maliara obdobia renesancie Tiziana, namaľovaného okolo roku 1515.

Tizian je autorom množstva portrétnych malieb, z ktorých osobitnú skupinu tvoria obrazy mladých pôvabných žien, ktorými Tizian chce predstaviť svoj ideál ženskej krásy.

Obraz, ktorý možno datovať asi rokom 1515, je jedným z nich. Patrí medzi najkrajšie diela z maliarovej ranej tvorby. Celkom zreteľne tu badať umelecký vplyv Tizianovho predchodcu Giorgioneho. 

Tizianova *Flóra* je krásna mladá Benátčanka s výrazne klenutými tvarmi a jemným výrazov v tvári. Je zrejmé, že umelec kladie dôraz na zachytenie dokonalej krásy dievčiny, na jej zlatistú pokožku, dlhé plavé vlasy a čerstvé kvety v dlani. Tizian v póze dievčaťa, rukou si pridržiavajúce odhalenú bielu blúzku a ružový brokátový plášť,
prejavil svoj cit pre zmyselnosť.

Symbolické vyjadrenie kvitnúceho ženstva sa stalo podnetným inšpiračným zdrojom pre neskoršie európske i svetové umenie. V štyridsiatych rokoch 17. storočia bolo dielo zrejme inšpiráciou pre holandského umelca Rembrandta, keď v podobnom duchu spodobnil, i keď nie tak sporo odetú, svoju manželku na obraze *Saskia ako Flóra*.

Obraz bol majetkom istého Alfonsa Lópeza a neskôr rakúskeho arcivojvodu Leopolda Viliama Habsburského, veľkého mecenáša umenia. Do galérie Uffizi sa dostal v roku 1793 výmenou z viedenského Umeleckohistorického múzea.

Zdroje
------

* E. Michelettiová, *Najkrajšie múzeá sveta - Florencia*, TRIO Publishing, Bratislava, 1996, ISBN 80-967324-2-0
* A. Guber, *Galereja Uffizi - Florencija*, Sovetskij chudožnik, Moskva, 1968
* I. Krsek, *Tizian*, Odeon, Praha, 1976