**Ľudovít I.** alebo **Ľudovít Veľký** z Anjou (maď. *Lajos I. Nagy*, poľ. *Ludwik Węgierski (Andegaweński)*; \* 5. marec 1326, Vyšehrad – † 10. september 1382, Trnava) bol od roku 1342 uhorský a od roku 1370 poľský kráľ. V roku 1382 zomrel v Trnave vo svojej kúrií (mal zámok aj pri Zvolene). Pochovaný je v Stoličnom Belehrade.

Život
-----

Na uhorský trón dosadol v roku 1342 a nástupníctvo v Poľsku mu zaistil jeho otec Karol Róbert o tri roky skôr zmluvou s poľským kráľom. Počiatok jeho vlády bol v znamení vojen s Benátkami o Dalmáciu a Dubrovník, ktoré získal v roku 1358. Po smrti svojho brata Ondreja v roku 1345 sa pokúsil získať neapolskú korunu a v rokoch 1348 – 1350 viedol vojnu s kráľovnou Janou I. Neapolsko síce dobyl, ale potom, ako vypukla morová epidémia, bol donútený ustúpiť a ponechal si iba salernské kniežatstvo. Ľudovít I. Veľký si dočasne podrobil tiež Valašsko, Bosnu, Srbsko a Bulharsko, kde potlačil sektu bogomilov.
V roku 1366 ho v Pešti navštívil byzantský cisár Ján V. Palailogos a sľúbil opätovné pripojenie východnej cirkvi k Rímu, ak kresťanská Európa podporí Byzanciu proti Turkom. V nasledujúcom roku Ľudovít uzavrel vo Viterbe sedemročné spojenectvo s cisárom Karolom IV. ktoré zahrňovalo vzájomnú podporu v Taliansku.  

Svoju dcéru Máriu, ktorá sa stala dedičkou uhorského trónu, vydal v roku 1372 za cisárovho najmladšieho syna Žigmunda I. Luxemburského.

Po smrti svojho bezdetného strýka Kazimíra III. sa stal v roku 1370 tiež poľským kráľom, čím vznikla poľsko-uhorská personálna únia. Na počesť svojej korunovácie podnikol krížovú výpravu proti Litovcom a dobyl Červenú Rus, ktorú za nevôle poľskej šľachty pripojil k Uhorsku. 
V roku 1374 začal vojenskú výpravu proti Turkom a podarilo sa mu zvíťaziť nad sultánom Muradom I. Aj tak však nedokázal znovu získať balkánske kniežatstvá, ktoré sa v nasledujúcich rokoch od Uhorska definitívne odtrhli. Po smrti Ľudovíta I. Veľkého sa dedičkou poľského trónu stala jeho dcéra Hedviga (Jadwiga).
Za jeho vlády dosiahlo Uhorské kráľovstvo postavenie európskej veľmoci a prežívalo rozkvet. Kráľ sa proti magnátom opieral o nižšiu šľachtu a mestá, ktorým poskytoval početné privilégia. Rovnako podporoval hospodársky a kultúrny rozvoj krajiny. V roku 1367 založil prvú uhorskú univerzitu.
V roku 1382 zomrel v Trnave vo svojej kúrií (mal zámok aj pri Zvolene). 
Na mieste kúrie v Trnave stojí pošta a je tam pamätná tabuľa.

Vojna Grzymalitov s Naleczovcami
--------------------------------

Vo Veľkopoľsku za vlády Ľudovíta z Anjou vzrastal vzdor proti jeho kráľovskej vláde. Opozíciu zastupoval bohatý rod Naleczovcov a na strane kráľa a jeho prívržencov stál rod Grzymalitov. Po kráľovej smrti došlo k otvorenému konfliktu a vojne, ktorá trvala po celý rok 1383. Veľkopoľsko a Mazovsko boli veľmi zničené aj napriek tomu, že sa v tejto vojne neuskutočnila žiadna väčšia bitka.

Rodina
------

* otec Karol Róbert Anjou
* matka Alžbeta Poľská, dcéra Vladislava I. Lokietka
* 1. manželka Margaréta Luxemburská, dcéra cisára Karola IV.
* 2. manželka Alžbeta Kotromanićová, dcéra bosnianskeho bána Štefana II. Kotromanića
	+ dcéra Mária (\* 1365 – † 1366)
	+ dcéra Katarína (\* 1366 – † 1377)
	+ dcéra Mária (1371), uhorská vládnuca kráľovná Mária z Anjou
	+ dcéra Hedviga (1372), poľská vládnuca kráľovná Hedviga I.

Iné projekty
------------

WikizdrojeCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Ľudovít I. (Uhorsko)**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ľudovít I. (Uhorsko)**

Referencie
----------

1. ↑  SIENKIEWICZ, H.: *Križiaci*, Slovenský spisovateľ, 1972, str. 797, Vysvetlivky

|  |
| --- |
| **Ľudovít I. Anjou****Anjouovci** |
| Vladárske tituly |
| Predchodca**Karol I. Robert** | **Uhorský kráľ**1342 – 1382 | Nástupca**Mária** |
| Predchodca**Kazimír III. Veľký** | **Poľský kráľ**1370 – 1382 | Nástupca**Hedviga** |

Autoritné údaje: * BnF: 120837195
* GND: 119015757
* ISNI: 000000006630864X
* LCCN: n85117398
* NK ČR: xx0086615
* VIAF: 10646608
* WorldCat: lccn-n85117398