**Droba** je slabo vytriedený pieskovec s obsahom základnej hmoty vyšším ako 15%. Základnú hmotu drôb tvoria väčšinou ílové minerály a silt. Pieskové zrná predstavuje zmes živcov, kremeňa, sľúd a úlomkov hornín (tzv. litických úlomkov). 

Slovo *droba* je odvodené od drobných úlomkov, ktoré tvoria horninu. Nemecký termín *grauwacke* použil po prvýkrát G. S. O. Lazius v roku 1789 podľa starého baníckeho výrazu z pohoria Harz.

Zloženie
--------

Výbrus živcovej droby. Hore pri rovnobežných nikoloch, dole v skrížených nikoloch. Modré škvrny predstavuje epoxidová hmota použitá pri výrobe výbrusu.
Droby sú považované za textúrne nezrelé horniny. Sú nevytriedené, bežné sú slabo opracované zrná a obsahujú často i zrná obliakov (nad 2 mm v priemere). Piesčité zrná väčšinou tvoria živce (plagioklasy aj ortoklasy), kremeň, muskovit a litické (horninové) úlomky. Horninové úlomky najčastejšie predstavujú rohovce, kryštalické bridlice alebo fragmenty metamorfovaných či vyvretých hornín. Základná hmota, ktorej tvorí 15 – 75% horniny tvoria ílové minerály alebo kremitá, zriedkavo i vápnitá či železitá hmota. Akcesórie často tvorí pyrit, granáty, biotit, chlorit, turmalíny, epidot, apatit, hornblend alebo augit. Hornina má sivú, hnedú, čiernu až žltkastú farbu.

Ak niektorý z minerálov tvorí 5 – 10 % všetkých piesčitých zŕn, môže byť jeho názov použitý ako prídavné meno pred slovom droba (napr. muskovitická droba, muskoviticko-kremitá droba atď.).

Vznik
-----

Droby najčastejšie vznikajú v morskom prostredí. Tvoria podstatnú časť turbiditov, kde sa striedajú s ílovcami a bridlicami. Niekedy asociujú aj s čiernymi bridlicami. Turbiditné prúdy prinášajú z šelfu pri silných búrkach alebo zemetraseniach rôznorodý materiál – piesok, silt, íl ale aj štrk. Všetok tento siliciklastický materiál môže tvoriť droby. Droby sa usadzujú vo vzdialenejších častiach turbiditných vejárov, často v nich pozorovať gradačné zvrstvenie, ojedinele aj schránky plytkovodných organizmov, ktoré turbiditný prúd strhol z okraja šelfu.

Droby sú časté v oblastiach vulkanických oblúkov, alebo území kde zvetrávajú bázické vulkanity. Časté sú na aktívnych kontinentálnych okrajoch (predoblúkové, vnútrooblúkové aj zaoblúkové panvy). Zvetrávaním bázických hornín vznikajú horniny s prevahou ílov, takéto droby potom obsahujú iba nepatrnú prímes kremeňa.

Výskyt
------

Na Slovensku sú časté v karbónskych horninách gemerika, veporika aj hronika. Bežné sú tiež v paleogénnych sedimentoch flyšového pásma.

V Česku sú známe z proterozoických sedimentov barrandienu alebo na Morave a Sliezsku z hornín spodného karbónu tzv. kulmskej fácie. Známe sú i z Alpskej Grauwackenzone.

Rozšírené sú napr. aj vo Walese a na juhu Škótska, v Longfordskom masíve v Írsku a Lake District v Anglicku.

Referencie
----------

1. ↑  Vozárová, A. 2009: Petrografia sedimentárnych hornín. Univerzita Komenského, Bratislava, 173 s.
2. ↑  Jedickeová, L. 2003, *Nerasty a horniny.* Ottovo nakladatelství - Cesty, Praha, 192 s.
3. ↑   *Přehled názvů hornin* [online]. geologie.estranky.cz, [cit. 2011-07-16]. Dostupné online.
4. ↑  Nichols, G. 2009, *Sedimentology and stratigraphy.* Willey-Blackwell, Chichester, 419 s.
5. 1 2 3  Mišík, M. Chlupáč, I. Cicha, I. 1985, *Historická a stratigrafická geológia.* SPN, Bratislava, 541 s.
6. ↑  Bjørlykke, K. Jahren, J. 2010, *Chapter 4 Sandstones and Sandstone Reservoirs.* in Bjørlykke, K. *Petroleum Geoscience: From Sedimentary Environments to Rock Physics.* Springer, Heidelberg Dordrecht, s. 113 – 140

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Droba (hornina)**