recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fotografia vrchola Ismail Samani (vtedy známeho ako *Vrchol komunizmu*) z roku 1989.
**Pamír** (čín. *Pcha-mi-er,* tadž. *Помир, Pomir*) je rozsiahla horská sústava v Tadžikistane, Číne a Afganistane. Spája Hindúkuš, Karakoram, Kchun-lun a Ťanšan. Rozloha asi 120 000 km², dĺžka 500 km, šírka do 400 km. Masív sa vyzdvihol počas alpínsko-himalájskeho vrásnenia. Sú tu časté zemetrasenia. Najvyšší vrch je Kungur (Kung-ke-er-šan) v Kašgarskom chrbáte, vysoký 7 649 m (7 719 m). Kašgarský chrbát sa často priraďuje k pohoriu Kchun-lun a ako najvyšší vrch Pamíru sa potom uvádza Štít Ismaila Samaniho (7 495 m).

Rozdelenie
----------

### Západný Pamír

Západný Pamír sa rozkladá v Tadžikistane, okrajovo zasahuje do Kirgizska (Zaalajský chrbát). Má typický alpínsky charakter. Vrchy sú väčšinou strmé, ostré, jednotlivé masívy sú oddelené hlbokými dolinami. Sú tu tri vrchy vyššie, ako 7 000 m. Je mohutne zaľadnený, zaľadnená plocha dosahuje 8 000 km². Najvýznamnejšie ľadovce sú: Fedčenkov ľadovec, ľadovec Garmo, ľadovec Fortambek, Jazgulenský ľadovec a i. Podnebie je vlhké, v nižších polohách je pestrá flóra a fauna.

Niektoré horské chrbty:

* Vrchy akadémie vied
	+ Štít Ismaila Samaniho (bývalý Štít komunizmu alebo Stalinov štít) 7 495 m
	+ Korženevskej štít 7 105 m
* Zaalajský chrbát
	+ Štít Abú Alí ibn Síná (bývalý Leninov štít) 7 134 m
* Jazgulenský chrbát
	+ Štít Nezávislosti (bývalý Štít revolúcie) 6 974 m
* Chrbát Petra I.
	+ Štít Dušanbe 6 952 m
* Zulumart
	+ Októbrový štít 6 760 m
* Šachdarský chrbát
	+ Marxov štít 6 723 m

### Východný Pamír

Východný Pamír leží v Tadžikistane, čiastočne v Číne. Od Západného Pamíru sa výrazne odlišuje. Vrchy sú nižšie (iba miestami presahujú 6 000 m) a pomerne málo zaľadnené. Východný Pamír má tvar pustej náhornej plošiny, podnebie je suché a drsné, flóra a fauna chudobná.

Niektoré horské chrbty:

* Sarykolský chrbát
* Muzkol
* Severoaličurský chrbát
* Juhoaličurský chrbát

### Afganský (Vachanský) Pamír

Vachanský Pamír je južné pokračovanie Východného Pamíru. Nachádza sa na území Afganistanu. Pripája sa k nemu pohorie Hindúkuš. Najvyšší vrch je Kooh-i-vachan, vysoký 6 330 m.

### Čínsky Pamír

V Čínskom Pamíre je o. i. Kašgarský chrbát. Kašgarský chrbát je masív v Číne na rozhraní Pamíru a Kchun-lunu. Sú v ňom tri vrchy vyššie ako 7 000 m: Kungur (Kung-ke-er-šan), vysoký 7 649 m (7 719 m); Kungur Tjube Tagh, vysoký 7 595 m a Muztagh-ata, vysoký 7 546 m.
**Pagóndas** (starogr. *Παγώνδας* – *Pagóndas*) bol olympijský víťaz v tethrippe v roku 680 pred Kr.

Na 25. hrách v roku 680 pred Kr. zaviedli v Olympii po výlučne atletických súťažiach *tethrippon* t. j. preteky so štvorzáprahom koní. Prvým víťazom tejto jazdeckej disciplíny bol Pagóndas z Téb.

Pretekársky voz bol dvojkolesový, podobal sa vojnovému, ale odlišoval sa od neho hlavne ľahkosťou. Vozataj pri pretekoch stál a na rozdiel od účastníkov atletických súťaží nebol nahý. Kone poháňal dlhým pevným prútom. Na rovine hipodrómu viedol kone vo vyrovnanom rade a pred obrátkou, ktorá bola vždy ľavosmerná, zošikmil ich líniu tak, že vonkajší kôň predbiehal o celú dĺžku tela. Víťazný vozataj bol po pretekoch ale *iba tým druhým* za majiteľom voza, ktorý sa stal olympijským víťazom ovenčeným olivovou ratolesťou.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 156.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Viktor Čársky** (\* 1910, Horné Opatovce – † 14. jún 2003, Praha) bol slovenský právnik, úradník, cestovateľ a protifašistický bojovník.

Životopis
---------

Narodil sa na strednom Slovensku, gymnaziálne štúdium absolvoval v Leviciach. V Bratislave vyštudoval právnickú fakultu. Profesionálnu kariéru začal v Komárne. Po pôsobení na vysokých postoch na rôznych miestach Slovenska začal v roku 1942 pracovať v župnom úrade v Banskej Bystrici. Zúčastnil sa príprav SNP a bol blízkym spolupracovníkom Jána Goliana, Vavra Šrobára a ďalších organizátorov odboja. Po vypuknutí Povstania bol predsedom Okresného revolučného výboru a predsedom Červeného kríža na povstaleckom území. Po jeho potlačení ho zatklo gestapo a hrozila mu poprava. Zachránila ho intervencia poslanca Jána Balka.

Po vojne pracoval na ministerstve vnútorného obchodu pod vedením Ivana Pietora. Po voľbách v roku 1946 nastúpil na ministerstvo pre zjednotenie zákonov na čele s Vavrom Šrobárom. Po februári 1948 pomáhal viacerým prenasledovaným úradníkom. Odmietol vstup do KSČ a musel ministerstvo opustiť. Neskôr pracoval na rôznych pozíciách, okrem iného bol prvým ekonomickým riaditeľom Československej televízie. V roku 1956 bol zatknutý a obvinený z vlastizrady, no po ôsmich mesiacoch bol prepustený na slobodu. Po prepustení si ťažko hľadal zamestnanie zodpovedajúce svojim schopnostiam.

Bol autorom cestopisných reportáží. Zmeny po roku 1989 privítal a začal opäť publikovať. Spolupracoval so Slovensko-českým klubom a s časopisom *Slovenské dotyky*.

Biografia
---------

* *Nahliadnutia dejinám pod sukňu* (Praha, Slovensko-český klub, 2003)

Autoritné údaje: * GND: 1035676478
* ISNI: 0000 0000 5567 2673
* LCCN: no2005007397
* NK ČR: xx0019772
* VIAF: 56337156
* WorldCat: lccn-no2005007397
**Ladislav Radvanský** (*Radvánszky de Radvány*; \* 18. december 1701, Banská Bystrica-Radvaň - † 1758, Banská Bystrica-Radvaň) bol historik, statkár.

Jeho otec Ján Radvanský, matka Anna Mária rod. Szentivániová, syn Ján Radvanský, manželka Jana rod. Révaiová a Anna-Mária Szentiványiova, brat Juraj Radvanský.

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Bratislave, hospodáril na rodovom majetku v Banskej Bystrici-Radvani. Na oboch gymnáziách bol žiakom M. Bela, ktorý usmernil jeho záujem o teológiu a históriu. Prívrženec pietizmu, obranca protestantov, podporoval cirkevné školstvo, vydávanie náboženskej literatúry, mecén študentov v zahraničí. Vlastnil rozsiahlu knižnicu, spísal jej katalóg, spracoval dejiny svojho rodu. Venoval sa najmä literatúre, neprijal stoličné funkcie. Roku 1741 komisár a dverník na korunovácii Márie Terézie za uhorskú kráľovnú v Bratislave, 1743 účastník jej korunovácie za českú kráľovnú v Prahe. V rukopise zanechal zápisky z uhorských snemov, korunovácií z ciest po rakúskych provinciách, písal i verše.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník
* BÔBOVÁ, Mária: Knižnica šľachtického rodu Radvanských. In: BÔBOVÁ, Mária (ed.): *Šľachta stredného Slovenska a jej vplyv na kultúrny rozvoj regiónu.* (Zborník príspevkov). Banská Bystrica : Štátna vedecká knižnica v Banskej Bystrici – Katedra histórie FF UMB, 2015. S. 51 – 56.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * PIM: PIM84163
**Elektroiskrové obrábanie** (angl. **EDM** – Electrical discharge machining) je spôsob elektroerozívneho obrábania elektricky vodivého materiálu, pri ktorom k úberu materiálu dochádza elektroabrazívnym pôsobením elektrickej iskry (pôsobením pulzného elektrického výboja). Jednou elektródou pri obrábaní je samotný obrobok.

Technológia
-----------

Pri takomto spôsobe obrábania sa nástroj (druhá elektróda) priblíži k obrobku na takú vzdialenosť, aby preskočila iskra ktorá vytrhne z povrchu obrobku malú čiastočku lokálne roztaveného kovu. Pre zvýšenie účinku, zabráneniu oxidácie a opaľovania pracovnej elektródy, zabráneniu vytvorenia elektrického oblúka, lokálnemu chladeniu a odplavovaniu triesok sa celý proces obrábania uskutočňuje v kvapaline (dielektrická – olej, petrolej, transformátorový olej). Veľkosť úberu závisí od veľkosti a intenzity elektrického prúdu, od druhu obrábaného materiálu, materiálu nástroja a vlastností pracovnej kvapaliny. Drsnosť povrchu je pomerne vysoká. Nástroj je vyrobený z mosadze, medi alebo grafitu (elektrografit, wolfrámová meď, grafitové kompozity). Možno obrábať každý vodivý materiál.

  

Tvar nástroja je negatívom tvaru vytváranej dutiny. Čiže pri zhotovovaní valcovej diery je nástrojom valcová tyčinka (drôt). Taktiež pri vyiskrovaní je nástrojom drôt vhodného priemeru. Zdrojom impulzného výboja je kondenzátor alebo polovodičový menič. Výkon pri obrábaní ocele je cca 5 000 mm3.min-1. Dosahovaná drsnosť povrchu Ra = 15 *μm*.

Nástroj sa prisunie do blízkosti obrobku. Po každom nabití kondenzátorov preskočí medzi nástrojom a obrobkom iskra, ktorá vytrhne z obrobku čiastočku materiálu. Prúdové hodnoty sú regulované podľa veľkosti diery a druhu materiálu obrobku.

Použitie
--------

Technológia sa používa pri výrobe zápustkových dutín, prievlakov, trysiek, pri odstraňovaní zalomených nástrojov (vrták, závitník) z dier (tzv. vyiskrovanie).

Elektroiskrové hĺbenie
----------------------

 **Elektroiskrové hĺbenie** je založené na kopírovaní tvaru nástrojovej elektródy, ktorá je zatláčaná do obrobku. Opakovanými výbojmi dochádza k nataveniu a vymršťovaniu častíc materiálu do priestoru medzi obrobok a nástroj. Priestor sa uvoľní odplavením častíc a nástroj sa posúva hlbšie. Výsledný tvar otvoru vznikne odkopírovaním tvaru nástrojovej elektródy. Elektroiskrové hĺbenie sa používa pri výrobe dutín zápustiek, foriem, prievlakov a pod.

Pozri aj
--------

* Elektroerozívne obrábanie
* Anódomechanické obrábanie
* Elektrokontaktné obrábanie
* Elektrochemické obrábanie

Zdroje
------

*Ing. Jaroslav Řasa, CSc.Ing. Zuzana Kerečaninová: Nekonvenční metody obrábění*
doc. **Ladislav Schramm** CSc. (\* 25. jún 1920, Užhorod, Ukrajina – † 13. október 1980, Bratislava) bol slovenský matematik.

Životopis
---------

Stredoškolské štúdium ukončil roku 1938 na gymnáziu v Bratislave. Univerzitné štúdium – matematika, fyzika – absolvoval na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave v r. 1942. 

Po celý čas svojej pedagogickej činnosti pôsobil v Bratislave. Do roku 1962 na obchodnej akadémii a na priemyselnej škole strojníckej; v rokoch 1954 – 1958 bol ústredným inšpektorom pre stredné a odborné školy. V rokoch 1962 – 1964 pôsobil na katedre matematiky a deskriptívnej geometrie Strojníckej fakulty SVŠT a od roku 1974 ako docent na katedre evidencie Vysokej školy ekonomickej. Je jedným z tých pedagógov, ktorý svoje odborné a metodicko-didaktické znalosti uplatnil aj v značnom počte vedeckých prác a pri tvorbe učebníc. Jeho vedecké publikácie a vysokoškolské učebné texty sú z oblasti výpočtovej techniky a informatiky aplikované na ekonomiku. Bol vedúcim autorského kolektívu značného počtu učebníc matematiky, fyziky a zbierok úloh pre stredné ekonomické školy. Je tiež autorom početných vedeckých článkov a statí publikovaných v odborných časopisoch. 

Svojou pedagogickou a publikačnou činnosťou sa značne podieľal na zvyšovaní úrovne matematiky v aplikácii na ekonomiku.

Externé odkazy
--------------

Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * NK ČR: ola2003175206
* SNK: 147100
* VIAF: 84983467
**Pagan Spirit** je slovenská black metalová hudobná skupina. Patrí k jednej z prvých a najznámejších v rámci svojho hudobného žánru na Slovensku. Na konci roku 1999 ju založil bubeník s prezývkou Daimonion, pričom spočiatku hrala v netradičnej zostave gitara, klávesy a bicie.

Po piatich mesiachoch existencie vzniká prvá analógová nahrávka s názvom *Grimoire, Mysteries arriving with Death*. Ústrednými členmi skupiny sú gitarista Ordog a bubeník Daimonion, ktorý obstaráva aj lyrickú podobu Pagan Spirit. Pre hudbu skupiny je charakteristické používanie rýchlych rytmických prvkov (tzv. blastbeat) a striedavé využívanie klávesových partov podľa individuálnych potrieb samotnej kompozície. Texty obsahujú rôzne okultné, mystické a historické témy.

Diskografia
-----------

### Demá

* 2002 *Grimoire - Mysteries Arriving with Death*

### Štúdiové albumy

* 2004 *The latent Doctrine*
* 2008 *Hlasy vzývajúce starú vieru*

Členovia
--------

| Zostava | nástroj | rok |
| --- | --- | --- |
| Ordog | gitara, spev | od 2000 |
| Daimonion | bicie | od 2000 |
| Majster Sféry | gitara | od 2002 |
| Ohaf | bass gitara | od 2002 |
| Hrabie Macina | klávesy | od 2000 do 2007 |

Externé odkazy
--------------

* stránka skupiny na Encyclopaedia metallum(po anglicky)
* www.paganspirit.szm.sk
**United States Naval Academy** (dosl. Námorná akadémia Spojených štátov) bola založená v Annapolise v roku 1845. Študuje tu približne 4 400 budúcich dôstojníkov vojenského námorníctva.

Dejiny
------

Americké námorníctvo založil Kontinentálny kongres vo Philadelphii (Continental Congres) 13. októbra 1775. Vojenská jednotka bola pomenovaná *Continental Navy* a založená, aby pomáhala americkým kolonistom v boji s britskou správou Severnej Ameriky (Americká vojna za nezávislosť).

O 70 rokov neskôr bola založená Námorná akadémia USA s cieľom vyškoliť dostatočné množstvo námorných dôstojníkov.

Okrem Námornej akadémie v Annapolise disponujú USA ďalšími dvoma akadémiami, vo West Point (United States Military Academy) a leteckou (United States Air Force Academy) v Colorade.

Pozri aj
--------

* United States Navy

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **United States Naval Academy**

Externé odkazy
--------------

* Web Zberatelstvo
* Článok v Novinky.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku United States Naval Academy na českej Wikipédii.*
Súradnice: 54°59′45″S 7°18′27″Z﻿ / ﻿54,99583°S 7,30750°Z﻿ / 54.99583; -7.30750

**Londonderry** (neoficiálne len **Derry**, ír. *Doire Cholmcille* alebo len *Doire*) je druhé najväčšie mesto v Severnom Írsku (4. najväčšie v celom Írsku, leží na severnom pobreží írskeho ostrova. Mestom preteká rieka Foyle, ktorá sa tu vlieva do Lough Foyle, zátoky Atlantického oceánu. Podľa sčítania, uskutočneného v roku 2011, tu žije necelých 83-tisíc ľudí, v Derry Urban Area dokonca 93 512 obyvateľov. Je metropolou západnej časti Severného Írska, ale aj okolitých území Írskej republiky, keďže leží v bezprostrednej blízkosti britsko-írskej hranice.

Leží v grófstve Londonderry, ktorého je najväčším mestom, ale nie je jeho administratívnym sídlom, tým je 25-tisícový Coleraine. Rozloha Londonderry je 33,9555 km².

Krvavá nedeľa
-------------

30. januára 1972 sa mesto stalo dejiskom udalosti, ktorá vošla do povedomia ako Krvavá nedeľa. Počas tohto masakru príslušníci 1. výsadkového práporu britskej armády zmasakrovali účastníkov mierumilovného pochodu. Bolo zabitých 14 ľudí a ďalších 13 bolo zranených. Táto udalosť ešte viac vyostrila vzťahy medzi protestantmi a katolíkmi.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *United Kingdom: Major Cities in Northern Ireland* [online]. citypopulation.de, [cit. 2014-04-25]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Londonderry**

Externé odkazy
--------------

* derrycity.gov.uk

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Derry na anglickej Wikipédii.*
**Elektrofil** je chemický druh, ktorý v chemickej reakcii prijíma elektrónový pár poskytnutý nukleofilom a vytvára tak s nukleofilom chemickú väzbu. Pretože elektrofil prijíma elektróny, je z definície Lewisovou kyselinou. Väčšina elektrofilov je kladne nabitá, má atóm s čiastočným kladným nábojom alebo atóm bez elektrónových oktetov.

Elektrofil pôsobí na elektrónovo najbohatšiu časť nukleofilu. Elektrofil často videný v organickej syntéze je katión ako H+ a NO+, polarizované neutrálne molekuly ako chlorovodík, alkylhalogenidy, acylhalogenidy a karbonylové zlúčeniny, polarizovateľné neutrálne molekuly ako Cl2 a Br2, oxidačné činidlá ako organické peroxokyseliny, chemické druhy nespĺňajúce oktetové pravidlo (napr. karbény a radikály) a niektoré Lewisové kyseliny ako BH3 a DIBAL-H.

Pozri aj
--------

* Nukleofil

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Elektrofil na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Rezistívna dotyková obrazovka** (angl. *resistive touchscreen*) je typ dotykovej obrazovky. Pozostáva z dvoch pružných vrstiev pokrytých rezistívnym materiálom, ktoré sú oddelené vzduchovou medzerou alebo mikrobodmi.

Princíp fungovania a súčasti
----------------------------

Rezistívna dotyková obrazovka reaguje na tlak, ktorý spojí dve elektricky vodivé vrstvy dohromady, čím vznikne elektricky vodivý kontakt. Pre zistenie polohy tohto kontaktu, je v pravidelných intervaloch (mnohokrát za sekundu) privedené napätie medzi elektródy umiestnené na jednej z vrstiev. Obe vrstvy sú pokryté rovnomernou vrstvou materiálu, ktorého elektrická rezistivita sa mení v závislosti od vzdialenosti lineárne. To umožňuje pri kontakte po zmeraní napätia na druhej vrstve vypočítať, ako ďaleko od zdrojových elektród ku kontaktu došlo. Takto sa spravidla určí jedna zo súradníc dotyku a vzápätí je vykonané meranie podobného princípu na určenie druhej súradnice.

### Konštrukcia

Schéma 5-wire rezistívnej dotykovej obrazovky
Jednotlivé typy rezistívnych obrazoviek sa líšia najmä umiestnením elektród. Každá však spravila pozostáva z týchto súčastí:

1. Sklenený panel - spĺňa úlohu pevnej podložky a kryje zobrazovaciu jednotku pod dotykovou časťou
2. Rezistívna vrstva - vrstva materiálu, ktorého odpor od vzdialenosti závisí lineárne. Obvykle sa používa zmes india, cínu a kyslíka
3. Izolujúce separátory - oddeľujú vrstvy tak, aby medzi nimi nevznikol kontakt, pokým na kryciu vrstvu nie je vyvinutý dostatočný tlak
4. Krycia flexibilná vrstva - z vnútornej strany je pokrytá rovnakým materiálom ako 2. Pod dostatočným tlakom sa táto vrstva dotkne v mieste dotyku s rezistívnou vrstvou na sklenenej vrstve a dôjde tak k elektrickému kontaktu

### 5-drôtový typ

5-drôtový typ (angl. *Five-Wire*) je typ rezistívnej dotykovej obrazovky, ktorý používa štyri vodiče pripojené na rohoch zadnej vrstvy (obyčajne vyrobenej zo skla). Piaty vodič je pripojený na flexibilnú kryciu vrstvu (obyčajne z polyesteru pokrytého na vnútornej strane vodivou vrstvou) a využíva sa na zistenie napätia pri každom meraní polohy. Najprv je napätie privedené na dva susedné rohy zadnej vrstvy a opozitné dva rohy sú uzemnené. Pri kontakte s flexibilnou vrstvou je odmerané napätie na nej, ktoré lineárne závisí od vzdialenosti od zdrojov napätia, čiže je analógovou interpretáciou polohy dotyku. Čip obrazovky potom z tejto hodnoty vypočíta jednu súradnicu dotyku. Pre zistenie druhej súradnice je vzápätí napätie privedené na jeden z pôvodne napájaných rohov a jeho druhý susedný roh, pričom opozitné rohy sú uzemnené. Obdobným spôsobom merania a výpočtu je takto získaná aj druhá súradnica.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Compare all resistive touch technologies* [online]. Tyco Electronics, [cit. 2016-08-06]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Touchscreen na nemeckej Wikipédii.*
**Emilio Betti** (\* 20. august 1890 – † 11. august 1968) bol taliansky filozof a právnik, spoluzakladateľ filozofickej hermeneutiky. Nadväzuje na všeobecnú teóriu výkladu ako ju rozvinul najmä Schleiermacher a Dilthey a usiluje sa o jej aplikáciu v celej oblasti duchovných vied.

Jeho chápanie teórie výkladu sa nazýva *rekonštruktívnou hermeneutikou*, ktorá sa vymedzuje voči tzv. *integratívnej hermeneutike* rozvíjanej najmä Heideggerom a Gadamerom. Integratívna hermeneutika sa snaží vykladať hermeneutický objekt (text) na základe dejinnosti hermeneutického subjektu (interpretátor), pričom sa však hlavný dôraz pri výklade kladie na porozumenie prítomnosti, a tak sa dejinnosť subjektu *integruje* do interpretovaného objektu. Výsledkom takéhoto výkladu je potom (historický) relativizmus. Betti sa voči takémuto chápaniu hermeneutiky vymedzuje, pretože "práve pri tomto hermeneutickom postupe sa stupňuje nebezpečie nesprávneho porozumenia spolu s možnosťou, že sa zo skúmaných textov získa iba to zmysluplné a rozumové, ktoré je vlastné interpretátorovi, a že sa vynechá to, čo je cudzie a vlastné druhému, event. sa to dá do zátvoriek ako údajný mýtus. Ponúka sa však táto námietka: texty predložené zmysel určujúcemu ‘predporozumeniu’ tu nie sú nato, aby potvrdili naše vopred prijaté predpoklady: musíme naopak predpokladať, že tieto texty nám majú povedať niečo, čo ešte sami od seba nevieme a čo je tu nezávisle na našom určovaní zmyslu."

Predpokladom rekonštruktívnej hermeneutiky je filozofický realizmus.

Referencie
----------

1. ↑  BETTI, E.: Hermeneutika jako obecná metodika humanitních věd. Přel. K. Šprunk. In: Sousedík, S.: *Úvod do rekonstruktivní hermeneutiky*. Praha: Triton 2008, s. 128.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 121001497
* GND: 11885139X
* ISNI: 0000 0001 1082 3180
* LCCN: n79113001
* NK ČR: jx20080806002
* VIAF: 109887066
* WorldCat: lccn-n79113001
**Emilia-Romagna** je administratívny región severného Talianska pozostávajúci z dvoch historických regiónov Emilia a Romagna. Vytvára zhruba trojuholník, ohraničený na východe Jadranským morom, na severe riekou Pád a na juhu Apeninským pohorím. So svojimi 4 030 000 obyvateľmi na 22 123 km² podľa sčítania z 2003, je to najhustejšie obývaný región. Emilia-Romagna je jedným z najbohatších regiónov Talianska a jeho kuchyňa jednou z najcharakteristickejších.

Poľnohospodárstvo je najdôležitejšou ekonomickou aktivitou: obilie, zemiaky, kukurica, paradajky a cibule sú najdôležitejšie, spolu s ovocím a hroznom pre výrobu vína (z ktorých je asi najznámejšie Lambrusco). Chov dobytka a ošípaných je rovnako veľmi rozšírený.

Priemysel regiónu Emilia-Romagna je zdravý, špeciálne potravinársky priemysel a turizmus pozdĺž jadranského pobrežia.

Hlavné mesto je Bologna, historické, kultúrne a zábavné centrum národného významu. Medzi ďalšie dôležité mesta patria Parma, Piacenza, Reggio Emilia, Modena, Rimini, Ferrara, Forlì, Cesena a Ravenna. Väčšinu týchto miest založili Rimania ako zastávky pozdĺž Via Aemilia, cesty, ktorá dala pomenovanie podregiónu Emilia.

Administratívne delenie
-----------------------

Región je rozdelený na 9 provincií:


| Provincia | Rozloha (km²) | Počet obyvateľov | Hustota obyv. (obyv./km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| Bologna | 3 702 | 973 295 | 262,9 |
| Ferrara | 2 632 | 357 471 | 135,8 |
| Forlì-Cesena | 2 377 | 387 200 | 162,9 |
| Modena | 2 689 | 686 104 | 255,1 |
| Parma | 3 449 | 431 419 | 125,1 |
| Piacenza | 2 589 | 284 885 | 110,0 |
| Ravenna | 1 858 | 383 945 | 206,6 |
| Reggio Emilia | 2 293 | 517 374 | 225,6 |
| Rimini | 534 | 302 137 | 565,8 |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Emilia-Romagna**

Externé odkazy
--------------

* Región Emilia-Romagna (po taliansky)

| * z
* d
* u
Regióny Talianska |
| --- |
| Regióny | 
* Abruzzy
* Apúlia
* Basilicata
* Benátsko
* Emilia-Romagna
* Kalábria
* Kampánia
* Lazio
* Ligúria
* Lombardsko
* Marky
* Molise
* Piemont
* Toskánsko
* Umbria

 | Vlajka Talianska |
| Regióny so zvláštnymautonómnym postavením | 
* Furlansko-Júlske Benátky
* Sardínia
* Sicília
* Tridentsko-Horná Adiža
* Valle d’Aosta

 |
Vladimir „Zeev" Žabotinskij, zakladateľ revizionistického sionizmu
**Revizionistický sionizmus** je nacionalistická vetva sionistického hnutia. Autorom tejto ideológie je Vladimir Žabotinskij, ktorý požadoval revíziu praktického sionizmu Davida Ben Guriona a Chajima Weizmanna, ktorý sa zameriaval na nezávislé osadníctvo v Erec Jisrael. Revizionistický sionizmus sa naopak sústreďoval na víziu „politického sionizmu," ktorý Žabotinskij považoval za pokračovanie v odkaze zakladateľa moderného politického sionizmu – Theodora Herzla.

V raných rokoch tohto hnutia, a pod Žabotinskeho vedením, sa revizionistickí sionisti zameriavali na získanie britskej podpory pre osadníctvo. Neskôr revizionistické skupiny nezávislé na Žabotinskeho vedení páchali teroristické akcie proti britským cieľom v mandátnej Palestíne, aby urýchlili založenie židovského štátu.

Počas vývoja revizionistického sionizmu vzniklo niekoľko zoskupení, ktoré zdieľali jeho ideológiu. Šlo napríklad o mládežnícku organizáciu Bejtar či o teroristické organizácie Irgun a Lechi. Po vzniku Izraelského štátu sa Irgun pretransformoval na politickú stranu Cherut, ktorá sa neskôr premenila na zoskupenie Gachal a nakoniec na súčasnú politickú stranu Likud.

V roku 1934 založilo revizionistické hnutie odborový zväz Histadrut ha-ovdim ha-leumit, ako protiváhu centristicky a ľavicovo orientovanej odborovej centrály Histadrut.

Ideológia
---------

Ideologicky revizionistický sionizmus obhajoval vytvorenie židovského štátu na oboch stranách rieky Jordán, čo by bol štát zahrňujúci súčasný Západný breh Jordánu a celé dnešné Jordánsko, ktoré sa v roku 1922 odtrhlo od mandátnej Palestíny, ako reakcia na arabské nepokoje po Balfourovej deklarácii. Všetky tri prúdy (stredový, ktorý obhajoval britskú liberálnu demokraciu a prúdy, z ktorých neskôr vznikli Irgun a Lechi) podporovali židovské osídlenie na oboch stranách rieky (podporovali to i niektorí robotnícki sionisti, ako napríklad Ben Gurionova strana Mapaj), v mnohých ohľadoch sa však líšili v tom, ako to dosiahnuť. Žabotinskij chcel získať podporu od Britov, kým Irgun a Lechi chceli toto územie dobyť nezávisle od Britov.

Referencie
----------

1. ↑  ČEJKA, Marek. *Izrael a Palestina - Minulost, současnost a směřování blízkovýchodního konfliktu*. 2. vyd. Praha : Barrister & Principal, 2007. ISBN 978-80-87029-16-9. (po česky)
2. ↑  LOUVISH, Misha (ed). *Facts about Israel 1964/65*. Jeruzalem : Ministry for Foreign Affairs, 1964. S. 122. (po anglicky)
3. ↑   *Irgun* [online]. Jewish Virtual Library, [cit. 2013-05-23]. Dostupné online. (po anglicky)

Pozri aj
--------

* Bejtar
* Cherut
* Izrael
* Židovský štát
* Robotnícky sionizmus
* Likud

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Revizionistický sionismus na českej Wikipédii.*
**Zichron Jaakov** alebo iným prepipsom **Zichron Ja'akov** (hebr. זכרון יעקב‎, doslova *Jaakovov pamätník*) je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.

Geografia
---------

Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-Ir (*Stred mesta*), ktorý zaujíma centrálnu oblasť Západného Jeruzalema a v jeho rámci tvoria spolu s ďalšími menšími obytnými súbormi podsekciu zvanú Nachlaot. Rozkladá sa na ploche vymedzenej ulicami *Elijah Salman*, *Becalel* a *Hacham Šalom*. Na severe hraničí so štvrťou Zichron Josef, na východe s štvrťou Nachalat Achim. Leží v nadmorskej výške cca 800 metrov, cca 2 kilometre západne od Starého Mesta. Populácia štvrti je židovská.

Dejiny
------

Vznikla roku 1937 na pozemkoch vykúpených od neďalekej arabskej dediny Lifta. Pôvodnými obyvateľmi boli židovskí prisťahovalci z Kurdistanu.

Referencie
----------

1. ↑   *Nachalat Achim, Jerusalem, Israel* [online]. Google Maps, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po anglicky, hebrejsky)
2. ↑   *amudanan.co.il* [online]. amudanan.co.il, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po hebrejsky)
3. ↑   *Lev Ha'ir (Machane Yehuda and Nachlaot)* [online]. jerusalem.muni.il, [cit. 2011-06-14]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zichron Ja'akov (Jeruzalém) na českej Wikipédii.*

Súradnice: 31°47′1.26″S 35°12′35.94″V﻿ / ﻿31,7836833°S 35,2099833°V﻿ / 31.7836833; 35.2099833
**Jägermeister** (ˈjeɪɡərˌmaɪstər, štylizované ako **Jägermeiſter**) je digestív vyrábaný z 56 bylín a korenín, ktorý obsahuje 35% alkoholu. Je to hlavný produkt spoločnosti Mast-Jägermeister, ktorá sídli v meste Wolfenbüttel v spolkovej krajine Dolné Sasko v Nemecku.

Jägermeister okrem iných, obsahuje citrusovú kôru, sladké drievko, aníz, mak, šafran, zázvor, plody borievky a ženšen.

Obal fľaše je známy použitím kresťanského kríža, ktorý je umiestnený medzi parohami jeleňa.

Jägermeister je typ likéru, ktorý sa nazýva Kräuterlikör (bylinný likér). Je podobný ďalším európskym likérom ako Gammel Dansk z Dánska, Beerenburg z Holandska, Unicum z Maďarska, Becherovka z Česka, Demänovka zo Slovenska, Pelinkovac z Chorvátska Rīgas Melnais balzams z Lotyšska, Gorki list zo Srbska a likérom Chartreuse/Bénédictine z Francúzska.

Referencie
----------

1. ↑  The bitter truth, Drinks International, 1 October 2007
2. ↑   *Urban Legends of Alcohol* [online]. Marec 2003, [cit. 2008-03-04]. Dostupné online. Archivované 2004-08-24 z originálu. (po anglicky)
3. ↑  Barbara Mikkelson. *Blood in Jagermeister* [online]. Snopes.com, 2011-05-26, [cit. 2011-09-16]. Dostupné online.
4. ↑   *Artforum International*. [s.l.] : Artforum International Magazine, 1999. Dostupné online.
5. ↑  DIFFORD, Simon. *Cocktails: Over 2250 Cocktails*. [s.l.] : diffordsguide, September 2007. Dostupné online. ISBN 9780955627606. S. 388.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jägermeister**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jägermeister na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 56°39′12″S 161°21′36″V﻿ / ﻿56,65333°S 161,36000°V﻿ / 56.65333; 161.36000

**Šiveluč** (rus. Шивелуч) je masívny, 3 283 m vysoký, osamote stojaci andezitový stratovulkán, nachádzajúci sa na severnom konci východnej vulkanickej zóny polostrova Kamčatka, asi 60 km severovýchodne od masívu Kľučevskej sopky.

Sopka je stará približne 65 000 rokov, najstaršie štruktúry prekrýva pleistocénna kaldera s priemerom 9 km. Postkalderové štádium zahŕňa rast komplexu lávových dómov *Molodoj Šiveluč* v kaldere počas holocénu. Sopka je jedna z najaktívnejších na Kamčatke, len počas holocénu je zdokumentovaných približne 60 erupcií. Súčasná erupčná fáza sa začala ešte v auguste 1999. Počas tohto obdobia sopka vyvrhla viac ako 100 km³ lávy a tefry.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Šiveluč**

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Šiveľuč na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Ralph Wiggum** je postava z amerického animovaného seriálu Simpsonovci, kde ho dabuje Nancy Cartwright.

Prvýkrát sa v seriáli objavil v epizóde *Moaning Lisa*. Jeho rodičmi sú Clancy a Sarah Wiggumovci. Je známy svojím zmäteným správaním, divnými chúťkami (napr. pastelky, lepidlo, atď.), nezmyselnými výrokmi a neustálym šprtaním sa v nose. Kvôli nízkemu počtu skutočných priateľov si občas vytvára kamarátov imaginárnych napr. lietajúci pes a škriatok. Hoci je Ralph v seriáli vykreslený ako prototyp outsidera, jeho rodičia (predovšetkým otec) sú na neho veľmi hrdí.

Jeho podivné správanie bolo vysvetlené v 10. epizóde 22. série *Moms I'd Like to Forget*. Stalo sa to na pikniku 4. júla pred niekoľkými rokmi, Clancy ho kŕmil z fľaše, Ralph mu vypadol a spadol na hlavu, potom nebol schopný sa s fľašou trafiť späť do pusy.

Pozri aj
--------

* Zoznam postáv zo Simpsonovcov

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ralph Wiggum na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Postavy seriálu Simpsonovci |
| --- |
| Rodina Simpsonovcov | 
* Homer Simpson
* Marge Simpsonová
* Bart Simpson
* Lisa Simpsonová
* Maggie Simpsonová
* Abraham Simpson
* Patty a Selma Bouvier
* Mona Simpson

 |
| Ostatní v Springfielde | 
* Barney Gumble
* Ned Flanders
* Professor Frink
* Julius Hibbert
* Reverend Timothy Lovejoy
* Apu Nahasapeemapetilon
* Joe Quimby
* Moe Szyslak
* Clancy Wiggum

 |
| Springfieldská jadrová elektráreň | 
* Montgomery Burns
* Carl Carlson
* Lenny Leonard
* Waylon Smithers

 |
| Springfieldská základná škola a deti | 
* Edna Krabappel
* Elizabeth Hoover
* Milhouse Van Houten
* Martin Prince
* Nelson Muntz
* Seymour Skinner
* Sherri and Terri
* Ralph Wiggum

 |
| Zločinci | 
* Snake Jailbird
* Kang a Kodos
* Sideshow Bob
* Fat Tony

 |
| Rodiny | 
* Simpsonovci
* Flandersovci
* Van Houtenovci
* Wiggumovci

 |
| Rôzne | 
* Opakujúce sa postavy
* Fiktívne postavy
* Jednorázové postavy
* Zvieratá
* Znelka seriálu Simpsonovci

 |
MUDr. **Ladislav Mikulaj** (\* 27. máj 1925, Bratislava – † 29. október 1975, Banská Bystrica) bol slovenský lekár – endokrinológ.

Rodina
------

* otec: Jozef Mikulaj
* matka: Elena rod. Ďurčová
* manželka: Eva rod. Fraasová

Životopis
---------

V roku 1949 absolvoval Lekársku fakultu UK v Bratislave. Vedúci vedecký pracovník, neskôr riaditeľ Ústavu experimentálnej endokrinológie SAV v Bratislave. Autor 50 štúdií a popularizačných článkov v odborných časopisoch. Roku 1961 člen Kolégia lekárskych vied SAV a ČSAV, 1967 Európskej spoločnosti porovnávacej endokrinológie, 1968 International society of endocrinology.

Dielo
-----

* *Fyziologické štúdie adrenokortikálnej odpovede na ACTH u ľudí*, Bratislava roku 1963

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 7948 4677
* NK ČR: xx0117126
* SNK: 155511
* VIAF: 121323215
**Ladislav Rygl** (\* 16. júl 1947, Polubný, Česko) je bývalý  lyžiar - združenár, zlatý medailista na majstrovstvách sveta.

Kariéra
-------

Ladislav Rýgl pochádza z Kořenova, neďaleko Harrachova. Prvým trénerom bol jeho otec. Do školy chodil v Kořenově, potom v Harrachove. Po presťahovaní sa do Tanvaldu dokončil gymnaziálne štúdiá a zapísal sa na Fakulta telesnej výchovy a športu Karlovej univerzity v Prahe. Pretekal za klub Slávia Praha VŠ až do skončenia pretekárskej kariéry. Úspešnú skupinu združenárov viedol tréner B. Rázl. Ladislav Rygl na ME juniorov v rakúskom Murau 1967 obsadil 2. miesto. V roku 1968 štartoval na Zimných olympijských hrách v Grenobli. V skokanskej súťaži bol osemnásty a v behu na 15 km štrnásty čo mu vynieslo šestnáste miesto v celkovej klasifikácii v severskej kombinácii. O dva roky neskôr na Majstrovstvách sveta vo Vysokých Tatrách dosiahol najväčší úspech vo svojej kariére – zlatú medailu. V skokanskej súťaži bol deviaty, v behu na 15 km zvíťazil a v súčte bodov bol najlepší. Porazil dvoch reprezentantov Sovietskeho zväzu Nikolaja Nogovicyna a Viačeslava Driagina. Česko-Slovensko reprezentoval aj na Zimných olympijských hrách v Sappore, kde skončil na 26. mieste.

V roku 1970 bol v svetovom rebríčku združenárov na 2. mieste. Na pretekoch skokanov na Holmenkollene obsadil 3. miesto, vo Falun 2. miesto, v Reit im Winkl – 3. miesto, Lahti – 4. miesto, na Univerziáde v Lake Placid – 3. miesto.

Po MS 1970 mal úraz a v roku 1972 pre zdravotné ťažkosti spôsobené úrazom pretekársku kariéru ukončil. Potom pracoval ako tréner v Tanvalde. Bol spoluzakladateľom Strediska vrcholového športu vo Vrchlabí. Bol trénerom česko-slovenských juniorov. Neskôr pôsobil vo Švajčiarsku vo funkcii trénera reprezentačného družstva B a potom aj A. Po návrate domov sa venoval trénerskej činnosti v ASO Dukla Liberec a dva roky bol trénerom českých reprezentantov. Trénoval aj svojho syna.

V roku 1970 sa stal najlepším športovcov v Československu. Má syna Ladislava Rygla, ktorý rovnako bol pretekárom v severskej kombinácii.

Umiestnenia
-----------

### Zimné olympijské hry

| Miesto | Deň | Rok | Mesto | Súťaž | Výsledok víťaza | Strata | Víťaz |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16. | 12. február | 1968 | Francúzsko Grenoble | Stredný mostík/15 km | 449.04 b. | -41.76 b. | Nemecko Franz Keller |
| 26. | 5. február | 1972 | Japonsko Sapporo | Mostík K-90/15 km | 413.340 b. | -57.585 b. | NDR  Ulrich Wehling |

### Majstrovstvá sveta

| Miesto | Deň | Rok | Miesto | Súťaž | Výsledok | Strata | Víťaz |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 16. február 1970 | 1970 | Česko Vysoké Tatry | Mostík P=90/15 km | 410.50 b. | - | 1. |

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ladislav Rygl na českej Wikipédii.*
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ladislav Rygl (ur. 1947) na poľskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 75378
**Ladislav Nádaši-Jégé** (vl. menom MUDr. **Ladislav Ľudovít Jozef Nádaši**, pseudonymy *Dr. Ján Grob*, *Jégé* a i.; \* 12. február 1866, Dolný Kubín – † 2. júl 1940, Dolný Kubín) bol slovenský prozaik.

Život
-----

Narodil sa v rodine advokáta Antona Nádašiho a jeho manželky Emílie, rodenej Ujhélyiovej. Vzdelanie získaval v Kežmarku, Ružomberku, Gyöngyösi a v Levoči, neskôr pokračoval v štúdiu na lekárskej fakulte v Prahe. Takmer celý svoj život prežil ako lekár v Dolnom Kubíne. Bol tiež aktívnym spolupracovníkom a hlavným redaktorom novín Naša Orava, neskôr zodpovedným redaktorom *Oravy*. V 30. rokoch sa jeho zdravie prudko zhoršilo, najmä po odchode jeho dcéry do protektorátu. Nikdy sa z toho nespamätal a krátko na to zomrel na srdcovú porážku.

Tvorba a myslenie
-----------------

Jeho prvé literárne diela vznikli v čase jeho lekárskych štúdií. V tom období sa tiež stal aktívnym členom spolku Detvan, ktorý podporoval jeho literárne aktivity. Svoje diela uverejňoval spočiatku časopisecky (Národnie noviny, Slovenské pohľady, Slovenský denník, Národný denník a i.). Písal humoresky, črty, besednice, novely, a až neskôr sa venoval písaniu románov. Najlepšie romány napísal v 20. rokoch 20. storočia. V tom čase sa venoval najmä próze s historickou tematikou. Vplyv na jeho tvorbu mali ruskí realistickí autori, no tiež francúzsky naturalista Émile Zola. Jeho štúdium histórie ho presviedčalo, že človek sa v podstate nemení, no spoločenský vývin neustále napreduje. Ako lekár pozeral na človeka skepticky, ale aj napriek tomu je v jeho diele predsa len človek-jednotlivec nositeľom progresívnych hodnôt pokroku a vynikajúci nad všeobecnú úroveň prostredia humanizmom, vzdelaním alebo štátnickými schopnosťami.

Dielo
-----

Reliéf L. N. Jégého v Parku dejateľov v Dolnom Kubíne.
* 1897 – *Pomsta*, poviedka (vyšlo v Národných novinách)
* 1889 – *Výhody spoločenského života*, novela
* 1922 – *Wieniawského legenda*
* 1923 – *Adam Šangala*, román
* 1925 – *Krpčeky sv. Floriána*, dráma
* 1925 – *Mia*, dráma
* 1925 – *Kuruci*, novela
* 1926 – *Magister rytier Donč*, novela inšpirovaná životom magistra Donča
* 1926 – *Horymír*, novela
* 1928 – *Svätopluk*, román
* 1930 – *Cesta životom*, autobiografické dielo
* 1931 – *Itália*, zbierka noviel
* 1931 – *Kozinský mlyn*
* 1932 – *Alina Orságová*, román
* 1934 – *Medzi nimi*, zbierka noviel
* 1937 – *S duchom času*, román

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Ladislav Nádaši-Jégé**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ladislav Nádaši-Jégé**

Externé odkazy
--------------

* Záznam o pokrstení v matrike - záznam číslo 3, katolíckej farnosti Dolný Kubín; pokrstený ako Ladislaus Ludovicus Josephus Nádasi
* Kompletné dielo L.N. Jégého dostupné online
* Celá kniha Adam Šangala na stiahnutie.

Autoritné údaje: * abART: 135672
* GND: 133004325
* ISNI: 0000 0001 0894 4741
* LCCN: n80010336
* NK ČR: jn19981001591
* SNK: 175658
* VIAF: 45478401
* WorldCat: lccn-n80010336
Súradnice: 59°21′00″S 24°03′00″V﻿ / ﻿59,35000°S 24,05000°V﻿ / 59.35000; 24.05000

**Paldiski** (*rusky Балтийский Порт, nemecky Baltischport, pôvodne švédsky Rågervik*) je mesto a významný prístav ležiaci na polostrove Pakri v severozápadnom Estónsku. Mesto tvorí samosprávnu jednotku kraja Harjumaa, ku ktorej administratívne patria aj ostrovy Suur-Pakri a Väike-Pakri.

Dejiny
------

Pôvodná osada na mieste dnešného Paldiski bola založená Švédmi a mala meno Rågervik. Jej význam však vzrástol až za ruskej nadvlády. Roku 1718 bola na pokyn cára Petra Veľkého zahájená stavba námornej pevnosti a hlbokého prístavu. Mestské práva získalo Paldiski roku 1783 ako Балтийский Порт (Baltijskij Port), resp. v úradnej nemčine baltských provincií Baltischport. Súčasné meno vzniklo poestónčením ruského názvu a oficiálne sa začalo používať od roku 1933.

Rusi sa do Paldiski nakrátko vrátili v roku 1939, aby tu vybudovali vojenskú námornú základňu. Svoju prácu dokončili až po skončení druhej svetovej vojny. V roku 1962 sa mesto stalo základňou sovietskych jadrových ponoriek a premenilo sa na uzavreté vojenské pásmo. Ruské vojenské lode opustili prístav až v roku 1994, ale kontrola nad miestnym jadrovým reaktorom bola predaná Estónsku až v nasledujúcom roku.

Súčasnosť
---------

V súčasnosti je Paldiski dôležitým nákladným prístavom. Pravidelne sa odtiaľto vyplavuje trajekt do švédskeho Kapellskäru, trajektové spojenie je aj s fínskym Hanko a nemeckým Lübeckom. Na území mesta sa nachádza aj Pakrijsky veterný park (Pakri Tuulepark), veterná elektráreň, ktorej výkon 56 GWh zodpovedá 1 % estónskej spotreby, čo s veľkou rezervou pokrýva aj všetku spotrebu samotného mesta. S poukázaním na túto skutočnosť sa Paldiski prezentuje ako „mesto zelenej energie" (rohelise energia linn).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Paldiski**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Paldiski na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Erb kraja Harjumaa Kraj Harjumaa |
| --- |
| (Samosprávne) mestá | 
* Keila
* Loksa
* Maardu
* Paldiski
* Saue
* Tallinn

 |  |
| Obce | 
* Aegviidu
* Anija
* Harku
* Jõelähtme
* Keila
* Kernu
* Kiili
* Kose
* Kuusalu
* Kõue
* Nissi
* Padise
* Raasiku
* Rae
* Saku
* Saue
* Vasalemma
* Viimsi

 |
V gruzínskom meste **Gori** bola v prevádzke **trolejbusová sieť**.

Prvé trolejbusy vyšli v Gori na pravidelnú linku 30. apríla 1972. Ešte v novembri toho istého roku bola sprevádzkovaná linka č. 2, k začatiu prevádzky na linke 3 došlo v roku 1979, kedy bola tiež otvorená nová vozovňa na kraji mesta s manipulačnou tratou (do tej doby bola využívaná iba odstavná plocha). Vrcholom trolejbusovej dopravy v Gori bol rok 1981, kedy boli v prevádzke štyri linky. V roku 2006 boli v prevádzke už len dve linky, ktoré navyše neboli nijako prepojené. Začiatkom roku 2010 premávali trolejbusy len na linke č. 2, ktorá bola obsluhovaná 5-6 vozidlami. Kvôli nedostatku finančných prostriedkov a zlému stavu trolejbusov bola prevádzka 29. marca 2010 zastavená.

Vozový park tvorili v minulosti predovšetkým trolejbusy česko-slovenskej výroby typu Škoda 9Tr (v trojdverovom aj vo dvojdverovom prevedení), ktorých bolo do Gori dodaných celkovo 22. V 80. rokoch 20. storočia ich nasledovali ešte tri vozy Škoda 14Tr. V 90. rokoch boli zakúpené dva ruské trolejbusy ZiU-9, v roku 2006 bol vozový park doplnený o tri vozy ZiU-682 (modernizovaná verzia ZiU-9), ktoré boli pôvodne v prevádzke v Aténach. V roku 2006 bolo v prevádzke 12 vozov.

Referencie
----------

1. ↑  KLEMENT, Radim. Konec trolejbusů v Gruzii. *Československý dopravák*, 2010, roč. IX. čís. 4, s. 40-44.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trolejbusová doprava v Gori na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Mestská hromadná doprava v Gruzínsku |
| --- |
| Metro | Tbilisi |  |
| Električková doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| Zrušené | 
* *Poti*
* *Tbilisi*

 |

 |
| Trolejbusová doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| V prevádzke | 
* Sochumi

 |
| Zrušené | 
* *Batumi*
* *Cchinvali*
* *Čiatura*
* *Gori*
* *Kutaisi*
* *Ozurgeti*
* *Poti*
* *Rustavi*
* *Samtredia*
* *Tbilisi*
* *Zugdidi*

 |

 |
**Sochumi**, hlavné mesto gruzínskej separatistickej republiky Abcházska, prevádzkuje od roku 1968 vlastnú **trolejbusovú sieť**.

Trolejbusy vyšli prvýkrát do sochumských ulíc 3. januára 1968. Miestna sieť sa postupne rozširovala a vrchol dosiahla o osem rokov neskôr, v roku 1976. Vtedy jazdilo na piatich linkách o celkovej dĺžke 43 km 49 trolejbusov. Počas občianskej vojny na začiatku 90. rokov 20. storočia bola trolejbusová doprava v Sochumi úplne zastavená (od 15. augusta 1992 do apríla 1994). V roku 2005 boli v prevádzke dve linky, v roku 2010 jazdili trolejbusy na troch linkách.

Okrem ruských trolejbusov ZiU-9 boli do Sochumi dodávané aj vozy česko-slovenskej výroby. Išlo o 18 vozov Škoda 9Tr a dva trolejbusy Škoda 14Tr, z ktorých posledné boli vyradené v roku 2005. V roku 2003 bolo v prevádzke sedem vozov 9Tr a 5 kusov ZiU-682 (modernizovaná verzia ZiU-9). V roku 2010 bol vozový park tvorený 17 trolejbusmi ZiU-682, z ktorých 10 bolo v roku 2005 zakúpených ako ojazdené z Moskvy a sedem nových v roku 2004.

Referencie
----------

1. 1 2  KLEMENT, Radim. Konec trolejbusů v Gruzii. *Československý dopravák*, 2010, roč. IX. čís. 4, s. 40–44.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trolejbusová doprava v Suchumi na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Trolejbusová doprava v Sochumi**

| * z
* d
* u
Mestská hromadná doprava v Gruzínsku |
| --- |
| Metro | Tbilisi |  |
| Električková doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| Zrušené | 
* *Poti*
* *Tbilisi*

 |

 |
| Trolejbusová doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| V prevádzke | 
* Sochumi

 |
| Zrušené | 
* *Batumi*
* *Cchinvali*
* *Čiatura*
* *Gori*
* *Kutaisi*
* *Ozurgeti*
* *Poti*
* *Rustavi*
* *Samtredia*
* *Tbilisi*
* *Zugdidi*

 |

 |
Troliga Bus Pegasus
Troliga Bus Sirius
Interiér autobusu Pegasus
**Troliga Bus** je slovenský výrobca autobusov pre mestskú a medzimestskú prepravu so sídlom v Levoči. Jej zakladateľom je bývalý pretekár Marián Troliga, ktorý nešťastne zomrel pri pilotovaní jeho súkromného vrtuľníka dňa 7. júla 2018.

História
--------

Výrobca vznikol zo spoločnosti PRE-OS, ktorá spolupracovala na výrobe autobusov značky Novoplan. V roku 2009 bol oficiálne otvorený nový výrobný závod v Levoči, v ktorom sa začali vozidlá vyrábať pod značkou Troliga Bus. V súčasnosti je jediným výrobcom autobusov na Slovensku.

Modely autobusov
----------------

Troliga Bus má v súčasnosti v ponuke 5 modelov autobusov – Leonis, Leonis Electric, Fenix, Pegasus a Sirius. Výrobca má okrem vlastných modelov v ponuke aj dva modely tureckej značky Karsan, ktorej sa stal v roku 2017 autorizovaným predajcom autobusov na Slovensku.

### Mestské modely

* Leonis
* Leonis Electric
* Sirius
* Scorpius

### Prímestské modely

* Fenix
* Fenix CNG
* Pegasus
* Taurus

### Distribuované modely

* Karsan Atak
* Karsan Star

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Troliga Bus**

Externé odkazy
--------------

* 

| * z
* d
* u
Autobusy vyrábané spoločnosťou Troliga Bus |
| --- |
| Mestské | 
* Leonis
* Scorpius

 |  |
| Prímestské | 
* Fenix
* Fenix CNG
* Pegasus
* Taurus

 |
| Dvojpodlažné | 
* Sirius

 |