recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Železničný viadukt v Obřanoch
**Železničný viadukt** na rozhraní Maloměřic a Obřan, časťami mesta Brna, sa nachádza na železničnej trati Brno - Havlíčkův Brod a prekonáva rieku Svitavu a dve miestne komunikácie, ulicu Obřanská a Mlýnské nábřeží. Na Tišnovskej strane na neho nadväzuje Obřanský tunel. Postavený bol na začiatku 50. rokov 20. storočia.

Dejiny
------

Obřanský viadukt s dĺžkou 140 m a výškou 10,5 m nad hladinou Svitavy sa nachádza v oblúku novej trati medzi Brnom a Havlíčkovým Brodom, o ktorej stavbe bolo rozhodnuté v roku 1938. Betónový most bol postavený podľa projektu M. Tenka z Projekčnej ústredne ČSD z roku 1949. Spoločne s oboma operami je obložený opracovanými kamennými kvádrami. Jeho dve klenby sú tvorené jednoduchými segmentovými oblúkmi, pri spodnej časti jediného piliera sa nachádzajú dva prázdne sokle, kam mali byť podľa pôvodných plánov umiestnené plastiky. Doprava na trati bola slávnostne zahájená 20. decembra 1953.

Referencie
----------

1. 1 2  JOSEF, Dušan. *BRNO-OBŘANY (Brno) - železniční most* [online]. Libri.cz, [cit. 2013-08-19]. Dostupné online. Archivované 2014-03-23 z originálu.
2. ↑  VANĚK, Miroslav; PRÁŠIL, Michal. *Diana. Továrna na smrt 1944–1945*. Brno : Nakladatelství a vydavatelství Spolek přátel československého opevnění, 2003. ISBN 80-86463-15-X. S. 160–163.  [Ďalej len Vaněk–Prášil.]
3. ↑  Vaněk–Prášil, s. 267.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Železničný viadukt v Obřanoch**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železniční viadukt v Obřanech na českej Wikipédii.*

Súradnice: 49°13′42″S 16°39′8″V﻿ / ﻿49,22833°S 16,65222°V﻿ / 49.22833; 16.65222
**Želivského** je jedna zo staníc pražského metra. Nachádza sa na linke A pod Vinohradskou ulicou, neďaleko Olšanských hřbitovov. Bola otvorená 22. decembra 1980 na úseku II.A. Je pomenovaná podľa Jana Želivského.

Charakteristika stanice
-----------------------

Stanica je razená, pilierová, trojlodná so skrátenou strednou loďou a s 10 pármi prestupov na nástupište. Je dlhá 148 m, z toho nástupište je 100 m. Ako obklad stanice sú použité hliníkové eloxované výlisky v hnedožltej farbe. Stanica má jeden vestibul pod Vinohradskou třídou, 5,6 m pod povrchom. Vestibul je s ulicou spojený tromi výstupmi s eskalátormi a s nástupišťom dlhým eskalátorovým tunelom. Za stanicou sa nachádzali dve odstavné a jedna obratová koľaj, umožňujúca ukončenie celej trasy. Prerazením tunelov za odstavnými koľajami došlo k predĺženiu trasy do stanice Strašnická. Obratová koľaj sa v súčasnej dobe používa k obratom alebo deponovanie súprav napr. pri mimoriadnych udalostiach (chyba na súprave a pod.) Výstavba stanice v roku 1980 stála 308 miliónov Kčs. Stanica zatiaľ neprešla rekonštrukciou a je poslednou ukážkou pôvodnej architektúry trasy AI resp. AII.

Referencie
----------

1. 1 2  METROPROJEKT Praha a.s.. *Detail projektu/Stanice Želivského* [online]. metroprojekt.cz, [cit. 2013-10-13]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Želivského (stanica pražského metra)**

Externé odkazy
--------------

* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← smer Nemocnice Motol | **Pražské metro – linka A** | smer Depo Hostivař → |
| **Flora** | **Želivského** | **Strašnická** |
| Nemocnice Motol bezbariérový prístup – Petřiny bezbariérový prístup – Nádraží Veleslavín bezbariérový prístup – Bořislavka bezbariérový prístup – Dejvická bezbariérový prístup – Hradčanská – Malostranská – Staroměstská – Můstek  – Muzeum  bezbariérový prístup – Náměstí Míru – Jiřího z Poděbrad – Flora – Želivského – Strašnická bezbariérový prístup – Skalka bezbariérový prístup – Depo Hostivař bezbariérový prístup |
**1,4-dioxán** je bezfarebná kvapalina, slabo éterického zápachu. Po chemickej stránke je to heterocyklická zlúčenina s jedným šesťčlenným kruhom obsahujúcim dva kyslíkové atómy. Možno ho však považovať aj za cyklický etér.

Od jeho štruktúry sú okrem iného odvodené zlúčeniny súhrne označované ako dioxíny, patriace k nebezpečným látkam znečisťujúcim prírodne prostredie.

Vznik
-----

Vzniká napr. dimerizáciou etylénoxidu v kyslom prostredí za prítomnosti vody

Rovnica

Reakcia prebieha dvojstupňovo, medziproduktom je etylénglykol:

Schéma reakcie

Vlastnosti
----------

Látka je neobmedzene miešateľná s vodou. Je rozpustná tak v polárnych organických rozpúšťadlách (napr. v etanole), ako aj v nepolárnych (napr. v benzéne). Je silno horľavá, jej pary v zmesi so vzduchom sú výbušné v rozmedzí koncentrácií 2 až 22 %.

Pri dlhodobom styku s vzdušným kyslíkom môžu vznikať peroxidické deriváty dioxánu, ktoré sú za určitých podmienok náchylné k explóziám. Postupne sa oxiduje, hlavne za súčasného pôsobenia slnečného žiarenia, až na oxid uhoľnatý.

Zdravotné účinky
----------------

Je jedovatý pre živočíchy vrátane človeka, veľmi toxický pri vdychovaní pár. Otrava sa prejavuje podráždením dýchacieho aparátu, bolesťami hlavy, nevoľnosťou až zvracaním. Doprevádzajú ju halucinácie a neskôr bezvedomie. Môže spôsobiť trvalé poškodenie pečene a mozgu, prípadne aj smrť, ktorá býva spôsobená zlyhaním obličiek. Nebezpečné je, že otrava nemáva celkom jasné príznaky, preto môže byť prvá pomoc zanedbaná. Smrteľná dávka LD50 pre myši pri podaní v potrave je 5,3 g/kg živej hmotnosti, pre potkany 4,2 g/kg. Na základe výsledkov pokusov na zvieratách je IARC klasifikovaný v skupine 2B - ako pravdepodobný karcinogén.

Použitie
--------

Používa sa predovšetkým v laboratóriách a v chemickej výrobe ako rozpúšťadlo. Okrem toho býva používaný ako riedidlo v lakoch a iných náterových hmotách, v tmeloch a lepidlách a ako stabilizačná prísada k prostriedkom pre chemické čistenie odevov (napr. k 1,1,1-trichlóretánu). Používa sa tiež v biológii a v lekárstve pri príprave vzoriek pre mikroskopické skúmanie.

Ultračistý 1,4-dioxán sa používa aj ako náplň scintilačných detektorov ionizujúceho zariadenia.

Externé odkazy
--------------

* 1,4-dioxán dokument vo formáte PDF (po slovensky)
* 1,4-Dioxane CAS No. 123-91-1 dokument vo formáte PDF (po anglicky)
**Watch Dogs** je akčná adventúra s otvoreným svetom, v ktorej sa vžijete do úlohy Aidena Pearca, ktorý sa snaží pomstiť svojimi hackerskými a bojovými schopnosťami vraždu svojej netere. Vyvíja ju štúdio Ubisoft Montreal a publikoval ju Ubisoft. Hra vyšla 27. mája 2014. Hra je dostupná na PC a konzolách starej aj novej generácie - Xbox 360, PlayStation 3, Wii U, PlayStation 4 a Xbox One.

Koncept a príbeh
----------------

Hra Watch Dogs sa odohráva v Chicagu ovládanom centrálnym operačným systémom (ctOS). Základným princípom hry je hackovanie tohto systému, s ktorého pomocou môže Aiden na svojej ceste za spravodlivosťou ovládať mesto, respektíve časti napojené na ctOS. Svoju obeť tak je možné napríklad uväzniť uprostred dopravnej nehody. Hra má aj prepracovaný multiplayer, v ktorom si hráči môžu vzájomne zasahovať do hry a buď si takto pomôcť, alebo naopak uškodiť.

Aiden Pearce
------------

* Dátum narodenia: 2. máj 1974 (39 rokov)
* Miesto narodenia: Belfast, Severné Írsko
* Miesto pobytu: Amerika (Chicago)
* Dabing: Noam Jenkins aka Batman

Aiden Pearce je veľmi zdatný hacker, ktorý sa dokáže bez problémov nabúrať do riadiaceho systému mesta Chicago. Všetky doteraz uverejnené trailery a screenshoty ho opisujú ako celkom samotárskeho človeka, ktorý sa snaží chrániť svoju rodinu pred nekalými živlami. Avšak táto snaha o to, stať sa akýmsi „pomstiteľom či samozvaným ochrancom" sa mu postupne vymyká a dostáva sa v mnohých prípadoch až za hranu zákona.

Filmová adaptácia
-----------------

Ubisoft plánuje do budúcnosti natočiť film podľa tejto predlohy cez ich pobočku Ubisoft Motion Pictures.

Referencie
----------

1. ↑  LANGSHAW, Mark. *E3 2012: 'Watch Dogs' announced by Ubisoft - watch video* [online]. Digital Spy, 4 June 2012, [cit. 2012-06-20]. Dostupné online.
2. ↑   *Watch Dogs Open World Game - Features & Plot* [online]. Ubisoft. Dostupné online.
3. ↑  KARMALI, Luke. *Watch Dogs Hacks, Vehicles and Weather Discussed* [online]. IGN, 27 March 2014, [cit. 2014-04-07]. Dostupné online.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Watch Dogs na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka hry
* Česká fan stránka hry Archivované 2013-08-26 na Wayback Machine
* Fan stránka Watch Dogs Archivované 2014-08-08 na Wayback Machine
PhDr. **Alojz Martinček** (\* 24. máj 1932, Michalovce, Česko-Slovensko – † 29. marec 2013, Košice, Slovensko) je bývalý česko-slovenský futbalista.

Klubová kariéra
---------------

Po skončení pedagogickej fakulty a krátkom pobyte v košickej Jednote narukoval ako prvý Slovák do RH Brno, kde v hokejovej spoločnosti Vlastimila Bubníka, Dandu, Prošeka a Koloucha pomohol metropole Moravy vybojovať najvyššiu futbalovú súťaž. O to isté sa potom zaslúžil po návrate z vojenčiny v drese Jednoty. Odolal ponuke Sparty, možno by išiel do viedenskej Vienny, ktorá mu ponúkala 600 tisíc šilingov, ale v tých časoch brány na západ boli pre našich futbalistov zatvorené. Chcel ho dokonca aj manažér Liverpoolu, pretože proti FC podal životný výkon, ale z rovnakých dôvodov nepochodili ani Angličania. Po úspešnom účinkovaní v prešovskom drese sa vrátil v lete 1963 do Košíc, kde v drese VSS hral v ročníku 1963/64 spolu so Švajlenom, Kánássym, Strauszom a ďalšími. Po sezóne, v ktorej pomáhal trénerovi Štefanovi Jačianskemu v role asistenta, skončil ako 32-ročný s aktívnou činnosťou.

Úspechy
-------

Drží strelecký rekord najvyššej československej i najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. V nedeľu 8. mája 1961 Tatran porazil na domácom ihrisku Slovan Nitru 8:1, keď Martinček vsietil 6 oficiálnych gólov, pričom rozhodcovia pripísali v oficiálnom zápise o stretnutí jeho siedmy gól Ladislavovi Pavlovičovi.

Referencie
----------

1. ↑   *Zomrel strelecký zápasový rekordér A. Martinček* [online]. 1fctatran.sk, 29. marec 2013. Dostupné online.
2. ↑   *Jubilant Martinček kraľuje vyše polstoročie* [online]. jedenastka.sk, 21. máj 2012. Dostupné online.
3. ↑   *Už vyše 40 rokov nemal Prešov najlepšieho ligového strelca* [online]. 1fctatran.wz.cz/forum/, 25. júl 2005. Dostupné online.
**Česká společnost entomologická** (doslova *Česká entomologická spoločnosť*) je entomologická spoločnosť založená dvadsiatimi českými entomológmi dňa 17. januára roku 1904 v Prahe. Jej prvým predsedom bol profesor karlínského gymnázia František Klapálek (1863 - 1919). 

Česká spoločnosť entomologická (neskôr Československá společnost entomologická) združovala profesionálnych aj
amatérskych záujemcov o štúdium hmyzu. Mnohí jej členovia - či už profesionálni, alebo amatérski entomológovia - patrili medzi celosvetovo uznávaných odborníkov vo svojom odbore.

Ako predsedovia spoločnosti sa v jej vedení vystriedali: František Klapálek, Emanuel Lokay, Antonín Vimmer, František Štěrba, Oldřich Šustera, Jan Obenberger, Vladimír Balthasar, Leopold Heyrovský, Antonín Pfeffer, Karel Hůrka, Ivan Hrdý, Svatopluk Bílý a Josef Jelínek.

Externé odkazy
--------------

* Stránky Českej spoločnosti entomologickej
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Česká společnost entomologická na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Website Baker** je redakčný systém (anglicky *Content Management System* skratka CMS), je založený na programovacom jazyku PHP a databázovom systéme MySQL. Pomocou Website Bakera môžete mať internetovú prezentáciu bez znalosti programovania či HTML zručnosti. Použitie je veľmi jednoduché, perfektnú, profesionálnu webovú stránku, je možné vytvoriť v priebehu niekoľkých hodín. Jedinou požiadavkou je dostatočná zručnosť pri práci vo webovom prehliadači.

Website Baker je Open-source softvér, čo znamená, že systém môžete voľne využiť a to aj pre komerčné účely. Môžete tiež kopírovať systém a prerozdeľovať ho priateľom či známym.

Preklady
--------

V najnovšej verzii 2.8 *Website Baker* obsahuje 21 jazykov vrátane angličtiny (predvolená) v jadre.

Referencie
----------

1. ↑  websitebaker2.org. *SVN Language Folder* [online]. [Cit. 2010-02-06]. Dostupné online. (Anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka projektu
* Website Baker SK  Archivované 2011-09-10 na Wayback Machine - oficiálna slovenská lokalizačná podpora
* Webhosting - Plne kompatibilný Webhosting pre Website Baker
Logo
Budova ČHMÚ v Prahe-Komořanoch
Pracovisko predpovednej a výstražnej služby ČHMÚ
**Český hydrometeorologický ústav** (ČHMÚ) je organizácia zaoberajúca sa najmä predpoveďami počasia a poskytujúca výstražnú službu a ďalšie služby v oboroch meteorológie, klimatológie alebo hydrológie. Okrem iného varuje napríklad pred silným vetrom alebo pred povodňami (vydávaním stupňov povodňovej aktivity). Vykonáva tiež výskum a modelovanie atmosféry a klímy. Sídli na adrese Na Šabatce 17, Praha 4 Komořany.

Status a účel
-------------

Český hydrometeorologický ústav je príspevkovou organizáciou zriaďovanou Ministerstvom životného prostredia Českej republiky. Jeho účelom je poskytovanie odborných služieb v oboroch čistota ovzdušia, hydrológia, kvalita vody, klimatológia a meteorológia, a to prednostne pre štátnu správu.

História
--------

Základ dnešného ústavu vznikol na rozhraní rokov 1919 a 1920, kedy bol založený Československý štátny ústav meteorologický v Prahe. Vládnym nariadením Československej republiky č. 96/1953 Zb. s účinnosťou od 1. januára 1954 došlo k zlúčeniu tohto ústavu s hydrológiou. Roku 1967 bol do ústavu začlenený tretí obor – ochrana čistoty ovzdušia, a to v reakcii na vzrastajúci význam ochrany životného prostredia.

Pobočky
-------

ČHMÚ má v Česku celkom 7 regionálnych pobočiek v nasledujúcich mestách:

* Praha
* Brno
* Ostrava
* Plzeň
* Ústí nad Labem
* Hradec Králové
* České Budějovice

Referencie
----------

1. 1 2
2. 1 2

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Český hydrometeorologický ústav**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky ústavu
* Stránky odboru leteckej meteorológie Archivované 2018-11-25 na Wayback Machine prevádzkovanej ČHMÚ

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Český hydrometeorologický ústav na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
**Žeľu Mitev Želev** (bulh. Желю Митев Желев, \* 3. marec 1935, Veselinovo, Bulharsko – † 30. január 2015, Sofia) bol bulharský politik a bývalý disident, ktorý bol prezidentom Bulharska v rokoch 1990 až 1997.

Životopis
---------

Ako väčšina bulharských politikov, aj Žeľu Želev pochádzal z roľníckej rodiny. Narodil sa v dedine Veselinovo v okrese Šumen na severovýchode Bulharska. Po skončení štúdia filozofie na Univerzite sv. Klimenta Ochridského v roku 1958 (v roku 1974 získal doktorát z filozofie) vstúpil do Komunistickej strany Bulharska a stal sa aktívnym členom Hnutia mladých komunistov. Stranu však z politických dôvodov v roku 
1965 opustil a šesť rokov bol nezamestnaný. Mal zákaz vrátiť sa do Sofie.

V roku 1982 napísal knihu *Fašizmus*, v ktorej poukazoval na podobné črty fašistickej a komunistickej diktatúry. Po mesiaci bola zakázaná.

Rok pred revolúciou založil Rusenský komitet a o rok neskôr založil Klub podpory glasnosti a perestrojky. Pomocou neho sa stal predsedom Koordinačnej rady Hnutia demokratických síl.

Za túto stranu aj kandidoval vo voľbách do parlamentu v roku 1990. 1. augusta 1990 ho Siedme Veľké národné zhromaždenie zvolilo za prvého demokratického prezidenta Bulharskej republiky. Svoj päťročný prezidentský mandát začal vykonávať od januára 1992. V nastávajúcich prezidentských voľbách januári roku 1997 bol porazený jeho kolegom zo strany – Petrom Stojanovom.

Po roku 1996 sa jeho vplyv v politike oslabil. Ostal predsedom Hnutia liberálnych demokratov.

Referencie
----------

1. ↑  Bulgaria’s 1st democratically elected president Zhelyu Zhelev dies

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Žeľu Želev**

Externé odkazy
--------------

* Biografia Archivované 2002-02-26 na Wayback Machine

  


|  |
| --- |
| Žeľu Želev |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Petăr Mladenov** | **prezident**1990 – 1997 | Nástupca**Petăr Stojanov** |

Autoritné údaje: * BnF: 12387986b
* GND: 119073110
* ISNI: 0000 0001 0909 6959
* LCCN: n79113654
* NK ČR: jn19990210671
* SNK: 151419
* VIAF: 64420175
* WorldCat: lccn-n79113654
**Wen Ťia-pao** (po čínsky 温家宝, pchin-jin: Wēn Jiābǎo - Wen Ťia-pao, \*15. september 1942) je bývalý premiér Čínskej ľudovej republiky a niekdajší člen stáleho výboru politbyra Ústredného výboru Komunistickej strany Číny.

Kariéra
-------

Ťia-pao sa narodil v Tchien-ťine. Od roku 1960 študoval na geologickom inštitúte v Pekingu geomechaniku. Roku 1965 vstúpil do Komunistickej strany. Od roku 1967 pracoval v provincii Kan-su najprv ako technik, roku 1978 sa stal riaditeľom geologického úradu v provincii. Roku 1982 sa vrátil do Pekingu, kde sa stal viceministrom geológie. V priebehu osemdesiatych a deväťdesiatych rokoch stúpal po straníckych priečkach. Napriek tomu, že bol blízkym priateľom reformne naladeného predsedu komunistickej strany Čao C'-janga, podarilo sa mu udržať si svoju pozíciu po udalostiach na Námestí nebeského pokoja v roku 1989. 

Jeho nástup do najvyšších pozícií sa datuje rokom 1998, keď sa stal vicepremiérom a zároveň predsedom Ústrednej hospodárskej pracovnej komisie. Bol zodpovedný najmä v oblastiach ekonomických, environmentálnych a poľnohospodárskych záležitostí a jeho kľúčovou úlohou bolo pripraviť Čínu na vstup do Svetovej obchodnej organizácie (WTO), ktorej sa stala členom roku 2001. V roku 2003 usadol do premiérskeho kresla, v ktorom vystriedal Ču Žung-ťia. V roku 2008 bol znovuzvolený na druhé päťročné funkčné obdobie.

Politika
--------

Medzi čínskymi politikmi sa najviac podobá na charizmatických lídrov západu. V súčasnosti je najpopulárnejším čínskym politikom. Popularitu si získal nielen vďaka tomu, že je charizmatický rečník, ale aj tým, že sa intenzívne zapojil do záchranných prác pri dvoch katastrofách z roku 2008, a síce snehovej kalamite a zemetrasení v S'-čchuane. Jeho popularitu potvrdzuje obrovské množstvo fanúšikov na jeho facebookovej stránke.

Na rozdiel od svojich predchodcov sa nezameriava na hospodársky rozvoj veľkých miest a pobrežných oblastí, ale snaží sa o rast čínskeho vnútrozemia a rovnomernejší rozvoj. Ťia-pao hral dôležitú rolu aj pri spúšťaní čínskeho stimulačného balíčka, ktorým Čína v rokoch 2008 a 2009 reagovala na svetovú hospodársku krízu. V roku 2010 presadil, aby Čína nakupovala dlhopisy zadĺžených krajín eurozóny.

24. októbra 2012, krátko pred začatím 18. Národného Kongresu Komunistickej strany Číny, uverejnil americký denník *The New York Times* informácie o majetkových pomerov Wenovej rodiny. Podľa týchto informácií Wenova rodina disponuje majetkom 2,7 miliardy amerických dolárov. Wen Ťia-pao tieto informácie poprel a webové stránky denníka boli v Číne zablokované.

Referencie
----------

1. ↑   *Profil čínskeho lídra ovládol portál Facebook* [online]. sme.sk, 4.6.2008, [cit. 2010-12-23]. Dostupné online.
2. ↑  TAKÁCSOVÁ, A. *Čína sľúbila, že podporí stabilitu eura* [online]. webnoviny.sk, 4.10.2010, [cit. 2011-01-18]. Dostupné online.
3. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Wen Ťia-pao**

Autoritné údaje: * GND: 132983532
* ISNI: 0000 0001 1491 5373
* LCCN: nr2001016294
* VIAF: 49154630
* WorldCat: lccn-nr2001016294
**Alvin Langdon Coburn** (\* 11. júna 1882, Boston, Massachusetts, USA – † 23. novembra 1966 Colwyn Bay, Spojené kráľovstvo) bol americký fotograf, člen fotografického spolku Photo-Secession a spoluzakladateľ Pictorial Photographers of America.

Život a dielo
-------------

Alvin Langdon Coburn sa narodil v Bostone roku 1882. V roku 1899 odišiel do Londýna so svojim vzdialeným príbuzným, fotografom F. H. Dayom. V roku 1901 sa vrátil a v New Yorku si otvoril ateliér. Začiatkom roku 1903 mal svoju prvú samostatnú výstavu v *Camera Clube* v New Yorku. V roku 1904 opäť odišiel do Londýna.

V rokoch 1903–1909 publikoval Coburn svoje snímky v časopise Camera Work. V roku 1906 mal samostatnú výstavu v Kráľovskej fotografickej spoločnosti v Londýne, kde tiež vydal dve ručne tlačené fotografické publikácie: *London* (1909) a New Your (1910).

V roku 1912 vytvoril cyklus fotografií *New York z jeho striech*, vo svojej dobe novátorské dielo snímok mesta z vtáčej perpektívy.

Vďaka svojmu priateľstvu s G. B. Shawom mal príležitosť portrétovať významné osobnosti. Kolekciu portrétov Coburn publikoval roku 1913 pod názvom *Men of Mark*. Druhý zväzok *More Men of Mark* vyšiel roku 1922. V období 1914–1921 vytvoril tretí cyklus 33 portrétov, hudobných skladateľov a muzikantov, ktorý však nebol vydaný.

Roku 1916 založil s Gertrudou Käsebierovou a C. H. Whitem spolok Pictorial Photographers of America.

V roku 1916 vyvinul Coburn zo sklenených hranolov a zrkadiel kaleidoskopické zariadenie, pomocou ktorého vytváral abstraktné fotografie, tzv. *vortografie*, ovplyvnený vorticizmom a skupinou britských umelcov, medzi ktorými bol tiež básnik Ezra Pound. Coburn vystavil 18 vortografií, ktoré vyvolali veľkú pozornosť, v Londýne roku 1917.

V roku 1918 sa usadil vo Walese, kde fotografoval a vydal knihu *Book of Harlech*. Začal sa zaujímať o ezoterizmus a mysticizmus, čomu potom venoval väčšinu svojho času.

Referencie
----------

1. 1 2   National Gallery of Art, [cit. 2008-10-28]. Dostupné online. (po anglicky)
2. 1 2 3 4   National Library of Wales, [cit. 2008-10-25]. Dostupné online. Archivované 2011-06-05 z originálu. (po anglicky)
3. ↑   Alan Klotz Gallery, [cit. 2008-10-28]. Dostupné online. (po anglicky)
4. 1 2  HLAVÁČ, Ľudovít. *Dejiny fotografie*. Martin : Osveta, 1987. S. 241–242.
5. ↑  HLAVÁČ, s. 207.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alvin Langdon Coburn**

Externé odkazy
--------------

* Masters of Photography (po anglicky)
* National Gallery of Art (po anglicky)
* National Library of Wales Archivované 2011-06-05 na Wayback Machine (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alvin Langdon Coburn na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * abART: 133739
* BnF: 12332291r
* GND: 120083299
* ISNI: 0000 0000 8135 5049
* LCCN: n79018519
* NK ČR: xx0153647
* ULAN: 500010929
* VIAF: 56681164
* WorldCat: lccn-n79018519
Čiara húľav na obrázku z meteorologického radaru
**Čiara húľav** (angl. *squall line*) je čiara búrok, ktoré majú spoločnú príčinu vzniku. Tvorí sa pred alebo na studenom fronte. Jej dĺžka môže byť niekoľko desiatok až stoviek kilometrov. Môže prinášať prívalové zrážky, krúpy, časté blesky, silné nárazy vetra, možné sú aj tornáda.

Mechanizmus existencie
----------------------

V búrkovom systéme sú dobre vyvinuté výstupné a zostupné prúdy. Ochladený vzduch klesá k zemi a šíri sa pod búrkami ako miniatúrny studený front. Pritom vytláča teplý a vlhký vzduch nahor, kde je znova nasatý do búrkového oblaku. Preto môže systém existovať niekoľko hodín a to aj v noci.

Nebezpečenstvo
--------------

Schéma vzniku bow echa (b,c) a comma echa (d)
Najväčšie nebezpečenstvo predstavujú silné nárazy vetra (tzv. downbursty) pri prechode čiary húľav. Sú spojené s existenciou tzv. húľavového frontu (angl. *gust front*) a ich príčinou je rýchlo klesajúci vzduch z horných vrstiev troposféry. Tieto nárazy môžu spôsobovať značné škody na rozsiahlom území. Najsilnejší vietor je na území, kde sa búrky organizujú do tvaru, ktorý sa podobá luku (na radare charakteristický ako *bow echo*). Neskôr sa tento útvar mení na čiarku (*comma echo*). Vtedy sa v severnej časti systému môžu vytvoriť tornáda.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Linia szkwału na poľskej Wikipédii.*

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2010-10-16]. Dostupné online. Archivované 2012-11-04 z originálu.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
Okolie mesta Žilina
**Žilinsko-martinská aglomerácia** je aglomerácia na severe stredného Slovenska v Žilinskom kraji. Zahŕňa jadro a prímestské pásmo žilinskej a martinskej aglomerácie, kde žije spolu okolo 238 tisíc obyvateľov.

V širšej aglomerácii Žiliny, ktorá spája oblasť miest Bytča – Žilina – Strečno – Rajec – Kysucké Nové Mesto – Čadca, dosahuje počet obyvateľov približne 260 000. Spolu s turčianskou aglomeráciou miest Martin a Turčianske Teplice dosahuje až 370 000 obyvateľov.

Žilinská aglomerácia
--------------------

Jadro aglomerácie tvoria okrem mesta Žilina aj obce Bitarová, Brezany, Divinka, Dolný Hričov, Gbeľany, Horný Hričov, Hôrky, Lietavská Lúčka, Mojš, Nededza, Ovčiarsko, Porúbka, Rosina, Stráňavy, Strečno, Teplička nad Váhom, Turie, Varín a Višňové. K 31. decembru 2017 tu žilo 113 503 obyvateľov.

Prímestské pásmo malo 147 694 obyvateľov a tvoria ho navyše mestá Rajec a Rajecké Teplice a obce Belá, Divina, Dolná Tižina, Ďurčiná, Hričovské Podhradie, Jasenové, Kamenná Poruba, Kľače, Konská, Kotrčiná Lúčka, Krasňany, Kunerad, Lietava, Lietavská Svinná-Babkov, Lysica, Nezbudská Lúčka, Podhorie, Stránske, Stráža, Svederník, Šuja a Zbyňov.

Martinská aglomerácia
---------------------

Martin z bývalej lanovky
Jadro aglomerácie tvorí mesto Martin, Turany a Vrútky a obce Bystrička, Diaková, Dolný Kalník, Dražkovce, Karlová, Košťany nad Turcom,
Lipovec, Sučany, Turčianske Kľačany, Turčiansky Peter a Žabokreky. K 31. decembru 2017 tu žilo 79 957 obyvateľov.

Prímestské pásmo dopĺňajú obce Belá-Dulice, Benice, Ďanová, Horný Kalník, Ležiachov, Necpaly, Príbovce, Sklabiňa, Sklabinský Podzámok, Trebostovo, Trnovo, Turčianska Štiavnička, Turčianske Jaseno, Turčianske Kľačany, Turčiansky Peter, Valča a Záborie. V oblasti žilo 90 842 obyvateľov.

Referencie
----------

1. ↑   regionzilina.sk, [cit. 2018-02-12]. Dostupné online. Archivované 2018-02-12 z originálu.

Zdroj
-----

* Územný plán veľkého územného celku Žilinského kraja Archivované 2018-02-12 na Wayback Machine

Súradnice: 49°07′07″S 18°48′51″V﻿ / ﻿49,118602°S 18,814087°V﻿ / 49.118602; 18.814087
**West Bromwich** je mesto v anglickom metropolitnom grófstve West Midlands, ležiace 8 km severozápadne od Birminghamu. V minulosti mesto patrilo do grófstva Staffordshire. V roku 2018 tu žilo 77 999 obyvateľov (vrátane predmestia 136 940).

História
--------

V majetkovom súpise *Domesday Book* z roku 1086 je uvádzaná dedina *Bromwic* (*cytisusová ves*), neskôr bol názov sprevádzaný prídomkom „West" (*západná*) pre odlíšenie od neďalekého Castle Bromwich. Od 12. storočia tu existoval benediktínsky kláštor. V pôvodne poľnohospodárskej obci obklopenej lesmi sa od 16. storočia začala ťažiť železná ruda a rozvíjala sa výroba klincov a ďalšieho kovového tovaru. Poloha mesta v centre baníckej a industriálnej oblasti Black Country viedla k rýchlemu rastu počtu obyvateľov, v 19. storočí sa rozvíjal najmä zbrojný priemysel, neskôr sa West Bromwich stal najväčším britským producentom oceľových pružín: ešte v šesťdesiatych rokoch 20. storočia je tu zaznamenaných cez tridsať podnikov zameraných na tento artikel. Po druhej svetovej vojny mesto utrpelo škody od nemeckých náletov na priemyselné zariadenia, ktoré sú známe ako Birmingham Blitz. Napriek útlmu ťažkého priemyslu, ktorý začal v 70. rokoch a viedol k tomu, že percento nezamestnaných vo West Bromwich patrí k najvyšším v krajine, je mesto stále významným hospodárskym centrom a dopravným uzlom, z ktorého vychádza diaľnice M5 motorway, jeho heslom je „Labor omnia vincit" (*Práca víťazí nad všetkým*).

Správne členenie
----------------

Mesto je rozdelené na dva volebné obvody, West Bromwich West a West Bromwich East. Mestské časti sú: Carters Green, Charlemont, Charlemont Farm, Grove Vale, Great Barr, Greets Green, Hill Top, Hateley, Heath Lyng, Millfields, Newton, Sandwell Valley, Stone Cross, Swan Village, tantan a Yew Tree Estate.

Osobnosti mesta
---------------

* Robert Plant (\* 1948), rockový hudobník, skladateľ a spevák, člen Led Zeppelin
* Phil Lynott (\* 1949 – † 1986), írsky spevák, inštrumentalista a skladateľ, člen Thin Lizzy

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑    *Archivovaná kópia* [online].. / story-26749043-detail/story.html Dostupné online.
4. ↑

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku West Bromwich na českej Wikipédii.*
Účastník olympijských hierÚčastník olympijských hier

**Alžbeta Havrančíková** (\* 27. september 1963, Šuňava) je bývalá slovenská bežkyňa na lyžiach, reprezentantka Slovenska a Československa.

Kariéra
-------

Behu na lyžiach sa začala aktívne venovať ako žiačka športovej triedy na základnej škole v Štrbe. Dlhoročná opora reprezentácie Slovenska a Československa, účastníčka štyroch zimných olympiádach a siedmych majstrovstiev sveta. Najväčšie úspechy dosiahla v roku 1989, v celkovom poradí Svetového pohára obsadila druhé miesto a na majstrovstvách sveta vo fínskom Lahti bola dvakrát štvrtá v behu na 10 km a 30 km. V Svetovom pohári debutovala 17. marca 1984 na Štrbskom Plese. Dvakrát vyhrala preteky Svetového pohára, raz bola druhá, celkom 18-krát sa umiestnila v prvej desiatke.
Aktívnu kariéru ukončila na pretekoch SP v Novom Měste na Morave 12. januára 2000.

Olympijské hry
--------------

* 1988 Calgary

**7.** – štafeta 4x5 km
* 1992 Albertville

**6.** – štafeta 4x5 km
* 1994 Lillehammer

**7.** – štafeta 4x5 km
**8.** – 15 km voľne

Majstrovstvá sveta
------------------

**4.** – 1989 10 km voľne, 30 km voľne
**5.** – 1993 30 km voľne
**5.** – 1985, 1989, 1993 štafeta 4 x 5 km

Svetový pohár
-------------

* 1988/1989 2Druhé miesto v celkovom poradí

**Pódiové umiestnenia**

1Prvé miesto 1988 La Féclaz, 5 km voľne
1Prvé miesto 1989 Klingenthal, 30 km voľne
2Druhé miesto 1988 Campra, 15 km voľne

Ocenenia
--------

* 1989 *Kráľovná bielej stopy* (najlepšia lyžiarka v Československu)
* 1994 *Lyžiarka roka*

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2016-03-26]. Dostupné online. Archivované 2016-10-23 z originálu.
2. ↑
3. ↑  SOŠV. *„Oprášená" olympionička v behu na lyžiach ALŽBETA HAVRANČÍKOVÁ najmä o svojich štyroch ZOH: Nezabudnuteľný Lillehammer* [online]. olympic.sk, [cit. 2022-01-04]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Alžbeta Havrančíková na sports-reference.com
* Alžbeta Havrančíková na fis-ski.com
**Životný cyklus výrobku** (iné názvy: **životný cyklus produktu**, **životný cyklus**; po anglicky *product life cycle*, skratka PLC) sú vývojové etapy, ktorými prechádza produkt od zavedenia na trh až po svoj zánik. Obyčajne sa rozlišujú 4 etapy; každá etapa má svoje charakteristiky, čo sa týka ceny, dopytu a zisku.

ZCV
Vývojovými etapami sú:

1. *zavedenie*
2. *rast*
3. *zrelosť*
4. *pokles*

Zavedenie
---------

Vo fáze zavedenia je produkt nový, pre väčšinu ľudí neznámy, jeho cena je obvykle vysoká, dopyt slabý a preto je zisk nízky, alebo nulový. Zákazníkmi sú zatiaľ len tí, ktorí radi skúšajú novinky, aj keď ešte nie sú dokonale funkčné. Na uvedenie produktu na trh sa vynakladá veľa finančných prostriedkov, a to hlavne na výskum a vývoj. Náklady prevyšujú výnos, preto je dôležité, aby si produkt získal čo najviac priaznivcov, aby sa tak mohol presunúť do ďalšej etapy, kde bude finančne menej riskantný. V tejto kategórii nájdeme napríklad bezdrôtový prenos elektriny, umelú inteligenciu, atď.

Rast
----

Vo fáze rastu je výrobok úspešnejší, získava si širšiu klientelu a zisk rastie. To umožňuje následné zdokonalenie produktu, ale privádza na trh konkurenciu. Tá pomáha zvýšiť povedomie o existencii daného produktu, robí mu reklamu, no cena tým pádom klesá. V tejto etape je teda potrebné mať k dispozícii dostatočné množstvo financií na vývoj produktu, jeho prevádzku a reklamu, a čeliť tak konkurencii. V tejto etape sú zaradené napríklad hybridné automobily alebo solárne panely.

Zrelosť
-------

Zrelý produkt má najväčší dopyt a prináša teda najvyššie zisky. Náklady sú nízke vďaka úsporám z rozsahu. Táto etapa je finančne najstabilnejšia. Už nie je potrebné vynakladať toľko prostriedkov na výskum a reklamu, väčšina ľudí výrobok pozná. Na trh už neprichádzajú noví konkurenti, cena sa teda takisto stabilizuje. Cieľom býva dostať sa čo najrýchlejšie do tejto fázy a zotrvať v nej čo najdlhšie, nahromadiť zisk, aby produkt mohol následne ešte čerpať z predchádzajúcich výnosov aj vo fáze poklesu. Príkladmi zrelých výrobkov sú Coca-Cola, džínsy alebo kreditné karty.

Pokles
------

V určitom bode zákazníci strácajú záujem o produkt a tento sa ocitá v etape poklesu. Zisk klesá a medzi konkurentmi nastáva boj o prežitie, ktorý sa odzrkadľuje na cenách. Najslabší z trhu odchádzajú, iní zavádzajú novinky a životný cyklus produktu sa opakuje. Medzi produkty v etape poklesu patria napríklad videokazety a diskety.

Referencie
----------

1. ↑  Životný cyklus produktu: teória, koncepcia a etapy

Externé odkazy
--------------

* 
* 
*
Čilské (modrá) a juhoamerické (oranžová) HDP na obyvateľa (PKS) v rokoch 1945 – 2003
**Čilský zázrak** (ang. *The Miracle of Chile*) je termín prvýkrát použitý americkým ekonómom a nositeľom Nobelovej ceny Miltonom Friedmanom, v súvislosti s liberálnou reorientáciou čilského hospodárstva za vlády generála Augusta Pinocheta a krátko po nej.

Východiskový stav
-----------------

V roku 1973, tesne po zvrhnutí prezidenta Salvadora Allendeho, zápasilo Čile s poklesom HDP, nedostatkom menových rezerv a hyperinfláciou, ktorá dosahovala až 700%.

Priebeh
-------

Ekonomické reformy boli navrhnuté a uskutočnené skupinou čilských ekonómov známych pod prezývkou *Chicago Boys*, ktorú získali svojim štúdiom na University of Chicago. Plán mal 3 ciele: ekonomickú liberalizáciu, privatizáciu štátneho majetku a stabilizáciu inflácie. Úvodné reformy, boli implementované v troch etapách – v rokoch 1974 – 1983, 1985 a 1990. Naďalej prehlbované však boli aj po Pinochetovom odchode z čela krajiny.

Výsledky
--------

V období 1985 – 1996 dosiahol priemerný rast HDP krajiny 5%. Miera inflácie sa postupne znižovala až na úroveň 1,5% v roku 2010.

V sociálnej oblasti bolo na prelome tisícročí percento obyvateľov žijúcich v chudobe znížené na 20% a v r. 2009 už len na 10%. Novorodenecká úmrtnosť klesla (v prepočte na 1000 živonarodených) z úrovne 76.1 v roku 1970 na 9.6 úmrtí v r. 2000.

Masívny ekonomický rozmach Čile tiež viedol k prijatiu historických hospodárskych zmlúv s hospodársky najsilnejšími krajinami a spolkami sveta – v r. 2002 s EÚ, v priebehu ďalších dvoch rokov s USA a Kórejskou republikou a v r. 2006, ako prvá krajina Latinskej Ameriky, s Čínou.

11. januára 2010 získalo Čile, ako prvá krajina juhoamerického kontinentu, miesto v OECD – organizácii združujúcej najbohatšie krajiny sveta.

Referencie
----------

1. ↑  angl.  Angus Maddison. *The World Economy: Historical Statistics* OECD. ISBN 9264104127
2. 1 2  angl. Manfred Bräuchle. *Applied Theory: The Reforms in Chile* [online].. Dostupné online.  HTML verzia
3. ↑  angl. Thomas M. Leonard. *Encyclopedia Of The Developing World.* Routledge. ISBN 1579583881 str. 322
4. ↑  angl. BECKER, Gary S.. What Latin America Owes to the "Chicago Boys". *Hoover Digest*, 1997. Dostupné online. ISSN 1088-5161.
5. ↑  angl.  *Chile – Infant mortality rate – Historical Data Graphs per Year* [online]. Index Mundi. Dostupné online.
6. ↑  angl.  *Chile signs up as first OECD member in South America* [online]. OECD. Dostupné online.
**Činnosť podniku** je súhrnné označenie pre vykonávanie rôznych činností, zabezpečujúcich plynulosť výroby a ciele podniku.

Rozdelenie činností podniku
---------------------------

* investičná činnosť
* zásobovacia činnosť
* personálna činnosť
* výrobná a odbytová činnosť
* financovanie a riadenie

### Investičná činnosť podniku

Úlohou investičnej činnosti je zabezpečiť pre podnik potrebný dlhodobý majetok – t. j. obstarávanie. Obstarávanie (nakupovanie) majetku pre podnik sa označuje ako investovanie, napr. podnik nakúpi nové stroje. Podmienkou investičnej činnosti podniku je dostatok voľných peňažných prostriedkov.
  
Investície môžu mať rôzny účel a podľa toho sa rozdeľujú na:

* čisté – týmito investíciami sa rozširuje hospodárska činnosť podniku; jedná sa o nákup ďalšieho majetku
* obnovovacie – slúžia na obnovu opotrebovaného majetku

Takisto môžu mať rôzny charakter:

* hmotné investície – obstaranie hmotného majetku, napr. nákup nových prístrojov,
* nehmotné investície – nákup software
* finančné investície – napr. nákup cenných papierov

Dôležitou súčasťou investičnej činnosti je investičné plánovanie.

### Zásobovacia činnosť podniku

Jej úlohou je zabezpečiť pre výrobu potrebné materiály, polotovary či rôzne tovary v požadovanom množstve, kvalite alebo sortimente a tak zabezpečiť plynulú výrobu. Zahŕňa nákup, prepravu a skladovanie.

Nákup potrebných materiálov, polotovarov a tovarov zabezpečujú zamestnanci útvaru zásobovania; ich úlohou je nájsť najvhodnejších dodávateľov a najvhodnejší spôsob dodávok materiálu do podniku. Na prepravu objednaného materiálu môže podnik využiť vlastné dopravné prostriedky (ak ich má k dispozícii) alebo využiť dopravné prostriedky dodávateľa či prepravcov. Skladovanie nakúpených materiálov zahŕňa príjem (príjemka) a ošetrovanie zásob, uloženie do skladu, výdaj zásob do výroby (výdajka). Stav zásob sa vedie na skladových kartách. Optimálne množstvo zásob viaže minimálne peňažné prostriedky a následne minimálne náklady na skladovanie, a zároveň zabezpečuje plynulú výrobu.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  . Dostupné online.
3. ↑  . Dostupné online.
Súradnice: 42°08′50.9″S 24°45′06.2″V﻿ / ﻿42,147472°S 24,751722°V﻿ / 42.147472; 24.751722

**Žltá škola** (bulh. Жълтото училище – *Žăltoto učilište*) je historická budova školy z obdobia bulharského národného obrodenia nachádzajúca sa v blízkosti chrámu svätého Demetera a katedrály Zosnutia Bohorodičky v architektonickej rezervácii Starý Plovdiv v centre mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Má štatút kultúrnej pamiatky. Je jedinou historickou budovou v meste, ktorá slúži od počiatku až do súčasnosti svojmu pôvodnému účelu.

Charakteristika
---------------

Budova je jedna z najväčších stavieb postavených v Plovdive pred oslobodením Bulharska. Je dielom bracigovského majstra Todora Damova. Názvu „Žltá škola" budova vďačí kvôli svojej typickej farbe. Výstavba začala po získaní potrebných povolení v priebehu roku 1868 a budova bola otvorená 30. októbra toho istého roku ako hlavné plovdivské gymnázium v ktorom sa školili budúci učitelia a kňazi. Školu navštevovali napríklad slávny bulharský básnik a národný buditeľ Ivan Vazov, vodca Aprílového povstania v Peruštici Petăr Bonev, revolucionár a jeden z vodcov Aprílového povstania Todor Kableškov a druhí.

Budova má veľký a priestranný dvor, z juhovýchodnej strany je chránená aj múrom. Od počiatku až dodnes slúži ako škola, pričom dnes je budova sídlom Folklórnej fakulty Akadémie hudobných, tanečných a výtvarných umení v Plovdive.

Galéria
-------

* Západná fasádaZápadná fasáda
* Vstupná brána na juhovýchodnej straneVstupná brána na juhovýchodnej strane
* Pohľad z juhuPohľad z juhu
* Pohľad zo severozápaduPohľad zo severozápadu

Referencie
----------

1. ↑  opoznai.bg
2. 1 2 3  rezervaciq.com
3. ↑  plovdivbg.info
4. ↑  nationalgeographic.bg
**AmatFest** bol nesúťažný festival zameraný na prezentáciu výhradne neprofesionálnych audiovizuálnych diel (hrané, experimentálne a animované filmy a videoklipy) od tvorcov z celého Slovenska a zahraničia formou videoprojekcie.

História festivalu
------------------

Pri premiére festivalu v roku 2004 bolo premietnutých celkovo 26 filmov slovenskej a českej produkcie. V druhom ročníku (2006) bolo uvedených 22 filmov, ale až zo 4 krajín, a to zo Slovenska, Česka, Spojeného kráľovstva a Austrálie. Tretí ročník AmatFest-u predstavil slovenské, české, anglické, poľské a chorvátske filmy. Medzi filmovými blokmi vystúpili kapely ANYTIME z Dolného Kubína a CONTACT MO z Manchestru (UK). V rámci štvrtého ročníka boli uvedené slovenské, české, anglické, chorvátske, nemecké a estónske filmy a vystúpila kapela Spod Budína spolu s Robom Hulejom. Piaty, posledný ročník, sa konal v roku 2012.

Charakteristika a ciele festivalu
---------------------------------

Cieľovou skupinou projektu boli nielen fanúšikovia filmu, ale všetci milovníci alternatívnych foriem kultúrnych aktivít. Organizátori tiež dávali priestor amatérskych hudobníkom, ktorí sa prezentovali počas prestávok medzi filmovými blokmi, čím sa ešte viac rozširoval nekomerčný kultúrny rozmer akcie.

Účelom medzinárodnej prehliadky amatérskych filmov AmatFest bolo poukázať na skutočnosť, že vďaka bežne prístupným moderným technológiám sa v dnešnej dobe dajú amatérskymi tvorcami vytvoriť vysokokvalitné audiovizuálne diela. Jedným z hlavných cieľov festivalu bolo vznik takýchto diel podporiť a spopularizovať.

Externé odkazy
--------------

* CONTACT MO Archivované 2008-08-03 na Wayback Machine
Žobrák v Teheráne (80. roky 19. stor.)
**Žobranie** je „získavanie obživy poníženou prosbou o almužnu (peňažný dar alebo vec, ktorá má peňažnú hodnotu) u cudzích osôb a to na verejnom priestranstve alebo dom od domu". **Žobrák** svojím vzhľadom, verbálnym alebo neverbálnym prejavom deklaruje stav hmotnej núdze a snaží sa získať od okoloidúcich obvykle peňažné prostriedky, príp. jedla, cigariet alebo pod. a to bez toho, aby dávajúci od neho očakával nejakú protislužbu (na rozdiel napr. od pouličných hudobníkov či predajcov časopisu *Nota bene*, ktorí sú podobne ako mnoho žobrákov tiež často ľuďmi bez domova). Žobráci sa zdržiavajú najmä na frekventovaných cestách, námestiach, v parkoch, pri trhoch a pod.

Podľa výskumu kanadských lekárov Rohita Boseho a Stephena W. Hwanga uverejnenom v *Canadian Medical Association Journal* v roku 2002: *„70 % (respondentov z radov žobrákov* [v centre Toronta]*, t. j. 38 zo 67) uviedlo, že by uprednostili prácu za minimálnu mzdu, obvykle kvôli ‚pravidelnému príjmu‘ alebo aby sa ‚dostali z ulice‘. Avšak mnoho z nich si myslelo, že by nezvládli obvyklé práce pre svoju duševnú chorobu, telesné postihnutie alebo nedostatok zručností."*

Žobranie môže byť pokladané za ilegálne, čo závisí od konkrétneho štátu alebo mesta. Na Slovensku žobranie ako také nie je zakázané, avšak obecná samospráva ho môže obmedziť.

Referencie
----------

1. ↑  žebrota. In:  *Lidová kultura : národopisná encyklopedie Čech, Moravy a Slezska*. Ed. Stanislav Brouček, Richard Jeřábek. Vyd. 1. Zväzok 3 O – Ž. Praha : Mladá fronta, 2007. ISBN 978-80-204-1713-8. S. 1235.
2. ↑  Income and spending patterns among panhandlers. *CMAJ* 167 (5): 477–9. September 2002. PMC 121964. PMID 12240813.
3. ↑  Zákaz žobrania v historickom centre Košíc zrušili. *Košice dnes*. 09.01.2015. Pozri bližšie materiál: „Mapovanie žobrania a núteného žobrania ako jednej z foriem obchodovania s ľuďmi". Bratislava : Akadémia PZ, 2013.
**Wiesław Stanisławski** (\* 15. november 1909, Lublin, Poľsko – † 4. august 1933, Kostolík) bol najvýznamnejší poľský medzivojnový horolezec v Tatrách.

Lezenie
-------

Do Tatier jazdil od svojich 16 rokov. Za svoj krátky život v nich urobil vyše 140 prvovýstupov. V roku 1928 s partnerom spravili prvovýstup v dlho odolávajúcej západnej stene Kościelca, ďalší rok zliezol severnú stenu Žabieho koňa. Potom sa presunul na Slovensko, prvovýstupy v západnej stene Lomnického štítu,, Galérii Ganku, hneď niekoľko v severných stenách Javorových štítov, Voliej veže a 1932 aj v severnej stene Malého Kežmarského štítu. 1930 severovýchodná stena (poľského) Mnícha. Mal aj prvé zimné priestupy. 

V deň svojej smrti najprv vyliezol s dvomi druhmi severnú stenu Kačacieho štítu. Potom zahynul aj s jedným spolulezcom na nenápadnom Kostolíku uprostred Batizovskej doliny, keď v ľahšom teréne asi nepovažoval za nutné riadne istiť menej skúseného W. Wojnara, ktorý sa prezúval. Tiež je možné, že prvolezec vytrhol veľký skalný blok, resp. že sa skalná lavína uvoľnila sama.

Napriek jeho smrti v 24 rokoch prakticky v každej väčšej tatranskej stene existuje "Stanislawského cesta," dodnes záruka kvality.

Referencie
----------

1. ↑  Stanislawského cesta v Západní Lomnici
2. ↑   *Stanislawského cesta na Galerii Ganku* [online]. [Cit. 2018-10-09]. Dostupné online. Archivované 2018-10-09 z originálu.
3. ↑   *Stanislawského cesta na Volí věž* [online]. [Cit. 2018-10-09]. Dostupné online. Archivované 2018-10-09 z originálu.
4. ↑  Stanislawského cesta (Weberovka) na Malý Kežmarský štít

Externé odkazy
--------------

* Strona poświęcona Wiesławowi Stanisławskiemu

Zdroj
-----

* I. Dieška a kol.: *Horolezectvo - Encyklopédia*, Šport 1989.
* W. J. Żuławski: *Tragedie tatrzanskie*, 1956.
* A. Marec: *Tatranské siluety*, 2007.
Švédsky kalendár pre február roku 1712
V gregoriánskom kalendári má február 28 alebo 29 dní.

Švédske kráľovstvo (ktoré zahrňovalo v tom čase aj Fínsko) plánovalo zmenu z juliánskeho kalendára na gregoriánsky začiatkom roka 1700 vynechaním prechodných dní počas nasledujúcich 40 rokov. Preto rok 1700 nepatril medzi prechodné roky vo Švédsku, ale roky 1704 a 1708 boli prechodnými v rozpore s plánom. Toto dostalo švédsky kalendár jeden deň dopredu pred juliánsky kalendár, ale stále desať dní dozadu za gregoriánskym kalendárom. Tento zmätok bol upravený, keď boli v roku 1712 pridané dva prechodné dni pridaním 30. februára. Tento deň zodpovedal 29. februáru v juliánskom a 1. marcu v gregoriánskom datovaní. Švédska zmena na gregoriánsky kalendár bola nakoniec uskutočnená v roku 1753.

V roku 1929 Sovietsky zväz zaviedol revolučný kalendár, v ktorom každý mesiac mal 30 dní a zostávajúcich 5 alebo 6 dní boli sviatky bez príslušnosti k určitému mesiacu. V rokoch 1930 a 1931 preto mali 30. február, ale v roku 1932 mesiace získali pôvodné počty dní.

V 13. storočí učenec Sacrobosco tvrdil, že v juliánskom kalendári mal február 30 dní v prechodných rokoch od 44 pred Kr. do 8 pred Kr. keď Octavianus Augustus skrátil február, aby dal mesiacu august, pomenovanom po ňom, tú istú dĺžku ako mesiacu júl, ktorý bol pomenovaný po jeho predchodcovi Caesarovi. Neexistuje však žiaden iný historický dôkaz pre toto tvrdenie a pravdepodobne ide o mýtus, aj keď veľmi starý.

Zdroje
------

* Oxfordský sprievodca k roku (v orig. The Oxford Companion to the Year). Bonnie Blackburn & Leofranc Holford-Strevens. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-214231-3. Stránky 98 – 99.

Externé odkazy
--------------

* Naturalists Almanac February 30 | February 30? (v angličtine)
* 30 days in February 1712 (v angličtine)
* Change of calendars - Sweden Archivované 2015-05-10 na Wayback Machine (v angličtine)

---

29. február – 1. marec

|  |
| --- |
| Január · Február · Marec · Apríl · Máj · Jún · Júl · August · September · Október · November · December |
**Amatér** (franc. *amateur* [amatör], milovník; pôv. z lat. *amator* milovník od *amare* milovať) je človek, ktorý nejakú činnosť robí zo záujmu vo svojom voľnom čase ako koníček (hobby), teda nie pre peniaze ako zamestnanie (profesionálne). Odtiaľ je tiež pejoratívne označenie človeka, ktorý sa nejakej činnosti venuje bez dostatočných odborných znalostí (kvalifikácie), robí ju nedokonale, diletantsky.

Príklady amatérov
-----------------

* amatérsky športovec
* rádioamatér
* amatérsky speleológ (podľa nich bola napríklad pomenovaná aj Amatérská jeskyně v Moravskom krase)
* ochotník – amatérsky divadelný herec
* amatérsky meteorológ (meteoamatér)
* amatérsky astronóm

Referencie
----------

1. ↑  ERHART, Adolf; KRAUS, Jiří; ŠTEPÁNEK, Miroslav. *Akademický slovník cizích slov*. 1. vyd. Praha : Academia, 1997. ISBN 80-200-0607-9.

Externé odkazy
--------------

* *Die neuen Amateure – zur Konjunktur einer Sozialfigur* Archivované 2016-09-10 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Amatér na českej Wikipédii.*