**Konštantín Kővári** (pôvodným menom do 1898 **Kačmarík**, maď. *Kővári Szilárd*) (\* 19. september 1882, Košice – † 16. jún 1916, Košice) bol slovenský maliar. Patril k prvým umelcom na Slovensku, ktorí sa snažili formulovať program moderného výtvarného umenia 20. storočia. Jeho odvážne a svoju dobu predstihujúce, predčasne ukončené dielo malo svojich pokračovateľov v predstaviteľoch košickej moderny 20. rokov.

Jeho maľba sa pohybuje na rozhraní secesného impresionizmu a syntetizmu. Ako motívy si zvolil impresionistické námety, prevláda figúra alebo mestská krajina zaliata slnkom, hra svetla a tieňa je využitá k práci s premyslenou farebnosťou. K syntetickému ponímaniu farebnej škvrny a plochy sa priklonil najmä v záverečnej tvorbe v jeho autorskej technike pastelu na lúpanej lepenke, ktorá priznávala svojbytnosť maliarskym prostriedkom a potláčala iluzívnosť.

Štúdium
-------

V rokoch 1902 – 1906 študoval na Vysokej škole pre vzdelávanie profesorov kreslenia a geometrie v Budapešti (prof. Hegedűs, Edvi-Illés, Székely). V roku 1907 získal Nádanyiho cenu a štipendium, ktoré mu umožnilo pobyt v maliarskej kolónii v Szolnoku a v tom istom roku absolvoval krátky študijný pobyt v Paríži. Venoval sa i voľnej a úžitkovej grafike (plagáty, exelibrisy). Samostatne vystavoval v Košiciach (1912). Súborné výstavy mal v Košiciach (1920, Východoslovenské múzeum; 1957, Východoslovenská galéria).

Tvorba
------

Bol najrýdzejším predstaviteľom secesie u nás. Jeho tvorba, skoncentrovaná do rokov 1907 – 1914, smerovala od svojsky ponímaného luminizmu, ovplyvneného K. Férenczym. Prvú samostatnú výstavu v Kruhu košických obchodníkov predstavil v roku 1909. V júni 1911 vystavoval vo Viedni. V roku 1913 usporiadal poslednú samostatnú výstavu, na ktorej predstavil svoju najnovšiu tvorbu. Výstava sa konala v priestoroch Právnickej akadémie v Košiciach. Materiálne nezabezpečený umelec, rozčarovaný prílišným konzervativizmom Košíc, žiada mesto v roku 1913, aby odkúpilo jeho dielo venujúce sa Košiciam. V roku 1914 mesto dielo odkupuje. Popri krajinárskej tvorbe sa Kővári venoval aj figurálnym kompozíciám, najmä maľbe ženských figúr, ktoré markantnejšie vystupujú v kresbovej časti diela s prízvukom dobovej módnosti až karikatúry. Po roku 1914 nasleduje niekoľko autorských výstav a náhla smrť.

Od roku 1909 začína Kővári uplatňovať i techniku pastelu, v ktorej dospieva – najmä spočiatku – k značnej uvoľnenosti od tvarov vizuálnej reality. Koncentruje sa v nej na čisto výtvarné problémy hľadania základu geometrických foriem (*Staré Košice*, pastel, 1910; *Ulička na predmestí*, pastel, 1909), neskôr na harmóniu farieb, najčastejšie v súzvuku žltých tónov. Pastely spätne ovplyvňujú aj niektoré tvarovo uvoľnené kompozície maľované v plenéri (*Veľká Lodina pod mrakom, olej*, 1910). V krátkom, niekoľkoročnom sústredenom umeleckom zaujatí, sa mu podarilo urobiť rozhodujúci krok cez prah moderny v jej „európskom" zmysle. Pritom jeho umenie nachádzalo svoje zdroje takmer výlučne len v sprostredkovaných príkladoch súdobej maďarskej maľby.

On sám malomestské, jeho radikálnemu maliarstvu neprajné Košice na dlhší čas nikdy neopustil. Prvé svojprávne plody jeho umeleckých úsilí však pochádzajú už z čias budapeštianskych štúdií (*V letnom slnku*, 1902; *Maliarka pri stojane*, okolo 1905; *Žena v červenom s bielizňou*, okolo 1905). V týchto prácach je jasný vplyv dekorativizmu nagybánskej školy, najmä jej protagonistu Károly Ferenczyho – v štylistike štetcového rukopisu, kontraste súvislých plôch oranžovej, žltej a doplnkových zelených tónov, či prevládajúcich modrých a fialových.

Rok po skončení budapeštianskeho vysokoškolského učiteľského štúdia oboslal siedmimi školskými obrazmi výstavu v budapeštianskom Műcsarnoku. Za jeden z nich dostal cenu a štipendium, ktoré mu umožnilo pobyt v szolnockej maliarskej kolónii (1907). V duchu vtedajšieho programu jej priekopníkov Köváriho paleta načas tmavla, ťah štetca bol expresívnejší (*Lode v szolnockých dokoch*, 1907; *Interiér kuchyne*, 1907; *Ráno na ulici*, 1908; *Starý dvor v Szolnoku*, 1908; *Kuchynské zákutie szolnockej samoty*, 1908; *Dáma so slnečníkom*, 1908; *Maliarka*, 1908). V závere szolnockého pobytu (1908) dostal ďalšie štátne štipendium. Nakrátko odcestoval do Paríža, aby tak uzavrel prípravnú etapu vlastnej tvorby a pripravil jej košické vyvrcholenie.

Výrazové krajnosti Köváriho modernizmu by sa dali opísať protirečením medzi jemným naturalizmom Ferenczyho secesného impresionizmu a syntetizmom škvrnovitého maliarstva maďarského nabistu Ripla-Rónaia. Hoci túto štýlovú dilemu Kövári vlastne nikdy jednoznačne nevyriešil, predsa len možno tvrdiť, že v najlepších olejomaľbách a lúpaných pasteloch záverečného obdobia tvorby rokov 1909 – 1913 kládol dôraz skôr na časnejší príklad Ripla-Rónaia. Celkom však upustil od akýchkoľvek literárnych podtextov. Tomuto zámeru možno pripísať i to, že z jeho záverečných obrazov mizne figúra (alebo má len funkciu stafáže), ktorá viac než neutrálny obraz krajiny, mestskej periférie, by mohla navodzovať nejaké, pre maliara už vtedy nadbytočné znakové významy (*Maliarka pri stojane v plnom slnci*, 1909; *Slnečné odpoludnie na predmestí*, 1909; *Dedinský dvor – V rannom slnku*, okolo 1910; *Košické predmestie*, okolo 1910; *Staré Košice*, okolo 1910; *Na dvore*, 1911; *Kežmarská radnica* 1912; *Brána v Kežmarskej ulici*, 1911; *Pri kostole*, 1912; Z *košickej kalvárie*, 1910 – 1913; *Pred Mikušovou väznicou v Košiciach*, 1911 – 1913; *Košická ulička s domami*, 1911 – 1913).

Skupinové výstavy
-----------------

* 2014
	+ Impresionizmus.sk - Slovenská Národná Galéria, Bratislava
	+ Klukatými cestami I / Moderné slovenské umenie... - Šarišská galéria, Prešov
* 2013
	+ Košická moderna a jej presahy - Východoslovenská galéria, Košice
* 2012
	+ Maliarstvo 19. storočia a prvej tretiny 20. storočia na východnom Slovensku zo zbierky Východoslovenskej galérie - Stredoslovenská galéria, Banská Bystrica
* 2006
	+ Klenoty slovenského moderního malířství 1910-1949 - České muzeum výtvarných umění v Praze
* 2000
	+ Slovak Visual Art in 20th Century - Esterházyho palác, Bratislava

Referencie
----------

1. 1 2  KŐVÁRI, Konštantín. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok V Km – L. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2013. 852 s. ISBN 978-80-8149-011-8. S. 273-274.
2. 1 2   *Konštantín Kővári (Kačmarik)* [online]. Aukčná spoločnosť DARTE. Dostupné online.
3. ↑   *Výtvarníci : Konštantín Kővári (Kačmarik)* [online]. www.artgallery.sk. Dostupné online.
4. ↑   *Aukcie : 100. jubilejná večerná aukcia : KŐVÁRI-KAČMARIK KONŠTANTÍN (SZILÁRD) (1882 - 1916) : Velká Lodina pod mrakom* [online]. SOGA. Dostupné online.
5. ↑   *Košická moderna a jej presahy (katalóg)*. Ed. Zuzana Bartošová, Lena Lešková. Košice : Východoslovenská Galéria, 2013. 147 s. ISBN 978-80-85745-69-6.
6. ↑  . Dostupné online.

Literatúra
----------

* *Košická moderna a jej presahy (katalóg)*. Ed. Zuzana Bartošová, Lena Lešková. Košice : Východoslovenská Galéria, 2013. 147 s. ISBN 978-80-85745-69-6.

Externé odkazy
--------------

* Diela Kristiána Kövárika v katalógu Web umenia Slovenskej národnej galérie
* Konštantín Kővári na dartesro.sk
* Konštantín Kővári na muzeum.artgallery.sk
* Konštantín Kővári na artfacts.net
* Konštantín Kővári na soga.sk

Autoritné údaje: * abART: 123104
* SNK: 170029
* VIAF: 162793895
* Web umenia: 5232