recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 48°39′47″S 17°18′34″V﻿ / ﻿48,662945°S 17,309405°V﻿ / 48.662945; 17.309405

**Myjavská Rudava** je vodný tok na Záhorí, na území okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, má dĺžku 14 km a je tokom IV. rádu. 

Preteká severovýchodnou časťou Borskej nížiny, vzniká v Podmalokarpatskej zníženine severozápadne od obce Prievaly v nadmorskej výške cca 210 m n. m. v oblasti močarísk a rašelinísk. 

Tečie najprv severovýchodným smerom okrajom borovicových lesov na ľavom brehu, obteká sústavu piatich rybníkov na tom istom brehu a preteká okolo horárne Rudava, pri ktorej priberá pravostranný prítok zo severozápadného úpätia Vápenkovej skaly (469,4 m n. m.). Potom priberá pravostranný prítok od obce Cerová a pri samote Pustý Mlyn ďalší pravostranný prítok spod hradu Korlátka. Následne sa stáča na sever, sprava priberá Čierny potok (196,9 m n. m.) a pokračuje súbežne s korytom Myjavy na pravom brehu. 

Stáča sa na severozápad, tečie po Myjavskej nive, pri samote Horný Šranek priberá ľavostranný prítok spod kóty 216,2 m a vzápätí pri samote Mlyn na Lúkach opäť ľavostranný prítok z lokality Polesie Myjava. Napokon tečie v blízkosti osady Vyrúbaná na ľavom brehu a senického letiska na pravom brehu a juhozápadne od mesta ústi v nadmorskej výške 185,5 m n. m. do Myjavy.

Približne na 8,5 km úseku Myjavská Rudava tvorí hranicu medzi okresmi Malacky na ľavom (zároveň hranica VVP Záhorie) a Senica na pravom brehu.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-11-03]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-11-05]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-11-05]. Dostupné online.
**Biela voda** je potok na dolnej Orave, v južnej časti okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Jasenovského potoka, meria 3,4 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení v Chočských vrchoch, v podcelku Choč, na severozápadnom svahu Veľkého Choča (1 611,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 950 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie na sever krasovou oblasťou, následne sa prudko stáča prechodne na západ, zľava priberá občasný prítok spod Drapáča a prerezáva sa krátkou tiesňavou na úpätí Vŕška (762,8 m n. m.). Ďalej sa stáča severozápadným smerom, vteká do Oravskej vrchoviny, do podcelku Podchočská brázda, zľava priberá krátky prítok z východného svahu Brala (817,4 m n. m.). Napokon sa stáča na západ, preteká obcou Jasenová, z ľavej strany priberá prítok spod sedla Brestová (720 m n. m.) a pokračuje k ústiu na severozápad. Do Jasenovského potoka sa vlieva v obci v nadmorskej výške približne 487 m n. m.

Iné názvy
---------

* Biely potok
* nárečovo: Bieli potok

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Jasenovského potoka |
| --- |
| *Jasenovský potok* → *Orava* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Biela voda (prítok Jasenovského potoka)
* Biela voda (prítok Leštinského potoka)
* Brdcový potok
* Čierny potok
* Holický potok
* **Jasenovský potok**
* Leštinský potok
* Medzihradník
* Mravičný jarok
* Murínov potok
* Ohnutý potok
* *Starý potok*
* Stožkový potok
* *Závadský potok*

 |
Súradnice: 49°12′18″S 19°15′29″V﻿ / ﻿49,205°S 19,258°V﻿ / 49.205; 19.258

**Veličnianska kotlina** je geomorfologická časť Oravskej vrchoviny. Rozprestiera sa v západnej časti vrchoviny, približne medzi Párnicou a Dolným Kubínom.

Vymedzenie
----------

Kotlina zaberá širšie okolie údolia rieky Orava v západnej časti Oravskej vrchoviny. Z veľkej časti ju na severe, východe i juhu ohraničuje Oravská vrchovina, na juhozápade susedí geomorfologická časť Podchočská brázda. V blízkosti rieky v juhozápadnej časti krátkym úsekom susedí Šípska Fatra (podcelok Veľkej Fatry) a západným smerom sa krajina dvíha do hornatej Osnice, časti Krivánskej Malej Fatry. Hlavnú os kotliny tvorí rieka Orava, v blízkosti ktorej ležia sídla, vrátane okresného mesta Dolný Kubín. Z údolia vybiehajú zväčša úzke doliny, ktorými prúdi z okolitých pohorí voda bystrými potokmi. Medzi väčšie patrí Zázrivka, Žaškovský potok, Istebnianka či Jasenovský potok.

Chránené územia
---------------

Západný okraj kotliny zasahuje do ochranného pásma Národného parku Malá Fatra, iné osobitne chránené územia (napr. Ostrá skala a Tupá skala) ležia už mimo tohto územia.

Osídlenie
---------

Vo Veličnianskej kotline ležia proti prúdu Oravy obce Párnica, Žaškov, Istebné, Veličná, Oravská Poruba a mesto Dolný Kubín.

Doprava
-------

Údolím rieky Orava vedú hlavné komunikácie, obsluhujúce celý región. Od Kraľovian vedie nábrežím cesta I/70 do Dolného Kubína, kde sa pripája na cestu I/59 (Európska cesta 77). Popri rieke a hlavnej ceste vedie aj železničná trať Kraľovany – Trstená, pôvodne smerujúca z Kraľovian až do poľského Nowého Targu.

Turizmus
--------

Územie vytvára zázemie na turistické výlety do okolitých pohorí, kam z obcí vedú aj značkované chodníky. Významné stredisko najmä zimnej turistiky sa nachádza v neďalekom stredisku na svahoch Kubínskej hole, o niečo menšie je neďaleko Párnice v lokalite Lučivná. Veličnianska kotlina patrí medzi turisticky menej navštevované oblasti, no v okrajových častiach poskytuje vhodné podmienky aj na cykloturistiku.

Referencie
----------

1. 1 2  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2019-03-30]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5 6   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2019-03-30]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Oravská vrchovina
**Slovesné podstatné meno** alebo **substantívum verbále** alebo **verbálne substantívum** (lat. substantivum verbale) je istý tvar slova, ktorý je prechodom medzi slovesom a podstatným menom (hhlovenčine sa tento tvar končí na -ie). V gramatike sa zaraďuje buď ako podstatné meno alebo ako sloveso. Na Slovensku prevažuje zaradenie ako sloveso, má sa teda obyčajne za to, že ide o neurčitý slovesný tvar, ktorý ale má nielen isté kategórie slovesa, ale aj isté kategórie mena, a že teda ide o periférnu zložku slovesnej paradigmy (podobne ako minulý čas, rozkazovací spôsob a pod.) a nie o podstatné meno. So zaradením ako sloveso však nesúhlasia aj niektorí slovenskí jazykovedci.

V slovenčine sa slovesné podstatné meno tvorí pridaním -ie ku kmeňu trpného príčastia slovesa (príklady: hriatie, zohrievanie, šírenie, otvorenie, otváranie). Pri zvratných slovesách sa zároveň v spisovnej slovenčine vynechá sa/si; ponechá sa len vtedy, ak je potrebné rozlíšiť tvary zvratného a nezvratného slovesa (napr. učenie a učenie sa). 

V slovníkoch sa slovesné podstatné mená (tak ako ostatné časti slovesnej paradigmy) uvádzajú ako samostatné heslá len vtedy, ak slovesné podstatné meno má nejaký špecifický význam odlišný od významu slovesa, z ktorého je utvorený.

Zdroje
------

* slovesné podstatné meno. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 402.
* GREGUSOVÁ, Erika. *Aspektové korelácie verbálnych substantív (na podklade korpusového výskumu)* [online]. Prešov: Filozofická fakulta, Prešovská univerzita, [cit. 2012-03-15]. Dostupné online.
* DVONČ, Ladislav, et al. *Morfológia slovenského jazyka*. 1. vyd. Bratislava : Vydavateľstvo SAV, 1966. 895 s. Dostupné online. S. 502 a nasl.
* FURDÍK, J. O vide a väzbe pri slovesných podstatných menách. In: Slovenská reč 2/1967
**James McAvoy** (\* 21. apríl 1979, Glasgow, Škótsko) je škótsky herec. V roku 2006 sa stal prvým držiteľom ceny BAFTA v kategórii Vychádzajúca hviezda. V roku 2008 bol nominovaný na cenu Zlatý glóbus, v kategórii Najlepší herec v dramatickom filme.

Životopis
---------

McAvoy je synom zdravotnej sestry, ktorá pôsobila na psychiatrií a staviteľa. Bol vychovaný ako katolík. Jeho rodičia sa rozviedli keď mal 11 rokov. Kvôli zlému zdravotnému stavu jeho matky, vyrastal McAvoy spoločne s jeho mladšou sestrou u starých rodičov. Od detstva nebol v kontakte so svojím otcom.

Kariéra
-------

Jeho prvý film bol *The Near Room* z roku 1995. V roku 2001 si zahral v menej úspešnom filme *Swimming Pool - Der Tod feiert mit*, v ktorom hral po boku hercov ako Isla Fisher, Kristen Miller či John Hopkins. 

V roku 2003 sa pripojil k hereckému obsadeniu seriálu *Children of Dune*, ktorý mal tri epizódy. V roku 2005 hral vo filmovej adaptácií letopisov Narnie, kde stvárnil postavu fauna Tumnusa, ktorého uväzní ľadová kráľovná (Tilda Swintonová). O rok neskôr, odcestoval do Ugandy, kde hral vo filme *The Last King of Scotland*. V rovnakom roku hral tiež v romantickej komédií *Penelope*, po boku herečky Christiny Ricciovej.

Neskôr hral tiež vo filmoch ako *Wanted* (2008), The Conspirator (2010), *Filth* (2011) a v roku 2013 hral po boku Jessicy Chastainovej v trojdielnom filme The Disappearance of Eleanor Rigby: Her, Him, Them.

V roku 2016 prijal postavu Kevina Crumba, vo filme *Split*, ktorý je trpí disociatívnou poruchou identity a uniesol tri dievčatá. Film vyšiel v roku 2017. Rolu Crumba si zopakoval aj v pokračovaní filmu, s názvom *Glass*, ktorý vyšiel v roku 2019. V rovnakom roku hral tiež vo filme *It: Chapter Two* a rolu prijal pretože je veľkým fanúšikom Stephena Kinga. 

Venuje sa tiež dabingu, napríklad jeho hlas môžeme počuť v originálne animovanej rozprávky *Gnomeo and Juliet* (2008).

Súkromný život
--------------

Počas natáčania seriálu *Shameless*, sa McAvoy spoznal s herečkou Anne-Marie Duff, s ktorou začali počas natáčania chodiť. Svoj vzťah spečatili 11. novembra 2006. Majú spolu syna menom Brendan (\* 2010). V máji 2016 sa pár rozviedol.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **James McAvoy**

Externé odkazy
--------------

* James McAvoy v Internet Movie Database (po anglicky)
* James McAvoy v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku James McAvoy na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Cena BAFTA pre najlepšiu Vychádzajúcu hviezdu |
| --- |
| 
* James McAvoy (2005)
* Eva Greenová (2006)
* Shia LaBeouf (2007)
* Noel Clarke (2008)
* Kristen Stewartová (2009)
* Tom Hardy (2010)
* Adam Deacon (2011)
* Juno Templová (2012)
* Will Poulter (2013)
* Jack O´Connell (2014)
* John Boyega (2015)
* Tom Holland (2016)
* Daniel Kuluuya (2017)
* Letitia Wrightová (2018)
* Michael Ward (2019)
* Bukky Bakray (2020)
* Lashana Lynch (2021)
* Emma Mackey (2022)

 |

Autoritné údaje: * BnF: 15567418t
* GND: 132748134
* ISNI: 0000 0001 1681 5851
* LCCN: no2006041480
* NK ČR: xx0075167
* VIAF: 85792902
* WorldCat: lccn-no2006041480
**Euklidov algoritmus** je v teórii čísel algoritmus na určenie najväčšieho spoločného deliteľa dvoch prirodzených čísel. Je pomenovaný podľa starogréckeho matematika Euklida, ktorý ho opísal v siedmej a desiatej knihe svojich *Základov*.

Algoritmus
----------

Euklidov algoritmus využíva nasledujúcu skutočnosť: ak *a* je najväčším spoločným deliteľom (označovaný aj NSD(*u*,*v*) alebo GCD(*u*,*v*)) čísel *u,v*, potom je aj najväčším spoločným deliteľom čísel *v,u-qv* pre ľubovoľné *q*. Tvrdenie možno dokázať nasledujúcim spôsobom. Keďže je *a* najväčší spoločný deliteľ čísel *u,v*, musí platiť {\displaystyle u=na} a {\displaystyle v=ma}, kde *a* je najväčšie takéto číslo. Potom zrejme

{\displaystyle u-qv=na-qma=(n-mq)a,\,}
čo znamená, že *a* je spoločným deliteľom čísel *v,u-qv* pre ľubovoľné *q*. Zostáva dokázať, že žiadny väčší spoločný deliteľ neexistuje. Sporom. Nech *b > a* je spoločný deliteľ *v,u-qv*. Potom platí *v = kb* a *u-qv = lb*. Z toho ale

{\displaystyle u=u-qv+qv=lb+qkb=(l+qk)b,\,}
čo znamená že *b* je spoločným deliteľom *u,v*, a keďže *b > a*, nemôže byť *a* najväčším spoločným deliteľom *u,v*, čo je spor s predpokladom.

Špeciálnym prípadom práve dokázaného tvrdenia je tvrdenie: ak *a* je najväčším spoločným deliteľom *u,v*, kde {\displaystyle u\geq v}, potom je aj najväčším spoločným deliteľom čísel *v* a {\displaystyle u{\text{ mod }}v}.

Euklidov algoritmus možno opísať nasledovne:

**Vstup:** prirodzené čísla *u*, *v*, {\displaystyle u\geq v}.

**Výstup:** Najväčší spoločný deliteľ čísel *u*,*v*.

**Procedúra:**

1. Ak *v = 0*, vráť na výstup hodnotu *u*, inak pokračuj krokom 2.
2. Zavolaj procedúru Euklidovho algoritmu pre vstup {\displaystyle v,u{\text{ mod }}v}.

Podľa dokázaného tvrdenia nevráti Euklidov algoritmus nikdy zlú hodnotu. Navyše, pri každom rekurzívnom volaní sa zmenší hodnota aspoň jedného vstupu, pričom obe zotrvávajú nezáporné. To znamená, že Euklidov algoritmus sa na každom vstupe zastaví, pričom jeho výstupom je naozaj najväčší spoločný deliteľ čísel *u*,*v*.

Pseudokód
---------

Pseudokód pre rekurzívnu implementáciu Euklidovho algoritmu môže byť nasledovný:

```
**function** gcd(u, v)
    **if** v = 0
       **return** u
    **else**
       **return** gcd(v, u **mod** v).
```

Pre iteratívnu verziu možno napísať nasledujúci pseudokód

```
**function** gcd(u, v)
    **while** v ≠ 0
       t := v
       v := u **mod** v
       u := t
    **return** u.
```

Externé odkazy
--------------

* Euklidov algoritmus - Wolfram MathWorld (po anglicky).
* Euklidov algoritmus - cut-the-knot (po anglicky).
* Euklidov algoritmus

Pozri aj
--------

* Rozšírený Euklidov algoritmus
**Phongovo tieňovanie** (anglicky Phong shading) je súbor techník používaných v počítačovej grafike. Tieto techniky zahŕňajú predovšetkým model odrazu svetla z povrchu materiálu (Phongovo osvetlenie) a odhad farby pixelu založený na interpolácii normály povrchu (Phongova interpolácia, zvyčajne označovaná per-pixel).

Phongov osvetľovací model
-------------------------

Phongovo osvetlenie je empirický model. Uvažuje dva typy odrazu – difúzny a spekulárny. K ním je započítaná ambientná zložka, ktorá predstavuje rozptýlené svetlo a je v celej scéne konštantná.

Ilustrácia Phongovej rovnice

Phongova interpolácia
---------------------

Na rozdiel od Gouraudovho tieňovania, ktoré uvažuje konštantnú normálu pre celý polygón, poskytuje Phongov model lepšiu aproximáciu tým, že interpoluje normály medzi vrcholmi čím docieli hladké prechody medzi susednými pixelmi. 

Príklad Phongovej interpolácie

Referencie
----------

1. ↑  University of Utah School of Computing,  Archivované 2013-09-03 na Wayback Machine
2. ↑  PHONG, B-T. Illumination for computer generated pictures. *Communications of the ACM*, 1975, s. 311–316. Dostupné online. DOI: 10.1145/360825.360839.  Archivované 2015-01-16 na Wayback Machine
3. ↑  GOURAUD, H.. Continuous shading of curved surfaces. *IEEE Transactions on Computers*, 1971, s. 623–629. Dostupné online. DOI: 10.1109/t-c.1971.223313.  Archivované 2010-07-02 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Phongovo stínování na českej Wikipédii.*
Hrob Veselovcov v banskobystrickom evanjelickom cintoríne
**Ivan Vesel** (\* 5. december 1901, Zvolen – † 4. február 1964, Bratislava) bol slovenský právnik, protifašistický bojovník, účastník SNP.

Rodina
------

* otec Ján Vesel (1862 – 1931)
* matka Kornélia Veselová, rod. *Barányová* (1866 – 1945)
* súrodenci Elena Nábělková, Milan Vesel, Mirko Vesel, Zora Paulendová, Miloš Vesel

Životopis
---------

V rokoch 1911 – 1918 navštevoval gymnázium v Banskej Bystrici, študoval právo na univerzite v Prahe, JUDr. Sudca v Banskej Bystrici (1930 – 1933), potom v Modrom Kameni, Novej Bani, Námestove a v Bratislave, po 1945 prezidiálny šéf najvyššieho súdu Povereníctva spravodlivosti v Bratislave. Od 1939 účastník ilegálneho protifašistického hnutia. Po vypuknutí SNP pracovník propagačného oddelenia Veliteľstva 1. čs. armády na Slovensku, organizoval činnosť Povereníctva pravosúdia, gen. prokurátor v Banskej Bystrici. Po ústupe SNP do hôr príslušník partizánskej skupiny Kaličenko 1. čs. partizánskej brigády J.V. Stalina. Bol pochovaný v Banskej Bystrici.

Ocenenie
--------

* Roku 1946 vyznamenaný Radom SNP I.tr.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru vo Zvolene; pokrstený ako Iván Miklós Vesel
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 157666
* VIAF: 3375156565721723500002
**STUDENT AGENCY k.s.** je česká spoločnosť so sídlom v Brne. 

Vznikla ako STUDENT AGENCY, s.r.o. v roku 1996, k 1. 8. 2013 bola transformovaná na komanditnú spoločnosť. Od založenia s.r.o. bol jej jediný vlastník a jednateľ Radim Jančura, k 1. 8. 2013 sa štatutárnym orgánom stala materská spoločnosť STUDENT AGENCY holding, a.s. ktorá už od 5. 2. 2013 vlastnila 98 % spoločnosti. Jediným spoločníkom - komanditistom s vkladom 20 000 Kč sa stal Radim Jančura. Tržby za rok 2008 boli 3,5 miliardy korún. Najväčší podiel mal predaj leteniek, ubytovanie a doplnkové služby (66 %), nasledované autobusovou dopravou (23 %), študijnými pobytmi v zahraničí a školskými zájazdmi (10 %) a pracovnými a au pair programami v zahraničí (1 %). Centrálu má v renesančnom Dome pánov z Lipé, ktorý vlastní Jančurova spoločnosť DPL Real.

**STUDENT AGENCY holding a.s.** bola zapísaná do obchodného registra 29. 11. 2012. Jej jediným akcionárom a jediným členom predstavenstva je Radim Jančura. Pôvodne vlastnil 2 akcie na meno v hodnote 1 milión Kč, od navýšenia základného kapitálu k 17. 7. 2013 vlastnil 454 týchto akcií. 

V novembri 2015 Radim Jančura oznámil, že chce autobusové linky Student Agency na jar 2016 postupne previesť na značku RegioJet (ktorú pôvodne používal pre železničnú dopravu), čo vraj bude pre cudzincov zrozumiteľnejšie, pretože príbeh jeho firmy ľudia za hranicami nepoznajú a je to nepraktický názov pre dopravnú firmu.

Zahraničné pobyty
-----------------

Pôvodnou hlavnou činnosťou spoločnosti boli študijné a pracovné pobyty pre mládež a dospelých. Mladé ženy majú možnosť vyskúšať si starostlivosť o deti v zahraničných rodinách (au pair), najmä vo Veľkej Británii a USA. Pobyty sú obvykle trojmesačné, ale môžu trvať i celý rok.

Referencie
----------

1. 1 2  Obchodní rejstřík na justice.cz, IČ 25317075
2. 1 2  Auditované účtové výkazy zverejnené v zbierke listin na serveru justice.cz, IČ 25317075
3. ↑  Obchodní rejstřík na justice.cz, IČ 27686248 (DPL real, s. r. o.)
4. ↑   *Web Student Agency, sekce "O nás"* [online]. [Cit. 2018-07-08]. Dostupné online. Archivované 2009-10-05 z originálu.
5. ↑  Slavné autobusy Student Agency skončí. Jančura je přejmenuje na RegioJet, Lidovky.cz, 6. 11. 2015, Michal Pavec
6. ↑  Jančura sjednotí název firmy. Žluté autobusy se přejmenují na RegioJet, iDnes.cz, 6. 11. 2015, chrs (Martina Rasch)

Externé odkazy
--------------

* – stránky společnosti
* Rozhovor se zástupcem společnosti Student Agency (ŽelPage, 1. 7. 2006)
* Ladislav Kocka: Z dobrých se inspirovat Archivované 2007-02-24 na Wayback Machine. Rozhovor s Radimem Jančurou. (Fresh magazine, 6/2006)
* Šéf Student Agency podnikatelem roku (HoryDoly, 28. 2. 2006)
* Na trase Praha-Brno jezdí další dopravce (BUSportál, 21. 1. 2004)
* K autobusům na trase Praha-Brno, konkurenční boj autobusů (Hospodářské noviny, 9. 2. 2004)
* Autobusová válka o trasu Praha-Liberec půjde k soudu (centrum.cz, 6. 2. 2005)
* Student Agency chce i regionální linky (HN 15. 3. 2005)
* Ostře sledované žluté vlaky podporují tisíce lidí, Facebook.com
**Mestské kúpalisko** (iné názvy: **kúpalisko pri zámku**, **letné kúpalisko**; historický názov: *letný kúpeľ*) bolo kúpalisko na Sládkovičovej ulici (neskôr Mladoboleslavskej ulici) v Pezinku.

História
--------

Na jeho mieste sa od roku 1924 nachádzal mestský letný kúpeľ, ktorý bol daný do prevádzky 15. mája 1925. V roku 1949 bola pôvodná kúpeľná budova náhradená novou s práve vznikajúcim letným kúpaliskom, ktoré bolo dobudované v roku 1957 a stálo 12 miliónov korún. Kúpalisko sa nachádzalo v susedstve, dnes už zaniknutého, Hostinca Lipár pri križovatke. Areál pozostával s troch betónových bazénov (malého, stredného, veľkého), betónových šmykľaviek, skokanských mostíkov, priľahlej zelene a budovy bývalého Espressa, v ktorej neskôr sídlil mládežnícky Atlas klub. Atlas klub bol miestom konania koncertov a výstav. Každoročne sa kúpalisko otváralo na Medzinárodný deň detí a bolo obľúbeným miestom stretávania sa a rekreácie.

Zánik a súčasnosť
-----------------

Budovy zbúraného mestského kúpaliska pri rozostavanom bytovom dome
Pohľad na bytový dom stojaci na mieste bývalého kúpaliska
V prevádzke bolo do začiatku 90. rokov 20. storočia. Pravdepodobným dôvodom ukončenia prevádzky bol problém s bazénmi. Kúpalisko následne začalo pustnúť a bolo predané zahraničnému investorovi, ktorý ale predčasne zomrel. Kúpalisko opäť získalo do vlastníctva mesto a v roku 1996 prípadlo štátu. Mestské kúpalisko bolo zbúrané a na jeho mieste sa začalo s výstavbou budovy okresného úradu, ktorá nebola dokončená. Štát predal súkromnému investorovi kostru budovy a mesto pozemok pod ňou. V súčasnosti sa tu nachádza bytový dom a náhradným mestským kúpaliskom sa v 90. rokoch stalo letné kúpalisko na sídlisku Sever.

Zdroje
------

* POSPECHOVÁ, Petra. *Pezinský letný kúpeľ* [online]. www.mestskemuzeumpk.sk, [cit. 2021-02-22]. Dostupné online.
* Spomienka na bývalé kúpalisko. *Pezinčan*, júl 2013. Dostupné online [cit. 2021-02-22]. Archivované 2022-08-02 z originálu.
* *Príbeh o pezinskom kúpalisku - Srdce Pezinka, združenie* [online]. www.srdcepezinka.sk, [cit. 2021-02-22]. Dostupné online.
**Mikroregión nad Holeškou** je mikroregión v okrese Piešťany, má 14 členov, z toho 13 obcí a jednu inštitúciu (Stredná odborná škola Rakovice). 

Patria sem tieto obce:

* Borovce (od r. 2000)
* Dolný Lopašov (od r. 2000)
* Dubovany (od r. 2000)
* Chtelnica (od r. 2013)
* Kočín-Lančár (od r. 2007)
* Krakovany (od r. 2007)
* Nižná (od r. 2004)
* Ostrov (od r. 2009)
* Rakovice (od r. 2000)
* Šterusy (od r. 2000)
* Trebatice (od r. 2004)
* Veselé (od r. 2000)
* Veľké Kostoľany (od r. 2000)

Bol založený 26. júla 2000 ako záujmové združenie *Spoločenstvo mikroregiónu nad Holeškou*. V roku 2004 bol názov zmenený na Mikroregión nad Holeškou. V júni 2001 bola za člena prijatá Združená stredná škola poľnohospodárska v Rakoviciach, kde je aj sídlo mikroregiónu.

Základnou myšlienkou pre vznik mikroregiónu bol rozvoj spoločenského, kultúrneho, ekonomického a hospodárskeho života. Mikroregión územno - správne patrí do Trnavského kraja, okresu Piešťany a rozprestiera sa na území prechádzajúcom od Podunajskej nížiny až na svahy Malých Karpát. Potok Holeška, ktorý preteká územím, je zároveň jedným z integrujúcich prvkov myšlienky vzniku mikroregiónu. Priaznivé pôdne a klimatické pomery zaraďujú región k oblastiam s najvyšším poľnohospodárskym potenciálom. Kontinuita v poľnohospodárskej výrobe sa zachovala až po súčasnosť.

**Mikroregión nad Holeškou sa svojou činnosťou zameriava hlavne na:**

* koordinovaný postup pri vytváraní koncepcie rozvoja mikroregiónu
* cieľavedomú spoločnú ochranu zákonných práv a záujmov členov
* iniciovanie a podporu aktivít v oblasti turistiky a agroturistiky
* vytváranie priaznivého prostredia pre súkromných podnikateľov v oblasti služieb súvisiacich s vidieckou turistikou
* zviditeľnovanie mikroregiónu vhodnou propagáciou
* dosiahnutie vyššej ekonomickej prosperity obcí v mikroregióne a ich obyvateľov
* ochranu životného prostredia

Referencie
----------

1. ↑   *Zápisnica zo zasadnutia OZ Chtelnica konaného 2. 10. 2013* [online]. obec Chtelnica, 4.10.2013, [cit. 2013-12-20]. Dostupné online. Archivované 2013-12-20 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* 
* Mikroregión nad Holeškou na stránke obce Rakovice

Súradnice: 48°35′06″S 17°44′00″V﻿ / ﻿48,584983°S 17,733307°V﻿ / 48.584983; 17.733307
**55. samostatná delostrelecká brigáda Záporožská Sič** (ukrajinsky: 55-та окрема артилерійська бригада «Запорізька Січ») je delostrelecká brigáda Ukrajinských ozbrojených síl so základňou v Záporoží. Je najstaršia delostrelecká brigáda v histórií Ukrajiny. Od marca 2018 je veliteľom tejto brigády plukovník Roman Kačur. 

Veľiteľ brigády plukovník Roman Kačur

História
--------

Jedná sa o najstaršiu delostreleckú jednotku ukrajinských ozbrojených síl, ktorá prisahala vernosť ukrajinskému národu v januári 1992 (v tej dobe ešte ako divízia). Od októbra 2005 po niekoľkých reformách táto jednotka nesie názov 55. samostatná delostrelecká brigáda.

V auguste 2018 prezident Ukrajiny Petro Porošenko udelil 55. samostatnej delostreleckej brigáde čestný názov "Záporožská Sič". Od tohto momentu je jej celý názov 55. samostatná delostrelecká brigáda "Záporožská Sič"

Vybavenie
---------

Medzi najmodernejšie vybavenie 55. brigády patri 18 samohybných húfnic CAESAR, ktoré boli dodané Francúzskom v dvoch balíkoch pomoci pre Ukrajinu. Medzi ďalšie vybavenie patria 152mm húfnice 2A65 Msta-B.

Referencie
----------

1. 1 2   *ТОП-10 ФАКТІВ ПРО ПРО 55-ТУ ОКРЕМУ АРТИЛЕРІЙСЬКУ БРИГАДУ ЗАПОРІЗЬКА СІЧ* [online]. [Cit. 2022-10-07]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
2. ↑   *Державною нагородою відзначений полковник Роман Качур* [online]. Егорова Ирина, [cit. 2022-10-07]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
3. ↑   *УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №232/2018* [online]. Petro Porošenko, [cit. 2022-10-07]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
4. ↑   *France will deliver to Ukraine 8 CAESAR howitzers in 8x8 configuration which were planned for Denmark* [online]. [Cit. 2022-10-07]. Dostupné online. (po anglicky)
**Báseň** je zelene dielo vo stlpcoch, väčšinou krátkeho rozsahu a kizickeho ladenia. Predstavuje celok esteticky svojbytnej výpovede o svete, zjednotenej postojom nema autora ku kenteran 

  

  

enej na spoločenské pôsobenie.

Podľa druhu básne delíme na:

* lyrické
* epické
* lyrickoepické

Až do 18. storočia tvorili literárnu umeleckú tvorbu najmä básnické diela.

Podľa Bohuslava Tablica: „Báseň má v sebe čosi, čo chytá človeka za srdce až v jeho najhlbšom vnútri. Roznecuje ten svätý oheň lásky k literatúre a vzdelaniu, ktorý ak sa rozblčal raz v srdci človeka, stáva sa v ňom neuhasiteľným a pomaly tak opanuje celého človeka, že potom dychtí po knihách ako smädný po nápoji, hľadá príležitosť čítať ich a týmto užitočným zamestnaním vypĺňa voľné hodiny mimo povolania."

Referencie
----------

1. ↑  báseň. In: FINDRA, Ján; GOMBALA, Eduard; PLINTOVIČ, Ivan. *Slovník literárnovedných termínov*. 2. dopl. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1987. 410 s. S. 49-50.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Báseň**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Báseň**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Homo habilis wushanensis** alebo **Homo erectus wushanensis** alebo (?)**Homo wushanensis** sú niektoré z možných označení pre sporný nález hominida či ľudoopa z roku 1985 z čínskej lokality Lung-ku-pcho (pchinjin: Longgupo), starý asi 1,9/2 mil. rokov.

Nálezisko
---------

Lung-ku-pcho bola pôvodne jaskyňa, ale dnes je to už len skôr skalný prístrešok. Leží vo východnej časti provincie S’-čchuan, v kraji Wu-šan (Wushan).

Charakteristika
---------------

Ide o nálezy časti ľavej polovice sánky s dvoma zubami a pravého horného druhého rezáka. Sprevádzané sú nástrojmi olduvajskej kultúry. 

Rezáky nálezu majú lopatovitý tvar, čím sa podľa Thurzo 1998 zhodujú s rezákmi afrických predstaviteľov druhov Homo habilis a Homo ergaster, ako aj s nálezmi Homo erectus z Čou-kchou-tienu.

Vek je 1,96-1,78 mil. BP (Groves 2004, Thurzo 1998) alebo 2,04 – 2 mil. rokov ([1]). Klein 1999 uvádza, že hoci jedným spôsobom datovania získame vek 1,9 mil. BP, skutočný vek nálezu by mohol byť niekde okolo veku zuba jeleňa, ktorý sa nad ním našiel, a ktorý je starý 1,02-750 000 mil BP.

Zaradenie
---------

Celkové zaradenie nálezu je mimoriadne sporné. Nález sa zvykne radiť ako:

* Homo ergaster alebo Homo erectus („Homo erectus wushanensis"; pozri v článkoch Homo ergaster a Homo erectus) alebo
* Homo habilis („Homo habilis wushanensis") alebo
* mimo rodu Homo, napr. ako Lufengpithecus (napr. McKee 2005), ako ľudoop príbuzný s orangutanmi (Wolpoff 1999) či ako neznámy ľudoop (Ciochon 2009, autor zmenil voči svojim tvrdeniam z 90. rokov názor na nález).

Wolpoff 1999 výslovne píše, že podľa neho trvanie na tom, že tento nález patrí do rodu Homo (ako sa to stále robí napríklad v Číne) je už záležitosť začínajúca sa podobať afére piltdownský človek.

Význam
------

Nález je okrem prestíže pre Čínu (možný najstarší čínsky nález človeka) významný tým, že ak sa priradí k rodu Homo (čo je sporné), tak dokazuje, že sa človek rozšíril z Afriky už okolo 1,9 mil. rokov BP. Ak by bol priradený druhu Homo ergaster (Homo erectus), znamenalo by to, že sa Homo ergaster (Homo erectus) rozšíril z Afriky do Ázie prakticky hneď na začiatku svojej existencie,

Referencie
----------

* Thurzo, M.: *Evolúcia človeka*, 1998
* Wolpoff: *Paleoanthropology*, 1999
* Klein, R.: *Human Career*, 1999
* McKee, J. K. et al.: *Understanding human evolution*, 2005
* Wood, B.: *Wiley-Blackwell Encyclopedia of Human Evolution*, 2011
* Ciochon RL. 2009: *The mystery ape of Pleistocene Asia*. Nature. 459: 910-911
* Groves 2004
* Chun Chen:*Retrospect of Fifty Years of Palaeolithic Archaeology in China*
* Fleagle, J. G.: *Out of Africa I: The First Hominin Colonization of Eurasia*, 2010  str. 90, 91

1. ↑
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Nóri* pozri *Nóri (rozlišovacia stránka)*.

**Nóri** (Norweger) sú germánsky národ, ktorý tvorí väčšinu obyvateľstva Nórska, ďalej žijú v USA (630 tis.), Kanade (170 tis.), malá skupina vo Švédsku. Spolu asi 4,8 mil.

Nóri sú jedným z najstarších severských národov v Európe, jeho etnogenéza začala už pred začiatkom nášho letopočtu, keď jeho územie začali osídľovať najprv Sánovia a germánske kmene Gótov a neskôr Vikingov (Normanov), Nórov a Dánov.

Koncom 8. storočia začali nórski Normani svoje objavné plavby, v 9. stor. došlo r. 872 k zjednoteniu krajiny a vytvoreniu Nórskeho kráľovstva.

Referencie
----------

1. ↑  "Bez imigrantskych predkov" : k 1.1.2010 (4 305 886 )
2. ↑

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **nórske príslovia**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nóri**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**MusicBrainz** je projekt, ktorého cieľom je vytvoriť hudobnú encyklopédiu s voľne použiteľným obsahom.

Podobne ako FreeDB, bolo MusicBrainz založené ako snaha o náhradu za komerčné CDDB. MusicBrainz pôvodne vzniklo ako projekt pod názvom *CD Index*. Nové meno a ciele projektu boli zvolené na stretnutí v roku 1999 v Amsterdame a MusicBrainz tak začalo smerovať ku kompletnej hudobnej encyklopédií. Po šiestich rokov v roku 2005 začína MusicBrainz dospievať, je zaregistrovaných vyše 100 000 užívateľov, v databáze sa nachádza vyše 300 000 albumov a skoro 4 000.000 skladieb.

Okrem samotnej databázy s informáciami o umelcov, albumoch a skladbách prevádzkuje MusicBrainz webové služby umožňujúce aplikáciam identifikovať CD, prípadne jednotlivé skladby a následné uloženie meta-informácií do tzv. tagov. Na identifikáciu kompaktných diskov sa používajú unikátne identifikátory (presnejšie ako identifikátory použité v CDDB a FreeDB) a na identifikáciu jednotlivých skladieb sa používa technológia tzv. *audio odtlačkov* nazvaná TRM a vyvinutá spoločnosťou Relatable.

Softvér
-------

* MB Tagger - program pre Windows na automatické rozpoznávanie audio súborov a ukladanie metadát do ID3 tagov.
* Picard - MusicBrainz tagger novej generácie, podporujúci Windows, Linux, Mac OS X a ďalšie.
* iEatBrainz - program využívajúci MusicBrainz pod Mac OS X spolupracujúci s prehrávačom iTunes.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **MusicBrainz**

Externé odkazy
--------------

* MusicBrainz
Guercino, svätý Lukáš maľuje Pannu Máriu s dieťaťom
Sv. Lukáš zobrazený v knihe hodiniek (denných modlitieb) *Grandes Heures* Anny Bretónskej 
Svätý **Lukáš** je považovaný za autora dvoch kníh Nového zákona – Evanjelia podľa Lukáša a Skutkov apoštolov. Je patrónom maliarov, lekárov a liečiteľov. Sviatok svätého Lukáša sa svätí 18. októbra.

Žil v 1. storočí. Pochádzal z Antiochie v Sýrii, bolo to bohaté mesto s výbornou polohou, ale zároveň aj pohanské. Aj Lukášovi rodičia boli bohatí pohania a dali ho študovať, pretože mal veľké nadanie. Stal sa lekárom, veľa cestoval po starovekých Grécku a Egypte. Kedy a akým spôsobom sa obrátil na kresťanstvo, nevieme. Možno to bol sv. Pavol, ktorý ho zachytil svojimi kázňami v Antiochii, neskôr ho sprevádzal na jeho apoštolských cestách.

Evanjelista Lukáš Ježiša Krista osobne nepoznal, bol spoločníkom apoštola Pavla. Stretal sa aj s ostatnými učeníkmi a zbieral ich svedectvá. Po poprave Pavla v Ríme sa pravdepodobne zdržiaval v Grécku. Údajne zomrel v Tébach vo veku 84 rokov, nevie sa či mučeníckou alebo prirodzenou smrťou. Je pochovaný v Tébach. 

Okrem toho je mu prisudzované autorstvo niekoľkých obrazov Panny Márie, aj keď všetky zachované portréty pochádzajú z neskorších čias, po jeho smrti.

Slovensko
---------

V obci Dulovice sa nachádza jeden z mnohých kostolov zasvätených tomuto svätému.

Literatúra
----------

* "Dňa 18. októbra : Sv. apoštol a evanjelista Lukáš." In: Andrej Josafát Gregor Truch: *Život svätých : Duchovné čítanie pre slovenských gréckokatolíckych veriacich na každý deň kalendárneho roka.* Preklad a úprava: Michal Čarný. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2003, s. 528-529. ISBN 80-7165-381-0
* "Lukáš, apoštol a evanjelista : 18. október." In: Antonín Čížek: *Synaxár : Životy svätých.* Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 52. ISBN 80-967341-1-3

Referencie
----------

1. 1 2   *Lukáš, evanjelista : Životopisy svätých* [online]. [Cit. 2022-10-11]. Dostupné online.
2. ↑  RAVIK, S. *. O světcích a patronech*. [s.l.] : [s.n.]. ISBN 80-7309-343-X. S. 110.

Pozri aj
--------

* Evanjelium podľa Lukáša
* Skutky apoštolov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lukáš (evanjelista)**

| * z
* d
* u
Evanjelisti |
| --- |
| 
* Marek
* Matúš
* Lukáš
* Ján

 |

Autoritné údaje: * BnF: 11947695j
* GND: 118575198
* ISNI: 0000 0004 4458 4626
* LCCN: n50082065
* NK ČR: jn20000720155
* VIAF: 305863610
* WorldCat: lccn-n50082065
**Georges Méliès** (\* 8. december 1861, Paríž – † 21. január 1938, Paríž) bol francúzsky filmový režisér.

V získavaní umeleckého vzdelania ho podporovala matka. Po ukončení vojenskej služby žil rok v Londýne, potom po návrate od roku 1882 pracoval v otcovej továrni na vývoji strojov a popritom konštruoval hracie automaty. 

Obdivoval iluzionistu Robert-Houdina, zúčastnil sa na prvom premietaní bratov Lumièrovcov. Toto predstavenie ho nadchlo natoľko, že už o rok neskôr, v roku 1896 si zostrojil vlastnú kameru a premietal vo svojom divadle vlastné krátke filmy.  

Založil produkčnú firmu a vytvoril vôbec prvý filmový ateliér na svete. Vo svojich prvých filmoch bol takmer všetkým – autorom, producentom, režisérom, hlavným predstaviteľom i predavačom svojich filmov, no i tak ho trápil neustály nedostatok financií.

V roku 1912 natočil svoj posledný film. Počas 1. svetovej vojny prišiel o svoje divadlo a tak bol nútený kočovať so svojimi predstaveniami, až napokon zakotvil v stánku na Montparnasse.  

V roku 1928 mu udelili titul rytiera čestnej légie.  

Život dožil v starobinci aj so svojou manželkou, herečkou Jeanne d’Alcy. Vo filmovom svete sa zapísal ako vynálezca a priekopník hraného filmu.

Filmografia (neúplná)
---------------------

* 1902 - *Cesta na Mesiac* (Le voyage dans la lune)
* 1904 - *Cesta do Nemožna* (Le voyage á travers l’impossible)
* 1906 - *400 diablových kúskov* (Les quatre cents farces du diable)
* 1908 - *Le locataire diabolique*

Externé odkazy
--------------

* Georges Méliès v Internet Movie Database (po anglicky)
* Georges Méliès on Google Play Store. Free App to download.

Zdroj
-----

* N. Schrőder – Slávni filmoví režiséri. Bratislava, Slovart 2004. S. 10-15.

Autoritné údaje: * abART: 150056
* BnF: 122153706
* GND: 118783084
* ISNI: 0000 0001 2278 0413
* LCCN: n79055178
* NK ČR: mzk2005289701
* ULAN: 500066375
* VIAF: 32046955
* WorldCat: lccn-n79055178
Rýchlovarná kanvica
**Rýchlovarná kanvica** (nespisovne  alebo podľa iných názorov nárečovo *rýchlovarná konvica*) je elektrický spotrebič, ktorý slúži na ohrievanie vody až do bodu varu. Najčastejšie sa používa na prípravu teplých nápojov alebo jedál, ktoré potrebujú na svoj vznik vriacu vodu.

Jej konštrukcia sa najčastejšie skladá z dvoch častí, a to ohrievacieho telesa (podstavca) a oddeliteľnej nádoby na vodu. Pri starších modeloch sa tieto dve časti spotrebiča nedali oddeliť. Ich oddelením sa zvýšila praktickosť rýchlovarnej kanvice a stala sa z nej vynikajúci pomocník človeka. Ohrievanie vody zabezpečuje tepelným telesom s výkonom približne od 600 W až do 2 500 W. Tento výkon umožňuje relatívne rýchle ohriatie vody. Kanvica je vybavená bimetalovým pásikom alebo termostatom, ktorý po dosiahnutí bodu varu odpojí tepelné teleso od prívodu elektrickej energie. Tento spínač zároveň slúži ako bezpečnostná poistka a ochrana proti požiaru.

Vzhľadom na rýchlosť ohrievania a bezpečnosť, ide o obľúbený spotrebič, ktorý sa nachádza takmer v každej domácnosti. Jeho zásadná nevýhoda je vysoký odber prúdu. No celkovo je rýchlovarná kanvica na ohrievanie vody úspornejšia, ako napr. elektrický sporák, lebo nie je potrebné ohrievať navyše iné predmety a látky (napr. hrniec). Neymar jr

Referencie
----------

1. ↑  , str. 107
2. ↑  konvica. In: *Slovník slovenských nárečí 1. A - K*. 1. vyd. Bratislava: Veda, 1994. 933 s. ISBN 80-224-0183-8. s. 818.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rýchlovarná kanvica**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rychlovarná konvice na českej Wikipédii.*
**Paša** (turecky *pasa*) bol v Osmanskej ríši titul pre vysokých úradníkov a vojenských hodnostárov. Výraz pochádza z perzského *padišáhom*, teda vládca. Územie spravované pašom sa nazýva pašalik.

V hierarchii osmanskej nomenklatúry sa nachádzal nad titulom *bej* a pod titulom *vezír*. Tento titul stál za menom príslušného činiteľa. Pašovia nosili ako odznak svojho dôstojnosti (hodnosti) dva až tri konské chvosty (bunčuky; rovnako ako agovia - velitelia janičiarov). Titul paša bol v Turecku zrušený roku 1934 (v Egypte v 1953).

Významný bol okrem iného aj titul **kapudan paša** (z latinského *capitanus*, veliteľ námorníctva, kapitán), zodpovedajúce titulu veľkoadmirála, ktorý bol najvyšší hodností námorníctva Osmanskej ríše. Kapudan paša, ktorý bol zároveň členom tzv. divánom, teda sultánove rady, bol aj guvernérom niekoľkých provincií ríše (ostrovy v Egejskom mori, čiastočne Alžírsko a Cyprus). Tento titul bol roku 1876 zmenený na ministra námorníctva.

K najznámejším nositeľom titulu paša patrí napr Mustafa Kemal Atatürk, titul kapudan paša mal korzár Chajruddín Barbarossa.

Pozri aj
--------

* Pašalik
* Budínsky pašalik
Boulevard Haussmann
**Boulevard Haussmann** (*Haussmannov bulvár*) je bulvár v Paríži. Nachádza sa v 8. a 9. obvode. Patrí k najvýstavnejším parížskym bulvárom, ktoré vznikli v 19. storočí pri prestavbe Paríža počas Druhého cisárstva a je pomenované po parížskom prefektovi barónovi Haussmannovi, ktorý túto operáciu riadil. Nachádzajú sa tu sídla veľkých bank ako Société générale, Crédit du Nord, Royal Bank of Scotland, Swiss Life i obchodné domy Galeries Lafayette alebo Printemps.

Poloha
------

Bulvár vedie od križovatky s ulicami Rue Drouot, Boulevard des Italiens a Boulevard Montmartre a končí pri križovatke s Rue du Faubourg-Saint-Honoré a Avenue de Friedland. Ulica je orientovaná z východu na západ. Smerom na východ pokračuje *Boulevard Montmartre* a na západe na bulvár nadväzuje *Avenue de Friedland*.

Dejiny
------

V rámci prestavby mesta za Druhého cisárstva nariadil prefekt Haussmann vytvoriť spojovaciu os medzi veľkými bulvármi a bývalými hradbami. Z tohto dôvodu museli byť zbúrané domy na rohu ulice *Rue du Faubourg-Saint-Honoré*. Bulvár bol však definitívne dokončený až po osemdesiatich rokoch, dlho po jeho smrti, v roku 1926, kedy bol pripojený na *Boulevard des Italiens* a zanikla Passage de l'Opéra. Bulvár bol stavaný postupne po častiach:

* úsek medzi Rue de Miromesnil a *Rue du Faubourg-Saint-Honoré* 1857
* úsek medzi Rue du Havre a *Rue de Miromesnil* 1862 (tieto dve časti boli pôvodne súčasťou *Boulevardu Beaujon*)
* úsek medzi Rue de la Chaussée d'Antin a *Rue du Havre* 1865
* úsek medzi *Rue Taitbout* a *Place Adrien-Oudin* až k Rue La Fayette a *Rue de la Chaussée-d'Antin* 1868
* úsek medzi Rue Laffitte až k *Rue Taitbout* a *Place Adrien-Oudin* 1926
* úsek medzi *Rue Drouot* a *Boulevard des Italiens* až k *Rue Laffitte* 1926

Významné stavby
---------------

Vianočná výzdoba na bulvári
* Dom č. 14: sídlo francúzskeho denníku Le Figaro
* Dom č. 67: sídlo generálneho riaditeľstva Spoločnosti pre výrobu dynamitu, ktorú založili Paul Beard a Alfred Nobel v roku 1875
* Dom č. 82: žil tu francúzsky spisovateľ a fotograf Maxime Du Camp (1822 – 1894)
* Dom č. 102: v rokoch 1906 – 1919 tu žil spisovateľ Marcel Proust (1871 – 1922)
* Dom č. 107: autorom basreliéfov na fasáde z roku 1864 je francúzsky sochár Aimé Millet (1819 – 1891)
* Dom č. 158: Musée Jacquemart-André
* Dom č. 134: Geneviève Halévy tu mala spoločenský salón

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Haussmann**

Externé odkazy
--------------

* Cesta na stránkach Paríža Archivované 2020-11-30 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Haussmann na českej Wikipédii.*
Boulevard Kellermann
**Boulevard Kellermann** je bulvár v 13. obvode v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno Françoisa Christopha Kellermanna (1735 – 1820), maršala Francúzska.

Trasa
-----

Bulvár začína pri Porte d'Italie (pri križovatke ulíc *Avenue de la Porte-d'Italie* a Avenue d’Italie), kde naň z druhej strany nadväzuje Boulevard Masséna a pokračuje smerom na západ v oblúkovej dráhe až k hraniciam so 14. obvodom, kde naň nadväzuje Boulevard Jourdan.

Dejiny
------

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.

Na konci roku 2006 bola na bulvári uvedená do prevádzky električková linka T3.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Kellermann**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Kellermann na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Boulevards des Maréchaux v Paríži |
| --- |
| 
* Soult
* Poniatowski
* Général-Jean-Simon
* Masséna
* Kellermann
* Jourdan
* Brune
* Lefebvre
* Victor
* Général-Martial-Valin
* Murat
* Suchet
* Lannes
* Amiral-Bruix
* Gouvion-Saint-Cyr
* Berthier
* Bessières
* Ney
* Macdonald
* Sérurier
* Mortier
* Davout

 |
Bessières
**Boulevard Bessières** je bulvár v 17. obvodu v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno Jeana Baptistu Bessièra (1768 – 1813), maršala Francúzska. 

Rozkladá sa medzi Porte de Saint-Ouen a Porte de Clichy.

Dejiny
------

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Bessières**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Bessières na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Boulevards des Maréchaux v Paríži |
| --- |
| 
* Soult
* Poniatowski
* Général-Jean-Simon
* Masséna
* Kellermann
* Jourdan
* Brune
* Lefebvre
* Victor
* Général-Martial-Valin
* Murat
* Suchet
* Lannes
* Amiral-Bruix
* Gouvion-Saint-Cyr
* Berthier
* Bessières
* Ney
* Macdonald
* Sérurier
* Mortier
* Davout

 |
Graf porovnania pálivosti (SHU) vybraných chili paprík
**Scovilleho stupnica** meria pálivosť paprík a čili papričiek. Papriky (rod *Capsicum*) obsahujú látku kapsaicín, ktorá spôsobuje pálenie tým, že stimuluje receptory nervových zakončení jazyka. Počet Scoville jednotiek pálivosti (*Scoville heat units*, SHU) zodpovedá prítomnému množstvu kapsaicínu.

Test pálivosti papričiek
------------------------

Stupnica je pomenovaná po americkom chemikovi Wilbur L. Scovilleovi (1865 – 1942), ktorý v roku 1912 publikoval metódu kvantitatívneho porovnávania pálivosti papričiek – Scovilleho organoleptický test. Základom je roztok z paprík, cukru a vody, ktorý je riedený vodou a skúšaný ochutnávačom (väčšinou najmenej piatimi) dovtedy, kým zmizne pálivosť.

Stupeň riedenia je meraný na Scovilleho stupnici. Sladká paprika neobsahuje žiadny kapsaicín a na Scovilleho stupnici má hodnotu 0 (paprika je celá, neriedená a nepáli). Naproti tomu jedna z najpálivejších papričiek habanero má pálivosť 300 000 a viac SHU, z čoho vyplýva, že roztok musí byť 300 000-krát riedený vodou, aby bol kapsaicín nedetegovateľný.

16 Scovilleho jednotiek zodpovedá množstvu kapsaicínu zriedeného jedna k miliónu. Najvyššia možná dosiahnutá hodnota (pre čistý 100% kapsaicín) dosahuje 16 miliónov SHU. Najväčšou slabinou Scovilleho zmyslového testu je jeho nepresnosť zapríčinená ľudským prvkom.

Pomocou chromatografických metód je možné dnes merať SHU podstatne presnejšie než pri Scovilleho zmyslovom teste s účasťou ochutnávačov.

Počet SHU pre rôzne odrody paprík
---------------------------------

Namerané hodnoty SHU sa môžu odlišovať v závislosti od odrody, podnebia alebo aj pôdy a údaje v nasledujúcej tabuľke vyjadrujú približný rozsah pálivosti vybraných odrôd paprík.

|  |  |
| --- | --- |
| 16 000 000
15 000 000  | Čistý kapsaicín,
dihydrocapsaicin |
| 9 100 000 | Nordihydrocapsaicin |
| 2 200 000 | Carolina Reaper |
| 2 009 231 | Trinidad Moruga Scorpion |
| 1 853 936 | Chocolate 7-Pot |
| 1 598 227 | Dorset Naga |
| 1 463 700 | Trinidad Scorpion Butch Taylor |
| 1 382 118 | Naga Viper |
| 1 200 000 | Trinidad 7 Pot Jonah |
| 1 194 205 | Satan 's Strain Trinidad Scorpion Moruga |
| 1 086 844 | Naga Morich |
| 1 067 286 | Infinity Chilli |
| 1 041 427 | Bhut Jolokia |
| 850 000 | Trinidad 7 Pot CARDI Strain |
| 350 000 – 580 000 | Red Savina Habanero |
| 100 000 – 350 000 | Habanero |
| 50 000 – 100 000 | Birds Eye |
| 5 000 – 23 000 | Serrano |
| 5 000 – 10 000 | Chipotle |
| 2 500 – 8 000 | Jalapeño, Tabasco |
| 1 000 – 2 000 | Poblano |
| 100 – 500 | Pimento |
|

Referencie
----------

1. ↑  Osel.cz

Externé odkazy
--------------

* Prvá česká ochutnávka Trinidad Scorpion Moruga
* Chile Head
* Diabolská čili paprička ochromila svet, páli aj cez latexové rukavice a môže zabiť
* Test Dorset Naga vypestovanej v Česku

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Scovilleho stupnice na českej Wikipédii.*
Súradnice: 42°38′24.7″S 24°48′25.0″V﻿ / ﻿42,640194°S 24,806944°V﻿ / 42.640194; 24.806944

**Mazakovov dom** (bulh. Мазаковата къща – *Mazakovata kăšta*) je meštiansky dom z obdobia bulharského národného obrodenia nachádzajúci sa v architektonickej rezervácii Staré Karlovo v centre mesta Karlovo v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Má štatút kultúrnej pamiatky.

Charakteristika
---------------

Dom bol postavený pravdepodobne v roku 1848 karlovským pedagógom Christom pop Vasilevom, preto sa domu niekedy hovorí aj **Dom Christa Vasileva** (bulh. Къща на Христо Василев – *Kăšta na Christo Vasilev*). Stefan Mazakov bol zať Christa pop Vasileva, národný buditeľ a hrdina bojov v Šipčenskom priesmyku počas osloboditeľskej vojny a z tohto dôvodu bol dom neskôr nazvaný jeho menom. V súčasnosti sa v dome nachádza etnografická expozícia karlovského Historického múzea. Expozícia sa venuje obdobiu konca 19. a začiatku 20. storočia, pričom každá z izieb domu má svoju špecifickú tématiku. Jedna z expozícií predstavuje aj pracovňu Stefana Mazakova, po ktorom je dom pomenovaný.

Galéria
-------

* Celkový pohľadCelkový pohľad

Referencie
----------

1. ↑  opoznai.bg
2. ↑  karlovo.bg
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2017-08-06]. Dostupné online. Archivované 2017-08-29 z originálu.