recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 48°08′41″S 17°06′20″V﻿ / ﻿48,144646°S 17,105477°V﻿ / 48.144646; 17.105477

Sídlo inštitútu v Bratislave na Baštovej 9
**Österreich Institut** (často prekladané ako "Rakúsky inštitút") je zariadenie rakúskej zahraničnej politiky, pôsobiace popri veľvyslanectvách Rakúska, ktoré predstavuje Rakúsko ako nemecky hovoriacu krajinu a súčasť Európskej únie. Organizuje podujatia týkajúce sa Rakúska, ako aj súťaže pre účastníkov, učiteľov a žiakov. Rakúsky inštitút taktiež spolupracuje s Goethe Institutom, British Council a s Inštitútom Cervantes. Všetky Rakúske inštitúty sú centrá pre skúšky ÖSD - Rakúsky jazykový diplom z nemeckého jazyka. Tento certifikát je medzinárodne uznávaný.

Dejiny
------

Spoločnosť bola založená v roku 1997. Krátko potom boli dovtedajšie kurzy nemeckého jazyku v zahraničných zastupiteľských úradoch v Bratislave, Budapešťi, Krakove, Miláne a Varšave zhrnuté a novo zorganizované pod hlavičkou inštitútu.

Od roku 2008 existujú Rakúske inštitúty v mestách Belehrad, Brno, Bratislava, Budapesť, Krakov, Ľubľana, Rím, Varšava, Vroclav a licenčný partner v Istanbule. Centrála vo Viedni pripravuje materiály pre vyučovanie, ako sú časopis Österreich Spiegel, multimediálny portál Österreich Portal, zbierky materiálov pre odborné jazyky a didaktizácie filmov, ktoré sa používajú pri učení nemčiny.

Ročne sa v kurzoch na každej pobočke učí viac ako 10 000 účastníkov. V roku 2004 bol dosiahnutý doteraz najväčší počet 10 167 účastníkov. Rakúsky inštitút dostáva subvencie Rakúskej republiky, no od roku 2002 sa financuje na 70 % sám.

Externé odkazy
--------------

* www.oei.org - domovská stránka Rakúskeho inštitútu
* www.oesterreichinstitut.sk - Rakúsky Inštitút v Bratislave
Pod pojmom **bibliografická informácia** sa rozumejú bibliografické údaje, ktoré charakterizujú bibliografickú jednotku – dokument, napríklad knihu, seriálovú publikáciu, hudobninu, film, počítačový súbor, audiovizuálny dokument, článok, kompaktný disk (CD-ROM, VCD), DVD nosič a pod.  
 Na získavanie, spracovanie, uchovávanie a sprístupňovanie bibliografických informácií sa zameriava bibliografia ako činnosť.

Usporadúvanie bibliografických informácií
-----------------------------------------

Bibliografické informácie, čiže bibliografické údaje o dokumentoch sú usporiadané podľa určitých štandardov a noriem v bibliografických záznamoch, ktoré sú zaradené vo väčších celkoch, napríklad v bibliografických súpisoch (ako je napríklad národná bibliografia, špeciálna bibliografia a pod.). Bibliografické záznamy sú usporiadané do súborov buď v tradičnej, papierovej forme, alebo v digitalizovanej forme v počítačových súboroch a v bibliografických *bázach údajov*. Jadro všetkých bibliografických záznamov, ktoré sa vyskytujú v rozličných oblastiach komunikácie informácií o dokumentoch, ako je knihovníctvo, knižný obchod a vedecké informácie, tvorí bibliografický popis ako objektívna časť bibliografického záznamu.

Referencie
----------

1. 1 2  KATUŠČÁK, D.:  *Moderná bibliografia,* 1997, s. 23.
2. ↑  KATUŠČÁK, D.: *Chrestomatia k základom bibliografie,* 1998, s. 5.

Zdroje
------

* KATUŠČÁK, Dušan: *Chrestomatia k základom bibliografie.* [online]. 26. februára 2006. 71 s. [cit. 10. 1. 2009]. Vyžaduje sa Acrobat Reader. Dostupné na internete: .
* KATUŠČÁK, Dušan: *Informačná výchova: terminologický a výkladový slovník: odbor Knižničná a informačná veda* – KATUŠČÁK, Dušan – MATHAEIDESOVÁ, Marta – NOVÁKOVÁ, Marta ... [et al.]. 1. vydanie. Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, 1998. 375 s. (Terminologický a výkladový slovník; zv. 6.) ISBN 80-08-02818-1.
* KATUŠČÁK, Dušan: *Moderná bibliografia. Niektoré otázky teórie bibliografickej komunikácie a integrujúcich nástrojov výmeny bibliografických údajov (habilitačná práca)* [online]. Bratislava: Katedra knižničnej a informačnej vedy, Filozofická fakulta Univerzita Komenského v Bratislave, 1997. 207 s. [cit. 2009-10-12]. Vyžaduje sa Microsoft Word. Dostupné na internete:
Fúzonôžky čeľade *Balanidae*
**Fúzonôžky** (lat. *Cirripedia*) sú výlučne morské kôrovce, ktoré môžu byť na „stopke" bez „stopky" alebo parazitické. Ich telo obklopuje schránka tvorená vápenitými platničkami, na hrudi majú 6 párov nôžok. Väčšinou sú hermafroditické, u niektorých druhov je pohlavie oddelené. Fúzonôžky sa môžu prichytávať na spodok lodí v takých obrovských množstvách, že znížia ich rýchlosť až o jednu tretinu.

Stavba ich tela je pozmenená v dôsledku trvalého prisadnutia a zriedka aj parazitizmu. Pohyblivé je len štádium nauplia – už metanauplius prisadá chrbtovou stranou hlavy k podkladu a po bokoch tela sa mu začínajú tvoriť chitínové štíty, ktoré sú čoskoro silne inkrustované CaCO3. Schránka je v dospelosti spojená s vodou len hlavným otvorom a niekoľkými bočnými štrbinami. Kôrovec vnútri má potlačenú 
segmentáciu, tráviaca rúra je prehnutá do tvaru U. Tykadlá i hrudné končatiny (6 párov) sú rovnako vyvinuté, druhotne mnohočlánkové, fúzovité, a slúžia na priháňanie potravy k ústam. Exkrečným orgánom je pár maxillárnych nefrídií. Žiabre sú vyvinuté zriedka, dýchaniu napomáha veľký povrch fúzovitých dvojvetvových končatín. Oči sú rudimentálne, tvorí ich jediná zraková bunka, larválne štádiá však majú zrak o niečo lepší. Fúzonôžky sú hermafrodity, čo je medzi kôrovcami výnimka. Vývin je anaméria, končiaca degradačnou premenou na prisadnutého živočícha. 

V moriach, obyčajne na plytčinách, žije viac druhov – niektoré (druhy z rodu *Lepas*) prisadajú pomocou stopky, iné stopku nemajú (*Balanus* spp.). Niektoré vydržia počas odlivu aj niekoľko hodín na vzduchu – štítky sa pevne uzavrú a malé množstvo vody vnútri stačí na to, aby nezahynuli. Niektoré druhy prisadajú na telá morských živočíchov (napr. na korytnačky, veľryby a i.), iné druhy sú hlbokomorské. Zaujímavosťou sú parazitické formy – napr. *Sacculina carcini* je endoparazitom krabov. Má rúrkovité rozvetvené telo, veľmi pozmenené. Fúzonôžky sú starobylá skupina kôrovcov: fosílie prisadnutých druhov sú známe už z jury (150 až 180 mil. rokov), a sú recentným druhom veľmi blízke.

Externé odkazy
--------------

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
Oxyrhynský papyrus 222
**Linas** (starogr. Λίνας – *Linas*) bol olympijský víťaz v behu ťažkoodencov v roku 456 pred Kr.

Meno olympijského víťaza Lina je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov od 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Linas je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v štrnástom riadku vpravo. Z názvu jeho domovskej krajiny sa zachovalo len začiatočné písmeno S (ΛίναςΣ... - Linas z S...).

V Olympii sa hoplitodromos zaradil do programu hier v roku 520 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Damaretos z Héraie. Hoplitodromos bol športom pre dospelých mužov, ktorí už prešli vojenským výcvikom. Súťažiaci v Olympii bežali so štítom a prilbou (bez meča) na vzdialenosť dvoch alebo štyroch stadií, t. j. 384,5 resp. 769 metrov.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Oxyrhynský papyrus 222, *Linas z S...*, 14. riadok
2. ↑  Bernard Pyne Grenfell, Arthur Surridge Hunt: *Oxyrhynchus Papyri.* Bd. II. Egypt Exploration Society, London 1898, S. 85 – 95.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 378.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 114.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Štandarda Adolfa Hitlera
**Führer** (v doslovnom preklade z nemčiny „vodca"), bol v dobách vlády nacistickej strany NSDAP v Nemecku titul pre Adolfa Hitlera, ktorý v podstate vládol ako diktátor. Der Führer bol označenie Hitlera, bez toho aby bolo potrebné uviesť jeho meno. Podobne sa vtedy v Nemecku zaužívali *Führerpartei* (vedúca úloha strany NSDAP) a *Führerkult* (kult osobnosti Hitlera).

Nacistické tituly
-----------------

### Hitler ako vodca štátu a strany

Führer bol titul, ktorý si kancelár Hitler udelil zákonom po smrti posledného ríšskeho prezidenta Weimarskej republiky Paula von Hindenburga 2. augusta 1934. Nová pozícia s plným názvom *Führer und Reichskanzler* (vodca a ríšsky kancelár) spojila úrady prezidenta a kancelára a formálne urobila Hitlera nemeckou hlavou štátu a aj najvyšším predstaviteľom vlády.

Nacistické Nemecko zaviedlo tzv. Führerprinzip (vodcovský princíp) a Hitler bol všeobecne nazývaný ako *der Führer* („Vodca"). Jeden z najčastejšie opakovaných nacistických sloganov znel *Ein Volk, ein Reich, ein Führer* - 'jeden ľud, jedna ríša, jeden vodca'.

Vo vojenských záležitostiach užíval Hitler titul *Führer und Oberster Befehlshaber der Wehrmacht* ('Vodca a najvyšší veliteľ Wehrmachtu') až do mája 1942, kedy bol tento prídavok výnosom Hitlera zrušený. V zahraničných záležitostiach užíval titul *Führer und Reichskanzler* (Vodca a ríšsky kancelár) do 28. júla 1942, kedy bol titul zmenený na *Führer des Großdeutschen Reichs* (Vodca Veľkonemeckej ríše).

### (Polo) vojenské použitie slova Führer

Führer bol v Nemecku užívaný ako vojenský titul prinajmenšom do 18. storočia.
Kontext použitia slova na označenie Adolfa Hitlera ako najvyššieho vládcu Nemecka sa javí ironickým v porovnaní s tým, že v rámci vojenskej podjednotky nemeckej armády sa termín "Führer" vzťahoval na veliteľa postrádajúceho kvalifikáciu pre trvalé velenie. Napríklad veliaci dôstojník roty bol nazývaný *Kompaniechef*, ak však nemal dostatočnú hodnosť alebo skúsenosti alebo mu bolo velenie zverené iba dočasne, bol oficiálne titulovaný ako *Kompanieführer*.

Operačné príkazy rôznych stupňov vojenského velenia sa zvyčajne sprevádzali titulom odvodených od názvu jednotky nasledované titulom *Führer* s prihliadnutím na taktické zásady nemeckej armády používané v rôznych druhoch misií.

Výraz Führer bol používaný aj na nižších úrovniach hierarchie nezávisle na skúsenosti alebo hodnosti; napríklad *Gruppenführer* bol veliteľom pechotnej čaty (9 alebo 10 mužov). Okrem obvyklého významu bol Gruppenführer tiež oficiálnou generálskou hodnosťou vo Waffen-SS (SS-Gruppenführer), ktorá bola treťou najvyššou hodnosťou a dnes zodpovedá hodnosti Generálmajor*.*

Slovo *Truppenführer* sa všeobecne užívalo na označenie akéhokoľvek veliteľa alebo vodcu jednotky alebo jednotiek a mohlo sa týkať dôstojníkov mnohých rôznych úrovní velenia.

Za nacistov sa titul *Führer* užíval tiež v polovojenských tituloch. Takmer všetky nacistické polovojenskej organizácie, hlavne SS a SA mali polovojenské hodnosti postavené na titule Führer.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Führer na českej Wikipédii.*
**Vráskavcovité** (staršie: *vráskavce*; lat. Balaenopteridae) je čeľaď kosticovcov. 
Tradične zahŕňa len dva recentné rody: *Balaenoptera* a *Megaptera*; oba sa po slovensky volajú vráskavec. Najnovšie niekedy zahŕňa aj obsah tradičnej čeľade veľrybovcovité (Eschrichtiidae) .

Charakteristika (bez veľrybovcovitých)
--------------------------------------

Vyskytujú sa v chladnejších moriach. Sú to najväčšie cicavce z radu veľryby, dosahujú až 30 m dĺžky. Na tele majú veľké pozdĺžne vrásky od hrdla po brucho. Konzumujú najmä malé kôrovce.

Zdroje
------

1. ↑  DOHOVOR ORGANIZÁCIE SPOJENÝCH NÁRODOV O MORSKOM PRÁVE
(Z 10. DECEMBRA 1982)
2. ↑  MCGOWEN, Michael R, et al. Phylogenomic Resolution of the Cetacean Tree of Life Using Target Sequence Capture. *Systematic Biology*, máj 2019, roč. 69, čís. 3, s. 479 – 501. ISSN 1076-836X. DOI: 10.1093/sysbio/syz068.
3. ↑  vráskavcovité. In:  *Malá slovenská encyklopédia*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Goldpress Publishers, 1993. 822 s. ISBN 80-85584-12-3. S. 786.
Vrstvy karpatského flyšového pásma v Poľsku
**Vrstva** alebo **stratum** je geologický termín, označujúci vodorovne (alebo pod určitým uhlom) uložené doskovité telesá sedimentov, alebo vulkanitov, ktorých vznik podmienil určitý proces, majú približne rovnaké vlastnosti a zloženie v celom svojom objeme a odlišujú sa od iných vrstiev (uložených nad, alebo pod nimi). Veda zaoberajúca sa vrstvami a zvrstvením sa nazýva stratigrafia.

Vrstvy hornín predstavujú geologické záznamy o podmienkach na Zemi, ktoré panovali v dobe ich vzniku. Súbor vrstiev sa nazýva súvrstvie. Vrstvy bývajú pomenované podľa geografických objektov (mesto, región, pohorie, napr. lunzské vrstvy), kde sú prvýkrát opísané, alebo podľa charakteristickej litológie - hornín, ktoré ich tvoria (napr. menilitové vrstvy).

Vrstvy sú základné stavebné jednotky v stratigrafii a sú používané aj v archeológii.

Hrúbka je kolmá vzdialenosť medzi spodnou a vrchnou časťou vrstvy. Pre rôzne hrubé vrstvy sa používajú osobité názvy:

* lamina: s hrúbkou menšou ako 1 cm
* doska: hrubá 1 - 20 cm
* lavica: hrubá 20 - 100 cm
* masívna vrstva: viac ako 100 cm

Referencie
----------

1. ↑  Reichwalder, P. Jablonský, J. 2003; Všeobecná geológia 1. Univerzita Komenského, Bratislava, 239 s.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |
**Vrstva dátového spoja** (angl. *data link layer*; v slangu **linková vrstva** alebo **spojová vrstva**) je druhá zo siedmich vrstiev modelu OSI a špecifikuje spôsob prenosu paketov fyzickou vrstvou, vrátane *rámcovania* (t. j. špeciálne bitové vzory označujúce začiatok a koniec paketu). Napríklad Ethernet má polia v hlavičke paketu, ktoré špecifikujú pre ktorý stroj alebo stroje v sieti sú pakety určené. Príkladom protokolov linkovej vrstvy sú Ethernet, Wireless Ethernet, SLIP, Token Ring a ATM.

PPP je o niečo zložitejší, keďže bol pôvodne špecifikovaný ako oddelený protokol bežiaci na vrchu iného protokolu linkovej vrstvy -- HDLC/SDLC.

Táto vrstva sa niekedy rozdeľuje ešte na Logical Link Control (riadenie logického spojenia) a Media Access Control (riadenie prístupu k médiu).

Funkcie
-------

Tri základné funkcie zabezpečované linkovou vrstvou:

* **rámcová synchronizácia** – dáta sú vysielané v blokoch (rámcoch), pričom začiatok a koniec bloku musí byť ľahko identifikovateľný
* **jednoduché riadenie toku** – vysielacia stanica nesmie dáta vysielať rýchlejšie ako je prijímacia stanica schopná dáta prijímať
* **kontrola chýb** – musia byť detegované a pokiaľ možno opravené/odstránené chyby vzniknuté v prenosovom rámci
**Jiří Crha** (\* 13. apríl 1950, Pardubice, Česko-Slovensko) je bývalý česko-slovenský reprezentant v ľadovom hokeji, brankár. Je trojnásobným majstrom Česko-Slovenska a juniorským majstrom Európy 1968.

Emigrácia a pôsobenie v NHL
---------------------------

Počas letnej prestávky v roku 1979 emigroval do Severnej Ameriky a začal chytať v American Hockey League za New Brunswick Hawks, ktorý bol farmárskym klubom účastníkov NHL Toronto Maple Leafs a Chicago Black Hawks.

### Medzník v dejinách NHL

Toronto Maple Leafs, ktoré o Crhu už v priebehu bežiacej sezóny prejavilo záujem, 4. februára 1980 s ním podpísalo zmluvu. Stal sa tak prvým česko-slovenským brankárom v NHL. V súťaži odchytal iba necelé dve sezóny, ale jeho pôsobenie v tejto súťaži sa stalo významným medzníkom pre európskych brankárov. Stal sa totiž prvým Európanom, ktorý sa presadil ako brankárska jednotka v tíme NHL, čo sa mu v česko-slovenskej reprezentácii nikdy nepodarilo. Naopak predtým sa niekoľkokrát stalo, že brankári, ktorí ako jednotky svojich reprezentačných tímov vynikli na Majstrovstvách sveta, sa v NHL nedokázali presadiť. Ako príklad možno uviesť bol švédskeho brankára Görana Högostu, ktorý bol po vynikajúcich výkonoch vyhlásený za najlepšieho brankára MS 1977 vo Viedni. Po ich skončení podpísal zmluvu s New York Islanders, ale v bežiacej sezóne bol preradený do farmárskeho tímu. Počas MS 1978 v Prahe New York Islanders bojoval o postup do semifinále Stanley cupu, ale Högostu aj napriek tomu uvoľnili pre potreby švédskej reprezentácie na MS.

Pôsobenie v Nemecku a koniec kariéry
------------------------------------

Crha ukončil kariéru v NHL v sezóne 1980/81. V nasledujúcich dvoch sezónach chytal za farmárske kluby Toronta a v roku 1983 sa vrátil do Európy. Krajinou jeho hokejového pôsobenia sa stalo vtedajšie Západné Nemecko, kde s výnimkou dvoch sezón (1983/84 v druholigovom SV Bayreuth a 1984/85 bez angažmá) posledných osem rokov svojej kariéry odchytal v EHC Freiburg. Šesť ročníkov v druhej lige a posledné dva roky (1991/92 a 1992/93) v najvyššej Bundeslige. Poctou pre Crhu od vedenia Freiburgu je, že jeho dres s číslom 1 je v klube navždy "uzamknutý", čo znamená, že žiadny hráč v tíme už nebude s týmto číslom hrať. Rovnaké ocenenie dostal aj Crhov spoluhráč z Freiburgu a z česko-slovenskej reprezentácie Milan Chalupa, ktorý v tomto nemeckom tíme hrával s číslom 5.

Po skončení hráčskej kariéry pôsobil Jiří Crha ako hokejový agent.

Kuriozity a zaujímavosti
------------------------

O Crhovi sa rozprávalo, že bol posadnutý chytaním a že na predlaktí odmietal nosiť bežné chrániče, lebo tie mu znižovali pohyblivosť paží. Preslávil sa aj novátorskými pokusmi v používaní brankárskych masiek, najmä v ich farebnom prevedení.

Referencie
----------

1. ↑

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Jiří Crha na českej Wikipédii, Jiří Crha na nemeckej Wikipédii a EHC Freiburg na nemeckej Wikipédii.*

  

]

Autoritné údaje: * abART: 76730
* NK ČR: xx0206924
* VIAF: 2138147871996575170005
Hlavné sídlo strany
**Demokratická strana Japonska** (民主党, Minshutō) bola politická strana v Japonsku založená v roku 1998 zlúčením viacerých opozičných strán. Ideologicky bola DPJ strana liberálna a stredová a po voľbách v roku 2009 bola v rokoch 2009-2012 vládnucou stranou. V roku 2016, bola zlúčená s Japonskou stranou inovácie (JIP) a spoločne vytvorili Demokratickú strana Japonska (2016) (Minshintō).

Predseda DPJ, Jukio Hatojama, bol od roku 2009 predseda vlády Japonska, ale v júni 2010 odstúpil potom, čo verejná mienka kritizovala jeho súhlas s dohodou so Spojenými štátmi americkými ohľadom základne Futenma na Okinawe. Vo funkcii predsedu strany aj vlády ho nahradil Naoto Kan. Kan avšak taktiež vo funkcii vydržal len 1 rok, keď odstúpil v septembri 2011 po kritike za prístup k následkom zemetrasenia a následnej vlny cunami v Tóhoku 2011. Nahradil ho posledný premiér DPJ, Jošihiko Noda. V roku 2012 DPJ prehrala voľby a dostala sa opäť do opozície.

Vo februári 2016 došlo ku zlúčeniu so stranou JIP. Lídri oboch strán - Kacuja Okada z DPJ a Jorihisa Macuno z JIP sa na spolupráci dohodli pre strach, že bez kooperácie by ich hlasy vo voľbách do hornej komory parlamentu prepadli.

Referencie
----------

1. ↑   *Japonsko má nového premiéra. Šestého za poslední čtyři roky* [online].. Dostupné online. (čeština)
2. ↑   *DPJ-JIP merger agreement a step toward upper house race* [online]. Mainichi, 24.2.2016, [cit. 2018-11-16]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky (japonsky)
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Ósumi
Provincia **Ósumi** (jap. 大隅国 – Ósumi no kuni) bola stará japonská provincia, na území ktorej sa dnes rozkladá východná časť prefektúry Kagošima. Provincia Ósumi hraničila s provinciami Hjúga a Sacuma. 

Starobylé hlavné mestom provincie Ósumi bolo neďaleko súčasného mesta Kokubu. V období Sengoku a Edo bola provincia riadená klanom Šimazu zo susednej provincie Sacuma a tak sa v nej nevytvorilo väčšie administratívne centrum.

V oblasti Ósumi sa vyvinul vlastný miestny dialekt. Hoci Ósumi je dnes súčasťou prefektúry Kagošima, tento dialekt sa líši od jazyka, ktorým sa hovorí vo veľkomeste Kagošima. Pozoruhodná je hrdosť na tradičnú poéziu písanú v dialektoch Ósumi a Kagošima.

Japonský prvý satelit, *Osumi*, bol pomenovaný po provincii.

Dejiny
------

V 3. mesiaci 6. roku *éry Wadó* (713), bola oblasť Ósumi administratívne oddelená od provincie Hjúga (日向国). V tom istom roku, *Daijō-kan* Cisárovnej Gemmei pokračoval v organizovaní aj ďalších katastrálnych zmien v provinčných mapách z obdobia Nara.

V ére *Wadō* 6, bola provincia Tanba (丹波国) oddelené od provincie Tango (丹後国) a provincia Mimasaka (美作国) odtrhnutá od provincie Bizen (備前国). V ére *Wadō* 5 (712), provincia Mucu (陸奥国) bola odtrhnutá od provincie Dewa (出羽国).

Referencie
----------

### Poznámky

1. 1 2  Titsingh, str. 64.

### Pozri aj

* Titsingh, Isaac, ed. (1834). [Siyun-sai Rin-siyo, 1652], *Nipon o daï itsi ran; ou, Annales des empereurs du Japon, tr. par M. Isaac Titsingh avec l'aide de plusieurs interprètes attachés au comptoir hollandais de Nangasaki; ouvrage re. complété et cor. sur l'original japonais-chinois, accompagné de notes et précédé d'un Aperçu d'histoire mythologique du Japon, par M. J. Klaproth.* Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland.--*Dve kópie tejto neobvyklej knihy sú dostupné online: (1) v knižnici University of Michigan, digitalizovaná 30. januára 2007; a (2) v knižnici Stanfordskej University, digitalizovaná 23. júna 2006.* Tu kliknite na originálny text vo francúzštine.

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
**Indian Premier League** (**IPL**) je profesionálna kriket liga, v ktorej súťaží desať tímov z desiatich indických miest. Ligu založila Rada pre kontrolu kriketu v Indii (BCCI) v roku 2007. Zvyčajne sa koná od marca do mája každého roka a má exkluzívne okno v programe ICC Future Tours Program.

IPL je najnavštevovanejšia kriketová liga na svete a v roku 2014 sa umiestnila na šiestom mieste podľa priemernej návštevnosti medzi všetkými športovými ligami. V roku 2010 sa IPL stala prvou športovou udalosťou na svete, ktorá sa vysielala naživo na YouTube. Hodnota značky IPL bola podľa Duff &amp; Phelps v roku 2019 6,3 miliardy dolárov. V sezóne 2020 vytvorila rekord v sledovanosti s 31,57 miliónmi zobrazení pri medziročnom náraste o 23 percent.

IPL turnaj má za sebou štrnásť sezón a aktuálnymi držiteľmi titulu IPL sú Chennai Super Kings, ktorí vyhrali sezónu 2021.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  . Dostupné online.
3. ↑  Barrett, Chris. Big Bash League jumps into top 10 of most attended sports leagues in the world. *The Sydney Morning Herald*. Dostupné online [cit. 2019-02-20].
4. ↑   IPL matches to be broadcast live on Youtube. *ESPNcricinfo*. Dostupné online [cit. 2019-02-20].
5. ↑  Hoult, Nick. IPL to broadcast live on YouTube. *The Telegraph UK*. Dostupné online [cit. 2019-02-20].
6. ↑  Laghate. IPL brand valuation soars 13.5% to Rs 47,500 crore: Duff & Phelps. *The Economic Times*. Dostupné online [cit. 2019-09-22].
7. ↑  . Dostupné online.
**JPEG XR** (pôvodne **Windows Media Photo** a neskôr patentovaný po názvom **HD Photo**) je proprietárny štandard pre kompresný algoritmus, vyvinutý firmou Microsoft.

História
--------

Po nástupe digitálnej fotografie, vznikla potreba adekvátneho grafického formátu. Formát JPEG 2000 bol navrhnutý pre potreby digitálnej fotografie, ale doteraz (r.2013) sa nepresadil na trhu. 

* v máji 2006 Microsoft na konferencii WinHec predstavil nový formát "Windows Media Photo"
* v novembri 2006 bol "Windows Media Photo" premenovaný na "HD Photo"
* v júli 2007 Microsoft spolu s konzorciom "Joint Photographic Experts Group" zahájilo štandardizačný proces, názov bol zmenený na "JPEG XR"
* v marci 2009 prijala Medzinárodná telekomunikačná únia ITU-T odporúčanie ITU-T T.832
* v júni 2009 bol JPEG XR prijatý ako štandard ISO/IEC 29199-2

Popis formátu
-------------

JPEG XR rozširuje možnosti staršieho JPEG formátu:

Podpora bezstratovej kompresie
V JPEG XR algoritme sú kroky pri spracovaní dát pre bezstratovú aj stratovú kompresiu rovnaké, čo uľahčuje následnú konverziu do stratového formátu.
Lepšia stratová kompresia pri zachovaní rovnakej kvality obrázku
Zdokonalený algoritmus, ktorý podporuje vyššiu kompresiu, pri rovnakej kvalite obrázku
Podpora segmentovej štruktúry obrázku (dlaždicová štruktúra)
Obrázok kódovaný v JPEG XR formáte môže byť rozdelený na segmenty, čo umožňuje rýchly prístup k jednotlivým častiam, bez potreby dekódovať celý obrázok.
Podpora pre vyššiu farebnú hĺbku
farebné modely RGB, CMYK, stupne šedi, viackanálové kódovanie farieb s ľubovoľným počtom kanálov
15-Bit a 16-Bit RGB (highcolor),
24-Bit RGB (truecolor),
48-Bit RGB (deepcolor),
64-Bit/pixel CMYK
používa interné kódovanie farieb
Podpora bitmapy priehľadnosti
Podpora pre miešanie vrstiev pomocou Alfa kanálu, ktorý definuje hodnotu priehľadnosti pixelu
Podpora ukladania rozšírených metadát
ICC profily pre rovnaké zobrazovanie na rozličných zariadeniach
Exif (Exchangeable image file format), informácie pridávané digit. fotoaparátmi do snímkov (pre digitálne fotografie)
XMP (Extensible Metadata Platform), štandard ISO 16684-1 pre metadáta (univerzálny, pre rozličné zdroje)

Externé odkazy
--------------

* ISO/IEC:
	+ ISO/IEC TR 29199-1: 2011 Systémová architektúra JPEG XR
	+ ISO/IEC 29199-5: 2010 Referenčný softvér
* ITU-T:
	+ ITU-T T.Sup2 (03/2011) Systémová architektúra JPEG XR

  


| * z
* d
* u
Audiovizuálna kompresia dát |
| --- |
| Obrázky | 
* APNG
* BMP
* GIF
* JPEG XR
* JPEG
* JPEG 2000
* MNG
* PCX
* PNG
* SVG
* TIFF
* WBMP
* XPM

 |
| Video | 
* MPEG-1
* MPEG-2
* MPEG-4
* MPEG-5 = part1 (EVC) + part2 (LC EVC)
* H.264/MPEG-4 AVC
* H.265/mpegH HEVC
* H.266/MPEGi VVC
* VP8
* VP9
* AV1
* HuffYUV
* RealVideo
* Theora
* Dirac
* WMV
* Apple ProRes

 |
| Zvuk | 
* AAC
* Apple Lossless
* AC-3
* AMR
* ATRAC
* CELT
* FLAC
* G.711
* G.729
* MP3
* MOD
* Opus
* Speex
* Vorbis
* TAK
* WAV
* WMA
* Musepack

 |
| Kontajnery | 
* AVI
* Ogg
* MPEG
* QuickTime
* ASF
* MP4
* Matroska
* VOB

 |
**Jozef Melcer** (Melczer, Melzer, Meltzer) (\* 6. apríl 1800, Ostrá Lúka - † 18. november 1854, Hronsek) bol evanjelický kňaz, publicista.

Rodina
------

* otec Michal Melcer
* matka Jana rod. Šušková
* manželka Janetta rod. Schmidtová

Životopis
---------

Študoval na lýceu v Banskej Štiavnici a v Bratislave, od 1824 teológiu vo Viedni. Roku 1827-1834 evanjelický farár v Slovenskej Lupči, od roku 1834 v Hronseku. Účastník revolúcie 1848-1849, väznený v Bratislave, napokon omilostený. Autor príležitostných kázní, pôvodných aj preložených piesní, ktorými sa zaradil medzi popredných tvorcov evanjelický Zpěvníka (1842). Venoval sa aj problematike spisovného jazyka, zastával sa jeho prirodzeného vývinu. Jeho anonymne po maďarsky vydaná brožúra Ohlas v záujme slovenskej reči (1842) patrí medzi významné diela národnej obrany proti násilnej maďarizácii.

Dielo
-----

* Szótat a szláv nyelv érdekében, Banská Bystrica roku 1842
* O článkovitosti řeči vůbec obzvláštně českoslovanské, In: Hronka 1, 1836 s. 40-52

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike – evanjelická farnosť; pokrstený ako Josephus Meltzer
Rozlúčka s Jozefom Minárikom
JUDr. **Jozef Minárik** (\* 18. november 1941, Dolné Orešany – † 7. jún 2019, Bratislava) bol v rokoch 1959 – 2012 významný funkcionár orgánov požiarnej ochrany v Česko-Slovensku a na Slovensku, z toho bol dve funkčné obdobia (2002 – 2007 a 2007 – 2012) prezidentom Dobrovoľnej požiarnej ochrany SR (DPO SR), ktorého volí Snem DPO SR a po skončení 2. funkčného obdobia sa stal čestným prezidentom DPO SR.

Životopis
---------

Pochádzal z učiteľskej rodiny, vyštudoval Pedagogickú školu v Trnave, v rokoch 1967 – 1974 pracoval ako učiteľ, v Radimove, okres Senica aj ako riaditeľ školy. V oblasti hasičstva bol činný od roku 1959 ako dobrovoľník a funkcionár okresných a krajských orgánov požiarnej ochrany. Právnickú fakultu UK v Bratislave absolvoval v roku 1981. Z oblasti požiarnej ochrany absolvoval v rokoch 1974 – 1977 DŠ Zväzu požiarnej ochrany, funkcionárom ústredných orgánov požiarnej ochrany resp. dobrovoľnej požiarnej ochrany SR bol v rokoch 1972 – 1992 (ÚV ZPO), 1992 – 2012 (DPO SR). Vo vysokých funkciách stál na čele dobrovoľného hasičstva v období jeho zásadných vnútroorganizačných i legislatívnych zmien rokov 1990 – 1992 a ako vysoký hasičský funkcionár bol po celé roky v priamom a neformálnom kontakte s jednotkami DPO SR v celom Slovensku, často ich navštevoval a zúčastňoval sa ich rokovaní.

Je nositeľom všetkých požiarnických ocenení udeľovaných DPO SR - vrátane najvyššieho ocenenia Zaslúžilý člen DPO SR.

Neformálnym uznaním jeho osobnosti v kruhoch slovenských hasičov boli stovky hasičov s početnou technikou a mnohé iné osoby, ktoré mu prišli vzdať poslednú poctu pri rozlúčke 11. júna 2019.

Externé vyznamenania
--------------------

V roku 2010 bol JUDr. Minárik vyznamenaný aj prezidentom Slovenska, a to Zlatým záchranárskym krížom a bol nositeľom aj zahraničných hasičských vyznamenaní: v Česku mu bol v roku 2012 udelený Rad sv. Floriána a v Maďarsku Zlatý kríž.

Referencie
----------

1. ↑   *www.DPOSR.sk* [online]. www.dposr.sk, [cit. 2019-06-22]. Dostupné online.
2. ↑  A.S, Petit Press. *Ocenení záchranári boli u prezidenta* [online]. domov.sme.sk, [cit. 2019-06-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Zlatý záchranářský kríž | Slovenská republika* [online]. [Cit. 2019-06-24]. Dostupné online. (po česky)

Autoritné údaje: * SNK: 160614
**Jozef Medveď** (\* 5. marec 1927, Brezno  –  † 30. august 1984, Bratislava) bol slovenský filmový a televízny režisér.

Rodina
------

* matka: vyd. Fašková Juliana M.
* manželka: Ľudmila rod. Šindlerová

Životopis
---------

Gymnázium vyštudoval v Brezne (1939 - 1947). Účastník SNP. Od roku 1947 študoval 4 semestre na FAMU v Prahe. V rokoch 1951 - 1954 režisér dokumentárnych a od roku 1954 celovečerných hraných filmov v Bratislave.

Počas gymnaziálnych štúdií redigoval v Brezne mládežnícky časopis Horehronie, hrával divadlá, publikoval básne a články. V celovečerných a televíznych filmoch sa odrazila jeho povstalecká a vojnová skúsenosť, neskôr budovateľské roky. Vytvoril lyricky ladené sociálne filmy podľa M. Rázusa *Maroško* a *Maroško študuje*, podľa Ľ. Ondrejova *Jerguš Lapin*, potom dramatické kroniky z horehronskej minulosti, humoristicko-satirické diela: podľa J. Jesenského, generačné a etické problémy zo života našej mládeže.

Filmografia
-----------

**Krátkometrážna a dokumentárna tvorba**

* 1951 - *Mária Justinová*
* 1952 - *Závodný klub*
* 1952 - *Ľudoví umelci*
* 1952 - *Banícka mladosť*
* 1953 - *Estráda*

**Hraná tvorba**

* 1955 - *Štvorylka*
* 1956 - *Previerka lásky*
* 1958 - *V hodine dvanástej*, s Andrejom Lettrichom
* 1960 - *Jerguš Lapin*
* 1961 - *Tri razy svitá ráno*
* 1964 - *Pre mňa nehrá blues*
* 1969 - *Čierna minúta*
* 1977 - *Dvere dokorán*
* 1977 - *Rača, láska moja*, s Timurom Palavandašvilim
* 1980 - *Živá voda*
* 1984 - *Na druhom brehu sloboda*

**Televízna tvorba**

* 1968 - *Výšiny*
* 1968 - *Maroško*
* 1970 - *Maroško študuje*
* 1971 - *Katakomby*
* 1972 - *krčmársky Kráľ*
* 1973 - *Vrchárska balada*
* 1975 - *Brána k domovu*
* 1976 - *Zypa Cupák*

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: av20191056694
* SNK: 161680
* VIAF: 1974156565746823500008
**Jozef Mlacek** (\* 30. júla 1937, Teplička nad Váhom) je slovenský lingvista i slovakista. Medzi jeho vedecké a výskumné záujmy patria frazeológia, lexikológia, syntax a štylistika.

V rokoch 1955-1959 študoval slovenský jazyk a históriu na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Prednášal v Ružomberku, ako aj na univerzitách v Prešove a Bratislave. V rokoch 1987-1990 bol lektorom slovenského jazyka na univerzite v Novom Sade. V rokoch 1992-2004 bol riaditeľom letnej školy Studia Academica Slovaca. Autor lingvistických publikácií, člen redakčnej rady časopisu „Slovenská reč".

Referencie
----------

1. 1 2 3  02/2018
2. 1 2 3  Jozef Mistrík. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. ISBN 8021502509. S. 277–278.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jozef Mlacek na poľskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 134867380
* GND: 1065009690
* ISNI: 0000 0001 1655 4866
* LCCN: n89600791
* NK ČR: xx0023749
* SNK: 202615
* VIAF: 61698527
* WorldCat: lccn-n89600791
**Caecilius Statius** tiež **Statius Caecilius** (\*230 až 220 pred Kr.-168 alebo 166 pred Kr.) bol rímsky autor komédii.

Život
-----

Podobne ako Terentius a Livius Andronicus, aj Caecilius bol pôvodom prepustený otrok, pravdepodobne z Milána, oblasti ktorú obývali insuberský Galovia. Do Ríma sa dostal možno ako vojnový zajatec po porážke Insubrov Marcom Claudiom Marcellom (222 pred Kr.) okolo roku 200 pred Kr. Meno Caecilius prijal po svojom patrónovi, ktorý pochádzal možno z rodu Metellovcov. Caecilius bol významný súčasník Plauta a Ennia, z ktorých s Enniom udržiaval dôverné priateľstvo. Podľa neskoršieho historika Suetonia iný významný autor komédii, Terentius, predčítal pred uvedením staručkému Caeciliovi svoju hru *Andria* (uvedenú v roku 166 pred Kr.). Dnes je táto historka ale považovaná za vymyslenú.

Caecilius sa v Ríme živil úpravou gréckych hier pre rímske publikum. Úspech si nezískal hneď. Hoci sa dnes radí medzi „menších" dramatikov, nie je to pre nízku kvalitu diela, ale preto, že sa z neho takmer nič nezachovalo. Antickí kritici ho hodnotili vysoko. Volcacius Sedigitus mu dokonca pridelil prvé miesto v rebríčku autorov komédii. Varro má vysokú mienku o zápletkách jeho hier, Horatius oceňuje jeho citovosť  a Cicero priznáva, že by mu udelil medzi komikmi prvé miesto (to podľa neho dostal Terentius), keby bol jeho jazyk tríbenejší .

Dielo
-----

Caecilius stojí svojou tvorbou niekde medzi Plautom a Terentiom. Badať u neho tak plautovskú neviazanosť a jazykovú jednoduchosť ako aj terentiovskú snahu pridržiavať sa originálu. Viac než polovica jeho hier má pôvod u Menandra, od ktorého Caecilius prevzal aj niektoré názvy (napríklad hra *Plocium*, Náhrdelník, má vzor v Menandrovej komédii *Plokion*).

Najdôležitejšie zlomky Caeciliovho diela sa zachovali v Attických nociach (*Noctes Aticae*) Aula Gellia, ktorý cituje rozsiahly úryvok z hry Plocium a porovnáva ho s menandrovským vzorom. Z väčšiny ďalších Caeciliovych hier sa nám zachovali len grécke a latinské tituly – *Ex hautú hestós* (Kto sa drží na nohách), *Gamos* (Svadba), *Epikléros* (Dedička), *Synaristósae* (Obedujúce ženy), *Synephebi* (Priatelia z mladosti), *Epistula* (List), *Pugil* (Boxer) a *Faenerator* (Úžerník).

Referencie
----------

1. ↑  *Epistulae*, ii. I. 59
2. ↑  De Optimo Genere Oratorum, I

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.
* ŠUBRT, Jiří. *Římská literatura*. Vyd. 1. Praha : OIKOYMENH, 2005. 502 s. (Sborníky, slovníky, učební texty; zv. 26.) ISBN 80-7298-095-5. S. 24 – 25.

Autoritné údaje: * BnF: 129264824
* GND: 118675206
* ISNI: 0000 0003 6095 5602
* LCCN: nr95031173
* NK ČR: ola2008459924
* VIAF: 12276017
* WorldCat: lccn-nr95031173
Vrstevná chyba
**Vrstevná chyba** v kryštalografii znamená chybu vrstvenia atómových rovín v kryštáli. Reálne sú iba také chyby vznik, ktorých nie je spojený s veľkou energetickou náročnosťou. Obyčajne sa opisujú pomocou tzv. parciálnych dislokácii. Pre jednoduchosť je však lepšie sa takým pojmom vyhnúť. Veľmi ľahko môže vzniknúť vrstevná chyba napr. v mriežke kubickej plošne centrovanej (typ A1). Roviny typu (1,1,1) sa ukladajú v poradí A,B,C - ako je znázornené na obrázku (je to vôbec najhustejší spôsob -jeden z dvoch možných- ako možno v priestore guličky uložiť). Mriežka hexagonálne tesne usporiadaná má striedanie bazálnych rovín (0,0,0,1) A,B,A,B - ako je to znázornené v ľavej časti obrázku (hustota usporiadania je taká istá ako pri A1). Ak sa časť kryštálu dostane z polohy C do polohy A (aj s nadrovinou) tak sa naruší vrstvenie. V časti kryštálu kde došlo k zmene polohy bude vrstvenie A,B,C,A,B,**A**,B,C,A,B,C boldnutá je rovina v ktorá sa posunula z C do A (tým ďalšia z A do B atď). Ak sa lepšie prizrieme na striedanie rovín zistíme že sa v štruktúre vyskytla mriežka **hcp** o výške jednej základnej bunky. A,B,C,**A,B,A,B**,C,A,B,C. Hranica medzi neposunutou a posunutou časťou kryštálu - medzi zelenými a červenými guličkami na obrázku sa nazýva hranica vrstevnej chyby.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |
Mapa zobrazujúca počiatočný rozsah biblického pásu
Náboženská príslušnosť v USA
**Biblický pás** (anglicky *Bible Belt*) je neformálny termín pre oblasť USA v ktorej je sociálne konzervatívny evanjelikálny protestantizmus významnou súčásťou kultúry. 

Termín vytvoril okolo roku 1925 americký novinár Henry Louis Mencken.

Geografie v USA
---------------

"Biblický pás" sa nachádza na juhu USA a východný prúd sa tiahne od Floridy cez štáty Alabama, Tennessee, Kentucky, Georgia, Severná Karolína, Južná Karolína až do Virgínie.

Západný je sústredený v Texase, Arkansase, Louisiane, Oklahome, Missouri, Kansase a Mississippi.

V páse chýbajú tieto oblasti:

* St. Louis (väčšinou rímski katolíci a početná židovská populácia)
* južná Florida (rímski katolíci a početná židovská populácia)
* Austin, Texas (väčšinou sekulárne mesto, má najnižšiu návštevnosť kostolov na juhu USA)
* New Orleans, Louisiana (väčšinou rímski katolíci)

Politický a kultúrny kontext
----------------------------

Termín "biblický pás" je používaný neformálne novinármi a jeho odporcami, ktorí naznačujú, že pobožní ľudia môžu ovplyvniť politikov, vedu a vzdelanie.

Mimo územia USA
---------------

* v Kanade – v oblastiach na juhu provincie Alberta a Saskatchewan, Fraser Valley v Britskej Kolumbii, Annapolis Valley v Novom Škótsku a údolí rieky St. John v New Brunswicku
* v Holandsku – v oblastiach Zéland a Overijssel dominuje kalvinizmus
* v Nemecku – južné Bavorsko, najmä Švábsko
* v Švédsku – v okolí mesta Jönköping

Referencie
----------

1. ↑  Mississippi má najvyšší počet novokrstencov okolo 55%.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Biblický pás na českej Wikipédii.*
**Fajs** (začiatok 10. storočia – † 955) bol asi od roku 947 – 955 uhorským (veľko)kniežaťom z rodu Arpádovcov.

Rodina
------

* otec: Jutaš, syn Arpáda
* matka: neznáma

Životopis
---------

Obraz Fajsa od Jozefa Kriehubera
Bol jediným synom Jutaša, tretieho syna Arpáda, ktorý viedol staromaďarské kmene do Karpatskej kotliny medzi rokmi 895 až 907. Po smrti Arpáda došlo k zásadným zmenám vo vláde kmeňovej konfederácie. Hoci rôzne kmene mohli aj potom konať v zhode s nájazdmi, už sa nepodriadili silné ústrednej autorite. Napriek tomu vláda Arpádovcov prinajmenšom oficiálne pokračovala, čo dokladajú správy od byzantského cisára Konštantína VII. Fajsov otec, Jutaš, panoval zrejme na území medzi Dunajom a Zagyvou alebo na území medzi Rabou a Enžou. 

Jediná zmienka o Fajsovi pochádza z listu Konštantína VII. Porfyrogenneta. Ten v roku 948 tituloval Fajsa ako kráľa Maďarov. O jeho vláde sa nevie nič. Podľa Lászlóa Kontlera boli za Fajsovej vlády položené základy kresťanstva. Istá nie je ani jeho účasť v bitke pri Lechu, kde Maďari utrpeli katastrofickú porážku. Podľa Marcela Eliáša sa bitky nezúčastnil. Potom však zrejme abdikoval a novým kniežaťom sa stal Takšoň. Niekedy potom zomrel.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Fajsz na českej Wikipédii.*

  


|  |
| --- |
| Fajs**Arpádovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Zoltán** | **veľkoknieža**947 – 955 | Nástupca**Takšoň** |
**Kirkwoodova medzera** sú medzery alebo diery v pásme planétok, s polohlavnými osami (alebo ekvivalentnou obežnou dobou), ako je vidieť na histograme. Zhodujú sa s lokáciami dráhových rezonancií s Jupiterom.

Kirkwoodove medzery
Ako príklad, je tu niekoľko asteroidov s polohlavnými osami blízko 2,50 AU, s periódou 3,95 roka, ktoré spravia tri obehy za jeden obeh Jupitera (z toho dôvodu sa to nazýva 3:1 dráhová rezonancia). Ďalšie dráhové rezonancie sa zhodujú s obežnými dráhami, ktorých dĺžky sú sú iba zlomkami s dráhou Jupitera. Slabšie rezonancie vedú k spotrebovaniu asteroidov, zatiaľ čo špičky v histograme sú často tvorené prítomnosťou niektorých rodín asteroidov.

Medzery boli prvýkrát pozorované Danielom Kirkwoodom v roku 1857, ktorý tiež správne vysvetlil ich pôvod v dráhových rezonanciách s Jupiterom.

Len nedávno, bolo objavené relatívne malé množstvo asteroidov s vysokou excentricitou obehu, ktoré spadajú do Kirkwoodových medzier. Patria sem napríklad skupina Alinda a rodina Griqua. Excentricita ich obežných dráh sa pomaly zvyšuje. V časovom úseku niekoľko miliónov rokov sa nakoniec rozpadnú kvôli ich priblíženiu k planéte.

Najväčšie Kirkwoodove medzery sú umiestnené v hlavnom obežnom polomere:

* 2,06 AU (4:1 rezonancia)
* 2,5 AU (3:1 rezonancia), domov skupiny Alinda
* 2,82 AU (5:2 rezonancia)
* 2,95 AU (7:3 rezonancia)
* 3,27 AU (2:1 rezonancia), domov rodiny Griqua

Slabšie alebo tesnejšie medzery:

* 1,9 AU (9:2 rezonancia)
* 2,25 AU (7:2 rezonancia)
* 2,33 AU (10:3 rezonancia)
* 2,71 AU (8:3 rezonancia)
* 3,03 AU (9:4 rezonancia)
* 3,075 AU (11:5 rezonancia)
* 3,47 AU (11:6 rezonancia)
* 3,7 AU (5:3 rezonancia)


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústava |
Súradnice: 47°34′00″S 10°42′00″V﻿ / ﻿47,566667°S 10,7°V﻿ / 47.566667; 10.7

**Füssen** je historické mesto v bavorských Alpách na rieke Lech na nemecko-rakúskych hraniciach.

Nad mestom stojí stredoveký hrad s galériou a v meste sú zvyšky bývalého kláštora St. Mang. V okolí mesta je viacero jazier a začína tu tunel smerom do Tirolska.

Dejiny
------

Füssen leží pri starej rímskej ceste *Via Claudia Augusta* z Talianska do hlavného mesta Raetie (*Augusta Vindelicorum*, dnešný Augsburg) a bol osídlený už v staroveku. Roku 748 tu založil mních a misionár sv. Magnus (St. Mang) pustovňu okolo ktorej potom vznikol benediktínsky kláštor. V 13. storočí bol už Füssen mestom, v roku 1295 sa spomínajú jeho mestské práva. Mesto potom pripadlo arcibiskupom augsburskými, ktorí tu v rokoch 1486 – 1505 dali vybudovať neskorogotický hrad. Už v 16. storočí tu kvitlo husliarstvo a 1562 vznikol vôbec prvý cech lutniarov. V rokoch 1696 – 1726 bol kláštor a kostol barokovo prestavaný a rozšírený.

V rámci sekularizácie v roku 1802 bol kláštor zrušený, 1805 pripadol Füssen Bavorsku a koncom 19. storočia dal v blízkosti mesta kráľ Ľudovít II. vystavať romantický zámok Neuschwanstein.

Füssen leží vysoko v podhorí Álp pri jazere *Forggensee*, priamo nad mestom sú vysoké vrchy a miesto je obľúbeným cieľom turistov.

Pamiatky
--------

* *Kostol St. Mang* má rané stredoveké základy a románsku kryptu z 9. – 11. storočia, inak bol začiatkom 18. storočia úplne prestavaný.
* Bývalý kláštor je rozsiahla baroková budova, kde je dnes radnica a mestské múzeum.
* Zámok *Hohes Schloss* z rokov 1486 – 1505 je rozsiahly neskoro stredoveký hrad, v čase baroka sčasti prestavaný, kde je dnes umiestnená obrazáreň.

Osobnosti mesta
---------------

* Thomas Greiss (\* 1986), hokejový brankár

Partnerské mestá
----------------

* Nórsko  Bardu, Nórsko
* USA  Helen, Georgia, USA
* Japonsko  Numata, Japonsko
* Taliansko  Palestrina, Taliansko

Galéria
-------

* centrum mestacentrum mesta
* nádvorie zámkunádvorie zámku
* kostol a kláštor St. Mangkostol a kláštor St. Mang
* kostol a zámokkostol a zámok
* jazero Forggenseejazero Forggensee

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Füssen**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Füssen
* Kláštor St. Mang

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Füssen na českej Wikipédii.*
Súradnice: 62°9′23″S 7°9′59″Z﻿ / ﻿62,15639°S 7,16639°Z﻿ / 62.15639; -7.16639

**Vestmanna** (dánsky: *Vestmannahavn*) je dedina (mesto) a zároveň obec na Faerských ostrovoch na západe ostrova Streymoy. 

"Vestmann" sa prekladá ako "Westman" (Západný človek), alebo v starej nórčine Gal. Pôvodný názov bol Vestmannahavn, t. j. "West-men's/Írsky prístav". Predtým to bol prevozný prístav, až kým sa nepostavil podmorský tunel z Vágaru do Kvívíku a Stykkið. Útesy na juhu od Vestmanna, Vestmannabjørgini sú veľmi obľúbené pre výlety loďou.

V decembri 1759, počas sedemročnej vojny, sa vojenská eskadra Françoisa Thurota ukryla pred nepriaznivými podmienkami vo Vestmanne. Nedostatok dostupných zásob na ostrove však eskadru motivoval k následnému nájazdu na severné pobrežie Írska.

Obec je obklopená vrchmi Hægstafjall (296 m), Økslin (317 m), Loysingafjall (639 m), Moskurfjall (624 m).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vestmanna**

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránky obce

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vestmanna na anglickej Wikipédii.*
**Jiří Cvekl** (\* 14. september 1919, Nižbor – † 11. máj 1995, Praha) bol český filozof a germanista.

Po 2. svetovej vojne sa angažoval v sociálnej demokracii, po roku 1948 vstúpil do KSČ. V roku 1956 sa habilitoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a potom pracoval vo Filozofickom ústave ČSAV. V roku 1968 bol vylúčený z KSČ a v roku 1970 bol presunutý do encyklopedického ústavu ČSAV. (L. Hrzal s J. Netopilíkom v knihe *Ideologický boj ve vývoji čs. filozofie* Cvekla označujú za revizionistu a hlásateľa demokratického socializmu). V roku 1977, po vzniku Charty 77, Cvekl využil situáciu a Chartu verejne kritizoval (článok *Nejsme na stejné lodi* v Rudom práve) – potom mohol opäť pracovať vo Filozofickom ústave.

Cvekl bol výrazným predstaviteľom pokusu urobiť z marxizmu opäť filozofiu, a nie ho chápať ako ideológiu. V tomto zmysle bol jednou z kľúčových osobností tzv. Obrodného procesu 60. rokov v Česko-Slovensku. Výrazne tiež ovplyvnil vnímanie psychoanalýzy v Česko-Slovensku a v rámci politickej ľavice – v roku 1965 vydal knihu *Sigmund Freud*, ktorej cieľom bolo „*aby výrazy freudismus a psychoanalýza prestali byť v rámci marxizmu chápané ako pejoratívne označenie*". Neskôr sa venoval filozofii času a časovosti.

Dielo
-----

* *O protikladu vědeckého a náboženského světového názoru* (1956)
* *O materialistické dialektice* (1956)
* *O zákonech dějin* (1957)
* *Lid a osobnost v dějinách* (1961)
* *O předmětu a metodě historického materialismu* (1962)
* *Člověk a světový názor* (1962)
* *Sigmund Freud* (1965)
* *Filosofie a současnost* (1966)
* *Struktura a funkce filosofie* (1967)
* *Čas lidského života* (1967)

Referencie
----------

1. ↑   *Jiří Cvekl* [online]. phil.muni.cz, [cit. 2021-10-12]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* TOMEŠ, Josef, a kol. *Český biografický slovník XX. století : I. díl : A – J*. Praha ; Litomyšl : Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 177.
* VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. *Biografický slovník českých zemí : 9. sešit : C*. Praha : Libri, 2008. 369 – 502 s. ISBN 978-80-7277-366-4. S. 480 – 481.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Heslo Jiří Cvekl v *Slovníku českých filosofů*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jiří Cvekl na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 61703
* ISNI: 0000 0000 5527 7761
* LCCN: no2012140794
* NK ČR: jk01020868
* VIAF: 20135099
* WorldCat: lccn-no2012140794