**Robert Merle** (\* 28. august 1908, Tébessa, Alžírsko – † 28. marec 2004, Grosrouvre, Francúzsko) bol francúzsky románopisec, dramatik, literárny historik, prekladateľ a profesor anglickej a americkej literatúry. Preslávil sa napríklad utopickým sci-fi románom Malevil či trinásťdielnou historickou ságou *Fortune de France*. Niektoré jeho romány (napr. *Víkend na Zuydcoote*, *Malevil*, *Až delfín prehovorí*) boli úspešne sfilmované.

Životopis
---------

Narodil sa v alžírskom meste Tébessa ako syn francúzskeho dôstojníka. V roku 1918 sa rodina presťahovala do Francúzska. Vyštudoval filozofiu a anglistiku, učil a prekladal. Počas druhej svetovej vojny sa zúčastnil bojov o Dunkerque v roku 1940, kedy padol do zajatia. Z tejto skúsenosti čerpal vo svojej prvotine *Week-end à Zuydcoote*. Za román získal v roku 1949 prestížnu Prix Goncourt. V roku 1964 knihu sfilmoval Henri Verneuil.

Vo svojich dielach neskrýval ľavicové a predovšetkým humanistické založenie. Písal romány vojnové, politické, sociálne zamerané, satiricko-realistické, aj utopické a sci-fi s filozofickým podtextom. Medzi jeho najúspešnejšie patria romány s historickou tématikou. Vo svojich dielach sa zaoberal otázkou rasizmu, zla, fanatizmu, spoločenského útlaku, vojen a hľadaním ich koreňov v ľudskej psychike a spoločnosti. Svoje romány situoval do druhej svetovej vojny (*Week-end à Zuydcoote*, *La mort est mon métier*), vymyslenej súčasnosti (*Malevil*, *Un animal Doué de raison*), či do Pacifiku 19. storočia (*L'île*). Merle sa ale nevyhýbal ani 16. a 17. storočiu – ako dokladá trinásťdielna kronika *Fortune de France*, ktorej prvý diel vyšiel v roku 1977, a posledný v roku 2003. Za posledný diel série (*Le glaive et les amours*) dostal cenu Jeana Giona.

Napísal aj biografiu kubánskeho revolucionára a bývalého prezidenta Fidela Castra (*Moncada, premier combat de Fidel Castro*). V päťdesiatych a šesťdesiatych rokoch napísal aj niekoľko divadelných hier (vydané v českom jazyku vo zväzku Dramata (1966): Flamineo, Sisyfos a smrt, Nový Sisyfos, Vláda žen, Spravedlnost v Miramaru).

Bol trikrát ženatý a mal šesť detí. Do vysokého veku si uchoval obdivuhodnú fyzickú i duševnú sviežosť a staroba sa takmer vôbec neprejavila na jeho tvorbe. Zomrel vo veku 95 rokov na zlyhanie srdca vo svojom dome v Grosrouvre neďaleko Paríža.

Dielo
-----

* *Week-end à Zuydcoote* (1949), (Víkend na Zuydcoote)
* *La mort est mon métier* (1952) (*Smrť je mojim remeslom*)
* *L'île* (1962)
* *Moncada, premier combat de Fidel Castro* (1965)
* *Un animal Doué de raison* (1967) (*Až delfín prehovorí*)
* *Derrière la vitre* (1970)
* *Malevil* (1972)
* *Les hommes protégés* (1974)
* *Madrapour* (1976),
* *Le Soleil nie sa lève pas pour nous* (1986)
* *L'idole* (1987),
* *Le propre de l'homme* (1989)

### *Fortune de France* (1977 – 2003)

Od polovice sedemdesiatych rokov sa Merle sústredil na svoje najväčšie dielo, trinásťdielnu ságu z dejín Francúzska 16. a 17. storočia, z obdobia náboženských vojen medzi katolíkmi a hugenotmi a zo začiatku vlády Ľudovíta XIII. Hrdinom a rozprávačom je druhorodený vidiecky šľachtic a lekár v kráľovských službách Peter zo Sioraku. Štylizované, archaicky zafarbené rozprávanie, inšpirované štýlom dobových kroník alebo pamätí, je plné humoru a dobrodružstva a pripomenie romány Dumasa, Merle však na rozdiel od neho plne ctil históriu a študoval archívy, kroniky a pod.

V rokoch 1991 – 2003 napísal Merle druhý cyklus siedmich románov, kde je hrdinom a rozprávačom Siorakov syn (ľavoboček) Peter Emanuel. Niektorým miestam už chýba ľahkosť a švih predošlej série, romány sú však rovnako dejovo farbisté a historicky poučné ako predchádzajúce a naprávajú tiež niektoré omyly, ktoré zaviedol práve Dumas v Troch mušketieroch (najmä veľmi negatívny obraz kardinála Richelieua i kráľa Ľudovíta XIII.). Celá sága, pokrývajúca storočný úsek búrlivých dejín Francúzska, má okolo 6 000 strán. Posledný diel celého cyklu vydal Merle v roku 2003.

1. *Fortune de France* (1977), (po česky *Dědictví otců* 1983, 1989, 2006)
2. *En nos vertes années* (1979), (po česky *V rozpuku mládí* 1984, 1989)
3. *Paris ma bonne ville* (1980), (po česky *Mé dobré město Paříž* 1985, 1989)
4. *Le prince que voilà* (1982), (po česky *Vladař na scéně* 1986, 1990)
5. *La violente amour* (1983), (po česky *Horoucí láska* 1987, 1996)
6. *La Pique du jour* (1985), (po česky *Svítání 1988*, 1996)
7. *La volte des vertugadins* (1991), (po česky *Ples u vévodkyně* 1996, 2002)
8. *L’Enfant-Roi* (1993), (po česky *Mladičký král* 2000)
9. *Les Roses de la vie* (1995), (po česky *Růže života* 2000)
10. *Le Lys et la Pourpre* (1997), (po česky *Lilie a purpur* 2001)
11. *La Gloire et les Périls* (1999), (po česky *Sláva a úskalí* 2002)
12. *Complots et Cabales* (2001), (po česky *Spiknutí a úklady* 2004)
13. *Le glaive et les amours* (2003), (po česky *Meč a lásky* 2005)

Ocenenia
--------

* 1949 – Prix Goncourt za *Week-end à Zuydcoote*
* 1962 – Prix de la Fraternité za *L'Île*
* 1974 – John W. Campbell Memorial Award for Best Science Fiction Novel za *Malevil*
* 2003 – Grand prix Jean-Giono za celoživotné dielo

Literatúra
----------

* Pierre Merle: *Robert Merle. Ein verführerisches Leben.* Aus dem Französischen von Manfred Flügge. Aufbau, Berlin 2009. 432 S. ISBN 978-3-351-02700-1
* W. Somerset Maugham: *Les Nouvelles complètes, Preface de Robert Merle*, Omnibus, Presses de la cité, 1992

Referencie
----------

1. ↑   *Robert Merle bigraphy* [online]. A+E Networks, [cit. 2014-02-04]. Dostupné online. (anglicky)
2. ↑   *Robert Merle životopis* [online]. spisovatele.cz, [cit. 2014-02-04]. Dostupné online. (česky)
3. ↑   *Robert Merle* [online]. histo-couch.de, [cit. 2014-02-04]. Dostupné online. (nemecky)

Externé odkazy
--------------

* Robert Merle v Internet Movie Database (po anglicky)
* Merle Robert (1908-2004) sur Universalis
* Fortune de France
* Robert Merle, écrivain français sur Even
* Robert Merle auteur français sur le cafard Cosmique
* Robert Merle, la mort est mon métier
* Robert Merle (1908-2004), biografia

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Robert Merle na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 32829
* BnF: 11915686g
* GND: 11921783X
* ISNI: 0000 0001 1467 8793
* LCCN: n50038376
* NK ČR: jn20000604000
* VIAF: 12312406
* WorldCat: lccn-n50038376