recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Súkromné slovanské gymnázium** je súkromné gymnázium v Bratislave.

Charakteristika školy
---------------------

Škola bola zriadená v roku 1993 s päťročným štúdiom, ktoré po niekoľkých rokoch bolo zmenené na 4-ročné, alebo 8-ročné.

Prívlastok „slovanské" dostala z dôvodu možnosti výberu okrem dvoch svetových cudzích jazykov (anglický, nemecký, francúzsky, španielsky) aj jeden slovanský a to z ruského, chorvátskeho, poľského.
Ďalej si žiaci v 8-ročnom štúdiu vyberajú aj jeden z umeleckých predmetov: literárno-dramatická výchova, hra na hudobný nástroj (klavír, gitara), spev, výtvarná výchova.
Okrem tradičných hodín telesnej výchovy si môžu žiaci zahrať aj golf. Priamo v areáli školy je vybudované golfové cvičisko. V prípade nepriaznivého počasia výučba golfu prebieha na trenažéri.
Pre žiakov z nižších ročníkov alebo z odľahlejších častí, je ponúknutý školský autobus.

Školské programy
----------------

* Jazykové gymnázium (8 ročné a 4 ročné štúdium)
* Golfové gymnázium (8 ročné a 4 ročné štúdium)
* Zahraničná služba - diplomacia (4 ročné štúdium)
* Zahraničné vzťahy - ruské bilingválne (5 ročné štúdium)
* Externé štúdium (diaľkové a dištančné)

Externé odkazy
--------------

* Webová stránka školy
* Webová stránka golfového klubu gymnázia Archivované 2009-09-09 na Wayback Machine

Súradnice: 48°08′30″S 17°12′39″V﻿ / ﻿48,141632°S 17,21088°V﻿ / 48.141632; 17.21088
**Telerig** (po krste **Theofylakt(os)**; bulh. *Телериг*, gr. *Τελέριγος*) bol bulharský chán v rokoch cca. 768/774? – 776/777. Známy je stabilizáciou moci v Prvej bulharskej ríši a bojmi proti Byzantskej ríši. Po tom čo bol v roku 776/777 pravdepodobne bulharskou šľachtou prinútený opustiť Bulharsko, odišiel do Konštantínopola, kde správy o ňom krátko po jeho prijatí miznú.

Životopis
---------

V roku 773 Byzantská ríša podnikla útok na bulharské pohraničie, ale hlbšie neprenikla, pretože krátko na to začali strany rokovať o mieri. Ešte v tom istom roku, resp. v roku 774 ale Telerig prepadol byzantské územie v Macedónsku a odviedol do Bulharska okolo 12 000 zajatcov z tamojších slovanských Berzitov, ktorých mal Telerig následne usadiť v Bulharsku. Cisár Konštantín V. ktorý sa vďaka spojencom v Bulharsku o nájazde rýchlo dozvedel, naň zareagoval odvetným útokom a Bulharov na neznámom mieste zvanom Lithosoria porazil. Krátko na to mal Telerig lsťou zistiť mená byzantských agentov v krajine a mal ich dať popraviť. O rok na to počas príprav na novú výpravu zomrel Konštantín V. a vojna medzi Byzanciou a Bulharskom sa skončila. Telerigova pozícia v krajine však bola po konci vojny prekvapivo oslabená, pretože bulharská šľachta sa ďalej necítila byť viazaná vernosťou panovníkovi dovtedy spojenou s bojom o prežitie štátu. Zrejme v dôsledku vnútorných intríg preto Telerig niekedy v roku 776/777 utiekol do Konštantínopola, kde ho prijal nový cisár Lev IV. V Konštantínopole Telerig prijal krst, kresťanské meno Theofylaktos, a za ženu si vzal príbuznú cisárovnej Ireny. Správy o týchto udalostiach pochádzajú prevažne z pera byzantského historika Theofana Homologéta.

Poznámky
--------

1. ↑  Počiatok Telerigovej vlády je nejasný, V. Vavřínek v *Encyklopedie Byzance* opatrne naznačuje rok 772, A. Každan v *Oxford Dictionary of Byzantium* roky 768/774, J. R. Rosser v *Historical dictionary of Byzantium* určuje približne rok 770.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Telerig. In: VAVŘÍNEK, Vladimír; BALCÁREK, Petr. *Encyklopedie Byzance*. 1. vyd. Praha : Libri; Slovanský ústav AV ČR, 2011. 552 s. (Práce Slovanského ústavu AV ČR. Nová řada; zv. 33.) ISBN 978-80-7277-485-2,  978-80-86420-43-1. S. 470.
2. 1 2  TELERIG In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 2022. (po anglicky)
3. ↑  ZÁSTĚROVÁ, Bohumila. *Dějiny Byzance*. Vyd. 1. Praha : Academia, 1992. 529 s. ISBN 80-200-0454-8. S. 118.
4. 1 2  SOPHOULIS, Panos. *Byzantium and Bulgaria 775 – 831*. Leiden : BRILL, 2011. (East Central and Eastern Europe in the Middle Ages, 450-1450; zv. 16.) ISBN 978-9004206953,  9004206957. S. 95, 148.

  


|  |
| --- |
| Telerig |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Pagan** | **chán**768/774? – 777 | Nástupca**Kardam** |

Autoritné údaje: * LCCN: nb2019020022
* VIAF: 14157222924184972529
* WorldCat: lccn-nb2019020022
Súradnice: 47°39′S 9°29′V﻿ / ﻿47,650°S 9,483°V﻿ / 47.650; 9.483

**Friedrichshafen** je univerzitné mesto v južnom Nemecku, neďaleko hraníc so Švajčiarskom a Rakúskom, pri Bodamskom jazere. Je zároveň aj hlavným mestom okresu Bodensee v jednom zo spolkových nemeckých štátov Bádensko-Württembersko. Rozloha mesta je 70 km² a počet obyvateľov 59 000 s hustotou zaľudnenia 848 na 1 km². 

V tomto nemeckom meste založil v 19. storočí Ferdinand von Zeppelin svoju továreň vzducholodí. Počas druhej svetovej vojny sa stalo dôležitým priemyselným centrom Nemecka. Dve tretiny mesta boli vo vojne zničené a po vojne sa mesto stalo francúzskou okupačnou zónou. 

Tri kilometre od mesta sa nachádza letisko Friedrichshafen. V roku 2003 postavili univerzitu, ktorá je pomenovaná po Zeppelinovi a je jediná súkromná vysoká škola v Bádensku-Württembersku.

Partnerské mestá
----------------

|  |
| --- |
| * Nemecko  Delitzsch, Nemecko
* USA  Peoria, Illinois, USA
* Bielorusko  Polack, Bielorusko
* Francúzsko  Saint-Dié-des-Vosges, Francúzsko
* Bosna a Hercegovina  Sarajevo, Bosna a Hercegovina
 |

Panoráma mesta
--------------

Centrum mesta

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Friedrichshafen**
**Igor Mamojka** je srbský, slovenský a český spevák.

Zo života
---------

Narodil sa v Kovačici neďaleko Belehradu. Otec Ján, pôvodom Slovák, podobne ako aj ostatní slovenskí Kovačičania, svojho syna viedol v šľapajach slovenského jazyka.

Igor Mamojka sa na Slovensku a v Česku preslávil aj vďaka spolupráci s hudobným skladateľom Jiřím Zmožkom, s ktorým najmenej päť rokov koncertuje ako v kostoloch tak v kultúrnych domoch či na ostatných podujatiach. Videoklip „Slnko aj mesiac svedčia" taktiež prispel k Igorovej popularite, keď sa až pol roka vysielal na STV. Pieseň „Otče můj" dosahuje až k miliónu zhliadnutí. Dnes je pastorom v kostole Armády spásy Brno a neobvyklým kazateľským štýlom privádza stratené duše k pravde. Od roku 2018 začal spoločne s Martinom Jakubcom spievať piesne na TV Šláger, kde s piesňou „Otče náš" alebo „Láska je nejvíc" oslovujú poslucháčov.

Diskografia
-----------

* 1998: *Snaga je meni od Gospoda* - CD
* 2000: *Pečat Ljubavi* - CD
* 2005: *Galilejskí rybári - Otče můj - Jiří Zmožek a Igor Mamojka* - CD
* 2007: *Možno hľadáš lásku* - CD
* 2007: *Voleti više - Milovat víc* - CD
* 2010: *Vjeruj u ljubav - Láska je nejvíc* - Emauzy, CD
* 2012: *Z vězení do království* - Emauzy, CD
* 2013: *Bog vidi sve* - Emauzy, CD

Referencie
----------

1. ↑   Igor Mamojka (Starý Poddvorov)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka - www.mamojka.com Archivované 2009-09-16 na Wayback Machine
* Igor Mamojka a jeho príbehy - inba.sk

Autoritné údaje: * NK ČR: jx20041118032
* VIAF: 84309810
**Kalnický** alebo **Kálnický potok** je potok na dolnom Považí, vo východnej časti okresu Nové Mesto nad Váhom. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria 14,8 km a je tokom 3. rádu. Na hornom toku preteká Kálnickou dolinou. Na dolnom toku tečie korytom s ochrannými hrádzami, západne od obce Hôrka nad Váhom vytvára prietočné koryto.

*Prameň:* v Považskom Inovci na severozápadnom úpätí vrchu Panská javorina (942,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 720 m n. m.

*Smer toku:* na hornom toku viac-menej na severozápad, obcou Kálnica preteká západným smerom, potom tečie na juhozápad, pri obci Kočovce sa stáča a tečie k ústiu severojužným smerom

*Geomorfologické celky:* 1.Považský Inovec, podcelky Vysoký Inovec a Inovecké predhorie, 2.Podunajská pahorkatina, časť Dolnovážska niva

*Prítoky:* sprava prítok z Prostrednej doliny, Kňažia, zľava prítok spod Ivanovho vŕšteka (800,9 m n. m.), prítok (327,1 m n. m.) z oblasti Malinišťa, prítok z oblasti Pieskov, z Novianskej doliny a Hôrčanský potok

*Ústie:* do Váhu západne od obce Hôrka nad Váhom v nadmorskej výške okolo 175 m n. m.

*Obce:* Kálnica a Kočovce

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Kalnického potoka |
| --- |
| *Kalnický potok* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Hôrčanský potok
* **Kalnický potok**
* Kňažia
* Noviansky potok
* Polámaný potok
* Prostredný potok
* Soplička

 |

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Váhu (od Biskupického kanála po Sĺňavu) |
| --- |
| 
* **Biskupický kanál**
* Bodovský potok
* **Bošáčka**
* **Čachtický kanál**
* **Drietomica**
* Hrádocký potok
* Hraničný potok
* **Jablonka**
* **Kalnický potok**
* **Klanečnica**
* Klenkov potok
* Kuželnický potok
* Modrovský potok
* Rybnícky potok
* Selecký potok
* Stankovský potok
* Starohájsky potok
* **Striebornica**
* **Turniansky potok**
* Vápeník

 |
| 
Súvisiace šablóny
Vodné toky v povodí Bošáčky
Vodné toky v povodí Drietomice
Vodné toky v povodí Jablonky
Vodné toky v povodí Kalnického potoka
Vodné toky v povodí Klanečnice
Vodné toky v povodí Striebornice
Vodné toky v povodí Váhu (6. časť) a (8. časť)
 |
**PlayStation Vita** (tiež ako **PSVita** alebo **PSV**) je herná konzola spoločnosti Sony Computer Entertainment. Je nasledovníkom hernej konzoly PlayStation Portable. Dátum vydania bol v Japonsku a v častiach Ázie na koniec roku 2011, v Európe a Severnej Amerike na začiatok roku 2012.

PS Vita podporuje Bluetooth, Wi-Fi a drahší model aj 3G. Obsahuje 4 core ARM Cortex-A9 MPCore procesor a 4 core SGX543MP4+. Obsahuje aj nové menu – LiveArea, ktoré je nástupcom XMB (Xross Media Bar). Konzola je plne kompatibilná so všetkými PSP hrami stiahnuteľnými z PlayStation Network cez PlayStation Store.

PS Vita obsahuje dve analógové páčky, 5-palcový (130 mm) OLED multi-touch dotykový displej, D-pad klávesnicu, známe tlačidla Kocka, Krúžok, Trojuholník a Krížik, tlačidla L a R a horné tlačidla Start a Select. Ešte obsahuje predný dotykový displej, zadnú dotykovú plochu, dve kamery (a prednú a zadnú), stereo reproduktory, mikrofón, akcelerometer, elektronický kompas, GPS (len pre 3G verziu), Wi-Fi, 3G, a Bluetooth 2.1. Kamery vedia rozpoznať tváre a úsmevy.

PlayStation Vita bol predstavený v dvoch verziách: jeden s podporou 3G, a druhý bez 3G. Batéria vydrží 3 – 5 hodín hrania, 5 hodín prezerania videa a viac ako 9 hodín počúvania hudby pri vypnutej obrazovke.
PS Vita je vybavený slotom pre pamäťovú kartu a slotom pre NVG karty. Na NVG kartách sú uložené hry (obdoba Cartridge), kde sa dajú uložiť aj pozície z hier.

Externé odkazy
--------------

* HandHeld.space - Slovenský PlayStation Vita magazín
**Adrián Kaprálik** je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste útočníka v poľskom klube Górnik Zabrze, kde je na hosťovaní z MŠK Žilina.

Klubová kariéra
---------------

### MŠK Žilina

Kaprálik debutoval v A-tíme MŠK Žilina dňa 14. júna 2020 pri víťazstve 2:1 nad Spartakom Trnava. 

Svoj prvý gól strelil v ďalšej sezóne dňa 15. augusta pri víťazstve 4:2 nad AS Trenčín.

Dňa 6. novembra 2022 strelil štyri góly pri víťazstve 4:1 nad Slovanom Bratislava. Dňa 17. marca 2023 strelil dva góly a zaznamenal dve asistencie pri divokom víťazstve 6:4 nad Duklou Banská Bystrica.

#### Hosťovanie v Górniku Zabrze

Dňa 15. augusta 2023 bol po podpísaní zmluvy s MŠK Žilina poslaný na sezónne hosťovanie do poľského klubu Górnik Zabrze v Ekstraklase. O tri dni neskôr debutoval v Poľsku a pri debute strelil aj svoj prvý gól pri remíze 1:1 s Widzew Łódź.

Reprezentačná kariéra
---------------------

Prvýkrát bol Kaprálik povolaný do seniorskej reprezentácie v septembri 2022 na zápasy Ligy národov UEFA 2022/23. V reprezentácii debutoval 20. novembra v priateľskom zápase proti Čile (0:0) pri ktorom sa s reprezentáciou lúčil Marek Hamšík.

Štatistiky kariéry
------------------

### Klubové

*K 4. novembru 2023*

Zápasy a strelené góly za kluby, v sezónach a súťažiach| Klub | Sezóna | Liga | Národný pohár | Európske súťaže | Iné | Celkom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Divízia | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly |
| MŠK Žilina B | 2019/20 | 2. liga | 6 | 1 | ― | ― | ― | 6 | 1 |
| 2020/21 | 14 | 4 | ― | ― | ― | 14 | 4 |
| 2021/22 | 2 | 0 | ― | ― | ― | 2 | 0 |
| 2022/23 | 1 | 1 | ― | ― | ― | 1 | 1 |
| Celkom | 23 | 6 | ― | ― | ― | 23 | 6 |
| MŠK Žilina | 2019/20 | Niké liga | 2 | 0 | ― | ― | ― | 2 | 0 |
| 2020/21 | 29 | 2 | 6 | 2 | 1**1** | 0 | 2**2** | 0 | 38 | 4 |
| 2021/22 | 24 | 3 | 3 | 0 | 8**3** | 0 | 1**2** | 0 | 36 | 3 |
| 2022/23 | 31 | 9 | 3 | 1 | ― | 2**2** | 1 | 36 | 11 |
| 2023/24 | 3 | 1 | ― | 3**3** | 2 | ― | 6 | 3 |
| Celkom | 89 | 15 | 12 | 3 | 12 | 2 | 5 | 1 | 118 | 21 |
| Górnik Zabrze (hosť.) | 2023/24 | Ekstraklasa | 9 | 1 | 2 | 1 | ― | ― | 11 | 2 |
| Celkovo | 121 | 22 | 14 | 4 | 12 | 2 | 5 | 1 | 152 | 29 |

Poznámky
**1** Európska liga UEFA
**2** Play-off o Konferenčnú ligu UEFA
**3** Európska konferenčná liga UEFA
### Medzinárodné

*K 4. novembru 2023*

Zápasy a góly za národný tím| Národný tím | Rok | Zápasy | Góly |
| --- | --- | --- | --- |
| Slovensko | 2022 | 1 | 0 |
| Celkovo | 1 | 0 |

Externé odkazy
--------------

Profil hráča na transfermarkt

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Adrián Kaprálik na anglickej Wikipédii.*
**Benedikt Rejt z Pístova**, niekedy tiež *z Piestingu* (\* 1450/1454 – † 1531/1536, Louny), známy tiež ako *Benedikt Rieth*, *Ried*, *Reyda*, *Rotta*, *Reta*, *Benedict Reijt*, ale tiež *Beneš z Loun*, alebo *Beneš Lounský*, bol český fortifikačný staviteľ a architekt, projektant nemeckého pôvodu.

Život
-----

Bol činný prevažne v Čechách. Prvá zmienka o ňom pochádza z roku 1489. Preslávil sa už pred príchodom do Čiech ako znalec techniky budovania pevností. Kráľ Vladislav II. ho pozval zo susedného Saska. S Rejtovým menom sa spája veľkorysá prestavba Pražského hradu, ktorá začala v roku 1485 fortifikáciou (veža Daliborka a hradby so streleckou ochodzou lemujúcou Zlatú uličku). Pokračovala dostavbou Starého kráľovského paláca o jedinečný priestor Vladislavskej sály. Priestor, ktorý svojimi rozmermi (62 × 16 × 13 m) nemal obdobu a kde sa mohlo 100 ľudí prechádzať na koňoch, preslávil hlavne svojou neobvykle zložitou, prevýšenou klenbou s krúženými rebrami. Išlo tak o najväčšiu klenutú sálu bez použitia stredných opôr v Európe.

Ďalej Rejt navrhol a realizoval modernizáciu opevnenia niektorých šľachtických sídiel, predovšetkým hradov Švihov a Blatná. Za svoje dielo ho povýšili do šľachtického stavu (od roku 1502 bol uvádzaný ako *nobilis Benedictus, lapicida domini regis*). V jeho dielach sa kombinujú princípy gotického dekorativizmu a renesančnej konštrukcie v duchu Albertiho.

Dielo
-----

Kostol sv. Mikuláša v Lounoch
### Pražský hrad

* Modernizácie hradného opevnenia (do roku 1496)
* Vladislavská sála (dokončená 1500)
* Jazdecké schody (pôvodne s renesančnou loggiou, dokončené po roku 1500)
* Tzv. *Ludvíkovo křídlo* (1501 – 1509), prvá prevažne renesančná konštrukcia paláca v Čechách
* Projekt na dostavbu katedrály sv. Víta (1509 – 1511)

### Čechy

* Renesančný palác hradu v Blatnej
* Prepracovanie projektu sv. Barbory v Kutnej Hore) (trojlodie, krúženie klenby trojlodia), stavba od roku 1512
* Návrh Kostola svätého Mikuláša v Lounoch, budovaný od roku 1519 príslušníkmi jeho hute
* Opevnenie hradu Švihov (do 1510)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Benedikt Rejt**

Literatúra
----------

* kolektiv autorů. *Umění pozdní gotiky v Čechách (1471-1526)*. Praha : Odeon, 1978.
* kolektiv autorů. *Dějiny českých zemí v obrazech*. [s.l.] : [s.n.].
* POCHE, Emanuel, kol. autorů *Encyklopedie českého výtvarného umění*. Praha : Academia, 1975. S. 423.
* Pavel KALINA: *Benedikt Ried a počiatky zaalpskej renesancie*. Praha : Academia 2009

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Benedikt Rejt na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 69641
* GND: 11874514X
* ISNI: 0000 0000 8090 3787
* LCCN: no2009203050
* NK ČR: jn20000720248
* ULAN: 500065894
* VIAF: 10641245
* WorldCat: lccn-no2009203050
Raketa PSLV
**Polar Satellite Launch Vehicle** (hindsky: ध्रुवीय उपग्रह प्रक्षेपण यान), viac známa pod skratkou **PSLV**, je indická nosná raketa prevádzkovaná Indickou kozmickou agentúrou (ISRO). Už z názvu vyplýva, že raketa je primárne využívaná na vypúšťanie stredne ťažkých satelitov na polárne obežné dráhy, používa sa však aj na vypúšťanie ľahkých satelitov na geostacionárne dráhy.

Raketa je štvorstupňová; prvý a tretí stupeň používajú motory na tuhé pohonné látky, pričom prvý stupeň obsahuje jeden z najsilnejších raketových motorov tohto druhu na svete. Zvyšné dva stupne majú kvapalné raketové motory, pričom 2. stupeň ako palivo používa vysoko toxický asymetrický dimetylhydrazín, posledný 4.stupeň má 2 motory na metylhydrazín. Štandardný variant *PSLV* má na spodnom stupni aj 6 malých pomocných raketových motorov na tuhé látky, ktoré sa po 44 sekundách letu odhadzujú. Verzia rakety *PSLV-CA* je bez týchto urýchľovacích motorov a verzia *PSLV-XL* obsahuje 6 väčších a silnejších urýchľovacích motorov a je teda najvýkonnejším modelom rakety PSLV, ktorý dokáže vyniesť na nízku obežnú dráhu náklad o maximálnej hmotnosti až 3250 kg. Celková výška rakety PSLV je 44 metrov a maximálny priemer (bez urýchľovacích motorov) má 2,8 metra. 

Prvý štart rakety PSLV sa z kozmodrómu Šríharikota uskutočnil 20. septembra 1993, kvôli chybe riadiaceho programu sa však skončil neúspechom a raketa sa zrútila do Bengálskeho zálivu. K prvému úspešnému štartu došlo 15. októbra 1994 a raketa PSLV pri ňom vypustila 800 kilogramový satelit *IRS P2*. Odvtedy až dodnes (február 2012) úplný neúspech raketa nezaznamenala (iba raz pri štarte z 29. septembra 1997 nedosiahla plánovanú orbitu) a je tak najúspešnejším nosičom indickej kozmonautiky. K prvému štartu verzie *PSLV-CA* došlo 23. apríla 2007 a prvá verzia *PSLV-XL* vypustila 22. októbra 2008 prvú indickú mesačnú sondu Čandraján-1.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Polar Satellite Launch Vehicle Archivované 2014-11-03 na Wayback Machine
Smolkovia
Žijú v Púchove.

Vznik
-----

Prvýkrát sa Šmolkovia objavili v komikse 23. októbra 1958, kam ich Peyo prikreslil navyše ako vedľajšie postavy. Samotný komiks im však venoval až v roku 1959, ten bol súčasťou časopisu Le Journal de Spirou. Peyo vymyslel francúzske meno pre Šmolkov (*Schtroumpfs*) pri jedle, keď chcel podať soľničku a nevedel si spomenúť, ako sa soľnička povie, povedal preto: "podaj mi... štrumpf!" Prvý film o nich vznikol v roku 1965 a v rokoch 1981 – 1989 bol o nich nakreslený aj známy kreslený seriál.

Šmolkovský život
----------------

Šmolkovia žijú vo vlastnej dedine, každý z nich má svoj domček len pre seba a robí to, čo ho baví. Napriek tomu celá dedina funguje dobre, lebo to potrebné zaisťujú tí pracovití, ktorí stále robia svoju robotu; Kuchár varí, Farmár pestuje ovocie a zeleninu, Kutil všetko opravuje a stavia. Potom sú tí, ktorí niečo robia, ale nie sú tak dôležití; Maliar kreslí obrazy, Silák môže pomôcť, keď treba niekoho silnejšieho, ale tiež sa v dedine nachádzajú Šmolkovia, ktorí sú takmer k ničomu – Babroš všetko pokazí, Leňoško stále spí.

Šmolkovia sú povahou dobrácki, aj keď niekedy medzi nimi bývajú rôzne menšie hádky a nezhody. Všetci majú rovnaké oblečenie, ktoré šije Cvernička, ktorá nechce šiť iné. Dedina je na ukrytom mieste, ktoré je ťažké nájsť. Neďaleko dediny tečie rieka a nad dedinou je priehrada, ktorá sa musí udržovať v dobrom stave, pretože ak by sa pretrhla, voda by celú dedinu zaplavila. Na okolitých poliach sa pestuje zelenina a ovocie a okolo sú lesy. Dedine šéfuje Tatko Šmolko, ktorý ostatným Šmolkom radí, pomáha a udržuje v dedine poriadok. Ak na dlhšiu dobu odíde, samotní Šmolkovia nedokážu všetko správne zorganizovať a pri jeho návrate je v dedine často veľký neporiadok. Keďže zo Šmolkov je možné vyrobiť zlato, sú často prenasledovaní. Ich najväčší nepriatelia sú čarodejník Gargamel a jeho kocúr Azrael, ktorí po nich idú a snažia sa ich chytiť. Šmolkovské pravidlo, ktoré by všetci Šmolkovia mali dodržiavať, je byť šmolkózny (poctivý, dobrácky, pomáhať druhým a k nikomu sa nesprávať zle). V dedine sú si k sebe všetci rovní, ale niekto je obľúbenejší viac a niekto menej. Medzi najmenej obľúbených patrí napríklad Mudroš kvôli svojim nápadom a hlúpym rečiam, naopak najobľúbenejší je Tatko Šmolko. Typická Šmolkovská vlastnosť je, že každému pomáhajú, nech už je to ktokoľvek. V dedine sa koná divadlo, koncerty, karnevaly atď.

Referencie
----------

1. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Šmoulové na českej Wikipédii.*
**Rue de Presbourg** je ulica v Paríži, ktorá sa nachádza v blízkosti námestia Place Charles-de-Gaulle.

Rue de Presbourg, pohľad z ulice Avenue KleberRue de Presbourg, pohľad z ulice Avenue Kleber
Meno ulice odkazuje na Bratislavský mier z roku 1805 po bitke pri Slavkove. Týmto mierom napoleonske Francúzsko získalo viaceré územia na úkor porazenej habsburskej rakúskej monarchie. Názov používa archaické francúzske označenie Bratislavy ako Presbourg a v Paríži neexistuje ulica, ktorá by odkazovala na súčasné meno Bratislavy.

Ulica vznikla v roku 1854 ako *Rue Circulaire* a svoje aktuálne meno má od roku 1864.

Spoločne s Rue de Tilsit vytvárajú kruh okolo námestia Place Charles-de-Gaulle, v ktorého strede sa nachádza Arc de Triomphe (Napoleonsky víťazny oblúk). V okolí tohto námestia je viacero ulíc, ktoré odkazujú na historické udalosti a osoby z čias napoleonskych vojen (Avenue de la Grande Armée, Avenue d'Iena, Avenue de Wagram, Avenue Mac-Mahon, Avenue de Friedland, Avenue Kléber). Ulica prechádza 8. a 16. parížským obvodom.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rue de Presbourg na francúzskej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
**Asertívne právo** je každé z desiatich základných asertívnych práv, ktoré sformuloval autor Manuel J. Smith. Tieto práva sa vyučujú ako súčasť rozvoja osobnosti na odstránenie neasertívneho, manipulatívneho správania z medziľudskej komunikácie.

Asertivita je popri agresivite a pasivite tretí spôsob medziľudského správania. Je pre všetkých zúčastnených výhodnejšia než manipulatívnosť a jej zaradenie do komunikačnej výbavy vyplýva aj z priaznivej spätnej väzby.

Asertívne práva vyplývajú z práva každého človeka rešpektovať jeho ľudskú dôstojnosť, slobodu a právo mať svoj názor a slobodne sa rozhodovať.

Desať základných asertívnych práv
---------------------------------

Desať základných asertívnych práv formuloval M. Smith v knihe *Keď poviem nie, cítim sa previnilo*.

1. Právo sám posudzovať svoje vlastné správanie, myšlienky a emócie a byť za ne sám zodpovedný.
2. Právo neponúkať žiadne výhovorky, ani ospravedlnenia vysvetľujúce svoje správanie.
3. Právo sám posúdiť mieru zodpovednosti za riešenie problémov ostatných ľudí.
4. Právo zmeniť názor.
5. Právo robiť chyby — a byť za ne zodpovedný.
6. Právo povedať *ja neviem*.
7. Právo byť nezávislý od dobrej vôle a mienky iných.
8. Právo robiť nelogické rozhodnutia.
9. Právo povedať *ja nerozumiem*.
10. Právo povedať *je mi to jedno*.

Asertívne práva slúžia ako prostriedok na ochranu práv a dôstojnosti jednotlivca v prípade manipulácie. I keď samy o sebe nie sú návodom na správanie, sú *filozofickým* základom asertívnych komunikačných techník, ktoré vedú k priamej, otvorenej a slobodnej komunikácii, k zachovaniu si sebaúcty a pôsobia kontramanipulatívne.

Pozri aj
--------

* Asertivita

Iné projekty
------------

Wikiknihy
* Spolupracuj na Wikiknihách Wikiknihy ponúkajú texty a príručky na tému **Asertívne právo**

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  Manuel J. Smith: *When I Say No, I Feel Guilty*, 1975.

Externé odkazy
--------------

* Inštitút aplikovanej psychológie a lingvistiky Archivované 2007-11-02 na Wayback Machine
Boulevard des Italiens
**Boulevard des Italiens** (doslova *bulvár Talianov*) je bulvár v Paríži. Nachádza sa na hraniciach 2. a 9. obvodu. Je jedným z tzv. Veľkých bulvárov postavených na mieste bývalých mestských hradieb Ľudovíta XIII.

Poloha
------

Ulica vedie od križovatky s Rue de Richelieu a Boulevard Haussmann, kde naň nadväzuje Boulevard Montmartre a končí pri križovatke s Rue Louis-le-Grand a Rue de la Chaussée-d'Antin, odkiaľ pokračuje Boulevard des Capucines.

Dejiny
------

Jeho názov je odvodený od talianskeho divadla, ktoré tu bolo postavené v roku 1783. Dnes je tu Opéra-Comique. Predchádzajúce názvy ulice boli *Boulevard du Dépôt* (bulvár Skladisko) podľa skladov francúzskej gardy postavených v roku 1764 na rohu s ulicou *Rue de la Chaussée-d'Antin*. Počas Francúzskej revolúcie sa nazýval *Boulevard Cerutti* podľa jedného z palácov, v ktorom býval novinár Joseph-Antoine Cerutti (1738 – 1792). Za reštaurácie Bourbonovcov sa nazýval *Boulevard de Gand* (1815 – 1828) na pamäť belgického mesta Gentu (fr. Gand), v ktorom žil v exile kráľ Ľudovít XVIII. počas Stodenného císárstva.

Významné stavby
---------------

* Dom č. 16: centrála banky BNP Paribas postavená v rokoch 1926 – 1933.
* Dom č. 19: centrála banky Crédit lyonnais z rokov 1876 – 1913.
* Dom č. 29: na mieste dnešného domu boli čínske kúpele z roku 1787. Gracchus Babeuf tu pripravoval v roku 1795 Sprisahanie rovných. Budova bola zbúraná v roku 1853.
* Na rohu s ulicou *Rue Louis-le-Grand* sa nachádza Palais Berlitz.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard des Italiens**

Externé odkazy
--------------

* Ulica na stránkach Paríža

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard des Italiens na českej Wikipédii.*
**Barbara Wolfová** (neprechýlene Barbara Wolf; \* 8. september 1962, Mníchov) je nemecká diplomatka. Od augusta 2020 je mimoriadna a splnomocnená veľvyslankyňa Nemecka na Slovensku.

Životopis
---------

Barbara Wolfová v roku 1986 dokončila štúdium podnikového hospodárstva na Ludwig-Maximilians-Universität v Mníchove. V rokoch 1987 až 1989 vyštudovala prípravu na vyššiu zahraničnú službu.

Diplomatické pôsobenie
----------------------

V roku 1989 sa stala referentkou na Sekcii pre hospodárske a európske záležitosti na Spolkovom ministerstve zahraničných vecí v Bonne. V rokoch 1990 až 1992 pracovala ako tlačová referentka na veľvyslanectve v jordánskom Ammáne. V rokoch 1992 až 1995 bola referentkou pre európsku bezpečnostnú politiku na Spolkovom ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 1995 až 1997 pracovala ako národná expertka pri Európskej komisii, na Generálnom riaditeľstve zahraničných vzťahov v Bruseli. V rokoch 1997 až 1999 bola referentka Stáleho zastúpenia pri Západoeurópskej únii v Bruseli. V rokoch 1999 až 2002 bola zástupkyňou veľvyslanca vo Vilniuse.

V rokoch 2002 až 2006 viedla pracovnú skupinu pre energetickú politiku na Sekcii hospodárstva Spolkového ministerstva zahraničných vecí v Berlíne. Následne bola do roku 2009 referentka pre politiku na veĺvyslanectve SRN v Paríži. V období 2009 až 2012 bola riaditeľkou Odboru Severnej Afriky na Spolkovom ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 2012 až 2015 bola riaditeľkou Kancelárie Spolkovej republiky Nemecko v Ramalláhu v Palestíne. V rokoch 2015 až 2018 bola opäť riaditeľka Odboru Severnej Afriky. V rokoch 2018 až 2020 bola generálna konzulka SRN v Arbíle v irackom regióne Kurdistan.

### Veľvyslankyňa na Slovensku

Ako veľvyslankyňa na Slovensku pôsobí od augusta 2020. Prezidentka Zuzana Čaputová ju prijala 20. augusta 2020.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  AMT, Auswärtiges. *Veľvyslankyňa Barbara Wolf* [online]. pressburg.diplo.de, [cit. 2020-10-16]. Dostupné online.
2. ↑   *Vymenovania a odvolania* [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta SR, [cit. 2020-10-16]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránke veľvyslanectva
**Železničné opravovne a strojárne Zvolen, a.s** (ŽOS Zvolen a. s.) je slovenská akciová spoločnosť zameraná na opravy lokomotív a ďalších železničných koľajových vozidiel, revízie, servis a údržbu železničných a koľajových vozidiel, ako aj ich prestavby a modernizácie, výrobu a opravy podvozkov, opravy rôznych typov spaľovacích motorov, brzdových komponentov, dvojkolesí ako aj  kompletnej elektroinštalácie.

Obchodná spolupráca sa opiera o spoluprácu s najdominantnejšími partnermi, ktorými sú Železnice Slovenskej republiky, Železničná spoločnosť Cargo Slovakia, Železničná spoločnosť Slovensko, České dráhy, ČD Cargo, pre ktorých sa realizuje rozhodujúca časť produkcie firmy. Komerčné aktivity firmy sa rozširujú aj na európske teritóriá - prevažne do krajín EÚ, kam sú exportované komponenty a zvárané konštrukcie pre výrobcov vozidiel zo železničnej a inej oblasti. K ďalším stálym partnerom ŽOS Zvolen, a.s. patria spoločnosti Škoda Vagonka, Solaris, USS Košice, TSS Grade, Slovnaft Bratislava, Kolprem, Cargo Unit, Grupa Azoty, Rail Polska, Orlen, CTL.

Zameranie
---------

Spoločnosť sa špecializuje na opravy železničných koľajových vozidiel a ich agregátov, modernizácie koľajových vozidiel, technológie spojené s ich opravami (lisovanie dvojkolesia nápravy a obruče, opracovanie a vyvŕtavanie skríň motorov), opravy naftových motorov (ČKD, LIAZ) a iné.

Realizuje sa tu aj povrchová úprava (tryskanie, lakovanie a sušenie) ŽKV do dĺžky 25 m, neželezničné vozidlá, výroba elektrických rozvádzačov a výroba, projektovanie, prehliadka, údržba, opravy, montáže, rekonštrukcie elektrických zariadení bez obmedzenia napätia.

Referencie
----------

1. ↑   *Železničné opravovne a strojárne Zvolen, a.s.* [online]. www.zoszv.sk, [cit. 2017-12-27]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Milotínka** je potok na hornej Orave, v južnej časti okresu Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Borovej vody, meria 3,1 km a je tokom VI. rádu.

Prameň
------

Pramení v Skorušinských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Kopec, na JJV svahu Machov (1 201,6 m n. m.) a pod sedlom Prieková (1 164,4 m n. m.), v nadmorskej výške cca 940 m n. m. na katastrálnom území obce Zuberec.

Opis toku
---------

V pramennej oblasti tečie východným smerom cez lokalitu Črchlica, následne sa stáča na severovýchod, vteká do Podtatranskej brázdy (geomorfologický podcelok Zuberecká brázda) a zľava priberá krátky prítok z južnej časti lokality Tokáreň. Ďalej tečie na krátkom úseku na sever, pričom z ľavej strany priberá dva významné prítoky: najprv prítok (1,6 km) z východného svahu Machov z oblasti Pálenice s hustou sieťou prítokov a potom druhý prítok z oblasti Milotína. Vzápätí tečie prechodne smerom na SSV, napokon znovu na sever a preteká v blízkosti intravilánu Zuberca. SSZ od centra obce sa v nadmorskej výške približne 744 m n. m. vlieva do Borovej vody.

Iné názvy
---------

* Milotin potok
* Milotínsky potok
* Milotinka
* nárečovo: Miloťínski potok

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Studeného potoka |
| --- |
| *Studený potok* → *Orava* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Blatná
* Bôrová voda
* Ďatlianka
* Grúnikový potok
* Hálečkov potok
* Javorina
* Kremenný potok
* Kurcinovka
* Látaná
* Malý potok
* Milotínka
* Mrzký potok
* Pribišská
* Salatínsky potok
* Sivý potok
* Soličný potok
* Spálenský potok
* **Studený potok**
* Suchý potok
* Števkovský potok
* Vajdovský potok
* Voliarisko

 |
| Vodné plochy | 
* Roháčske plesá
* Ťatliakovo jazero

 |
***Lucky Louie*** (*Šťastný Louie*) je americký televízny sitcom. Hlavné úlohy obsadili Louis C.K. a Pamela Adlon. Prvýkrát odvysielaný 11. júna 2006 na stanici HBO. Seriál má jednu sériu a 13 epizód. Natáčanie druhej série bolo stopnuté.

O seriáli
---------

Sitcom Lucky Louie je zasadený do prostredia malej americkej rodiny, ktorá „trie núdzu". Louie sa stará o dcéru Lucy, pretože jeho žena Kim má lepšie platenú prácu (zdravotnej sestry), ako on. Vtipnosť je postavená na vulgarizmoch a nepretržitom rozoberaní sexu, rodiny a manželstva, v ktorom sa obaja partneri navzájom nenávidia a zároveň milujú. Seriál dopĺňa množstvo vtipných postavičiek, ktorých absurdná životná ľahkosť vytvára širokú škálu vtipných situácií.

Postavy
-------

| Herec | Postava | Popis |
| --- | --- | --- |
| Louis C.K. | Louie | Hlavný hrdina so svojim ťažkým životným údelom. |
| Pamela Adlon | Kim | Louieho žena; zdravotná sestra. |
| Kelly Gould | Lucy | Louieho a Kimina dcéra. |
| Michael G. Hagerty | Mike | Louieho šéf a priateľ. |
| Laura Kightlinger | Tina | Mikeova žena a priateľka Kim. |
| Jerry Minor | Walter | Louieho sused a (ne)priateľ. |
| Kim Hawthorne | Ellen | Walterova žena. |
| Rick Shapiro | Jerry | Kimin brat; nezamestnaný a mentálne postihnutý. |
| Jim Norton | Rich | Louieho priateľ; živí sa predávaním marihuany. |

Externé odkazy
--------------

* Česko-slovenská filmová databáza
* The Internet Movie Database
* www.tv.com Archivované 2010-05-11 na Wayback Machine
**Látaná** je potok na hornej Orave, v juhovýchodnej časti okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Studeného potoka, meria 5 km a je tokom V. rádu.

Prameň
------

Pramení v Západných Tatrách, v geomorfologickej časti Roháče, na severnom svahu Rákoňa (1 876,3 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 535 m n. m. na katastrálnom území obce Zuberec.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie sprvu na sever, sprava priberá dva krátke prítoky spod Dlhého úplazu, stáča sa na severozápad a preteká Látanou dolinou, ktorá tvorí hranicu medzi geomorfologickými časťami Roháče na juhu a Osobitá na severe. Tu postupne priberá viaceré prítoky: najprv z pravej strany prítok spod Lúčneho sedla (1 602,0 m n. m.), potom z juhozápadného svahu Lúčnej (1 652,6 m n. m.), ľavostranný prítok zo Šindľovho žľabu, ďalší (1 169,8 m n. m.) zo severného svahu Prednej Zábrate (1 577,0 m n. m.), pravostranný prítok z južného svahu Kasní (1 541,0 m n. m.), opäť ľavostranný prítok z doliny Korytiny a pravostranný z lokality Kasne. Následne sa stáča najprv západným, vzápätí juhozápadným smerom a južne od osady Zverovka sa v nadmorskej výške približne 1 015 m n. m. vlieva do Studeného potoka.

Iné názvy
---------

* Látanský potok
* Látaný potok
* Prašivý potok

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Studeného potoka |
| --- |
| *Studený potok* → *Orava* → *Váh* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* Blatná
* Bôrová voda
* Ďatlianka
* Grúnikový potok
* Hálečkov potok
* Javorina
* Kremenný potok
* Kurcinovka
* Látaná
* Malý potok
* Milotínka
* Mrzký potok
* Pribišská
* Salatínsky potok
* Sivý potok
* Soličný potok
* Spálenský potok
* **Studený potok**
* Suchý potok
* Števkovský potok
* Vajdovský potok
* Voliarisko

 |
| Vodné plochy | 
* Roháčske plesá
* Ťatliakovo jazero

 |
Sacha Baron Cohen ako Borat Sagdiyev
**Borat: Nakúkanie do ameryckej kultúry na objednávku slavnoj kazašskoj národa** (v origináli podobne zlou angličtinou Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan) je americká filmová komédia, fiktívny dokument, v ktorej britský komik Sacha Baron Cohen v úlohe kazašského reportéra Borata cestuje po USA.

Americká premiéra sa konala 3. novembra 2006, slovenská 23. novembra 2006. Film, ktorý mal vďaka popularite Cohenových skorších televíznych relácií už predtým kultový status, mal veľký divácky úspech a rada recenzií ho označuje za najlepšiu komédiu roka a prelomové dielo žánru. Film sa nevyhýba sexuálnym ani rasovým narážkam, preto sa stal tŕňom v oku nielen najviac „postihnutých" Kazachov a Američanov, ale i mnohých menšín, Židov, Rómov či homosexuálov.

Obsadenie
---------

* Sacha Baron Cohen ako Borat Sagdiyev – Borat je fiktívny novinár a reportér z Kazachstanu, antisemita. Najradšej je, keď je doma. Postava je vymyslená samotným Cohenom pre jeho reláciu Da Ali G Show, kde sa objavoval v každej epizóde.
* Ken Davitan ako Azamat Bagatov – Producent Boratovho dokumentu. Azamat je nový charakter, určený pre tento film. Davitian, ako "ten tučný týpek z Borata" bol zaradený na druhé miesto v ankete "100 najnepríťažlivejších mužov" v novinách Phoenix.
* Luenell Campbell ako Luenell – prostitútka
* Pamela Anderson hrajúca samu seba – hrá jednu z hlavných úloh ako dôvod Boratovho cestovania cez celú krajinu.

Pokračovanie
------------

V roku 2020 mal premiéru BORAT 2 - Borat Subsequent Moviefilm: Delivery of Prodigious Bribe to American Regime for Make Benefit Once Glorious Nation of Kazakhstan.

Referencie
----------

1. ↑   www.csfd.cz, [cit. 2021-03-01]. Dostupné online.
**Potenciálna energia pružnosti** je jedným z druhov mechanickej energie, ktorú má pružné teleso, keď je *pružne deformované* (natiahnuté, stlačené, ohnuté alebo skrútené).

Veľkosť potenciálnej energie pružnosti zavisí na *veľkosti deformácie* a parametroch pružnosti telesa. Veľkosť sa rovná tiež mechanickej práci, ktoré je teleso schopné vykonať pri navrátení do pôvodného tvaru pred deformáciou. Potenciálna energia pružnosti sa označuje ako {\displaystyle E\_{pr}} a jej jednotkou je joule.

Výpočet pre ideálnu pružinu
---------------------------

Pre potenciánu energiu pružnosti stlačenej alebo natiahnutej ideálnej pružinu s tuhosťou pružiny {\displaystyle k} platí: 

{\displaystyle E\_{pr}={\frac {1}{2}}kx^{2},}
kde {\displaystyle x\,}je výchylka z rovnovážnej polohy pružiny. Pružiny totiž môžu mať nenulovú pokojovú dĺžku, tj. dĺžku, ktorú keď majú, pôsobia na na upevnené teleso nulovou silou, a zmena tejto dĺžky je práve {\displaystyle x.}

### Odvodenie

Závislosť sily {\displaystyle F}, ktorou ideálna pružina pôsobí na jej konce, je lineárna od výchylky {\displaystyle x\,}: 
{\displaystyle F=-kx,}

pričom znamienko mínus vyjadruje, že pružina pôsobí proti smeru vychýlenia. Práca {\displaystyle W}, ktorá je potrebná na vychýlenie pružiny o dĺžku {\displaystyle y,} je rovná 

{\displaystyle W=\int \_{0}^{y}F\,\mathrm {d} x=\int \_{0}^{y}kx\,\mathrm {d} x={\frac {1}{2}}ky^{2}.}

Táto práca je rovná potenciálnej energii pružnosti.
Boulevard Brune
**Boulevard Brune** je bulvár v 14. obvode v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno Guillauma Marie-Anne Bruna (1763 – 1815), maršala Francúzska.

Trasa
-----

Boulevard Brune nadväzuje na Boulevard Lefebvre pri železničnom viadukte na Porte de Vanves a končí pri Porte d'Orleans, odkiaľ pokračuje Boulevard Jourdan.

Dejiny
------

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.

V roku 2006 bola v stredovom pruhu bulvára uvedená do prevádzky električková linka T3.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Brune**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Brune na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Boulevards des Maréchaux v Paríži |
| --- |
| 
* Soult
* Poniatowski
* Général-Jean-Simon
* Masséna
* Kellermann
* Jourdan
* Brune
* Lefebvre
* Victor
* Général-Martial-Valin
* Murat
* Suchet
* Lannes
* Amiral-Bruix
* Gouvion-Saint-Cyr
* Berthier
* Bessières
* Ney
* Macdonald
* Sérurier
* Mortier
* Davout

 |
Shtayyeh na sumite v Bruseli
**Mohammad Ibrahim Shtayyeh** *(Arab.: محمد اشتية; narodený 17. januára 1958*) je palestínsky politik, akademik a ekonóm, ktorý je od marca 2019 predsedom vlády štátu Palestína. Shtayyeh, zvolený do ústredného výboru Fatahu vo voľbách v rokoch 2009 a 2016, je spojený s prezidentom palestínskej samosprávy Mahmúdom Abbásom. Shtayyeh bol v roku 1996 vymenovaný za ministra Palestínskej hospodárskej rady pre rozvoj a obnovu (PECDAR), verejného investičného fondu v hodnote 1,6 miliardy USD. V rokoch 1994 až 1996 pôsobil ako jeho riaditeľ pre administratívu a financie. Shtayyeh bol členom palestínskeho predbežného tímu na madridskej konferencii v roku 1991 a členom palestínskej vyjednávacej delegácie pri ďalších príležitostiach. V rokoch 2005 a 2008 bol zvolený za ministra verejných prác a bývania Palestínskej samosprávy.

Shtayyeh absolvoval Birzeit University s bakalárskym titulom v odbore podniková administratíva a ekonómia v roku 1981. Potom navštevoval Inštitút rozvojových štúdií na University of Sussex v Brightone v Spojenom kráľovstve, kde v roku 1989 získal doktorát z ekonomického rozvoja.

Shtayyeh pôsobil ako profesor ekonomického rozvoja v rokoch 1989 až 1991 na univerzite Birzeit. Neskôr sa tam až do roku 1993 stal dekanom pre záležitosti študentov. Od roku 1995 do roku 1998 zastával Shtayyeh funkciu generálneho tajomníka Ústrednej volebnej komisie Palestíny. 

Od roku 2005 je Shtayyeh palestínskym guvernérom Islamskej banky. V rokoch 2005–2006 a potom opäť v rokoch 2008–2010 bol ministrom verejných prác a bývania.

Odkedy sa v apríli 2019 stal premiérom Palestíny, vedie mierové rokovania medzi Hamasom, ktorý de facto kontroluje pásmo Gazy, a ústrednou palestínskou vládou na Západnom brehu Jordánu. Keď sa hlavy štátov z 55-člennej Africkej únie stretli vo februári 2022 na dvojdňovom summite, Shtayyeh tlačil na Africkú úniu, aby odobrala Izraeli štatút pozorovateľa.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mohammad Shtayyeh na anglickej Wikipédii.*

1. ↑   *Mohammad Shtayyeh* [online]. ECFR, 2018-03-20, [cit. 2023-10-31]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Mohammad Shtayyeh* [online]. www.jewishvirtuallibrary.org, [cit. 2023-10-31]. Dostupné online.
3. ↑   *An Insider's View of the Peace Process: A Palestinian Perspective* [online]. Brookings, [cit. 2023-10-31]. Dostupné online. (po anglicky)
Boulevard Victor
**Boulevard Victor** je bulvár v 15. obvode v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno Clauda Victora Perrina (1764 – 1841), maršala Francúzska.

Dejiny
------

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.

16. decembra 2006 bola na bulvári uvedená do prevádzky električková linka T3.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Victor**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Victor na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Boulevards des Maréchaux v Paríži |
| --- |
| 
* Soult
* Poniatowski
* Général-Jean-Simon
* Masséna
* Kellermann
* Jourdan
* Brune
* Lefebvre
* Victor
* Général-Martial-Valin
* Murat
* Suchet
* Lannes
* Amiral-Bruix
* Gouvion-Saint-Cyr
* Berthier
* Bessières
* Ney
* Macdonald
* Sérurier
* Mortier
* Davout

 |
**Aurélia** je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má Aurélia 31. októbra.

Prvá hrobka nebola Aurélia.Ako aj poznáme, Aurélia je len názov hrobky, v ktorom je druhá hrobka Ježiša Krista. Prvou hrobkou bola, Jaskyňa ležiaca v jeruzalemskej štvrti Talpiot je údajne pravým prvým hrobom Ježiša Krista. Tvrdia to kanadskí filmári v dokumentárnom filme Ježišova pohrebná jaskyňa (The Burial Cave of Jesus**, ) krorí** prvýkrát predstavili v pondelok v New Yorku...

  

Tvorcovia dokumentu, na ktorom spolupracoval aj známy americký režisér James Cameron, opierajú svoje tvrdenia o niekoľkoročný výskum archeológov, špecialistov na DNA a odborníkov na historické nápisy.  Práve 2000 rokov staré nápisy na rakvách, ktoré našli vo vnútri jaskyne pri jej objavení v roku 1980, ich vraj presvedčili, že práve tu sa nachádza posledné miesto odpočinku Ježiša Krista.

**Po** **uplynutí** tretieho dna **späť vstal a** **odchádzal späť** k svojmu otcovi Boh.

Referencie
----------

1. ↑   *Oficiálne kalendárium* [PDF online]. Bratislava: Ministerstvo kultúry SR, rev. 2022-02-02. Dostupné online.
**Raymond Theodore Robinson** (\* 29. október 1910, Beaver County, Pensylvánia, USA  –  † 11. jún 1985, Brightown Township, Pensylvánia, USA) bol muž zo Spojených štátov, ktorý sa pre svoj zmrzačený zovňajšok stal mestskou legendou. Známy bol ako **Zelený muž** (*The Green Man*) alebo aj **Charlie bez tváre** (*Charlie No-face*). V detstve utrpel rozsiahle zranenie elektrickým prúdom, pri ktorom prišiel o oči, nos a pravú ruku.

Detstvo
-------

Robinson mal osem rokov, keď ho zranilo elektrické vedenie s napätím 1200 a 22000 voltov. Na stĺp sa pokúšal vyliezť, aby si prehliadol vtáčie hniezdo. Rok predtým na rovnakom mieste utrpel podobné zranenia iný malý chlapec, ktorý neprežil. Lekári preto nedávali Robinsonovi veľké šance na prežitie, no ten sa nakoniec zotavil, hoci prišiel o obe oči, nos, časť ucha a ruku.

Dospelý život
-------------

Býval so svojimi príbuznými v mestečku Koppel v Pensylvánii. Dni trávil zavretý doma a vyrábal rohožky, peňaženky a opasky, ktoré predával. Za svetla zriedka opúšťal priestory domu kvôli obavám, že by jeho zjazvená tvár spôsobila paniku medzi susedmi. Na dlhé prechádzky sa vyberal až po zotmení, najradšej kráčal popri tichom úseku cesty Route 351. Vo svojom okolí sa orientoval pomocou slepeckej paličky, i tak ale skončil počas života niekoľkokrát pod kolesami prechádzajúcich automobilov.

Susedom sa zväčša vyhýbal, ale občas sa ku nemu na prechádzkach zvykla pridať skupinka ľudí. Výmenou za pivo alebo cigarety bol potom ochotný prehodiť zopár slov, či sa nechať vyfotografovať. Niektorí súputnici sa ku nemu správali milo, iní sa mu vysmievali, ale negatívne skúsenosti ho od prechádzok nikdy neodradili.

S nočnými vychádzkami skončil až v posledných rokoch života, kedy sa presťahoval do starobinca v Brightown Township, kde aj dožil.

Pamiatka
--------

Robinson sa stal legendou v okolí Pittsburghu a mnohí dobrodruhovia zvykli po nociach jazdiť po Route 351 v nádeji, že na krajnici natrafia na prechádzajúceho slepca. Známy sa stal ako „Zelený muž", podľa tejto mestskej legendy utrpel zranenie ako malý pri šplhaní na elektrický stĺp, pričom mal prísť o oči, nos, ruku (čo sa zhoduje so skutočným príbehom Robinsona). Okrem toho sa mala jeho koža sfarbiť dozelena. V dospelosti mal potom prežívať v opustenom dome.

Na motívy Robinsonovho života by mal vzniknúť film. Práva na sfilmovanie zakúpila producentka Tisha Yorková ešte v roku 2008, ale z dôvodu hospodárskej krízy k realizácii projektu doposiaľ neprišlo.

Referencie
----------

1. ↑   *Charlie No Face: The life and the legend | Local News | timesonline.com* [online]. web.archive.org, 2017-08-25, [cit. 2023-05-13]. Dostupné online. Archivované 2017-08-25 z originálu.
2. ↑   *The Daily Times - Vyhľadávanie v archíve Správ Google* [online]. news.google.com, [cit. 2023-05-13]. Dostupné online.
3. ↑  . Dostupné online.
Boulevard Suchet
**Boulevard Suchet** je bulvár v 16. obvode v Paríži. Je súčasťou tzv. Maršalských bulvárov. Bulvár nesie meno Louisa Gabriela Sucheta (1770 – 1826), maršala Francúzska.

Trasa
-----

Bulvár začína na námestí *Place de Colombie*, kam z protiľahlej strane prilieha Boulevard Lannes a končí na *Place de la Porte-d'Auteuil*, odkiaľ pokračuje Boulevard Murat.

Dejiny
------

V rokoch 1840 – 1845 boli postavené okolo Paríža nové hradby. Dnešný bulvár vznikol na mieste bývalej vojenskej cesty (Rue Militaire), ktorá viedla po vnútornej strane mestských hradieb. Túto cestu armáda previedla mestu Paríž na základe rozhodnutia z 28. júla 1859.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Suchet**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Suchet na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Boulevards des Maréchaux v Paríži |
| --- |
| 
* Soult
* Poniatowski
* Général-Jean-Simon
* Masséna
* Kellermann
* Jourdan
* Brune
* Lefebvre
* Victor
* Général-Martial-Valin
* Murat
* Suchet
* Lannes
* Amiral-Bruix
* Gouvion-Saint-Cyr
* Berthier
* Bessières
* Ney
* Macdonald
* Sérurier
* Mortier
* Davout

 |