recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Brigádny generál MUDr. **Roman Jantoš** (\* 19. apríl 1971, Ružomberok, Česko-Slovensko) je slovenský generál. V súčasnosti je od roku októbra 2020 veliteľom Veliteľstva vojenského zdravotníctva.

Život a vzdelanie
-----------------

Svoje lekárske vzdelanie začal na Vojenskej lekárskej akadémii J. E. Purkyňe v Hradci Králové, po rozpade Československa ho dokončil na Lekárskej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika.

Vojenská kariéra
----------------

Od 10. júla 1995 bol lekár v špecializačnej príprave v Ústrednej vojenskej nemocnici SNP v Ružomberku. Následne pracoval od 1. augusta 1998 ako starší lekár a neskôr náčelník polikliniky Vojenskej akadémie Liptovský Mikuláš. K 1. máju 2008 sa stal riaditeľom odboru riadenia vojenského zdravotníctva Úradu hlavného lekára, od 1. septembra 2010 sa k tomu stal zástupcom Hlavného lekára OS SR. Od 1. júla 2013 bol zástupcom riaditeľa Ústrednej vojenskej nemocnice SNP v Ružomberku. Od 1. augusta 2014 bol zdravotnícky dôstojník špecialista na spojeneckom veliteľstve Joint Force Command a súčasne zdravotnícky poradca veliteľa (Spojenecké veliteľstvo Joint Logistics Support Group) v holandskom Brunssume. Od 1. augusta 2017 bol opäť riaditeľ odboru a zástupca Hlavného lekára OS SR. Od 1. mája 2019 bol opäť zástupca riaditeľa Ústrednej vojenskej nemocnice SNP. Od 15. októbra je hlavným lekárom Ozbrojených síl.

Vo výkone služby sa zúčastnil dvoch misií NATO (KFOR v Kosove 2002 – 2003 a ISAF v Afganistane 2005 – 2006).

### Veliteľstvo vojenského zdravotníctva a prvá generálska hodnosť

16. decembra 2020 vláda schválila vymenovanie do prvej generálskej hodnosti 5 plukovníkom, medzi nimi aj plk. Jantošovi. 28. januára 2021 ho v poste hlavného lekára Ozbrojených síl prezidentka Zuzana Čaputová vymenovala do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál.

K 1. júlu 2022 vzniklo Veliteľstvo vojenského zdravotníctva a Jantoš sa stal jeho prvým veliteľom.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Veliteľ - hlavný lekár OS SR* [online]. Ozbrojené sily SR, [cit. 2022-08-04]. Dostupné online.
2. ↑   Vláda schválila povýšenie a vymenovanie do. *dennikn.sk* (Bratislava: N Press), 2020-12-16. Dostupné online [cit. 2020-12-18]. ISSN 1339-844X.
3. ↑   *Profesionálni vojaci si prevzali vymenovania a povýšenia do vyšších vojenských hodností* [online]. Bratislava: Ministerstvo obrany SR, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online.
4. ↑   *Noví generáli OS SR* [online]. Ozbrojené sily SR, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online.
5. 1 2  BELÁK, Boris, nrtm.. *Vznik Veliteľstva vojenského zdravotníctva* [online]. Ozbrojené sily SR, 2022-07-07, [cit. 2022-07-30]. Dostupné online.
6. ↑   *V Ružomberku vzniklo Veliteľstvo vojenského zdravotníctva* [online]. rkmagazin.sk, 2022-07-01, [cit. 2022-07-30]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Životopis Romana Jantoša
Účastník olympijských hierÚčastník olympijských hier
**Kryscina Cimanovská** (\* 19. november 1996, Klimavičy, Bielorusko) je bieloruská šprintérka. Na Majstrovstvách Európy v atletike do 23 rokov v roku 2017 získala striebornú medailu v behu na 100 metrov. Na Letnej svetovej univerziáde a Európskych hrách v roku 2019 vyhrala zlaté medaily v behu na 200 metrov.

Počas letných olympijských hier v Tokiu obvinila Cimanovská zástupcu bieloruského olympijského výboru, ktorý vedie syn bieloruského prezidenta Viktor Lukašenko, že sa ju pokúsili donútiť k návratu do Bieloruska. Dňa 2. augusta 2021 mala atlétka pretekať v behu na 200 metrov, ale bieloruský tím ju deň predtým odviezol na tokijské letisko. Cimanovská uviedla, že ju z olympijského tímu vyhodili po sťažnostiach na trénerov, kvôli jej zaradeniu do ďalšej disciplíny (štafeta 4 × 400 m). Z letiska Cimanovská kontaktovala japonskú políciu. Do lietadla mieriaceho do tureckého Istanbulu tak nenastúpila. Na letisko neskôr prišli aj zástupcovia japonského ministerstva zahraničia a atlétka odišla na bezpečné miesto. Noc strávila v hoteli na letisku, pod dohľadom japonskej polície. 2. augusta získala humanitárne víza v Poľsku, kam 4. augusta priletela. Situáciu preveruje Medzinárodný olympijský výbor, ktorý bieloruský olympijský výbor požiadal o vysvetlenie.

Osobné rekordy
--------------

**Von**

* 100 metrov – 11.04 (+0.7 m/s, Minsk 2018)
* 200 metrov – 22.78 (−1.2 m/s, Minsk 2019)

**Dnu**

* 60 metrov – 7.21 (Mogilyov 2017)
* 200 metrov – 23.62 (Mogilyov 2019)

Referencie
----------

1. ↑  TASR. Bieloruskú šprintérku nútia vrátiť sa z olympiády, Česko jej ponúka vízum. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2021-08-01. Dostupné online [cit. 2021-08-06]. ISSN 1335-4418.
2. ↑  TASR. Kritizovala svoj tím. Bielorusi ju bez jej súhlasu chceli poslať domov. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press). Dostupné online [cit. 2021-08-06]. ISSN 1335-4418.
3. ↑   *Kritička Lukašenkova režimu je na olympiádě pod policejní ochranou. Čeká se na stanovisko Běloruska* [online]. iRozhlas.cz, 2021-08-02. Dostupné online.
4. ↑  SITA. Tokio 2020. *pravda.sk* (Bratislava: Perex), 2021-08-05. Dostupné online [cit. 2021-08-07]. ISSN 1336-197X.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Krystsina Tsimanouskaya na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje:
Súradnice: 48°10′09″S 17°08′40″V﻿ / ﻿48,169226°S 17,144465°V﻿ / 48.169226; 17.144465

Kuchajda
**Kuchajda** je jazero a prírodné kúpalisko v Bratislave. Jeho meno pochádza z nemeckého *Kuhheide* (kravský pasienok), čo poukazuje na pôvodné využitie tejto lokality.

Areál Kuchajdy sa nachádza sa v III. mestskom okrese v blízkosti železničnej stanice Bratislava-Nové Mesto a obchodného centra Vivo!. Kúpalisko malo v minulosti problémy so zvýšeným obsahom siníc. V roku 2012 však bolo Úradom verejného zdravotníctva označené za vhodné na kúpanie, pričom okrem Kuchajdy boli takto v Bratislave označené len Zlaté piesky, ostatné prírodné kúpaliská nesplnili kritériá na čistotu vody.
Okruh okolo Kuchajdy po chodníku (dlažba) meria 1454 metrov. V areáli Kuchajdy sa nachádzajú aj rôzne športoviská (futbal, preliezky, plážový volejbal, pingpong a i.), smart skrinka "LOX" z ktorej si vedia návštevníci požičať na 90 minút zadarmo športové pomôcky ako lopty, ping-pongové rakety alebo závažia na cvičenie, bufety, reštaurácie, amfiteáter a voľnočasové aktivity.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných nádrží* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky, rev. 2017-10-11, [cit. 2019-09-27]. Dostupné online.
2. ↑   Vyhovujúcu vodu na kúpanie si udržuje 23 jazier. *sme.sk*, 28.7.2012. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Informácia o areáli Archivované 2016-08-27 na Wayback Machine
* Čínska reštaurácia Pri jazere Kuchajda

| * z
* d
* u
Mestská časť Nové Mesto |
| --- |
| Nové Mesto | 
* Biely kríž\*
* Dynamitka\*
* Gaštanový hájik\*
* Jurajov dvor
* Ľudová štvrť\*
* Hostinského sídlisko\*
* Mierová kolónia
* Mladá garda\*
* Pasienky
* Pokrok\*
* Pomoriny\*
* Slovany
* Tehelné pole
* Zátišie\*

 |  |
| Vinohrady | 
* Ahoj
* Briežky
* Bratislavský lesný park\*
* Kamzík\*
* Koliba
* Koziarka\*
* Kramáre
* Slanec\*
* Stráže\*
* Vtáčnik
* Železná studnička

 |
| Poznámky: \* neoficiálne štvrte |
Súradnice: 48°07′23″S 17°05′39″V﻿ / ﻿48,123084°S 17,094126°V﻿ / 48.123084; 17.094126

Vstupná brána
**Kúpalisko Matadorka** (v minulosti **Kúpalisko Matador**) je kúpalisko v Bratislave, v mestskej časti Petržalka, na Úderníckej ulici. Je to jediné letné (vonkajšie) kúpalisko v okrese Bratislava V. Patrí ku kúpaliskám s najväčšími udržiavanými zelenými plochami nielen v Bratislave, ale aj priľahlých satelitov hlavného mesta. Návštevníci majú možnosť bezplatne využívať tobogán, či ihrisko na plážový volejbal. 

Matadorka bola postavená v roku 1963, jeho zriaďovateľom bola Telovýchovná jednota Iskra Matador z neďalekej chemickej fabriky Matador. Teplotu vody zabezpečovala para z tohto závodu. Malo kapacitu 4000 ľudí a často bolo preplnené. 7. augusta 1965 sa tu konali Medzinárodné majstrovstvá Slovenska v plávaní.

Po Nežnej revolúcii závod Matador zanikol a vodu vyhrievala súkromná firma, vstupné sa výrazne zvýšilo, klesla návštevnosť a areál začal chátrať. V roku 2011 bolo kúpalisko rekonštruované, boli namontované plynové kotly určené na vyhrievanie vody. Dnes ho prevádzkuje občianske združenie Klub vodného póla Bratislava. 

Nachádza sa tu v Bratislave jediný vonkajší olympijský 50-metrový plavecký bazén so stálou teplotou 24 – 26°C, 20-metrový detský bazén s toboganom a bazén pre najmenšie deti. Pre verejnosť býva otvorené od konca júna do konca augusta, v prípade priaznivého počasia aj dlhšie. Kúpalisko je využívané aj na tréningy a turnaje vo vodnom póle. Pravidelne získava dotácie z Bratislavského samosprávneho kraja.

Referencie
----------

1. ↑   *teraz.sk*. Dostupné online.
2. ↑   Kúpalisko Matadorka je v prevádzke po druhej etape rekonštrukcie. *SME*, 15.7.2011. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kúpalisko Matadorka**

Externé odkazy
--------------

* oficiálna stránka
Súradnice: 48°08′41″S 17°06′07″V﻿ / ﻿48,144632°S 17,101907°V﻿ / 48.144632; 17.101907

**Akadémia médií, odborná vysoká škola mediálnej a marketingovej komunikácie v Bratislave** bola súkromná vysoká škola so sídlom na Zámockej ulici v historickom centre Bratislavy.

Štátny súhlas získala nezisková organizácia Akadémia médií, odborná vysoká škola mediálnej a marketingovej komunikácie so sídlom v Bratislave 10. augusta 2011.

V júni 2016 získala škola nového investora a presťahovala sa zo Župného námestia 7 na Zámockú ulicu.

V júni 2020 vláda odňala štátny súhlas s činnosťou. Odňatie štátneho súhlasu bolo dokončením formálneho procesu, ktorý sa začal už od roku 2016. Škola od tohto obdobia nemala študentov, jej absolventom však tituly ostanú. Rektorkou bola prof. Mgr. art. Božidara Turzonovová, PhD.

Študijné programy
-----------------

V školskom roku 2016/17 akadémia otvorila programy:

* bakalárske
	+ Mediálna komunikácia
	+ Marketingová komunikácia
* magisterské
	+ Mediálne štúdiá

Referencie
----------

1. ↑
2. 1 2  TASR. Vláda odňala súhlas na pôsobenie súkromnej vysokej škole Akadémia médií. *Pravda* (Bratislava: Perex), 2020-06-10. Dostupné online [cit. 2020-07-14]. ISSN 1336-197X.
3. ↑
4. ↑

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne webstránky (už nefunkčné)
**Bohumila Tauchmannová**, rodená Záborská (\* 19. september 1958, Martin) je slovenská podnikateľka, občianska aktivistka. V prezidentských voľbách v roku 2019 kandidovala na post prezidentky SR.

Zo života
---------

Absolvovala Gymnázium V. Paulínyho Tótha v Martine a Vysokú školu ekonomickú v Bratislave. V rámci podnikania sa venuje riadeniu a organizácii odborných, vzdelávacích podujatí a poskytovaniu komplexných marketingových služieb. Špecializuje sa na poradenstvo a realizáciu projektov spoločenskej zodpovednosti. Je autorkou a koordinátorkou národných vzdelávacích projektov *Kvalita z našich regiónov*, *Pýtajme si slovenské*, *Na veku záleží*, *Odpad je surovina* a *Remeslo má zlaté dno*. Je dlhoročnou občianskou aktivistkou a zakladajúcou členkou Vidieckej platformy a *OZ Kvalita z našich regiónov*. Pracuje aj vo viacerých organizáciách združujúcich zamestnávateľov v obchode a potravinárskom priemysle. Je členkou predstavenstva *Zväzu obchodu Slovenskej republiky*.

19. septembra 2018 oznámila, že vyzbierala 15 tisíc podpisov potrebných na kandidatúru na prezidenta v prezidentských voľbách v roku 2019. Kandidovala ako občianska kandidátka.

Rodina
------

Je vydatá za manžela Miroslava.

Ocenenia
--------

Za národné vzdelávacie projekty *Kvalita z našich regiónov* a *Pýtajme si slovenské* bola dvakrát (za rok 2013 a za rok 2017) nominovaná na ocenenie *Krištáľové krídlo v kategórii Hospodárstvo*, ktoré sa udeľuje osobnostiam Slovenska v jedenástich kategóriách.

Referencie
----------

1. ↑   *„Na veku záleží" oslavuje svoje 20. výročie* [online]. Bratislava: Nadácia Pontis, 2017-06-28, [cit. 2019-01-30]. Dostupné online.
2. ↑   *Kto sme – vidiecka platforma* [online]. vidieckaplatforma.sk, [cit. 2019-01-30]. Dostupné online. Archivované 2019-01-30 z originálu.
3. ↑   *Predstavenstvo ZO SR* [online]. Zväz obchodu SR, [cit. 2019-01-30]. Dostupné online.
4. ↑  TASR. Tauchmannová vyzbierala podpisy na prezidentskú kandidatúru. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2018-09-19. Dostupné online [cit. 2018-09-19]. ISSN 1335-4418.
5. ↑  TASR. Na ocenenie Krištáľové krídlo je nominovaných 27 slovenských osobností. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2017-11-24. Dostupné online [cit. 2019-01-30].

Autoritné údaje: * NK ČR: xx0263283
* VIAF: 4875163091972895070003
Súradnice: 49°07′18″S 20°03′26″V﻿ / ﻿49,12176°S 20,05722°V﻿ / 49.12176; 20.05722

**Pomník Slovenského národného povstania** na Štrbskom Plese je postavený v katastrálnom území obce Štrba, okres Poprad.

História
--------

Pomník bol zhotovený v roku 1952. Na tomto mieste stojí od 29. augusta 1953, kedy bol odovzdaný do užívania verejnosti. Pripomína hrdinstvo účastníkov Slovenského národného povstania, ktorí pôsobili v priestore Vysokých Tatier. Od júna 1945 sú na tomto mieste pochovaný partizáni kapitán Ján Rašo a kapitán Štefan Morávka.

Opis
----

Pomník tvorí podstavec, obložený mramorovými doskami, na ňom stojí bronzová socha partizána so zbraňou, v nadživotnej veľkosti. Po stranách pomníka stoja stožiare na umiestnenie vlajok. Na podstavci je nápis: „Nehynúcej pamiatke hrdinov Slovenského národného povstania 1944". V dolnej časti pred pomníkom, na zemi, je inštalovaná tabuľka s nápisom: „Ján Rašo 26. IX. 1944 · Štefan Morávka 14. I. 1945 · Česť ich pamiatke!" Autorom sochy je Ladislav Snopek. Socha nesie prvky socialistického realizmu.

Prístupová cesta
----------------

Zo železničnej stanice Štrbské Pleso sa k pomníku dostaneme chodníkom, ktorý vedie k horskému jazeru Štrbské pleso. Je jasne viditeľný hneď oproti penziónu Vila Marína, v ktorom žila slovenská poetka Maša Haľamová. Cesta k nemu okolo komplexu Kempinski, trvá asi 12 minút chôdze.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pomník Slovenského národného povstania (Štrbské Pleso)**
Boršč s kyslou smotanou
Ukrajinský boršč s cesnakovými šiškami (*pampušky*), kyslou smotanou a oškvarkami
*Boršč je aj iný názov rastliny boľševník borščový (=boľševník boršč; lat. Heracleum sphondylium), pozri boľševník borščový*
**Boršč** je polievka z červenej repy a kapusty známa z kuchyne viacerých východo- a stredoeurópskych národov. Považovaná za ruské a ukrajinské národné jedlo. Polievky podobné boršču sa varia aj v ďalších krajinách bývalého Sovietskeho zväzu, Poľsku (barszcz) a Bulharsku. 

Základom boršča je vývar z kostí a mäsa (obvykle predného hovädzieho pre ruskú alebo ukrajinskú verziu boršču) a zmes osmaženej zeleniny (červená repa, kapusta, zemiaky, mrkva, cibuľa). Zelenina sa nakrája na rezance, osmaží sa na tuku a ľahko sa zahustí zápražkou, následne sa rozriedi vývarom, doplní sa varené mäso a polievka sa dochutí octom. Bohatší boršč sa doplňuje nakrájanou údeninou a podáva sa s kyslou smotanou.

Ukrajinský variant boršču kladie dôraz na sýto červenú farbu, repa sa preto pripravuje samostatne a ešte pred samotnou tepelnou úpravou sa zastriekne octom. Do zeleninovej zmesi sa pridáva petržlen a paradajkový pretlak. Odporúčaným tukom je bravčová masť, ktorá by mala prebrať farbu pretlaku - na hotovej polievke by mali plávať jantárovo zafarbené mastné oká. Vyškvarené kocky slaniny sa doplňujú aj do hotovej polievky.

V Štetíne sa boršč podáva aj ako nápoj k štetínskemu cestu.

Referencie
----------

1. ↑  boršč. In: ŠALING, Samo; IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, Mária; MANÍKOVÁ, Zuzana. *Veľký slovník cudzích slov*. 2. rev. a dopl. vyd. Veľký Šariš : SAMO-AAMM, 2000. 1328 s. ISBN 80-967524-6-4. S. 187.
2. 1 2  boršč. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 225.
3. ↑   *Borschtsch* [online]. München: brockhaus.de, [cit. 2022-12-31]. Dostupné online.
4. ↑  Schultze, Sydney (2000). *Culture and Customs of Russia*. Greenwood Publishing Group. pp. 65–66. ISBN 978-0-313-31101-7.
5. ↑  Marks, Gil (2010). "Borscht". *Encyclopedia of Jewish Food*. Hoboken: John Wiley & Sons. pp. 196–200. ISBN 978-0-470-39130-3.
6. ↑  Lee, Alexander (August 2018). "From Russia with Borscht". *History Today*. 68 (8).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boršč**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boršč na českej Wikipédii.*
**Konzervatórium Jána Levoslava Bellu** je konzervatórium v Banskej Bystrici. Založené bolo 1. septembra 1992, pomenované po Jánovi Levoslavovi Bellovi, skladateľovi pôsobiacom v Banskej Bystrici. 

Zriaďovateľom konzervatória je Banskobystrický samosprávny kraj. Konzervatórium poskytuje vyššie odborné vzdelanie v štyroch umeleckých predmetoch: hudobno-dramatické umenie, hudba, spev a tanec. Po maturite v štvrtom ročníku sa študenti konzervatória môžu hlásiť na vysokú školu, alebo pokračovať na KJLB. Po ukončení šiesteho ročníka (vrátane absolutória -- absolventského koncertu) absolventi dostanú titul DiS. art a s ním „aprobáciu pre umeleckú prax, resp. pedagogické pôsobenie na umeleckých školách" V školskom roku 2009/2010 na Konzervatóriu študovalo 189 študentov.

Úspešní absolventi
------------------

Konzervatórium J.L. Bellu vyštudovalo niekoľko umelcov, ktorí sa uplatnili na domácej a medzinárodnej scéne, či už pokračovaním na prestížnych vysokých školách, úspešnom účinkovaní na medzinárodných súťažiach a koncertných pódiách. 

* Michal Červienka (akordeón)
* Martin Ďurov (tanec)
* Tibor Iván (akordeón)
* František Kubiš (akordeón)
* Michaela Kukurová (spev)
* Tomáš Nepšinský (tanec)
* Milan Paľa (husle)
* Adam Stráňavský (klavír)
* Katarína Máliková (klavír a skladba)

Referencie
----------

1. ↑   *O nas* [online]. Banská Bystrica: Konzervatórium Jána Levoslava Bellu, [cit. 2011-03-28]. Dostupné online. Archivované 2012-09-07 z originálu.
2. ↑   *Správa o výchovno-vzdelávacej činnosti, jej výsledkoch a podmienkach* [online]. Banská Bystrica: Konzervatórium Jána Levoslava Bellu, 15.10.2010, [cit. 2011-03-28]. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky

Súradnice: 48°44′27″S 19°09′14″V﻿ / ﻿48,740884°S 19,153778°V﻿ / 48.740884; 19.153778
Babylonský boh Marduk, spájaný s planétou Jupiter
**Babylončania** boli skvelými **astronómami**. Ich poznatky prevzali všetky národy, ktoré sa zaujímali o prírodné vedy, z ich blízkeho ale aj vzdialenejšieho okolia. Väčšina babylonských astronomických textov bola napísaná v rokoch 650-50 pred Kr. Boli vryté do hlinených tabuliek a nazývajú sa astronomické diáre (alebo záznamy). Takýto typický záznam začína údajom o dĺžke predchádzajúceho mesiaca dlhého 29 alebo 30 dní, potom sa spomína čas medzi západom Slnka a západom Mesiaca v prvý deň po nove, ďalej čas medzi západom Mesiaca a východom Slnka, a medzi východom Mesiaca a západom Slnka, keď je spln. Zaznamenaný je aj interval medzi východom posledného viditeľného kosáčika a východom Slnka na konci mesiaca. Babylončania rovnako zaznamenávali významné body v obehoch planét, ich polohu (aj polohu Mesiaca) vzhľadom ku hviezdam, zatmenia Slnka a Mesiaca (prvý záznam o zatmení Mesiaca pochádza z 19. marca 721 pred Kr.), východy a západy Síria, dátumy slnovratov a rovnodenností, záznamy o počasí (ako napr. dúhy, povodne, atď.), rôzne významné udalosti (požiare, lúpeže, výboje), dokonca zaznamenávali aj hladinu rieky v Babylone. Pri orientovaní sa na oblohe používali 34 hviezd.

Na presné pozorovania používali niektoré astronomické prístroje ako napr. gnómon (tyč, ktorá vrhá tieň), vodné hodiny a astroláb, ktorý však vyzeral inak ako stredoveký. Napriek tomu je o ich prístrojoch málo známeho. 

Babylončania prevzali kalendár od Sumerov. No v neskoršej dobe asi okolo roku 1000 pred Kr. vkladali mesiace podľa 8-ročného cyklu, vtedy vkladali 3 priestupné mesiace. Metonický cyklus sa v babylonskom kalendári (19 rokov a 7 mesiacov navyše, čiže 235 mesiacov) sa používal za vlády Chaldejských kráľov v 612-539 pred Kr. Bol zosynchronizovaný s heliakálnym východom Síria. Tiež sa stávalo, že kráľ vyhlásil kedy sa môžu vkladať mesiace. Babylonský nový rok nezačínal v zime, ale na deň jarnej alebo jesennej rovnodennosti. Volal sa Akitu. Záznamy zo starobabylonského obdobia hovoria, že najskôr sa začínal na jeseň, a až neskôr sa začínal na jar.

V starovekom Babylone hrali bohovia veľkú úlohu. Babylončania verili, že bohovia dokážu meniť deň na noc, zimu na jar, dokážu rozvodniť rieku, dokážu hýbať časom a priestorom, teda celým svetom. V staroveku sa často spájali s planétami a nielen s nimi. Slnko nazývali bohom Šamašom. Ľuďom dal zákon, ktorý spísal a zaviedol Chammurapi do bežného používania. Jupiter bol bohom Mardukom, kráľom bohov. Bohyni plodnosti a lásky Ištar bola priradená planéta Venuša. Merkúr sa nazýval Nebo a vďaka svojej rýchlosti pri obehu okolo Slnka bol považovaný za posla bohov. Mars bol vďaka svojej červenej farbe spájaný s krvou a vojnou. Babylončania ho volali Nergal. A planétu Saturn, boha roľníctva nazývali Ninib. Mesiac sa volal Sin a Zem bola bohyňou Aruru. Babylončania zaviedli aj zvieratníkový systém 12 súhvezdí, cez ktoré prechádza Slnko a pomenovali niekoľko hviezd, ktorých mená sa zachovali dodnes (Nunki - Sigma Sgr, Sargas - Theta Sco).


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |
**Čang Kao-li** (čín. 张高丽 – Čang Kao-li, pchin-jin: *Zhāng Gāolì*) je bývalý podpredseda vlády Čínskej ľudovej republiky a bývalý člen Stáleho výboru Politbyra Komunistickej strany Číny. V roku 2021 bol čínskou tenistkou Pcheng Šuaj obvinený zo znásilnenia.

Politická kariéra
-----------------

Čang pochádza z chudobnej rodiny z juhovýchodnej provincie Fu-ťien. Po vyštudovaní ekonomiky na Sia-menskej univerzite pracoval pre ropnú firmu v provincii Kuang-tung. Tam začal postupne rásť v byrokratickom ako aj straníckom rebríčku, v roku 1997 sa stal predsedom miestneho výboru KSČ pre juhočínske mesto Šen-čen a o rok neskôr aj podpredsedom provinčného výboru komunistickej strany. V roku 2001 bol povýšený na guvernéra provincie Šan-tung, kde sa o rok neskôr stal aj predsedom provinčného výboru KSČ. V roku 2007 bol povýšený na straníckeho šéfa v meste Tiencin, ktoré spadá priamo pod vládu, a zásluhou čoho sa stal aj členom Politbyra KSČ. 

Po 18. zjazde Komunistickej strany v roku 2012 bol Čang zvolený za člena Stáleho výboru Politbyra Komunistickej strany, najvyššej a najmocnejšej inštitúcie v strane a v štáte. O rok neskôr bol na Všečínskom zhromaždení ľudových zastupiteľov (čínskom parlamente) zvolený za podpredsedu vlády ČĽR. V tejto pozícii mal pod vedení premiéra Li Kche-čchianga na starosti predovšetkým ekonomickú agendu, bol okrem iného zodpovedný aj za chod Troch roklin, najväčšej vodnej elektrárne na svete. Po skončení funkčného obdobia vo funckii vicepremiéra odišiel v roku 2018 na dôchodok.

Obvinenie zo znásilnenia
------------------------

V októbri 2021 ho na sociálnej sieti Weibo v rámci čínskej verzie hnutia MeToo obvinila známa čínska tenistka Pcheng Šuaj zo znásilnenia. Podľa vyjadrenia Pcheng, Čang s ňou mal romantický pomer v roku 2011 a v roku 2018 ju za pomoci svojej manželky znásilnil. Pchengovej post bol zo sociálnej siete stiahnutý do pol hodiny a ona sama sa na niekoľko týždňov neukázala na verejnosti, čo vyvolalo obavy o jej bezpečnosť. Pod hashtagom #WhereIsPengShuai (#KdeJePchengŠuai) jej na sociálnych sietiach vyjadrilo podporu množstvo známych tenistov, vrátane Novaka Đokovića či Naomi Osakovej. Ženská tenisová asociácia WTA v reakcii na dianie zrušila tenisové turnaje v Číne.

Referencie
----------

1. ↑  SITA. Mala s ním románik. Čínska tenistka obvinila politika zo sexuálneho napadnutia. *SME* (Bratislava: Petit Press). Dostupné online [cit. 2021-12-14]. ISSN 1335-4418.
2. ↑  ČTK. Troufalé obvinění čínské tenisové hrdinky: Vicepremiér mě přiměl k sexu. *iDNES.cz* (Praha: MAFRA), 2021-11-03. Dostupné online [cit. 2021-12-14].
3. ↑   *Tenisová WTA ruší turnaje v Číně. Žádné se ani konat neměly, tvrdí Peking* [online]. seznamzpravy.cz, [cit. 2021-12-14]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čang Kao-li**

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5646 6521
* LCCN: no2009043959
* VIAF: 83623518
* WorldCat: lccn-no2009043959
**Metónov cyklus** alebo **mesačný kruh** je obdobie 19 rokov s 235 mesiacmi, navrhnuté na kalendárne počítanie v starom Grécku.

V 5. storočí pred Kr. grécky astronóm Metón dokázal, že na 19 r (6 940 d) pripadne 235 synodických mesiacov. Rozdelil ich na 110 mesiacov po 29 d a 125 mesiacov po 30 d; 12 alebo 13 mesiacov tvorilo 1 r, 19 r jeden cyklus. Poradové číslo roka v Metonovom cykle (1-19) sa nazýva zlaté číslo. (Názov spájajú niektorí autori s tým, že Metonov cyklus bol zaznamenaný v Minervinom chráme v Aténach zlatými písmenami na čiernom mramore, iní so zvykom mníchov zapisovať toto číslo do kalendára zlatými písmenami.)

Metonov cyklus mal dôležitú úlohu vo vývoji kalendára. Známy však bol už v 3. tisícročí pred Kr. v Číne pod názvom *čong*.

Babylončania používali vo svojom kalendári 19-ročný cyklus už v 6. storočí pred Kr.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*

Referencie
----------

1. ↑  *The Babylonian Calendar*. Mathematical Institute. Utrecht University. July 2021. Archivované z originálu 2. 9. 2023.
i hate niggas

Názory filozofov na fyziku
--------------------------

### Albert Veľký

**Fyzika** je podľa Alberta Veľkého náuka o pohybe a jeho prvej príčine.

### Aristoteles

**Fyzika** je podľa Aristotela časť teoretickej filozofie,
ktorá skúma prírodu. Úlohou fyziky je uvádzanie jednotlivých javov pod také všeobecné pojmy a predstavy, ako je pojem nekonečnosti, priestoru, času a pohybu, ktoré možno poznať na základe skúmania podstaty vecí a na tomto základe pochopiť prirodzený beh sveta.

### Stoicizmus

**Fyzika** podľa stoicizmu je jedna zo základných zložiek filozofie; fyzika je učenie o prírode, ontológia i teológia.

Teória a experiment
-------------------

Miera rozlišovania medzi teóriou a experimentom je vo fyzike vyššia než vo väčšine ostatných vied. Teoretickí fyzici pracujú na formulácii konzistentných matematických modelov, ktoré sú v súlade s predchádzajúcimi experimentmi a predpovedajú nové experimentálne overiteľné výsledky, ktoré by za teóriou určených podmienok mali prejavovať te

Disciplíny fyziky
-----------------

* Mechanika
	+ Statika
	+ Kinematika
	+ Dynamika
* Mechanika tekutín
	+ Hydrostatika
	+ Hydrodynamika
	+ Aerodynamika
* Mechanika kontinua tuhej fázy
	+ Teória pružnosti
	+ Teória plasticity
* Optika
* Termika
	+ Termodynamika
* Matematická fyzika
* Astrofyzika
* Jadrová fyzika
* Kozmológia
* Elektrodynamika
* Geofyzika
* Teoretická fyzika
* Štatistická fyzika
* Biofyzika
* Kvantová mechanika
* Teória relativity

Články a skupiny článkov o fyzike vo Wikipédii
----------------------------------------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: :Kategória:Fyzika*

Referencie
----------

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portál |

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Fyzika**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fyzika**

| * z
* d
* u
Fyzika |
| --- |
| Klasická mechanika · Elektromagnetizmus · Termodynamika · Všeobecná teória relativity · Kvantová mechanika · Fyzika častíc · Termika · Fyzika kondenzovaného stavu · Atómová, molekulová a optická fyzika |

| Prírodné vedy |
| --- |
| Astronómia • Biológia • Ekológia • Chémia • Geografia • Fyzika • Matematika • Vedy o Zemi |
***Špecialisti*** (*Specialisté)* je český kriminálny seriál o štvorčlennom tímu policajných vyšetrovateľov zameriavajúcich sa najmä na vraždy. Tematicky nadväzuje na kriminálky Policie Modrava či Kriminálka Anděl. Prvá séria mala premiéru na stanici TV Nova 16. januára 2017. Seriál si od začiatku vysielania udržuje vysokú sledovanosť a pokračuje aj na jeseň 2022 a jar 2023.

Na Slovensku seriál vysiela Markíza Krimi od 18. marca 2023.

Produkcia
---------

Natáčanie prvej série seriálu prebiehalo od 12. decembra 2016 do konca februára 2017.

V relácií *Volejte Novu* bolo oznámené, že 2. séria tohto seriálu sa natáčala od marca 2017.

*Specialisté* tematicky čerpajú z nemeckých seriálov SOKO Leipzig a Kobra 11.

Tempo natáčania je veľmi rýchle; jeden diel – aj akčných scén – sa natočia za štyri a pol dňa.

Epizódy sú prepísané z nemeckého seriálu SOKO Leipzig; hlavným scenáristom *Špecialistov* bol Dan Wlodarczyk (prvá až tretia séria), neskôr vystriedaný Michaelem L. Bínou.

Odborní poradcovia: Luděk Jelen a mjr. JUDr. Jaromír Badin

SFX špeciálne efekty: Martin Oberländer

Série
-----

| Séria | Časti | Pôvodne vysielané |
| --- | --- | --- |
| Premiéra série Česká republika  | Finále série Česká republika  | Premiéra série Slovensko  | Finále série Slovensko  | Stanica Česká republika  | Stanica Slovensko  |
|  | **1** | 8 | 16. január 2017 | 6. marec 2017 | 18. marec 2023 | 26. marec 2023 | TV Nova | Markíza Krimi |
|  | **2** | 37 | 21. august 2017 | 28. máj 2018 | 1. apríl 2023 | 3. jún 2023 |
|  | **3** | 38 | 27. august 2018 | 10. jún 2019 | 3. jún 2023 | - | Markíza Krimi (1-27)Markíza (28-) |
|  | **4** | 25 | 26. august 2019 | 16. marec 2020 | - | - |  |
|  | **5** | 11 | 31. august 2020 | 16. november 2020 | - | - |  |
|  | **6** | 16 | 8. marec 2021 | 28. jún 2021 | - | - |  |
|  | **7** | 37 | 30. august 2021 | 27. jún 2022 | - | - |  |
|  | **8** | 17 | 29. august 2022 | 5. december 2022 | - | - |  |
|  | **9** | 19 | 6. február 2023 | 19. jún 2023 | - | - |  |
|  | **10** | 24 | 15. január 2024 | 24. jún 2024 | - | - |  |

Referencie
----------

1. ↑   *Specialisté - Sledujte celé díly online | Voyo* [online]. voyo.nova.cz, 2017, [cit. 2023-07-15]. Dostupné online. (po česky)
2. ↑   *Ze zákulisí Specialistů: Herec Jiří Ployhar zapomněl odevzdat rekvizitu a pořádně vyděsil Pražáky! - Specialisté - TV Nova* [online]. web.archive.org, 2019-02-19, [cit. 2023-07-15]. Dostupné online. Archivované 2019-02-19 z originálu.
Súradnice: 49°22′22″S 14°57′41″V﻿ / ﻿49,372861°S 14,961391°V﻿ / 49.372861; 14.961391

**Kostol Povýšenia svätého Kríža** je rímskokatolícky kostol nachádzajúci na hlavnom Mariánskom námestí v centre mesta Černovice v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky od 03. 05. 1958.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Kostol je pôvodne gotický, prvá zmienka o ňom pochádza už zo 14. storočia.

V rokoch 1737 - 1738 prešiel úplnou barokovou prestavbou, ktorú financoval Josef Jan Maxmilián Kinský. Po tejto prestavbe je kostol vo svojom dnešnom vzhľade. Po požiari v roku 1796 bol zrenovovaný aj interiér kostola. Klenba bola v tomto roku dostavaná Josefom Leopoldom Šternberkom.

Súbor týchto sakrálnych pamiatok tvorí významnú dominantu obce.

Kostol je jednoloďová budova s valenou klenbou s lunetami. Kostol je vyzdobený freskami z roku 1898. Je obdĺžnikového tvaru s pravoúhlym presbytáriom, s obdĺžnymi priestormi oratória a sakristie po stranách.

Oltár kostola pochádza z roku 1882 a je vyrobený v neorenesančnom slohu. Na oltári sa nachádza obraz znázorňujúci Povýšenie svätého Kríža z roku 1809 od A. Bayera. Zvyšok interiéru kostola, vrátane vybavenia je predovšetkým v barokovom slohu. Bočné oltáre pochádzajú približne z roku 1740. Nachádzajú sa na nich novodobé sochy českých patrónov ako aj obrazy svätej Anny a svätej Barbory z obdobia okolo roku 1760. Socha panny Márie bola do kostola premiestnená z Dobešova a je z obdobia neskorej gptiky zo 16. storočia. Maliarska výzdoba klenieb pochádza z konca 19. storočia, predstavuje legendu o nájdení svätého kríža a je dielom kutnohorského maliara Jana Vysekala.

Zvonica kostola stojí samostatně. Zvonicu postavil už pred rokom 1660 Martin Jindřich Paradis. V roku 1857 ju zničil požiar a následne bola renovovaná. Na veži sú vyobrazené dva erby a to erb Martina Jindřicha Paradisa a erb rodiny Schönburgových. Tri zvony nachádzajúce sa vo zvonici sú z roku 1926. Súčasný hodinový stroj vrátane ciferníkov pochádza z roku 1941.

Galéria
-------

* Celkový pohľad na kostol a zvonicuCelkový pohľad na kostol a zvonicu

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  atlasceska.cz
2. 1 2 3 4 5  pamatkovykatalog.cz
3. 1 2 3 4 5 6 7   *mestocernovice.cz* [online]. [Cit. 2019-04-28]. Dostupné online. Archivované 2019-01-29 z originálu.
4. 1 2 3 4 5 6 7  sportovnilisty.cz
5. 1 2 3 4 5 6  hrady.cz
6. 1 2 3  dedictvivysociny.cz
Panna
**Panna** (lat. *Virgo*, gr. *Parthenos*) je jedno z astrologických znamení, v ktorom sa Slnko nachádza v tropickom zvieratníku od 23. augusta do 22. septembra a v súčasnosti od 17. septembra do 17. októbra v siderickom zvieratníku.

Podľa astrológov je Panna šiestym znamením zvieratníka, nad ktorým Slnko vládne medzi 24. augustom a 23. septembrom. S týmto znamením sú magicky spojené včela, líška a sliepka. Spolu s Býkom a Kozorožcom patrí Panna k tzv. zemským znakom (angl. Earth Sign). Tradičná astrologická symbolika spája súhvezdie Panny s vlastnosťami, ako je pripravenosť na obetu, chladná duchovnosť, čírosť, nezasahovanie do praxe, pripravenosť na zmenu prasubstancie (materie primy) v zmysle alchymistických predstáv, keď že znak ovláda Merkúr. Jeho protipólom sú Ryby. Každému astrologickému znameniu je priradená časť tela, ktorá je pokladaná za jeho sídlo energie. U Panny sú to črevá. Medzi jeho vlastnosti patria organizačné schopnosti, dbanie na čistotu, extrémna netrpezlivosť, nesebeckosť a schopnosť dokončiť začaté veci.
Je tiež jedným z premenlivých znamení, spolu s Blížencami, Strelcom a Rybami.

V babylonskom kalendári tomuto znameniu zodpovedá mesiac *Araḫ Ulūlu*.

Referencie
----------

1. ↑  W. Muss-Arnolt (1892). „The Names of the Assyro-Babylonian Months and Their Regents". Journal of Biblical Literature. 11 (1): 76. doi:10.2307/3259081. hdl:2027/mdp.39015030576584. JSTOR 3259081. S2CID 165247741.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Panna (znamenie)**

| * z
* d
* u
Znamenia zvieratníka |
| --- |
| 
* Baran
* Býk
* Blíženci
* Rak
* Lev
* Panna
* Váhy
* Škorpión
* Strelec
* Kozorožec
* Vodnár
* Ryby

 |
| Astrológia · Astronómia |
Súradnice: 48°44′28″S 16°45′26″V﻿ / ﻿48,740998°S 16,757329°V﻿ / 48.740998; 16.757329

**Kostol Nanebovzatia Panny Márie** je barokový rímskokatolícky kostol zo 17. storočia nachádzajúci sa na Námestí Slobody v centre mesta Valtice v okrese Břeclav v juhomoravskom kraji v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Charakteristika a dejiny
------------------------

Kostol bol postavaný v rokoch 1631 - 1671 za vlády kniežaťa Karla Eusebia z Lichtenštajnska. Stavbe sa nevyhli nepríjemnosti. Práce na výzdobe museli byť zastavené po tom, čo sa 23. októbra 1638 zrútila klenba kupoly. Po tejto udalosti od stavby odstúpil architekt Giovani Giacomo Tencalla a vedenie prevzal Ondřej Erna. Zistilo sa, že príčina zrútenia bolo prehnité podporné lešenie. V roku 1643 bola dokončená strecha. Stavba bola neskôr ešte niekoľkokrát prerušená v dôsledku vpádu Švédov a Turkov až bola napokon dokončená v roku 1671.

Kostol je postavený v slohu raného baroka a dosahuje impozantných rozmerov. Samotná hlavná budova je dlhá až 48 metrov, široká 28 metrov a dosahuje výšky až 34 metrov. Budova má dve veže. ktoré siahajú do výšky až 60 metrov. Objem zastavaného priestoru je tiež obdivuhodný, keďže dosahuje až 41 200 m³ a radí tak z tohto hľadiska kostol k najväčším na Morave. Budova je dielom dvoch architektov, Giovaniho Giacoma Tencallu a Ondřeja Ernu, ktorý stavbu dokončil. Kostol má kapacitu 3000 osôb.

Kostol bol vysvätený 21. júna 1671 biskupom Joštom z Pasova.

Na priečelí kostola je latinský nápis, ktorý v preklade znamená: "Karol Eusebius, knieža z Lichtenštajnska, vojvoda mikulovský, opavský a krnovský"

Výzdoba interiéru kostola je dielom predovšetkým talianských umelcov.

V kostole sa nachádza vzácny barokový organ z 18. storočia, ktorý je dielom významného viedenskéo výrobcu organov J. Henckeho. Organ bol v roku 1994 zreštaurovaný.

Galéria
-------

* Celkový pohľad na kostol z Námestia SlobodyCelkový pohľad na kostol z Námestia Slobody
* Pohľad na kostol z areálu Valtického zámkuPohľad na kostol z areálu Valtického zámku
* Detailný pohľad na jednu z veží kostolaDetailný pohľad na jednu z veží kostola

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  jizni-morava.cz
2. 1 2 3 4 5 6 7  kudyznudy.cz
3. 1 2 3 4 5 6 7 8   *valtice.cz* [online]. [Cit. 2019-04-28]. Dostupné online. Archivované 2019-04-17 z originálu.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8  turistika.cz
5. 1 2 3 4  hrady.cz
Kostol svätej Márie Magdalény
**Kostol svätej Márie Magdalény** je rímskokatolícky kostol v Karlových Varoch. Bol postavený v rokoch 1732 až 1736 slávnym architektom Kiliánom Ignácom Dientzenhoferom v barokovom slohu. Kostol je architektonickou dominantou karlovarskej kúpeľnej kolonády a patrí k významným barokovým stavbám v Česku.

Popis kostola
-------------

Jediná loď je postavená na elipse podobnej základni, s mnohými výstupkami a kapličkami. V prednej časti vystupujú dve veže s cibuľovitými prilbicami. 

V interiéri sa nachádza cenný oltárny obraz od E. Dollhopfa, ďalší oltárny obraz znázorňujúci Máriu Magdalénu od Josefa Kramolína, dve gotické sochy spodobňujúce madonu a štyri oltárne plastiky od J. Eberla predstavujúce sv. Augustína, sv. Pavla, sv. Hieronyma a sv. Petra.

Dejiny
------

Kostol stojí na mieste pôvodného gotického kostola zo 14. storočia. Jeho veľkosť v prvej polovici 18. storočia už nebola dostatočná. V roku 1732 dal cisár Karol VI. tisíc dukátov na stavbu nového kostola.

Architektom sa stal Kilián Ignác Dientzenhofer z Prahy. Ten predložil niekoľko návrhov. Stavbu začal pražský staviteľ Tomáš Hansen ešte v roku 1732. Kostol bol dokončený v roku 1736 a vyžiadal si 95 tisíc zlatých.

Pôvodne kostol obklopoval cintorín, ktorý bol zrušený už v roku 1784. Pozostatky zosnulých boli z neho premiestnené do unikátnej podzemnej kaplnky vo vnútri kostola. Uvažovalo sa o zriadení kostnice. Podzemie kostola je možné vidieť v rámci exkurzie. Kostol už od jeho založenia spravuje Rád krížovníkov s červenou hviezdou (opäť od roku 1990).

V roku 2010 bol kostol zaradený na zoznam národných kultúrnych pamiatok.

Referencie
----------

1. ↑  Vláda schválila 38 nových památek

Literatúra
----------

* MRÁZ, Bohumír, NEUBERT Ladislav: *Karlovy Vary*, Panorama Praha, 1983

Pozri aj
--------

* Zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kostol svätej Márie Magdalény (Karlove Vary)**

Externé odkazy
--------------

* Kostel sv. Máří Magdaleny na Hrady.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kostel svaté Máří Magdaleny (Karlovy Vary) na českej Wikipédii.*
Chrám svätých Petra a Pavla v Karlových Varoch
**Chrám svätých Petra a Pavla** v českom kúpeľnom meste Karlove Vary je pravoslávnym chrámom Ruskej pravoslávnej cirkvi na území Česka.

História chrámu
---------------

Prvá zmienka o vybudovaní pravoslávneho chrámu v meste pochádza z roku 1862. Kúpeľné mesto bolo (a aj v súčasnosti je) obľúbeným letoviskom pre zámožných Rusov. V meste sa vždy kumulovala početná ruská komunita. Zbierku v roku 1862 organizovala veľkokňažná Elena Pavlovna Romanova. Mesto vyčlenilo pozemok pre stavbu pravoslávneho chrámu. Nedostatočné množstvo financií však stavbu chrámu neumožnilo realizovať. Terajší chrám sa začal budovať až v roku 1893 a posvätený bol 9. júna 1897. Počas prvej svetovej vojny bol zatvorený. Po jej skončení znova začal slúžiť pravoslávnym veriacim, najmä pre ruských emigrantov po roku 1917.

Architektúra
------------

Chrám bol vybudovaný podľa plánov architektov K. Uchtomského a Gustava Wiedermana v klasickom ruskom pravoslávnom štýle, ktorý pripomína sakrálnu pravoslávnu architektúru Moskvy zo 17. storočia. Chrám je vysoký 21 metrov a zvonica dosahuje výšku 40 metrov.

Externé odkazy
--------------

* Chrám sv. Petra a sv. Pavla (Kаrlovy Vary) - официальный сайт
* Православный каталог народной архитектуры
Kostol sv. Mikuláša
**Kostol svätého Mikuláša** je gotický kostol v obci Čečovice v okrese Domažlice.

Dejiny
------

Kostol bol postavený podľa názorov odborníkov asi medzi rokmi 1330 – 1410 na mieste staršieho pohrebiska neďaleko stredovekej tvrdze pánov z Velhartíc, ktorým vtedy Čečovice patrili. Podľa najnovších poznatkov spadá jeho výstavba do rokov 1340 – 1360.

Pre svoju dôležitosť bol kostol v roku 1999 vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku. V súčasnosti je po celkovej rekonštrukcii exteriéru i interiéru, ktorého pôvodná maliarska výzdoba sa skrývala pod dvanástimi vápennými nátermi.

Význam a hodnota
----------------

Kostol je jednou z najpozoruhodnejších gotických stavieb domažlického okresu a je výnimočne pozoruhodným dokladom vrcholne gotickej architektúry. Architektúra kostola má obdobu v regensburgskej katedrále a v kostole sv. Jána Krstiteľa v Nabburgu (okres Schwandorf). Predpokladá sa, že miestny kostol je dielom umelcov z hute stavajúcej katedrálu v Regensburgu.

Na žiadnej inej dochovanej stavbe dedinského kostolíka v Česku nie je možné nájsť takú koncentráciu gotických prvkov a detailov.

Predpokladá sa, že pri stavbe tohto tehlového kostola boli použité kamenícke články určené pre inú, podstatne väčšiu a významnejšiu stavbu. Je dokonca možné, že tieto články neboli tesané v Čechách, ale už hotové privezené z Bavorska.

Externé odkazy
--------------

* Kostol na Hrady.cz
* Detail pamiatky: kostol sv. Mikuláša
* Church of St Nicolas, Čečovice, after 1360

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kostel svatého Mikuláše (Čečovice) na českej Wikipédii.*
**Panathinaikos FC** (grécky Π.Α.Ε. Παναθηναϊκός) skr.**P.A.O.**( Π.Α.Ο.) je grécky profesionálny futbalový klub založený v Aténach v roku 1908. Tento klub hrá v gréckej najvyššej súťaži. Je to jeden z najstarších futbalových
klubov v Grécku. Vyhrali devätnásť gréckych titulov a v gréckom pohári vyhrali šestnásť titulov a v roku 1971 vyhrali PVP (Pohár víťazov pohárov).

Úspechy
-------

* **Grécka liga (20x):** 1930, 1949, 1953, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965, 1969, 1970, 1972, 1977, 1984, 1986, 1990, 1991, 1995, 1996, 2004, 2010

* **Grécky pohár (20x):** 1940, 1948, 1955, 1967, 1969, 1977, 1982, 1984, 1986, 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1995, 2004, 2010, 2014, 2022

* **Grécky superpohár (4x):** 1970, 1988, 1993, 1994

* **Balkans Cup** (1x): 1978

Veteráni
--------

Antonis Antoniadis, Stratos Apostolakis, Angelos Basinas, Dimitrios Domazos, Giorgos Donis, Kostas Eleftherakis, Panagiotis Fissas, Kostas Frantzeskos, Mike Galakos, Giorgos Georgiadis, Takis Ikonomopoulos, Ioannis Kalitzakis, Aristidis Kamaras, Giorgos Kapouranis, Anthimos Kapsis, Giorgos Karagounis, Ioannis Kirastas, Sotiris Kirjakos, Kostas Linoxilakis, Spiros Livathinos, Takis Loukanidis, Spiros Marangos, Angelos Messaris, Apostolos Nikolaidis, Antonios Nikopolidis, Nikos Nioplias, Nikos Sarganis, Dimitris Saravakos, Giourkas Seitaridis, Nikos Vamvakoulas

Oscar Alvarez, Juan Jose Borelli, Juan Ramon Rotcha, Juan Ramon Veron

Júlio César da Silva, Flávio Conceição

Rene Henriksen, Jan Michaelsen

Markus Münch, Karlheinz Pflipsen

Aljoša Asanović, Robert Jarni, Goran Vlaovic, Velimir Zajec

Eric Mykland

Emmanuel Olisadebe, Josef Wantzik, Krzysztof Warzycha

Paolo Sousa

Referencie
----------

1. ↑   *Supercup - Champions* [online]. worldfootball.net, [cit. 2023-11-08]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
Streifenflagge (pruhovaná vlajka)
Rautenflagge (kosoštvorcová vlajka)
Bavorský slobodný štát má dve rovnocenne uznané vlajky. Obe obsahujú bielu a svetlomodrú farbu. Jedna z nich pozostáva z bieleho a svetlomodrého vodorovného pruhu (nem. *Streifenflagge*, v preklade *pruhovaná vlajka*), druhú ozdobujú biele a svetlomodré kosoštvorcové tvary (nem. *Rautenflagge*, v preklade *kosoštvorcová vlajka*).

Používanie vlajok Bavorska
--------------------------

Bavorsko má síce dve vlajky, no ani jedna z nich nie je uznaná oficiálne. Všetky úrady a inštitúcie sa môžu sami rozhodnúť, ktorú budú používať.

### Streifenflagge (pruhovaná vlajka)

Streifenflagge pozostáva z dvoch pruhov - horná časť vlajky je biela, dolná svetlomodrá.

### Rautenflagge (kosoštvorcová vlajka)

Rautenflagge je používanejšia vlajka Bavorska. Pôvodná verzia vlajky obsahuje najmenej 21 bielych a svetlomodrých kosoštvorcov, pričom sú zahrnuté aj kosoštvorce odrezané od okrajov. Počet kosoštvorcov sa môže aj zvýšiť, ak sa použije iný pomer veľkosti vlajky, keďže ani ten nie je úradne uznaný. Pravý horný roh je určený pre biely kosoštvorec, vypovedá o tom vyhlásenie zo 16. februára 1971.

Rautenflagge bol v 12. až 13. storočí znakom Bogenovcov.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Flag Legislation (Bavaria, Germany)* [online]. fotw.info, [cit. 2020-06-05]. Dostupné online.
2. ↑  BAYERN, Verfassung des
Freistaates. *Vollzugsvorschriften der Bayerischen Staatsregierung über die bayerische Staatsflagge und die Dienstflaggen für Kraftfahrzeuge*. [s.l.] : Bayerisches Gesetz- und Verordnungsblatt, 1954. S. 131 - 132.
3. ↑   *VwAoFlag: Verwaltungsanordnung über die bayerischen Staatsflaggen und die Dienstflaggen an Kraftfahrzeugen (Flaggen-Verwaltungsanordnung – VwAoFlag) in der Fassung der Bekanntmachung vom 4. Dezember 2001 (GVBl. S. 1077) BayRS 1130-1-I (§§ 1–7) - Bürgerservice* [online]. www.gesetze-bayern.de, [cit. 2020-06-05]. Dostupné online.
**Krystyna Maria Szumilas** (\* 28. jún 1956, Knurów, Poľsko) je poľská politička, členka strany Platforma Obywatelska. Od roku 2011 do 2013 bola ministerkou národného vzdelávania.

Životopis
---------

V roku 1983 absolvovala štúdium na Sliezskej univerzite na katedre matematiky, fyziky a chémie. Nasledoval postgraduálny kurz informatiky. Už v rokoch 1975-1991 pôsobila ako učiteľka základnej školy # 6 v Knurówe. Od roku 1991 do roku 1995 bola zodpovedná za vzdelávanie v meste Knurów. Zároveň bola v rokoch 1990-1994 členkou rady mesta a v rokoch 1998 až 2001 rady Powiats Gliwice.  
 
Kandidovala v parlamentných voľbách v roku 2001 za Platforma Obywatelska a získala prvýkrát miesto v Sejme. Aj v parlamentných voľbách v roku 2005 s 16 105 hlasmi, a v predčasných voľbách v roku 2007 s 27 100 hlasmi, získala mandát. Od 18. novembra 2011 do 2013 bola ministerkou národného vzdelávania.

Je vydatá a má tri deti.

Referencie
----------

1. 1 2 3   Ministerstwo Edukacji Narodowej, *Krystyna SZUMILAS*, 27. august 2009 (WebCite)
2. 1 2   Website von Krystyna Szumilas, *O mnie*, (WebCite)
3. 1 2   Gazeta Podatnika, *Stan majątkowy parlamentarzystów – PO (część V)*, ([http://www.webcitation.org/5dPYneDrX WebCite)
4. ↑   Website des Sejm, *Posłowie VI kadencji - Krystyna Szumilas*, 26. 9. 2009
5. ↑  *Prezydent powołał rząd Donalda Tuska*, 18.11. 2011

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Krystyna Szumilas na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0004 0960 1865
* VIAF: 303308296
**Johan Joseph Aarts** (\* 18. august 1871, Haag – † 19. október 1934, Amsterdam) bol holandský maliar a grafik.

Životopis
---------

Spolu so svojím priateľom Janom Vijlbriefom patrí Aarts k avantgardnej skupine, ktorá sa zaoberala pointillizmom. V tomto štýle vytvoril šesť krajinomalieb v jemných farbách. Odvrátil sa od maliarstva ku grafike a v roku 1895 začal učiť na akadémii v Haagu. V roku 1911 bol vymenovaný za profesora grafického umenia na Rijksakademie van Beeldende Kunsten v Amsterdame. Túto funkciu zastával až do svojej smrti v roku 1934. Jeho grafické práce tvoria podivný kontrast k jeho raným obrazom.

Diela Aartse sú vystavené okrem iného v Kröller-Müller Museum v Otterlo.

Literatúra
----------

* Barbara Schaefer v: Rainer Budde: *Pointillismus*, ISBN 3-7913-1840-3, S. 258

Externé odkazy
--------------

* Životopis Johana Aartsa na cultuurarchief.nl

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Johan Joseph Aarts na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 108919708X
* ISNI: 0000 0000 6803 4929
* ULAN: 500095211
* VIAF: 96380866