**Vincenzo Salvatore Carmelo Francesco Bellini** (\* 3. november 1801, Catania, Taliansko – † 23. september 1835, Puteaux, Francúzsko) bol taliansky hudobný skladateľ, jeden z najvýznamnejších predstaviteľov štýlu bel canto.

Život
-----

Vincenzo Belini sa narodil na Sicílii v Catanii v hudobne založenej rodine a bol takzvané zázračné dieťa. Traduje sa, že ako 18-mesačný spieval áriu Valentina Fioravanti, hudobnú teóriu sa začal učiť ako dvojročný, na klavíri hral v troch rokoch a päťročný už hral aj náročné klavírne skladby. Jeho prvá kompozícia pochádza z čias, keď mal šesť rokov. Či už sú tieto svedectvá pravdivé alebo nie, od detstva bolo jasné, že ho v jeho ďalšom živote čaká hudobná kariéra.

Prvotné hudobné vzdelanie mu poskytol dedo. V roku 1819 opustil Cataniu a začal študovať na konzervatóriu v Neapole s finančnou podporou mesta Catania. Do roku 1822 bol žiakom Nicolò Zingarelliho a študoval diela majstrov neapolskej školy, ale aj Josepha Haydna a Wofganga Amadea Mozarta. Tu prežil aj veľký ľúbostný román s Maddalenou Fumaroli, keď obaja milenci bojovali s nepriazňou Maddaleninho otca, úradníka magistrátu, ktorý obyčajného čembalistu nepovažoval za vhodného ženícha.

Jeho prvá opera, *Adelson e Salvini*, bola realizovaná na školskom predstavení v divadle konzervatória. Ďalšia opera, *Bianca e Gernando* sa hrala s veľkým úspechom už v divadle Teatro San Carlo. Titulnú rolu spieval tenor Giovanni Battista Rubini, ktorému zveroval úlohy aj v ďalších rokoch. Úspech bol tak veľký, že aj kráľ porušil dvornú etiketu a tlieskal postojačky. Vincenzo získal vzápätí objednávku na novú operu pre Teatro alla Scala v Miláne. Výsledkom bola opera *Il Pirato* (Pirát), ktorá sa stala trvalou súčasťou svetového repertoáru. Pri práci na tejto opere si získal aj priateľstvo básnika a operného libretistu Felice Romani.

Nasledujúce roky strávil Bellini v Miláne, kde dostával stále ďalšie objednávky. Zoznámil sa tu s hudobným vydavateľom Giovannim Ricordim, ktorý ho uviedol do salónov vysokej šľachty. Okamžite prišla výzva, aby skomponoval operu k otvoreniu divadla Teatro Carlo Felice v Janove. Bellini však nenapísal novú operu, ale na túto príležitosť prepracoval svoju staršiu prácu *Bianca e Gernando* a uviedol ju pod ľahko pozmeneným názvom *Bianca e Fernando* (1828). V divadelnej lóži tohto divadla stretol Giudittu Turinu, s ktorou potom udržiaval dlhodobý vzťah vďaka ústretovej tolerancii jej manžela.

Hrobka Vincenza Belliniho v Catanii. Foto G. Dall´Orto.
Ďalšia opera *La straniera* (1828) mala u obecenstva ešte väčší úspech než *Il Pirato*, ale vyvolala polemiku v tlači pre svoj nezvyčajný štýl a harmónii. Ustavičné modulácie do vzdialených tónin sa nepáčili konzervatívnejšie zameraným kritikom a ani sociálny podtext libriet nebol prijímaný jednoznačne. Opera *Zaira*, ktorú komponoval k otvoreniu divadla Tetro Ducale v Parme, nemala príliš veľký úspech, zato publikum v Benátkach bolo nadšené dielom *I Capuleti e i Montecchi* (Kapuletovci a Montekovci), ktoré napísal podľa Shakespearovho *Romea a Júlie*.

Roky 1831 až 1835 boli plné mimoriadnych úspechov. V tom čase skomponoval svoje vrcholné diela: *La sonnambula* (Námesačná) a *Normu*, ktoré začali víťazné ťaženie všetkými európskymi scénami. Opera *Beatrice di Tenda* v roku 1833 v Benátkach prepadla a skladateľ, navyše sklamaný rozchodom s Giudittou, odišiel do Londýna. Po úspechu opier *La sonnambula* a *Norma* v divadle Drury Lane prišli ďalšie úspechy v Paríži. Udelili mu titul Rytiera čestnej légie. Pre divadlo Théâtre Italien skomponoval operu *I Puritani* (Puritáni). Netušil však, že bude jeho posledná.

Zomrel predčasne 23. septembra 1835 v Puteaux pri Paríži vo veku 33 rokov. Príčinou smrti bol, podľa lekárskej správy, akútny zápal slepého čreva komplikovaný abscesom na pečeni. V parížskej Invalidovni sa s ním rozlúčil päťdesiatčlenný zbor. Pochovali ho najprv v Paríži na cintoríne Père Lachaise, neskôr jeho pozostatky previezli na Sicíliu a uložili v katedrále v Catanii. Partitúry a memorabilie sú uložené v Museu Belliniano.

Dielo
-----

Belliniho význam tkvie predovšetkým v opernej tvorbe. Ostatné diela, chrámové aj sakrálne, sú dnes takmer zabudnuté. V začiatkoch bol silno ovplyvnený Rossinim, ale počnúc už operou *Il pirato* si vypracoval vlastný štýl. Snažil sa o maximálnu jednotu textu a hudby. Zanechal prísne delenie na recitatívy a árie a v oveľa väčšej miere než jeho predchodcovia používal spevné ariózne recitatívy. Mimoriadna je jeho melodika, typické sú pre neho široko klenuté árie vychádzajúce z niekoľko taktových motívov. To všetko je len podčiarknuté harmonickou a inštrumentálnou vynaliezavosťou. Vo svojej dobe sa stal najvplyvnejším talianskym operným skladateľom. Skladatelia ako Gaetano Donizetti, Giovanni Pacini, Saverio Mercadante aj Giuseppe Verdi ho uvádzali ako jedného zo svojich predchodcov.

### Opery

* Adelson e Salvini (1825, Teatro del Conservatorio di San Sebastiano, Neapol)
* Bianca e Gernando (1826, Teatro San Carlo, Neapol)
* Il pirata (1827, Teatro alla Scala, Miláno)
* Bianca e Fernando (revidovaná verzia opery Bianca e Gernando, 1828, Teatro Carlo Felice, Janov)
* La straniera (1829, Teatro alla Scala, Miláno)
* Zaira (1829, Teatro Ducale, Parma)
* I Capuleti e i Montecchi (1830, Teatro La Fenice, Benátky)
* La sonnambula (1831, Teatro Carcano, Miláno)
* Norma (1831, Teatro alla Scala, Miláno)
* Beatrice di Tenda (1833, Teatro La Fenice, Benátky)
* I puritani (1835, Théâtre Italien, Paríž)

### Iné diela

* Omše
* Magnificat
* 5 Tantum ergo
* 2 Te Deum
* Hymny a moteta
* Koncertné árie
* 6 symfónií
* Koncerty pre hoboj
* Drobné klavírne skladby

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vincenzo Bellini**

Externé odkazy
--------------

* Životopis Archivované 2002-10-12 na Wayback Machine
* Život a dielo Archivované 2006-11-11 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
Skladatelia romantizmu |
| --- |
| Anglickí | 
* Elgar

 |
| Českí | 
* Dvořák
* Fibich
* Smetana
* Suk

 |
| Francúzski | 
* Berlioz
* Bizet
* d’Indy
* Fauré
* Franck
* Chausson
* Chabrier
* Gounod
* Offenbach
* Saint-Saëns

 |
| Maďarskí | 
* Liszt

 |
| Nemeckí | 
* Brahms
* Bruch
* Kreutzer
* Marschner
* Mendelssohn Bartholdy
* Schumann
* Spohr
* Strauss
* Wagner
* Weber

 |
| Poľskí | 
* Chopin

 |
| Rakúski | 
* Bruckner
* Mahler
* Schubert
* Strauss ml.
* Wolf

 |
| Ruskí | 
* Balakirev
* Borodin
* Čajkovskij
* Glazunov
* Glinka
* Musorgskij
* Rachmaninov
* Rimskij-Korsakov
* Skriabin

 |
| Slovenskí | 
* Bella
* Suchoň
* Cikker
* Schneider-Trnavský

 |
| Škandinávski | 
* Grieg
* Sibelius

 |
| Talianski | 
* Bellini
* Donizetti
* Rossini
* Verdi

 |

Autoritné údaje: * BnF: 13891318z
* GND: 118655191
* ISNI: 0000 0001 2129 1204
* LCCN: n80122768
* NK ČR: jn20000600787
* VIAF: 39560983
* WorldCat: lccn-n80122768