recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Busta Petra Parlera
**Peter Parler** alebo po česky **Petr Parléř** (\* 1332 alebo 1333, Kolín nad Rýnom alebo Švábsky Gmünd – † 13. júl 1399, Praha) bol architekt, staviteľ, kamenár, sochár a rezbár švábskeho pôvodu (Nemecko) pôsobiaci v Česku; najvýznamnejší predstaviteľ rodiny Parlerovcov.

Pôsobenie v Prahe
-----------------

V roku 1356 ho povolal Karol IV. do Prahy, aby po smrti Mateja z Arrasu pokračoval v stavbe katedrály sv. Víta. Pôvodné plány prepracoval, postavil chór katedrály, ktorú preklenul krížovou klenbou, kaplnku sv. Václava, sakristiu a vežu. Po jeho smrti viedol stavbu jeho syn Ján. Okrem katedrály projektoval a podieľal sa na stavbe ďalších pamiatok. Bol to predovšetkým kamenný most cez Vltavu (neskôr nazvaný Karlov most), Staromestská mostná veža a kaplnka Všetkých svätých na Pražskom hrade; mimo Prahy potom Kostol svätého Bartolomeja v Kolíne a Chrám svätej Barbory v Kutnej Hore.

Stavebná huta
-------------

Parler stál na čele významnej pražskej stavebnej hute, ktorú založil Matej z Arrasu. O jej ďalší rozvoj sa zaslúžili jeho potomkovia. Huta pôsobila v celom Česku a zanikla v období husitských vojen.

Stavby, na ktorých pracoval
---------------------------

Detail z katedrály sv. Víta
* Dom "U tří mečů"
* Hrzánsky palác
* Taruttmannsdorfský palác(Hradčany)
* Dom "U Nožičků"
* Loreta
* Chrám sv. Víta
* Starý královský palác
* Kaplnka Všetkých svätých
* Chrám P. Márie pred Týnom
* Staromestská mostná veža
* Karlov most
* Pražský hrad

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Peter Parler**

Externé odkazy
--------------

* Heslo v encyklopédii *KDO BYL KDO v našich dějinách do roku 1918*

Autoritné údaje: * abART: 48289
* BnF: 15043379h
* GND: 118789708
* ISNI: 0000 0001 1748 0598
* LCCN: n81037344
* NK ČR: jn20000720217
* ULAN: 500009221
* VIAF: 18018545
* WorldCat: lccn-n81037344
Súradnice: 7°05′S 93°48′V﻿ / ﻿7,08°S 93,8°V﻿ / 7.08; 93.8

**Nikobary** je súostrovie na rozhraní Bengálskeho zálivu a Andamanského mora, súčasť indického teritóriá Andamany a Nikobary. 

Ostrovy majú spolu plochu 1841 km² a na 12 z 22 ostrovov žije 36 844 obyvateľov (2011). Značná časť obyvateľstva nemá takmer žiadne kontakty s okolitým svetom a žije tradičným spôsobom života. Podľa odhadov sa roku 2004 približne štvrtina obyvateľstva stala obeťou cunami po zemetrasení v Indickom oceáne.

Geografia
---------

Súostrovie sa skladá z 22 ostrovov:
Severná skupina zahŕňa ostrovy Car Nicobar (126,9 km²) a Battimaly (2,01 km², neobývaný).

Stredná skupina zahŕňa ostrovy:

* Chaura (8,2 km²)
* Teressa (101,4 km²)
* Bompuka (13,3 km²)
* Katchal (174,4 km²)
* Camorta (188,2 km²)
* Nancowry (66,9 km²)
* Trinket (pôvodne 86,3 km², po cunami výrazne menej)
* Laouk (0,01 km², neobývaný)
* Tillangchong (16,84 km², neobývaný)

Južná skupina zahŕňa ostrovy: 

* Veľký Nikobar (1045,1 km², najväčší ostrov súostrovia)
* Malý Nikobar (159,1 km²)
* Kondul (4,6 km²)
* Pulomilo (*Pillomilo*) (1,3 km²)
* neobývané Meroe (0,52 km²), Trak (0,26 km²), Treis (0,26 km²), Menchal (1,30 km²), Kabra (0,52 km²), Pigeon a Megapod (0,2 km²)

Dejiny
------

Miestne domorodé obyvateľstvo žije dodnes do značnej miery izolovane, ich jazyky patria k nikobarskej skupine mon-khmérskych jazykov austroazijskej jazykovej rodiny. Malé skupiny domorodcov na juhu Veľkého Nikobaru - okolo 400 ľudí hovorí šompenskými jazykmi, nepodobným iným jazykom. Šompovia sú zrejme potomkami veľmi starej vrstvy obyvateľov juhovýchodnej Ázie, nepoznajú ani oheň. Po roku 2004 bol ich počet odhadovaný na 150. 

Meno Nikobary pochádza z *Nakkavaram* (tamilsky doslova "Krajina nahých"), indického označenia pre ostrovy, používaného čólskými moreplavcami už v 11. storočí.

Európska kolonizácia začala v roku 1754, kedy si ostrovy prisvojila Dánska východoindická spoločnosť. Medzi rokmi 1778 a 1783 sa ostrovy pokúsilo kolonizovať Rakúsko, potom si ostrovy naďalej nárokovali Dáni. Pokusy o osídlenie ostrovov boli kvôli malárii neúspešné a nakoniec Dáni roku 1868 ostrovy predali Britom. Potom boli Nikobary súčasťou britskej Indie (len v rokoch 1942-1945 ich okupovalo Japonsko) a po vyhlásení indickej nezávislosti sa stali súčasťou teritória Andamany a Nikobary v Indii.

Indická vláda v záujme ochrany miestnych obyvateľov na niektoré ostrovy zakázala vstup, povolenie dostávali výnimočne iba niektorí vedci.

Vzhľadom na strategickú povahu ostrovov tu ležia vojenské základne indického námorníctva a letectva.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nikobary**

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy geografických objektov z územia mimo SR* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky, rev. 2011-06-01, [cit. 2016-08-12]. Dostupné online.
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nikobary na českej Wikipédii.*
**Onkocytóm** je najčastejší nezhubný nádor obličky. Vyrastá z epiteliálnych buniek proximálnych tubulov. Tvorí približne 3-7% zo všetkých nádorov obličiek, vyskytuje sa najčastejšie v šiestom decéniu a väčšina sa nájde náhodne pri zobrazovacom vyšetrení brucha z iných dôvodov. Hoci je nezhubný a dobre diferencovateľný, je nutné ho chirurgicky odstrániť, pretože sa iným spôsobom nedá odlíšiť od karcinómu obličky. Po jeho odstránení je prognóza pacienta vynikajúca a možno ho považovať za vyliečeného.

Zobrazovacia diagnostika
------------------------

### USG

V sonografickom obraze je onkocytóm dobre ohraničený, homogénny, hypo- až izoechogénny. Centrálna jazva, ktorá je pre tento nádor typická, sa väčšinou nezobrazí. Dopplerovské zobrazenie ciev znázorní ich typické radiálne usporiadanie.

### CT

V natívnom CT obraze je v porovnaní s parenchýmom obličky onkocytóm izo- až mierne hyperdenzný. CT po podaní kontrastná látkakontrastnej látky v nefrografickej fáze zobrazí nádor relatívne hypodenzný. Klasický obraz je dobre ohraničená expanzia hladkých kontúr a homogénneho vzhľadu, veľkosti 3 až 10 cm. Centrálna jazva sa zobrazí asi v 30% prípadov.

### MR

Pri zobrazení magnetickou rezonanciou sa v T1 vážení onkocytóm javí ako dobe definovaná, izo- až mierne hypointenzná homogénna masa. V T2 vážení je nádor rovnako izo- až mierne hypointenzný. Centrálna jazva sa zobrazí ako hviezdicovitá štruktúra v strede nádoru, v oboch váženiach hypointenzná (nekróza, typická pre zhubný nádor, je v T2 vážení hyperintenzná). Po podaní kontrastnej látky onkocytóm homogénne zvyšuje svoju signálovú intenzitu, jazva zostáva naďalej hypointenzná.

Zdroje
------

* Weissleder, Rieumont, Wittenberg, *Primer of Diagnostic Imaging*, Mosby, 2003.
* www.auntminnie.com Archivované 2008-07-24 na Wayback Machine
**Nikón** (starogr. *Νίκων* – *Nikón*) bol olympijský víťaz v pankratiu v rokoch 300 a 296 pred Kr.

Nikón z boiótskej obce Anthédón bol v Olympii na 120. a na 121. hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvá v pankratiu. Svoje majstrovstvo v tejto disciplíne predviedol aj na iných celogéckych hrách, keď si dva víťazné vence odniesol z pýtických, dva z isthmických a štyri z nemejských hier.

Druhé olympijské víťazstvo Nikóna je zaznamenané aj na papyruse (P.Oxy XVII. 2082) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na niekoľko malých fragmentov. Olympionik Nikón, jeho domovská krajina (Boiótia) a športová disciplína (pankration) je na tomto značne poškodenom papyruse uvedená na fragmente č. 4, a to v dvadsiatom prvom riadku.

Pankration zaradili do programu olympijských hier v roku 648 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Lygdamis zo Syrakúz.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Jérôme Sanchez, *Le meilleur combattant de tous les temps - 4ème édition*, str. 97
2. 1 2  Oxyrhynský papyrus XVII. 2082, *Nikón z Boiótie*, fr. č. 4, 21. riadok  Archivované 2016-01-30 na Wayback Machine
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 247.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Nine Princes in Amber** (v českom preklade: Vládci Stínů/Devět princů Amberu ) je prvý diel z dekalógie Kroniky Amberu od Rogera Zelazneho
Amber si našiel cestu do sŕdc mnohých čitateľov pretože jeho multivesmír je živý, napínavý, brilantne napísaný, srší suchým zmyslom pre humor a premyslenými nápadmi.
Na prvý pohľad sa môže zdať jednoduchá, ba až banálna, no potom… potom vysvitne, že to vlastne všetko od začiatku bolo celkom inak… alebo inak… a predsa len inak, než ste si mysleli. Nič nie je isté. Nič nie je dané. Všetko sa mení.

Príbeh
------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Určite sú tajomstvá, ktoré by chcel každý zvedavý človek poznať. Záhady a skutočnosti skryté tým obyčajným, dych berúce odhalenia známe len vyvoleným…
No keď sa Corwin po ťažkej autonehode prebudí v súkromnom sanatóriu na sever od New Yorku, ani vo sne ho nenapadne, že práve on by mal byť jedným z tých, ktorí *vedia*. Vlastne, nenapadá ho vôbec nič. Nepamätá si svoje meno, adresu, povolanie, rodinu ani priateľov. Dokonca si nie je istý, či nejakých vôbec má. Napriek úplnej amnézii však prejaví chladnú hlavu a rozhodnú povahu a pod dojmom, že na celej jeho hospitalizácii je niečo nekalé, sa vydáva na cestu za pravdou, ktorá ho zavedie na miesta a do situácií, ktoré by nikto z nás nečakal ani v najdivokejších halucináciách… ale koniec-koncov, Corwin nie je jeden z nás.
No kým je potom? Kde končí hranica človeka a začína niečo viac? Čím je Tieň a čo ho vrhá?
Zatiaľ čo Corwin v New Yorku vďaka hrozbami získanej adrese smeruje do domu svojej údajnej sestry, na vzdialených, tajomných miestach sa odohráva krutý boj o nečakane uvoľnený trón. Hráčov je veľa. Všetci sú mocní. Všetci sú prešibaní. Všetci žili stovky rokov uprostred dvorských intríg, a tak vedia, čo sa od nich čaká… 
Aká je Corwinova úloha v tomto spore? Bola jeho nehoda naozaj nehodou? Čo je Vzorec? Na čo slúži balíček podivných tarotových kariet, studených ako ľad, ako priestor medzi svetmi… 
Všetci zo súrodencov držia absolútnu moc nad Tieňom.
Pretože oni jediní sú z krvi Amberu.
Pretože oni jediní sú skutoční…

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* Rôzne vydania knihy
**Petit Press** je významné slovenské vydavateľstvo multimediálnych produktov a služieb (mediálny dom). Petit Press je akciová spoločnosť. 

Petit Press vydáva tlačené periodiká v slovenskom, maďarskom a anglickom jazyku. Patria mu denníky SME, Korzár, regionálne týždenníky MY, magazíny Tv svet, Profit, Lišiak, Doma v záhrade, Magazín zdravia a O knihách, dvojtýždenník The Slovak Spectator, sieť bezplatných novín ECHO a ďalšie. V roku 2017 predalo denník Új Szó a týždenník Vasárnap News media holdingu.

Prevádzkuje sieť webových stránok združených pod doménami sme.sk a ujszo.com. Do knižného biznisu vstúpilo v roku 2004 edíciou Svetová knižnica SME – 20. storočie.

Zamestnáva viac ako 600 ľudí a okrem vydavateľských aktivít prevádzkuje aj distribučnú sieť a dve tlačiarne v Bratislave a Košiciach.

Petit Press vznikol až v roku 2000. Významné postavenie v ňom má Prvá slovenská investičná skupina a.s. ktorá zakladala denník SME spolu s Karolom Ježíkom, Alexejom Fulmekom (CEO Petit Press) a ďalšími 50 redaktormi. Investičná skupina Penta získala vo vydavateľstve Petit Press, a.s. menšinový 45-percentný podiel v októbri 2014. V júni 2016 Protimonopolný úrad transakciu odsúhlasil. Koncom roka 2017 sa podiel Penty zmenšil na 40% po tom, čo Penta predala päťpercentný podiel na základnom imaní väčšinovému majiteľovi Prvá slovenská investičná skupina a.s. (a zároveň získala Új Szó a Vasárnap).

V roku 2021 kúpil 34-percentný podiel od Penty Media Development Investment Fund (MDIF), New York (predtým MDLF). Jedným z podporovateľov tohto fondu je aj Open Society Foundations Georgea Sorosa. Záujmy MDIF zastupuje ako členka dozornej rady dlhoročná COO MDIF Marie Němcová.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  A.S. Petit Press. Penta bude v Petit Presse slabšia. *ekonomika.sme.sk*. Dostupné online [cit. 2017-08-21].
2. ↑   *Vydavateľstvo Petit Press - Rozhovory - Literárne informačné centrum* [online]. www.litcentrum.sk, [cit. 2017-08-21]. Dostupné online. Archivované 2017-08-21 z originálu.
3. 1 2   *Výpis z obchodného registra SR* [online]. www.orsr.sk, [cit. 2017-08-21]. Dostupné online.
4. ↑   Úrad Pente odsúhlasil vstup do vydavateľstva Petit Press. *ekonomika.sme.sk* (Petit Press). Dostupné online [cit. 2017-08-21].
5. ↑   *Strategie - Príbeh Penty v Petit Presse sa skončil: vydavateľstvo má nového vlastníka. Investičná skupina z vydavateľstva definitívne odchádza* [online]. strategie.hnonline.sk, 2021-04-22, [cit. 2023-01-13]. Dostupné online.
6. ↑   *Výpis z obchodného registra SR* [online]. www.orsr.sk, [cit. 2023-01-13]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* petitpress.sk - domovská stránka
* sme.sk
* ujszo.com
**Optimalizácia** je stanovovanie extréma danej funkcie {\displaystyle f(x)} na danej množine {\displaystyle M}, resp. príslušná matematická disciplína. 

Podobný je pojem matematické programovanie, ktorý označuje optimalizáciu na konečnorozmerných priestoroch, pri ktorej je množina *M* opísaná konečným systémom obmedzení. Optimalizácia predstavuje teoretický základ pre operačný výskum.

Funkcia, pre ktorú sa má stanoviť extrémum, sa nazýva účelová funkcia alebo cieľová funkcia. Množina, na ktorej sa má extrémum stanoviť, sa nazýva množina prípustných riešení a býva typicky opísaná nejakými obmedzeniami (sústavou rovníc, nerovníc a pod.).

  

Všeobecné označenie úlohy optimalizácie (*x* je premenná):

{\displaystyle \min \_{x\in M}f(x)}

Druhy
-----

Podľa druhu účelovej funkcie a množiny prípustných riešení delíme toto odvetvie na:

* lineárne programovanie
* nelineárne programovanie
* celočíselné programovanie
* parametrické programovanie
* konvexné programovanie
* kvadratické programovanie
* dynamické programovanie
* mnohokriteriálne programovanie

Ďalej existujú:

* stochastické programovanie
* infinitné programovanie
* semi-infinitné programovanie
* semi-definitné programovanie

Optimalizačnú úlohu niekedy pomáhajú riešiť tzv. **podmienky optimality**

Referencie
----------

* Miroslav Maňas: *Optimalizační metody*, Státní nakladatelství technické literatury, Praha 1979, 1. vydání.

Externé odkazy
--------------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Optimalizace na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
* 
* 
* Archivované 2009-05-31 na Wayback Machine
Súradnice: 48°49′54″S 121°36′11″Z﻿ / ﻿48,83167°S 121,60306°Z﻿ / 48.83167; -121.60306

**Mount Shuksan** je vrch a samostatný masív v Kaskádových vrchoch, dosahuje výšku 2 783 m n. m. a je zaľadnený. Leží v národnom parku North Cascades na severe amerického štátu Washington. Nachádza sa východne od Mount Baker, takmer 19 kilometrov od kanadsko-americkej hranice.

Meno *Shuksan* pochádza z jazyka indiánskeho kmeňa Lummijov a znamená „vysoký vrch".

Vrch tvoria metabazalty, slabo premenené oceánske čadiče (staré asi 150 miliónov rokov), ktoré boli premenené asi pred 120 miliónmi rokov v kriede, keď sa Eastonský teran zrazil so západným pobrežím Severnej Ameriky. Vrch je erodovaným zvyškom násunového zlomu, ktorý vznikol kolíziou teranu s kontinentom.

Mount Shuksan je jedným z najčastejšie fotografovaných vrchov Kaskádových vrchov. Najznámejšie a najbežnejšie sú fotografie s jeho odrazom v jazere Picture Lake neďaleko lyžiarskeho strediska Mount Baker. Štátna cesta 542 známa ako Mount Baker Highway je otvorená aj v zime a vedie k lyžiarskemu stredisku, v lete sa dá po ceste dostať aj ďalej.

Na juhovýchodnom svahu vrchu sa nachádzajú vodopády Sulphide Creek Waterfalls, ktoré sú jednými z najvyšších v Severnej Amerike. Ďalšie štyri vysoké vodopády, Mount Shuksan Waterfalls, pochádzajú z malých snežných polí.

Jedným z vedľajších vrcholkov vrchu je Seahpo Peak.


panoramatický pohľad na vrch

Referencie
----------

1. ↑   *Geology of the North Cascades: a mountain mosaic*. [s.l.] : The Mountaineers, 1999. S. 92.
2. ↑  BRIGHT, William. *Native American placenames of the United States*. [s.l.] : University of Oklahoma Press, 2004. [Cit. 2011-04-10]. Dostupné online. ISBN 9780806135984. S. 441.
3. ↑   *Terranes of the North Cascades* [online]. nature.nps.gov, rev. 1999-11-30, [cit. 2011-04-16]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Mount Shuksan Geographic Names Information System, United States Geological Survey
* Mount Shuksan na Peakware.com
Súradnice: 77°30′59″J 168°33′00″V﻿ / ﻿77,51639°J 168,55000°V﻿ / -77.51639; 168.55000

**Mount Terror** je čadičový štítový vulkán, ktorý sa nachádza na východnej časti Rossovho ostrova pri pobreží Antarktídy. Objavil ho sir James Clark Ross a pomenoval podľa svojej druhej lode HMS *Terror*. Sopka je vysoká 3 230 m, na ostrove sa nachádzajú aj ďalšie vulkány (napríklad Erebus). Nachádzajú sa na ňom početné troskové kužele a dómy na svahoch štítu, ktorý je takmer úplne pokrytý snehom a ľadom. Je druhou najväčšou sopkou z celkových štyroch na Rossovom ostrove, ale je zatienený svojím susedom, činnou sopkou Erebus, 30 kilometrov na západ.

Skaly na vrchole neboli podrobené výskumu, ale na nižších miestach boli objektom vedeckého skúmania a ich vek sa pohyboval od 820 tisíc rokov u najmladších až po 1,75 milióna u najstarších. Nevykazuje žiadne známky sopečnej aktivity v mladšom období. Prvovýstup na Mount Terror podnikla novozélandská expedícia v roku 1959.

Referencie
----------

1. ↑   *Mount Terror, Ross Island, Antarctica* [online]. VolcanoWorld, [cit. 2012-07-08]. Dostupné online. Archivované 2011-11-07 z originálu. (anglicky)

Pozri aj
--------

* Zoznam sopiek Antarktídy

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mount Terror (Antarctica) na anglickej Wikipédii.*

Topografická mapa Rossovho ostrova (v mierke 1:250 000)
**Osram AG** je nadnárodná spoločnosť vyrábajúca osvetľovaciu techniku so sídlom v Mníchove v Nemecku. Osram je druhou najväčšou spoločnosťou vyrábajúcou osvetľovaciu techniku na svete po spoločnosti Philips. Spoločnosť má výrobné závody v Nemecku, Francúzsku, Indii, Lotyšsku, Slovensku (Nové Zámky), Rusku, Číne, Amerike, Indonézii a Argentíne, ktoré zamestnávajú viac ako 40000 zamestnancov po celom svete.

Spoločnosť Osram bola založená v roku 1919 splynutím spoločností Siemens & Halske a AEG. Názov Osram je odvodený od názvu prvkov osmium a wolfrám, ktoré sa najčastejšie používali na výrobu svetelných vlákien v čase založenia spoločnosti. Značka Osram bola vytvorená v roku 1906 a zaregistrovaná podnikom Deutsche Gasglühlicht-Anstalt (známym aj ako Auer-Gesellschaft).

Referencie
----------

1. ↑  June 9, 2011. *Siemens sued Samsung, LG LED patent infringement* [online]. IC Supply, 2011-06-09, [cit. 2012-02-23]. Dostupné online. Archivované 2012-03-05 z originálu.
2. ↑   *News|Business Financial Press|2006|Press588218* [online]. OSRAM, [cit. 2012-02-23]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Žiarivka
* Žiarovka

Externé odkazy
--------------

* OSRAM
* OSRAM SYLVANIA
* OSRAM Opto Semiconductor

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Osram na anglickej Wikipédii.*
**Otakar Sedloň** (30. august 1885 Trpín - 18. október 1973 Praha) bol český maliar a stredoškolský profesor.

Život
-----

Akademický maliar profesor Otakar Sedloň sa narodil v rodine riadiaceho učiteľa Tomáša Sedloňa v Trpíne pri Poličke. Otec bol po roku 1886 preložený do Merklovic pri Vamberku, neskôr do Doudleb nad Orlicí, a preto v týchto obciach Otakar navštevoval obecnú aj meštiansku školu.

Po maturite na reálke v Kostelci nad Orlicí študoval maliarstvo na Umelecko-priemyslovej škole v Prahe u profesorov Emanuela Dítěťa ml. Karla Vítězslava Maška, Jana Preislera a Jakuba Schikanedera.

Po absolutóriu a zložení profesorských skúšok nastúpil roku 1908 na reálke v Lipníku nad Bečvou ako profesor kreslenia. Postupne potom pôsobil ešte na reálkach v Lounoch, Litoměřiciach a v Brne, kde pádom tabule utrpel ťažký úraz, ktorý ho na niekoľko rokov vyradil z pracovnej i umeleckej činnosti.

Styk s umeleckým svetom obnovil až po roku 1920. Roku 1922 navštívil Jadran, 1925 Paríž, 1927 Podkarpatskú Rus a v roku 1933 Rumunsko.

Obdobie medzi dvoma svetovými vojnami bolo asi najúspešnejšie v jeho maliarskej kariére. Žil a tvoril v ateliére na Národnej tříde v Prahe a patril k vtedy najvyhľadávanejším portrétistom. Vtedy sa stal aj členom spolku Myslbek, s ktorým často vystavoval. Jeho obrazy boli v majetku vtedajších bánk, ministerstiev a ďalších inštitúcií, rovnako tak ich bolo možné vidieť v pražských a mimopražských kaviarňach a reštauráciách.

Otakar Sedloň je pochovaný v rodinnej hrobke vo Vamberku.

Dielo
-----

Dnes sa s jeho obrazmi môžeme stretnúť v Národnej galérii v Prahe, Galérii hlavného mesta Prahy, Oblastnej galérii v Liberci, malých dedinských galériách (Rybná nad Zdobnicí, Pěčín), na úradoch niektorých podorlických miest (Vamberk, Doudleby nad Orlicí, Rychnov nad Kněžnou, Žamberk) alebo v súkromných zbierkach.

Výtvarník v dokumentoch
-----------------------

* společný katalog 1974, České malířství XX. století ze sbírek Oblastní galerie v Liberci,
* kniha 1994, Toman Prokop, Nový slovník československých výtvarných umělců (II. díl; L - Ž), Rudolf Ryšavý,
* antologie/sborník 1983, Výtvarní umělci jihovýchodních Čech (Stručný prehľad životopisných dát maliarov, sochárov a grafikov Juhovýchodných Čiech. Rodákov aj tých, ktorí tu kratšiu či dlhšiu dobu žili nebo tu hľadali námety a inšpiráciu pre svoju tvorbu.), Východočeská galerie, Pardubice

Fotogalerie
-----------

* Otakar so synovcom a neterami na kolonáde v PoděbradochOtakar so synovcom a neterami na kolonáde v Poděbradoch
* Otakar na svadbe synovca, Žamberk 1947Otakar na svadbe synovca, Žamberk 1947
* Otakar vo svojom ateliéri na Národní třídě, Praha cca 1950Otakar vo svojom ateliéri na Národní třídě, Praha cca 1950

Externé odkazy
--------------

* Informační systém abART - free verzia: Sedloň Otakar Archivované 2007-02-28 na Wayback Machine (po česky)
* Syndikát výtvarných umelcov Archivované 2007-10-06 na Wayback Machine (po česky)

Autoritné údaje: * abART: 6321
Peugeot 605
605
Zadná časť vozu
**Peugeot 605** bol nástupcom najúspešnejšieho modelu 604 a predchodca súčasného modelu 607. Ide o voz vyššej strednej triedy francúzskej automobilky Peugeot, vyrábaný medzi rokmi 1989 a 1999.

Peugeot 605 mal mnoho spoločných dielov s vozom Citroën XM (motor, prevodovka, a pod.), ale stál oproti XM na bežnom podvozku. Spolu s modelom Peugeot 405 mal na trhu nahradiť populárnu Peugeot 505. Peugeot 605 sa vyznačoval vysokou úrovňou výbavy, luxusným interiérom, hladkou jazdou a mimoriadne presným ovládaním vozu, ale mimo Francúzska mal problém konkurovať, lebo mu bol vyčítaný príliš podobný vzhľad ako mal menší a lacnejší Peugeot 405 a na vyššiu triedu príliš nevýrazný vzhľad interiéru. Rovnako ako Citroën XM mal Peugeot 605 zo začiatku problém s kvalitou prevedenia, a to hlavne elektroinštaláciou, ktorá vozu vážne poškodila povesť. Tieto problémy Citroën i Peugeot odstránili až po 3 rokoch. Vozy Citroën XM a 605 sa dočkali ľahkého faceliftuv roku 1994, ale konkurencia bola aj tak silnejšia a Peugeot 605 nebol nikdy dostatočne úspešný.

Automobily postavené po roku 1992 majú všeobecne dobrú kvalitu spracovania a kvôli horšej povesti je ich cena veľmi nízka. Nástupca 605, Peugeot 607, šiel do výroby koncom roku 1999 a bol mierne úspešnejší na domácich i vývozných trhoch.

Rozmery
-------

* Rázvor – 2 800 mm
* Dĺžka – 4 765 mm
* Šírka – 1 800 mm
* Výška – 1 415 mm
* Váha – cca 1 400 kg – 1 910 kg

Dostupné motory
---------------

Peugeot ponúkal v priebehu výroby niekoľko motorov, z nich najčastejšie boli tieto:
**Zážihové**

* 2.0i (od roku 1990)
* 2.0i 16V (1994)
* 2.0 Turbo C.T. (1990)
* 3.0 V6 12V (1989)
* 3.0 V6 24V (1990)

**Vznetové**

* 2.1 D12 (1990)
* 2.1 TD 12V (1990)
* 2.5 TD 12V (1994)

Motory boli veľmi spoľahlivé. Najspoľahlivejšími boli benzínový 2.0i a naftový 2.1 D12.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Peugeot 605**

Externé odkazy
--------------

* Peugeot 605 stránky vo francúzštine

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peugeot 605 na českej Wikipédii.*

| Automobily značky Peugeot 1980 – súčasnosť |
| --- |
| **Typ** | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Miniautomobil | 104 |  | 106 |  | 107 | 108 |  |
| Malý automobil |  |  |  | 207 | 208 |  |
|  | 205 |  | 206 | 206+ |  |
| Nižšia stredná trieda |  |  |  |  | 301 |  |
|  | 309 | 306 |  | 308 |  |
| 305 |  |  |  | 307 |  | 408 |  |
| Stredná trieda | 504 |  | 405 | 406 | 407 |  |
| 505 |  |  | 508 |  |
| Vyššia stredná trieda | 604 |  | 605 | 607 |  |
| Športový automobil |  |  |  | RCZ |  |
| LAV |  |  |  | Bipper Tepee |  |
|  |  | Partner Combi | Partner Tepee |  |
| Mini MPV |  |  |  | 1007 |  |
| Kompaktné MPV |  |  |  | 3008 |  |
|  |  |  | 5008 |  |
| Veľké MPV |  |  | 806 | 807 |  |
| Crossover |  |  |  | 4007 | 4008 |  |
| LCV |  |  | Expert | Expert Tepee | Traveller |  |
**Nupedia** bola webová encyklopédia v angličtine, ktorej články licencované ako voľný obsah písali dobrovoľní prispievatelia so zodpovedajúcimi odbornými znalosťami. Založil ju Jimmy Wales pod hlavičkou firmy Bomis v marci 2000 s Larry Sangerom ako šéfredaktorom. Svoju činnosť ukončila v septembri 2003. Je známa predovšetkým ako predchodca Wikipédie.

Nupedia nebola verejne upravovateľná wiki encyklopédia, bola založená na procese peer review (obdoba recenzie), ktorý mal zaručiť kvalitu porovnateľnú s komerčnými encyklopédiami. Požiadavky na prispievateľov do Nupedie boli pomerne vysoké – "*Redaktori by mali byť vo svojom odbore skutočnými expertmi a (s niekoľkými výnimkami) mali by vlastniť titul PhD.*". Na druhú stranu však mali experti pracovať na článkoch zadarmo.

Dejiny Nupedie
--------------

### Začiatky

Nupediu založil Jimmy Wales spolu s Larrym Sangerom v marci roku 2000. Tento projekt sa zrealizoval za pomoci časopisu *Bomis*, ktorý Nupediu financoval.

Články na Nupediu písali odborníci, ktoré boli pred zverejnením skontrolované a overené ďalšími expertmi. Články boli pôvodne distribuované na základe licencie *Nupedia Open Content License*, ale na odporúčanie Richarda Stallmana v januári roku 2001 prešli na GNU License (GFDL). V tom istom období Stallman spustil svoj taktiež encyklopedický *GNUPedia-Projekt*, ktorý bol pre Nupediu veľkou konkurenciou.

Na Nupedii sa pracovalo byrokratickým spôsobom, čo malo za následok, že sa vytvorilo len veľmi málo, aj keď kvalitných článkov. 

### Wikipédia

V roku 2001 spustili tvorcovia Nupedie projekt s názvom Wikipédia. Cieľom Wikipédie bolo, aby sa písania článkov chopili aj ne-odborníci. Verili, že sa im medzi neodbornými článkami podarí nájsť aj kvalitné, ktoré by po spracovaní mohli vložiť do Nupedie, teda zrýchliť písanie článkov. Wikipédia však mala väčší úspech ako tvorcovia očakávali. Počet článkov na Wikipédii sa tak rýchlo rozrastal, že v roku 2002 rozširovanie Nupedie pozastavili a následne v roku 2003 ju stiahli zo sociálnej siete. 

Pred ukončením svojej činnosti Nupedia vyprodukovala 25 článkov, ktoré prešli celým schvaľovacím procesom a 74 ďalších článkov bolo vo vývoji. 

Larry Sanger neskôr projekt Wikipédia opustil. Domnieval sa totiž, že je Wikipédia nezrealizovateľná kvôli jej ľahkej dostupnosti. V roku 2005 viedli Sanger a Wales konflikty. Podľa písomných dôkazov Wales spochybnil, že by bol Sanger spoluzakladateľom Wikipédie. Larry Sanger si založil novú encyklopedickú stránku s názvom Citizendium, ktorá funguje aj dodnes.

Referencie
----------

1. ↑
2. 1 2   *Nupedia - History* [online]. web.archive.org, 2012-01-06, [cit. 2020-06-08]. Dostupné online. Archivované 2012-01-06 z originálu.
3. ↑  Chen Shun-Ling: Self-governing online communities in Web 2.0: privacy, anonymity and accountability in Wikipedia (PDF; 950 kB) Albany Law Journal. 5. May 2010.

Externé odkazy
--------------

* nupedia.wikia.com Archivované 2019-10-18 na Wayback Machine

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nupedia**
Návrh domu na ulici Rokin 145–147 v Amsterdame
Návrh domu na ulici Herengracht 466 v Amsterdame
**Philips Vingboons** (tiež **Vinckboons**, **Vinckeboons**, **Vinckbooms**) (\* asi 1607, Amsterdam, Holandsko – † pochovaný 2. október 1678, Amsterdam]) bol holandský barokový architekt. Patril ku škole Jacoba van Campena.

Narodil sa v rodine holandského maliara Davida Vinckboonsa, ktorý utiekol z Antwerp do Amsterdamu počas holandského povstania. Mal deväť súrodencov, z ktorých jeho brat Johannes Vingboons bol maliarom a brat Justus Vingboons bol tiež architektom. Svoju kariéru začal ako maliar v rodinnej firme spolu s otcom a súrodencami, kde sa tiež učil kartografiu, matematiku, architektúru a klasické diela. Neskôr sa stal architektom a bol študentom Jacoba van Campena.

Tvorba
------

Na rozdiel od Jacoba van Campena Vingboons vedel, ako využiť v klasicizme tvorivosť pri typických úzkych mestských domoch v Amsterdame. Známym sa stal vďaka vynálezca amsterdamského halsgevelského typu priečelia, ktoré navrhoval od roku 1638, a ktoré je niekedy nazývané podľa neho ako "Vingboonsgevel". Tieto fasády sa vo veľkej miere napodobovali počas celého holandského klasického obdobia (1640 - 1665). Na jednoduchších budovách sa prejavovali ako jednoduché tehlové pilastrové priečelia, s malými a zdržanlivými ornamentmi - tieto typy priečelí sa nazývajú tiež "Vingboons-imitatie" (Vingboonsove imitácie). Iným typom návrhov bol napr. Kloveniersburgwal z roku 1642, jeden z najjemnejšie proporcionálne vyvážených mestských palácov celej holandskej klasickej školy.

Diela
-----

* Herengracht 168 (1638)
* Singel 282-286 (1639)
* Keizersgracht 319 (1639)
* Singel 548 (1639/1642),
* Rokin 145-147 (1641/1643)
* Kloveniersburgwal 95 (1642)
* Huurhuizen van het Sint Pietersgasthuis (1643/1645)
* Rokin 95 (1646)
* Kloveniersburgwal 77 (Huis Bambeeck, 1650)
* Oudezijds Voorburgwal 316 (1655)
* Herengracht 364-370 (1660/1662)
* Singel 460 (1662)
* Herengracht 450 (Huis Deutz, 1663)
* Herengracht 386 (1663/1665)
* Keizersgracht 577 (1664/1665)
* Herengracht 412 (1664/1667)
* Herengracht 466 (1669)
* Wevershuizen Noortsche Bos (1670/1671)
* Schuilkerk (1671/1672)

Externé odkazy
--------------

* Bureau Monumentenzorg Amsterdam Archivované 2007-08-09 na Wayback Machine

Literatúra
----------

* Koen Ottenheym, *Philips Vingboons (1607-1678), architect*, Zutphen, 1989, ISBN 9060116267
* Jacobine E. Huisken, Friso Lammertse, *Het kunstbedrijf van de familie Vingboons. Schilders, architecten en kaartmakers in de gouden eeuw*, Maarssen, 1989, ISBN 9061790735
* Jacqueline Heijenbrok, Guido Steenmeijer, *Een stadswandeling langs de huizen van Philips en Justus Vingboons*, Den Haag/Amsterdam, 1989, ISBN 9061790778

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Philips Vingboons**

Autoritné údaje: * GND: 118907433
* ISNI: 0000 0000 6633 0134
* LCCN: n90657430
* ULAN: 500016125
* VIAF: 54946671
* WorldCat: lccn-n90657430
Austrálsky cestný vlak
**Outback Truckers** je austrálsky dokument s prvkami reality show, popisujúci prácu miestnych vodičov kamiónov.

Dokument má 6 sérií (7. sa natáča v roku 2019) a celkovo 75 častí, ktoré mali premiéru od roku 2012. Na Slovensku bol vysielaný v lokálnej verzii stanice Discovery Channel. 

Dokument vykresľuje život vodičov najmä cestných vlakov, prekonávajúcich obrovské vzdialenosti, ako aj riešenie vzniknutých problémov v nehostinných a ľudoprázdnych oblastiach austrálskej pevniny. Outback Truckers tiež poskytuje obraz života ľudí miestnych komunít, ktoré žijú neraz desiatky kilometrov od susedného osídlenia. Mimo hlavných „diaľnic" sú cesty z veľkej časti prašné s nespevneným povrchom, využívajúce brody, ktoré sa v období dažďov stávajú nezjazdné.

Pozri aj
--------

* Ice Road Truckers

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Outback Truckers na anglickej Wikipédii.*
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Národný park Darién** je národný park v Paname. Má rozlohu 5 790 km², rozkladá sa v rovnomennej provincii Darién pri štátnej hranici medzi Panamou a Kolumbiou, približne 330 km od mesta Ciudad de Panamá. Na Darien nadväzuje na kolumbijskej strane národný park Los Katios. 
Národný park bol vyhlásený v roku 1980 a o rok neskôr bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO. 

Patrí medzi najvýznamnejšie lokality v Strednej Amerike so zachovaným tropickým dažďovým lesom, pobrežnými močiarmi s porastmi mangrovníka; rozmanitou faunou (napr. pes pralesný, mravčiar veľký, jaguár, kapybara močiarna, tapír stredoamerický, harpya pralesná, kajman okuliarnatý, alebo krokodíl dlhohlavý).

Priemerná ročná teplota je tu 26° C, priemerný zrážkový úhrn 2 500 mm/rok. 

Na území NP žijú dva indiánske kmene - *Kuna* (približne 200 ľudí) a *Chocos* (cca 1 000 ľudí), ktorí žijú pôvodným spôsobom života bez vymožeností modernej doby.

Referencie
----------

1. ↑  Smithsonian Institution, Centre of Plant Distribution
2. 1 2 3   *Darien National Park* [online]. UNESCO World Heritage Centre, [cit. 2013-03-06]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Národný park Darién**

Externé odkazy
--------------

* Informácie o NP Darien Archivované 2008-12-12 na Wayback Machine
* Podrobné informácie o NP Darien na www.unep-wcmc.org Archivované 2008-09-22 na Wayback Machine
* Stránka UNESCO

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Národní park Darién na českej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Panamské pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Portobelo a San Lorenzo
* Národný park Darién
* Národný park La Amistad
* Archeologické nálezisko a historická časť Panamá
* Národný park Coiba

 | Panama |
***Pieris vihorlatensis*** (Moucha, 1956) je sporný druh motýľa z čeľade mlynárikovité (Pieridae).

Niektorí autori ho považujú za poddruh mlynárika horského (*Pieris bryoniae vihorlatensis* Moucha, 1956), ktorý samotný je tiež sporným druhom a považuje sa za poddruh mlynárika repkového (*Pieris napi*).

Opísal ho v roku 1956 známy český entomológ Jozef Moucha. Tento taxón, ktorý sa vyskytuje prakticky na celom území pohoria Vihorlat, sa vyznačuje u samičiek letnej generácie intenzívnym fialovým lesklým odtieňom čiernej kresby na predných krídlach a máva pravidelne do roka dve generácie a niekedy aj čiastočne tretiu generáciu. Bol opísaný uvedeným autorom v práci: "Bělásek horský (*Pieris bryoniae* O.) v Karpatech", ktorý bol vydaný v Časopise Slezského musea = Acta musei Silesiae, Series A, V. na stranách 119 až 122.

Zdroje informácií o taxóne
--------------------------

* Archivované 2008-09-26 na Wayback Machine
* 
* Moucha, J.: 1956, Bělásek horský (*Pieris bryoniae* O.) v Karpatech. Časopis Slezského musea - Acta musei Silesiae, Series A, V.: p. 119-122.
* Moucha, J.: 1958, Pieris napi L. und *Pieris bryoniae* O. im Vihorlat – Gebirge (Lep. Pieridae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae, XXXII (492): p. 91-100.
* Moucha, J.: 1972, Sbíráme motýly. Práce, Nakl. Delfín, Praha, p. 83.
* Leiblinger, V.: 2002, Výskyt a rozlíšenie podobných druhov *Artogeia napi* a *Artogeia bryoniae*. In: Entomologický magazín Hmyz, 4/2002: p. 72-75 + 31 fareb. obr. + bibliografia.
*
Ovčí mat 1. e4 e5. 2. Sc4 Jc6 3. Df3 d6 4. Dxf7#

**Ovčí mat** (alebo slangovo šustermat), je štvorťahový mat charakterizovaný včasným výpadom bielej dámy na pole f3 alebo h5 s cieľom napadnúť pešiaka f7 za pomoci strelca z c4, napríklad ťahmi **1. e4 e5 2. Sc4 Jc6 3. Df3 d6 4. Dxf7** **mat**. Tento postup je objektívne nekorektný, pretože predčasné zapojenie dámy do hry je považované za neprincipiálne, navyše čierny má možnosti, ako matu na poli f7 zabrániť. Podľa teórie by sa do hry mali najprv zapojiť ľahké figúry (jazdci, strelci) a až neskôr ťažké (veže, dáma). Tento bieleho výpad môže čierny potrestať postupným tempovaním (získavaním temp, t.j. času) bieleho dámy, čím vyvinie figúry rýchlejšie ako biely a získa tak výhodu. 

Po ťahoch 1. e4 e5 2. Sc4 Jc6 3. Df3 čierny pokračuje 3. ... Jf6 4. Je2 (po 4. Jc3 by sa po odpovedi čierneho 4. ... Jd4 biela dáma musela vrátiť na pole d1, kde by čierny disponoval možnosťou rýchlejšieho vývinu figúr) 4. ... Ja5 5. Sd3 Sc5. Biely má blokovaného d pešiaka a celkovo horšiu pozíciu.

Referencie
----------

1. ↑   *Ovčí mat* [online]. , [cit. 2019-07-30]. Dostupné online. Archivované 2019-07-30 z originálu.

Pozri aj
--------

* Najkratší mat
* Legalov mat


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Šachový portál |
Nónius
**Nónius** je plemeno koňa.

Plemeno bolo vyšľachtené v maďarskom žrebčíne Mezőhegyes v roku 1784. Cieľom bolo vyšľachtiť mohutnejšieho, ťažšieho koňa pre potreby intenzívnejších poľnohospodárskych oblastí, pre armádu a dopravu. Pôvod aj meno odvodzuje od zakladateľa anglonormanského žrebca Nónius, nar. v r. 1810 vo Francúzsku. Prenášanie dobrých úžitkových vlastností na potomstvo oprávňovali vedenie žrebčína Mezöhegyesz k tomu, že od roku 1824 žrebca začali využívať v plemenitbe intenzívnejšie po celom Uhorsku. Po dvadsaťročnom pôsobení v chove žrebec Nonius zanechal v žrebčíne 79 žrebcov a 137 kobýl. 

V prvom období šľachtenia nóniusa v rozmedzí rokov 1824 až 1862 mali produkty šľachtenia 39% krvi španielskej, 23,4 % krvi Nóniusa Seniora, 18% krvi arabskej, 9,4 % krvi anglo-španielskej a 10,2% inej krvi. 

Na území Slovenska sa chov nóniusa uvádza od druhej polovice 19. storočia, kedy žrebce nónius zo žrebčína Mezöhegyesz začali pôsobiť v nížinných oblastiach Slovenska, cez žrebčínce Nitra, Rimavská Sobota a Prešov. Po r. 1918 prestal prísun žrebcov nonius z Maďarska. Veľký obvod chovu nóniusa na Slovensku si vynútil založenie chovu nóniusa. Stádo nóniusa bolo založené v novo budovanom žrebčíne Topoľčianky v r. 1922 a pozostávalo z 59 kobýl. 

Počas chovu nóniusa v Topoľčiankach v rokoch 1922 až 1954 tu pôsobilo 31 kmeňových žrebcov, z toho 25 žrebcov nónius, 4 žrebce anglické plnokrvné a 2 žrebce anglické polokrvné. Po roku 1954 bol chov nóniusa premiestnený do novozriadeného žrebčína v Novom Tekove. Chovateľskú prácu naviazal len žrebčín Nový Tekov, ktorý po privatizácii stále viac a viac upadá a pre nesplnenie stanovených kritérií bol šľachtiteľský chov nóniusa v Novom Tekove v r. 2000 zrušený, a tým je Slovensko bez šľachtiteľského chovu nóniusa.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nónius (kôň)**

Externé odkazy
--------------

* Der Nonius beim Dokumentationszentrum für altösterreichische Pferderassen Archivované 2016-03-20 na Wayback Machine
**Norman Smith** (známy aj pod menom **Hurricane Smith**, \* 22. február 1923, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 3. marec 2008, East Sussex) bol britský hudobník a hudobný producent.

Životopis
---------

Narodil sa v Edmontone (Severný Londýn). Počas 2. svetovej vojny slúžil v RAF ako pilot bezmotorových lietadiel. V roku 1959 po neúspešnom pokuse o kariéru džezového hudobníka sa začal zaúčať v štúdiách vydavateľstva EMI za zvukového technika.

Do roku 1965, kedy sa stal hudobným producentom, bol Norman Smith zvukovým technikom všetkých nahrávok skupiny The Beatles, ktoré vznikli v štúdiách EMI. Podieľal sa na takmer stovke skladieb tejto kapely. Posledným albumom na ktorom s touto kapelou spolupracoval bol *Rubber Soul*,

Začiatkom roku 1967 začal Norman Smith nahrávať so skupinou Pink Floyd. Bol producentom ich prvého, druhého a štvrtého albumu: *The Piper at the Gates of Dawn*, *A Saucerful of Secrets* a *Ummagumma*. Pri nahrávaní skladby „Remember a Day" pomohol v hre na bicie bubeníkovi kapely, Nickovi Masonovi.

Norman Smith bol producentom albumov kapiel ako The Pretty Things (*S.F. Sorrow*), Barclay James Harvest (*Once Again*). Bol autorom niekoľkých piesní („John Lennon's Guitar", „Don't Let It Die". V roku 1971 začal používať umelecké meno „**Hurricane Smith**", pod ktorý sa mu podarilo nahrať medzinárodný hit „Oh Babe What Would You Say?", ktorý bol v hitparáde Billboard Hot 100 na tretej priečke. Vydal aj vlastný album a singel s coververziou skladby „Who Was It?" od Gilberta O'Sullivana. Nahral ešte niekoľko menej významných hitov ako boli „My Mother Was Her Name" (1972), „Beautiful Day, Beautiful Night" (1973) a „To Make You My Baby" (1974).

V roku 2004 vydal CD s názvom *From Me To You*, na ktorom boli nové nahrávky jeho najväčších hitov: „Don't Let It Die" a „Oh Babe, What Would You Say?". Súčasťou obalu tohoto albumu bola aj knižočka s vyjadreniami Paula McCartneyho a členov skupiny Pink Floyd. V marci 2007 vydal memoáre s názvom *John Lennon Called Me Normal*. V knihe sa nachádzali aj niektoré dosiaľ nezverejnené fotografie a niektoré fakty o skupinách The Beatles a Pink Floyd v období nahrávania v štúdiách na Abbey Road, ako aj niektoré detaily živote pilota bezmotorových lietadiel v RAF.

Referencie
----------

1. ↑  Swirsky, Seth. *A Ticket To Rye: My Afternoon with Beatles Engineer Norman Smith* [online]. 2006-03-01, [cit. 2008-02-12]. Dostupné online.
2. ↑   *Norman Hurricane Smith - "The Sound of The Beatles"* [online]. Ear Candy, 2006-03-01, [cit. 2008-02-12]. Dostupné online.
3. ↑   *Nick Mason interview* [online]. Ear Candy, 1973-03-01, [cit. 2008-02-12]. Dostupné online.
4. ↑  Blake, Mark. *Comfortably Numb: The Inside Story of Pink Floyd.* Thunder's Mouth Press, 2008, p. 117.
5. ↑   *1973 UK, Eurochart, Billboard & Cashbox No.1 Hits* [online]. [Cit. 2008-02-13]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Martin, George, with Hornsby, Jeremy (1980). *All You Need Is Ears*. New York: St. Martin's Press. ISBN 0-312-11482-6

Autoritné údaje: * BnF: 140007924
* ISNI: 0000 0001 1447 1784
* LCCN: no99013982
* NK ČR: xx0193899
* VIAF: 68561403
* WorldCat: lccn-no99013982
Súradnice: 41°53′S 87°48′Z﻿ / ﻿41,883°S 87,800°Z﻿ / 41.883; -87.800

**Oak Park** je americká obec, v okrese Cook v štáte Illinois, západné predmestie Chicaga.

Vďaka verejnej doprave ako sú modrá a zelená trasa chicagského metra, autobusy Chicago Transit Authority (CTA) a vlaky spoločnosti Metra, je z obce dobrý prístup do centra Chicaga (Chicago Loop). Je to 24. najľudnatejšia obec v štáte Illinois, podľa sčítania obyvateľov v roku 2000 mala 52 524 obyvateľov, podľa sčítania v roku 2010 obyvateľstvo pokleslo o 1,2% na 51 878 osôb.

Dejiny
------

Prvé osídlenie možno vysledovať do roku 1837, kedy kúpil Joseph Kettlestrings 172 akrov pôdy západne od Chicaga. V roku 1850 preťala územie dnešnej Oak Park železničná trať vedúca až k mestu Elgin. V 50. rokoch 19. storočia patrilo územie dnešnej Oak Park k Ciceru, novému predmestiu Chicaga. V 70. rokoch zažilo rozmach, pretože sa v Ciceru začali usadzovali obyvatelia Chicaga, ktorí mesto opustili po veľkom požiari v roku 1871.

Obec Oak Park formálne vznikla v roku 1902, kedy sa v referende odštiepila od Cicera.

Záujemcovia o architektúru môžu v Oak Parku oceniť množstvo budov od architekta Franka Lloyda Wrighta, najväčšiu zbierku ním navrhnutých obytných domov na svete. K ďalším pamätihodnostiam patrí rodný dom Ernesta Hemingwaya, dnes Múzeum Ernesta Hemigwaya, a tri domy Edgara Rice Burroughsa, autora známej literárnej postavy Tarzan.

Osobnosti obce
--------------

* Frank Lloyd Wright (\* 1867 – † 1959), architekt a spisovateľ
* Edgar Rice Burroughs (\* 1875 – † 1950), spisovateľ
* Ernest Hemingway (\* 1899 – † 1961), spisovateľ
* Carl Rogers (\* 1902 – † 1987), psychológ
* John Sturges (\* 1910 – † 1992), filmový režisér
* Joseph Peter Kerwin (\* 1932), astronaut
* Richard Bach (\* 1936), spisovateľ
* Mary Elizabeth Mastrantonio (\* 1958), herečka
* Lee Joseph Archambault (\* 1960), astronaut
* Chad Trujillo (\* 1973), astronóm
* Johnny Galecki (\* 1975), herec
* Joe Corvo (\* 1977), hokejista

Referencie
----------

1. ↑  Oak Park village history
2. ↑  Galena & Chicago Union Railroad – Chicago Public Library, timeline
3. ↑   *Frank Lloyd Wright in Oak Park, Illinois (1889-1909)* [online].. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Oak Park (Illinois)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Frank Lloyd Wright Preservation Trust
* Philander Barclay photo gallery

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Oak Park (Illinois) na českej Wikipédii.*
**Normálna rodinka** bola slovenská skeč-šou, ktorá bola vysielaná v roku 2008. Išlo o kombináciu sitkomu a skeč-šou. S myšlienkou prišiel Peter Marcin.

Formát
------

Celý seriál bol o rodinke pre ktorú bola televízia vášňou. Členovia rodinky pozerali rôzne dokrútky, skeče a paródie. Niektoré skeče parodovali seriály, reklamy či relácie a niektoré boli len vymyslené. Členovia rodinky zároveň účinkovali v skečoch.

Paródie
-------

### Zakysanka (Smotánka)

Paródia na reláciu Smotánka. Eriku Judínyovú parodovala Zuzana Šebová, ktorá vyspovedala rôzne postavy, napríklad celebritné manželské páry či módnych návrhárov. Odniesol si to napr. Paviel Rochnyak na ktorom si zgustol Peter Marcin a uviedli ho ako Milanka Chrochtiaka.

### Dr. Haus (Dr. House)

Normálna rodinka sparodovala aj známy seriál Dr. House a uviedla ho ako Dr. Haus. Doktor Haus a Allison riešia vtipné prípady (napr. vražda róma Patrika Lakatoša).

### Strieľačka

Vymyslený kriminálny program.

  

### Volajte 113 (112)

Už názov paródie hovorí, že hlavní aktéri nepomáhajú, ale prinášajú nešťastie.

Normálna rodinka ešte parodovala seriály a relácie: Sex v meste (Šesť v meste), Let´s Dance, Elán je Elán, Paľba, Počasie (Počasie s Dr. Krhličkom), Miss Universe Of The World (Missky) a Televízne noviny.

Obsadenie
---------

* Peter Marcin – Otec Peter
* Eva Pavlíková – Mama Eva
* Juraj Hrčka – Syn Peter

V skečoch účinkujú aj Karol Čálik, Zuzana Šebová a Stano Král.

Referencie
----------

1. ↑   *Normálna rodinka končí!* [online]. [Cit. 2015-01-23]. Dostupné online. Archivované 2015-01-23 z originálu.
2. ↑   *Peter Marcin rozohráva novú šou* [online]. [Cit. 2015-01-23]. Dostupné online.
**Movistar Open 2010** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 1. do 7. februára 2010 na otvorených antukových dvorcoch v čilskom meste Viña del Mar. Titul v dvojhre získal Brazilčan Thomaz Bellucci , ktorý vo finále porazil Angentínčana Mónaca. Bol to jeho 2. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Poliak Łukasz Kubot a Rakúšan Oliver Marach, ktorí vo finále porazili taliansko-argentínsky pár Potito Starace, Horacio Zeballos. Pre Kubota to bol štvrtý a pre Maracha 6. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Movistar Open 2009*
**Brazília Thomaz Bellucci** vs. Argentína Juan Mónaco 6-2 0-6 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Movistar Open 2009*
**Poľsko Łukasz Kubot / Rakúsko Oliver Marach** vs. Taliansko Potito Starace / Argentína Horacio Zeballos 6-4 6-0

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka turnaja Archivované 2010-11-21 na Wayback Machine

  


| * z
* d
* u
Turnaje Movistar Open |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | – |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |