**Lastovičník väčší** (*Chelidonium majus*) je trvácna rastlina z čeľade makovité (*Papaveraceae*). Má hrubý valcovitý rozkorenený z vonka červenohnedý, vnútri pomarančovožltý podzemok. Je rozšírený v miernom pásme Eurázie a takisto aj iných kontinentov. Rastlina ma dlhú históriu liečebného použitia, ktorá sa datuje až do staroveku. Obsahuje početné množstvo alkaloidov. Charakteristické žlto-oranžové mlieko sa používa v ľudovom liečiteľstve na odstraňovanie bradavíc.

Opis
----

Lastovičník dorastá do výšky až 1 metra. Listy sú vajcovité, laločnato vrúbkované, na rube riedko ochlpené. Kvitne od mája do septembra; žlté kvety vyrastajú na dlhých stopkách a vytvárajú okolíky. Po odkvitnutí dozrievajú semená v plodoch, ktorými sú šešuľovité tobolky. Byľ aj listy sa ľahko lámu a na lome vyteká tmavožlté až oranžové mlieko. Celá rastlina je považovaná za jedovatú.

Rozšírenie
----------

Pochádza z Európy, zo Stredomoria. Je tiež široko rozšírený v Severnej Amerike, kde bol privezený osadníkmi pre svoje liečivé účinky pred rokom 1672. V Tatrách sa vyskytuje do nadmorskej výšky 950 m n. m. v Beskydách do približne 600 m n. m. a v Krkonošiach do 850 m n. m.

Rastie na pôdach s vyšším obsahom dusíka a dostatočnou vlhkosťou, najčastejšie pozdĺž ciest a plotov, na rumoviskách, v záhradách a pod.

Liečivé účinky
--------------

Žlté mlieko lastovičníka väčšieho
Rastlina obsahuje okrem iných účinných látok alkaloidy izochinolínového typu a deriváty kyseliny kávovej. Odvar z lastovičníka pôsobí proti dráždivému kašľu, uľavuje pri bolestiach spojených s chorobami žlčníka a pôsobí preventívne proti astmatickým záchvatom. Opakovaným potieraním čerstvým mliekom s cytostatickým až leptavým účinkom je možné odstraňovať bradavice a teoreticky aj malé vnútorné nádory. Aj napriek tomu, že je šťava nebezpečná pre oči a vyvoláva silné pálenie, niektorí liečitelia v minulosti aplikovali malé množstvo do očného kútika pri liečbe niektorých zákalov. Historicky boli lastovičníku pripisované mnohé mimoriadne liečivé aj magické účinky a niektorí liečitelia dodnes veria v jeho účinok aj proti niektorým druhom vnútornej rakoviny. Jedovatosť je v literatúre preceňovaná, v praxi je lastovičník bez nežiaducich účinkov miestami používaný do bylinných zmesí.

Referencie
----------

1. ↑  Szafer W. (red.). *Flora Polska*. Warszawa - Kraków - Lublin - Łódź : Polska Akademia Umiejętności, 1927. S. 85.
2. ↑  ČINČURA, F.; FERÁKOVÁ, V.; MÁJOVSKÝ, J.; ŠOMŠAK, L.; ZÁBORSKÝ, J.. *Pospolite rośliny środkowej Europy*. Warszawa : Państwowe Wydawnictwo Rolnicze i Leśne, 1990. ISBN 83-09-01473-2. S. 96.
3. ↑  www.klidapohoda.unas.cz, vlaštovičník větší, botanický popis
4. ↑   *Chelidonium majus* [online]. Flora of America, [cit. 2011-02-18]. Dostupné online.
5. ↑  Hejný Slavomil, Slavík Bohumil. *Květena České socialistické republiky*. Praha : Academia, 1988. S. 493 – 494.
6. ↑  Jakub Mowszowicz. *Pospolite rośliny naczyniowe Polski*. Warszawa : Państwowe Wydawnictwo Naukowe, 1979. ISBN 83-01-00129-1. S. 111 – 112.
7. ↑  
HOFFMANOVÁ, Eva; JEBAVÝ, František. *Rostliny v domácí lékárně*. Božkov : Knihkupectví "U podléšky", 1991.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Glistnik jaskółcze ziele na poľskej Wikipédii a Vlaštovičník větší na českej Wikipédii.*