**Milo Urban** (pseudonymy **Ján Rovňan ml.**, **Podbabjagurský** a i.; \* 24. august 1904, Rabčice – † 10. marec 1982, Bratislava) bol slovenský prozaik, prekladateľ a novinár, jeden z najvýznamnejších reprezentantov modernej slovenskej literatúry.

Životopis
---------

Narodil sa na regióne Orava v rodine hájnika. Rané detstvo prežil v hájovni pod vrchom Babia Hora, prakticky odtrhnutý od civilizácie. Základné vzdelanie získal v Zázrivej, Oravskej Polhore, gymnázium navštevoval v Trstenej a v Ružomberku.  Z rodinných dôvodov (tragická smrť otca, nezhody s otčimom) a pre konflikt s profesorom francúzštiny, ktorý vyústil do trojky z mravov, štúdium na gymnáziu zanechal a pracoval ako pomocný redaktor v tlačovom orgáne Slovenskej ľudovej strany (od roku 1938 HSĽS) Slovák a úradník v Spolku sv. Vojtecha v Trnave. Napokon sa jeho finančná situácia vďaka podpore viacerých mecénov zlepšila a on mohol pokračovať v štúdiu na *Štátnej vyššej lesníckej škole* v Banskej Štiavnici, no štúdium predčasne ukončil pre neriešiteľné finančné problémy.

Pracoval v denníku Slovenský národ v Bratislave, v roku 1927 však ostal po zániku novín nezamestnaný a venoval sa hlavne vlastnej literárnej činnosti. Bol redaktorom v časopise Vatra, neskôr pracoval v periodiku Slovák. Od roku 1940 bol šéfredaktorom ľudáckych novín (od 1941 denníka) Gardista.

Pred koncom 2. svetovej vojny emigroval aj s rodinou do Rakúska, kde bol internovaný v americkej zóne a v roku 1947 eskortovaný do ČSR a postavený pred ľudový (retribučný) súd. V roku 1948 ho ľudový súd odsúdil na verejné pokarhanie za jeho novinársku činnosť počas vojny. Usadil sa v Chorvátskom Grobe a živil sa najmä prekladaním. V roku 1974 sa presťahoval do Bratislavy, kde 10. marca 1982 zomrel.

Tvorba
------

Pamätná tabuľa v Oravskom Podzámku
Urbanova prozaická tvorba patrí k trvalým hodnotám našej spisby. Písal realistické poviedky a novely zo života horalov, romány z obdobia 2. svetovej vojny. V trilógii *Živý bič, Hmly na úsvite* a *V osídlach* zachytil osudy obyvateľov hornooravského kraja v 20. a 30. rokoch 20. storočia. Umeleckou a dokumentárnou hodnotou vynikajú najmä jeho knihy spomienok. Prekladal z poľskej, nemeckej (Thomas Mann) a českej literatúry (Karel Čapek). Na jeho dielo mali vplyv hlavne Martin Kukučín a Svetozár Hurban Vajanský, ale tiež Ján Kalinčiak a Pavol Országh Hviezdoslav, zo zahraničných autorov potom Fiodor Michajlovič Dostojevskij, Endre Ady, Petr Bezruč či Jiří Wolker.

Čo sa týka jeho noviel – napätie novely nepramení z vonkajších situačných prvkov, ale zo spôsobu, ako sa vo vedomí človeka postupne koncentrujú dojmy, myšlienky a obrazy, ktoré majú reálnu a dešifrovateľnú príčinu. Urbanova próza neprichádza s mravným ponaučením a odsúdením, ale s úsilím preniknúť do súhry síl v človeku – do jeho myšlienok, i do síl mimo neho, ktoré sa splietajú do tragickej nepochopiteľnosti a ovládajú jeho osud tak, akoby bol iba pasívnou súčasťou, hoci sa im vzpiera.

Dielo
-----

### Poviedky, novely a romány

* 1920:
	+ *Ej, ten tanec*, poviedka (vyšlo v časopise Vatra)
	+ *Nešťastník*
	+ *V zhone žitia*
	+ *Vanitas vanitatum*
	+ *Typograf*
* 1922 – *Jašek Kutliak spod Bučinky*, novela
* 1926 – *Za vyšným mlynom*, toto dielo sa stalo predlohou k opere Eugena Suchoňa Krútňava
* 1928:
	+ *Výkriky bez ozveny*, zbierka noviel
	+ *V súmraku*
	+ *Štefan Koňarčík-Chrapek a Pán Boh*
	+ *Rozprávka o Labudovi*
	+ *Mičinova kobyla*
	+ *Tajomstvo Pavla Hrona*
	+ *Svedomie a Staroba*
* 1932:
	+ *Z tichého frontu*, zbierka noviel
	+ *Skok do priepasti*
	+ *Nie!*
	+ *Roztopené srdce*
	+ *Pred dražbou*
	+ *Drevený chlieb*
	+ *Človek, ktorý hľadá šťastie*
* 1927 – *Živý bič*, román (1. diel trilógie)
* 1930 – *Hmly na úsvite*, voľné pokračovanie diela *Živý bič* (2. diel trilógie)
* 1940 – *V osídlach*, druhé pokračovanie diela *Živý bič* (3. diel trilógie)
* 1957 – *Zhasnuté svetlá*
* 1964 – *Kto seje vietor*
* 1996 – *Železom po železe*

### Memoáre

* 1970 – *Zelená krv: Spomienky hájnikovho syna*
* 1992 – *Kade-tade po Halinde*
* 1994 – *Na brehu krvavej rieky*
* 1995 – *Sloboda nie je špás*

### Ostatná tvorba

* 1920 / 1921 – *Zavrhnutý*, báseň (vyšlo v časopise Vatra)
* 1925 – *Otroci predsudkov*, divadelná hra (len ukážka, ktorá vyšla v časopise Slovenský národ)
* 1934 – *Česká literatúra a Slováci*, prednáška
* 1991 – *Beta, kde si?* , divadelná hra (rok zinscenovania, knižne nevyšla)

### Preklady

* 1951 – výber z ruských ľudových rozprávok
* 1954 – Igor Newerly: *Pamiatka z celulózky*
* 1959 – Aleksander Fredro: *Pán Geldhab*
* 1960 – Karel Čapek a Josef Čapek: *Zo života hmyzu*
* 1961 – Karel Čapek: *Matka*

Referencie
----------

1. 1 2   *Milo Urban - Slovenskí spisovatelia - Literárne informačné centrum* [online]. www.litcentrum.sk, [cit. 2019-04-12]. Dostupné online.
2. ↑   *Milo Urban* [online]. www.osobnosti.sk, 8. december 2009. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Milo Urban**

Externé odkazy
--------------

* Milo Urban – Literárne informačné centrum

Zdroj
-----

* Biografické štúdie 22 Vedecká konferencia o Milovi Urbanovi

Autoritné údaje: * abART: 62670
* BnF: 114443389
* GND: 119319632
* ISNI: 0000 0001 1054 8895
* LCCN: n85029132
* NK ČR: ola2002112784
* SNK: 174930
* VIAF: 36912177
* WorldCat: lccn-n85029132