**Bitka pri Sluis** *(Bitka pri L'Écluse)* bola námorná bitka medzi Francúzskom a Anglickom 24. júna 1340. Uskutočnila sa v prístave L'Écluse *(*holandsky *Sluis*) v dnešnej provincii Zéland v Holandsku, v blízkosti ústia Zwinu, morského ramena vedúceho do Brugg. Táto bitka bola jedným z prvých stretnutí storočnej vojny.

Historické poznatky o tejto bitke sú veľmi povrchné a pochádzajú najmä z anglických zdrojov. Angličania sa prirodzene snažili prikrášliť svoje víťazstvo a zatajiť svoje straty. Napríklad, hoci bitka trvala celý deň, anglické straty sa ignorovali; je pravdepodobné, že boli blízke francúzskym. Lebo napríklad dva roky predtým, v roku 1338, v námornej bitke pri Arnemuidene, kde zvíťazili Francúzi, Angličania údajne stratili 1 000 mužov, zatiaľ čo víťazní Francúzi 900. Rozdiel v počte mŕtvych medzi víťazmi a porazenými bol vtedy malý.

Kontext
-------

### Začiatok Storočnej vojny

Prvá fáza Storočnej vojny.

  

Od ovládnutia Anglicka Normanmi v roku 1066 vlastnili anglickí panovníci majetky vo Francúzsku, a preto boli vazalmi kapetovských kráľov a potom od roku 1328 rodu Valois. Valoisovci sa systematicky snažili kontrolovať rast anglickej moci a vždy, keď sa naskytla príležitosť, prevzali léna. Do roku 1337 vlastnil anglický kráľ Eduard III. na kontinente len provinciu Guyenne a grófstvo Ponthieu. V roku 1340 vládol Filip VI. ktorý plánoval napadnúť Anglicko a sníval o napodobnení Viliama Dobyvateľa.

Pôsobiace sily
--------------

### Flotily

Miniatúra z *Kroník* Jeana Froissarta z 15. storočia.

  

Eduard III. zhromaždil všetky veľké lode z Anglicka a piatich prístavov, predstavujúc 190 lodí s posádkou 35 000 ozbrojencov a námorníkov vrátane 12 000 lukostrelcov vyzbrojených slávnymi dlhými lukmi. Flámi spojili svoje sily s 50 ďalšími loďami všetkých veľkostí, ktorých posádku tvorilo spolu 8 000 mužov.

Francúzska flotila bola pestrou zmesou obchodných a rybárskych lodí. Osemdesiat z týchto lodí je známych z evidencie lodenice v Rouene, podľa ktorého bolo 50 *nefov*, 14 *bárok*, 3 *galéry* a jedna *koga*. Flotila mala spolu 212 plavidiel vrátane približne štyridsiatich stredomorských galér.

Nefy sú zaoceánske lode z Lamanšského prielivu alebo Baltského mora, ktorých presné rozmery nie sú známe. Majú jeden až tri sťažne s predmostím na prove a na korme. Hlavný stožiar je vybavený rahnovou plachtou, ku ktorej sa niekedy pridáva kapotáž. Plavia sa výlučne plachtami a nie sú schopné plávať proti vetru. 

Galéry (alebo galeje) sú dlhšie, užšie a nižšie pri vode. Mohli mať až 28 radov s tromi veslármi na každej strane, čo im umožňovalo ľahko plávať proti vetru. Vďaka tejto veľkej obratnosti boli až do 17. storočia ideálnou vojnovou loďou. Boli však krehké a nevhodné na severné moria.

Bárky sú nákladné lode bez predku s jedným alebo dvoma stožiarmi. Majú rovnakú tonáž ako nefy, ale sú nižšie a tiež sú poháňané veslami. A napokon, koga je okrúhla stredomorská loď.

### Velenie

Zatiaľ čo anglickej flotile velil priamo kráľ Eduard III. francúzskej flotile velili dvaja improvizovaní admiráli: Hugues Quiéret, bývalý *senešal* z Beaucaire, a Nicolas Béhuchet, bývalý výberca daní. Pomáhali im viceadmirál Nicolas Hélie a kapitán Matthieu Quiefdeville z Dieppe. Janovským galéram velil kapitán Gilles Boccanegra, známy ako *Barbanera* ("Čierna brada").

Prípravy
--------

V máji 1340 vyplávala z prístavov celá flotila lodí pozostávajúca z tridsaťjeden nefov a 2 540 mužov, s úmyslom pripojiť sa ku "Grande Armée de la Mer" (Veľkej námornej armáde), ktorá bola postavená v Seinskom zálive: dvesto nefov, z ktorých viac ako tri štvrtiny pochádzali z Normandie.

Predtým, ako flotila zamierila do Anglicka, bola umiestnená v zálive *L'Écluse* medzi Flámskom a Zélandom. V blízkosti anglického pobrežia bola eskadra rýchlo spozorovaná a 23. júna sa anglický kráľ rozhodol prevziať iniciatívu v nádeji, že sa pomstí za to, že dva roky predtým na tom istom pobreží jeho lode utrpeli porážku v bitke pri Arnemuidene.

Bitka
-----

Miniatúra bitky.

  

Ráno 24. júna sa objavilo 250 anglických lodí s 15 000 mužmi a ich posádkami. O tretej hodine popoludní, pri prílive a vetre, zaútočila anglická armáda na francúzsku flotilu zakotvenú v akomsi slepom ramene. Na francúzskej strane mali iniciatívu strelci z kuší, ale rýchlo ich premohla rýchlosť paľby waleských lukostrelcov. Po naloďovaní sa odohrávali zúrivé boje na lodných mostoch. Quiéretovi a Béhuchetovi sa podarilo zajať Eduardovu loď *La Thomas* a poraniť mu stehna. Francúzski velitelia však boli zajatí. Quiéret mal okamžite sťatú hlavu a Béhuchet bol obesený.

Popoludní sa vďaka zmene smeru vetra podarilo flámskej flotile opustiť pobrežie a zapojiť sa do bitky. Francúzi spanikárili: nemali inú možnosť úniku ako skočiť do vody a utápali sa po tisícoch.

Len polovici Janovčanov vrátane Boccanegru sa podarilo ujsť.

Podľa anglického kronikára Thomasa Walsinghama*(asi* 1360 - 1422), benediktínskeho mnícha z opátstva svätého Albana, ktorý sa narodil približne dvadsať rokov po tejto udalosti, Francúzi v bitke stratili takmer 30 000 mužov, čo sa zdá byť príliš veľa.

### Stratené lode

Z približne dvoch stoviek francúzskych lodí sa podarilo uniknúť len asi tridsiatim. Na francúzskej strane bolo potopených mnoho lodí. V La Hougue predstavoval preživší kontingent 920 mužov na desiatich lodiach vrátane napr. *Saint-Jehan*, *Saint-Jame*, *Nostre-Dame*, ... V Barfleure zostal kontingent 700 mužov na deviatich lodiach; napr. *Riche*, *Saint-Eustache*, *Fleurie*, ...

Následky
--------

O šesť rokov neskôr sa v dôsledku tejto námornej katastrofy vylodil vo Francúzsku anglický kráľ Eduard III. Až do obnovenia francúzskeho námorníctva v roku 1377 bolo Anglicko na začiatku Storočnej vojny takmer nesporným pánom morí. Anglicko sa mohlo plaviť bez akýchkoľvek reálnych obmedzení, čo viedlo napríklad k víťazstvám pri Kreščaku v roku 1346 a Poitiers v roku 1356.

Spomienky
---------

V roku 1344 bola na oslavu víťazstva pri L'Écluse vyrazená ušľachtilá zlatá minca s podobizňou "kráľa mora" Eduarda III. Zobrazuje kráľa tróniaceho na vojnovej lodi, korunovaného a držiaceho v jednej ruke meč a v druhej štít skladajúci sa z štyroch častí erbov Anglicka a Francúzska.

### Referencie

1. ↑  LECŒUR, Maurice. *Val de Saire*. [s.l.] : Isoète, 2009. ISBN 978-2-9139-2076-7.
2. 1 2 3  CASTEX, Jean-Claude. *Dictionnaire des Batailles navales franco-anglaises*. [s.l.] : Les Éditions du Phare-Ouest, 2012. ISBN 9782921668194.
3. 1 2 3 4 5  BOUZY, Olivier. La bataille de L'Écluse. *[de Jeanne d'Arc]* (Chinon), 1996-01-25, čís. 25.
4. ↑  LE MOING, Guy. *Les 600 plus grandes batailles navales de l'histoire*. Rennes : Marines Éditions, 2011. ISBN 978-2-35743-077-8.
5. 1 2 3 4 5 6  LECŒUR, Maurice. *Le Moyen Âge dans le Cotentin : Histoire & Vestiges*. [s.l.] : Isoète, 2007. ISBN 978-2-9139-2072-9.
6. ↑   *Guerre d'horizon sans rivage* [online]. Cercle Du Guesclin, 2021-09-05, [cit. 2022-11-29]. Dostupné online. Archivované z originálu.
7. ↑  PLAISSE, André. *La grande chevauchée guerrière d'Édouard III en 1346*. Cherbourg : Éditions Isoète, 1994. ISBN 2-905385-58-8.

Odkaz
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bataille de L'Écluse (1340) na francúzskej Wikipédii.*

### Bibliografia

* Olivier Bouzy, « La bataille de l'Écluse », *Connaissance de Jeanne d'Arc*, Chinon, no 25,‎ janvier 1996, p. 17-26.
* *L'Écluse, bataille navale de*, dans Jean-Claude Castex, Les Éditions du Phare-Ouest, 2012, 423 p. (ISBN 9782921668194).
* Guy Le Moing, Les plus grandes batailles navales de l'histoire, Rennes, Marines Éditions, 2011, 619 p. (ISBN 978-2-35743-077-8).
* Guy Le Moing,La bataille navale de l'Écluse, 24 juin 1340, Paris, Économica, 2013, 203 p. (ISBN 978-2717865530), Collection Campagnes et stratégies.
* Rémi Monaque, Une histoire de la marine de guerre française, Paris, éditions Perrin, 2016, 526 p. (ISBN 978-2-262-03715-4).
* Michel Vergé-Franceschi (dir.), Dictionnaire d'histoire maritime, Paris, éditions Robert Laffont, coll. « collection Bouquins », 2002, 1508 p. (ISBN 2-221-08751-8)