recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Apple Lossless** (tiež známe ako **Apple Lossless Encoder**, **ALE** alebo **Apple Lossless Audio Codec**, **ALAC**) je audio formát, vyvinutý spoločnosťou Apple na bezstratovú kompresiu digitalizovanej hudby.

Na ukladanie hudby kódovanej pomocou Apple Lossless je použítý kontajner MP4 a súbory majú príponu *.m4a*. Apple Lossless nie je založené na AAC, ale používa lineárnu predikciu podobne ako ostatné bezstratové audio kodeky, napríklad FLAC a Shorten. Nie je použitá žiadna metóda DRM, ale vďaka povahe kontajneru je možné DRM aplikovať na ALAC rovnako ako je to pri ostatných súboroch využívajúcich QuickTime kontajnery.

Apple tvrdí, že audio súbory komprimované pomocou ALAC budú potrebovať približne polovicu z veľkosti nekomprimovaných údajov. Testami však bolo zistené, že súbory v priemere dosahujú 60 % pôvodnej veľkosti, podobne ako ostatné bezstratové formáty. Avšak na rozdiel od ostatných formátov, Apple Lossless nie je náročné na dekompresiu a je tak použiteľné aj v prístrojoch s obmedzeným zdrojom energie ako napríklad iPod.

Apple Lossless bolo predstavené 28. apríla 2004 ako komponent QuickTime verzie 6.5.1, takže použiteľné v iTunes verzie 4.5. Kodek je tiež používaný v AirPort Extreme.

David Hammerton a Cody Brocious analyzovali a dekódovali tento formát bez akejkoľvek dokumentácie. 5. marca 2005 Hammerton publikoval jednoduchý open source dekodér, napísaný v programovacom jazyku C na základe ich práce.

Pozri aj
--------

Iné porovnateľné bezstratové audio kodeky:

* TTA
* FLAC
* Monkey’s Audio
* Shorten
* WavPack

Externé odkazy
--------------

* Open Source dekodér Archivované 2012-06-20 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
Audiovizuálna kompresia dát |
| --- |
| Obrázky | 
* APNG
* BMP
* GIF
* JPEG XR
* JPEG
* JPEG 2000
* MNG
* PCX
* PNG
* SVG
* TIFF
* WBMP
* XPM

 |
| Video | 
* MPEG-1
* MPEG-2
* MPEG-4
* MPEG-5 = part1 (EVC) + part2 (LC EVC)
* H.264/MPEG-4 AVC
* H.265/mpegH HEVC
* H.266/MPEGi VVC
* VP8
* VP9
* AV1
* HuffYUV
* RealVideo
* Theora
* Dirac
* WMV
* Apple ProRes

 |
| Zvuk | 
* AAC
* Apple Lossless
* AC-3
* AMR
* ATRAC
* CELT
* FLAC
* G.711
* G.729
* MP3
* MOD
* Opus
* Speex
* Vorbis
* TAK
* WAV
* WMA
* Musepack

 |
| Kontajnery | 
* AVI
* Ogg
* MPEG
* QuickTime
* ASF
* MP4
* Matroska
* VOB

 |
**Šalát** je jedlo pripravované z jedného či viac druhov potravín pokrájaných na menšie kúsky a ochutených najčastejšie zálievkou alebo dresingom. Najčastejšou ingredienciou v šalátoch je listová zelenina. Šaláty sa môžu podávať ako predjedlo (napríklad Caprese), ako príloha jedla, ako hlavný chod alebo aj ako dezert.

Zálievky a dresingy
-------------------

Vrstvený šalát s koreňovou zeleninou, avokádom a majonézou
Vinaigrette je jednou zo základných zálievok vyrábanou z octu a oleja. Základné druhy zálievok a dresingov sa dajú rôzne variovať pridávaním ďalších chutí a vôní, napríklad pridaním čerstvých byliniek, ako je napríklad petržlen, bazalka, pažítka alebo oregano. Ďalšou súčasťou dresingu môže byť napríklad cesnak, rovnako tak šalotka, chren alebo chilli.

### Druhy dresingov

V baroch a reštauráciách sa objavuje šalátový bufet, kde si hostia sami namiešajú suroviny a vyberú vhodnú zálievku
* Sójová omáčka: Omáčka vyrobená zo sójových bôbov a pochádza z Ázie. Pretože je veľmi slaná, solíme šaláty až nakoniec a opatrne.
* Biely jogurt: Používa sa do zálievok, najlepšie na uhorkový šalát. Riedi sa ním kyslá smotana alebo majonézové zálievky.
* Olej a ocot: napríklad vínny – červený alebo biely, kvasný liehový, jablčný alebo ocot balsamico. Z olejov je na šaláty najvhodnejší olivový, ktorý môžeme ochutiť čerstvými bylinkami.

### Najjednoduchšie druhy zálievok

V odmeranom množstve vody rozpustíme cukor a soľ. Pridáme ocot alebo olej, dochutíme citrónom a dobre pretrepeme. Na šaláty môžeme vytvoriť zálievky z mlieka či smotany. Cukor rozmiešame v mlieku alebo smotane, jogurte či cmare a podľa chuti prikyslíme.

Príklady šalátov
----------------

* Parížsky šalát
* Grécky šalát
* Šopský šalát
* Vlašský šalát
* Waldorfský šalát
* Zemiakový šalát

Referencie
----------

1. ↑   *salad* [online]. Merriam-Webster, [cit. 2014-08-16]. Dostupné online.
2. ↑   *salad* [online]. Oxford University Press, [cit. 2014-08-16]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* Dufek, Oldřich. *Zeleninové saláty*. Říčany: Medica Publishing, 2004. ISBN 80-85936-53-4
* Sabóvá, Kateřina; Beníšek, František. *Velká kniha salátů*. Liberec: GEN, 2005. ISBN 80-86681-58-0
* Vlachová, Libuše. *Saláty*. Praha: Levné knihy KMa, 2000. [[Špeciálne:KnižnéZdroje/ 80-86425-55-X|ISBN  80-86425-55-X]] Chybné ISBN

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Šalát (jedlo)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Salát na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 11935535q
* GND: 4051351-8
* LCCN: sh85116680
* NK ČR: ph116104
* PSH: 8754
O diaľničnom tuneli na Slovensku pozri *Tunel Šibenik.*
Súradnice: 43°44′21″S 15°53′20″V﻿ / ﻿43,73917°S 15,88889°V﻿ / 43.73917; 15.88889

**Šibenik** (tal. Sebenico, lat. Sebenicum, alb. *Shibeniku*) je mesto v Chorvátsku, ktoré leží pri ústí rieky Krka do Jadranského mora. Má približne 51 000 obyvateľov.

Dejiny
------

Prvá zmienka o Šibeniku je z roku 1066 z charty chorvátskeho kráľa Petara Krešmira IV. archeologické prieskumy však preukázali, že oblasť bola osídlená už skôr, aj keď nie súvisle. Na rozdiel od iných miest, ktoré založili Gréci, Rimania alebo Ilýri, je Šibenik už od svojho založenia chorvátske mesto. V roku 1102 sa stal súčasťou Uhorského kráľovstva. 

Roku 1298 získal štatút mesta aj stal sa sídlom diecézy. Do roku 1412 mesto úspešne odolávalo snahám Benátčanov o jeho ovládnutie, o zhruba sto rokov neskôr ho začala ohrozovať aj Osmanská ríša. Tej sa ho však dobyť nepodarilo; navyše v 17. storočí bol vybudovaný systém hradieb a štyroch pevností. Nad mestom sa týči pevnosť Svätého Michala (Tvrđava Sv. Mihovila), zaujímavá je najmä pevnosť Svätého Mikuláša (Tvrđava Sv. Nikole) postavená na malom ostrove *Ljuljevac* pred vstupom do šibenického prístavu. S pádom Benátskej republiky sa vlastníkmi Šibeniku stali Habsburgovci; Šibenik sa tak stal súčasťou Uhorska. Po prvej svetovej vojne patril Kráľovstvu SHS a Juhoslovanskému kráľovstvu. Počas druhej svetovej vojny bol okupovaný fašistickým Talianskom.

Interiér katedrály sv. Jakuba

Súčasnosť
---------

Dnes je kultúrne žijúcim mestom – každý rok sa tu koná Medzinárodný detský festival, miestna katedrála je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO a navštevuje ho veľa turistov.

Osobnosti mesta
---------------

* Dražen Petrović (1964 – 1993), juhoslovanský a chorvátsky basketbalista
* Goran Višnjić (\* 1972), chorvátsky herec (*Pohotovosť*, *Spartakus*)
* Maksim Mrvica (\* 1975), chorvátsky klavirista

Partnerské mestá
----------------

* Taliansko  Civitanova Marche, Taliansko, 2002
* Taliansko  San Benedetto del Tronto, Taliansko
* Slovensko  Humenné, Slovensko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Šibenik**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Prístav Šibenik
* Unesco, katedrála Šibenik

| * z
* d
* u
Časti mesta Šibenik |
| --- |
| 
* Boraja
* Brnjica
* Čvljevo
* Danilo Gornje
* Danilo Kraljice
* Dubrava kod Šibenika
* Goriš
* Gradina
* Grebaštica
* Jadrtovac
* Kaprije
* Konjevrate
* Krapanj
* Lepenica
* Mravnica
* Perković
* Podine
* Radonić
* Raslina
* Sitno Donje
* Slivno
* Šibenik
* Vrpolje
* Vrsno
* Zaton
* Zlarin
* Žaborić
* Žirje

 |

| * z
* d
* u
Mestá a obce v Šibenicko-kninskej župe |
| --- |
| Mestá (Gradovi) | 
* Drniš
* Knin
* Skradin
* Šibenik
* Vodice

 |
| Obce (Općine) | 
* Bilice
* Biskupija
* Civljane
* Ervenik
* Kijevo
* Kistanje
* Murter-Kornati
* Pirovac
* Primošten
* Promina
* Rogoznica
* Tisno
* Tribunj
* Unešić

 |
**Argentinosaurus** bol obrovský bylinožravý dinosaurus, sauropod predstavujúci primitívneho zástupcu skupiny Titanosauria (resp. Titanosauridae v širšom zmysle slova). Známy je z nekompletných pozostatkov. Žil pred 95 miliónmi rokov, nájdený bol v Argentíne. Jediný druh je **Argentinosaurus huinculensis**.

Opis
----

Argentinosaurus patril medzi najväčšie zvieratá všetkých čias. Dospelé jedince mohli pravdepodobne dorásť do dĺžky 40 až 45 m s výškou v kohútiku okolo 8 m. Obrovské rozmery tohto tvora podčiarkuje na sauropoda nie veľmi dlhý krk, pomerne krátky chvost a široký trup. Podľa výpočtov tak plne veľké jedince mohli vážiť 70, 90 alebo 100 ton, kým úplne najväčšie (sauropody rástli počas celého života a ako svedčia stopy, v jednom stáde sa neraz vyskytol jedinec aj o tretinu väčší než ostatné dospelé exempláre) mohli presiahnuť hranicu 110 ton, čo sa už pohybuje na hranici možností štvornohého suchozemského živočícha. Napriek úctyhodnej veľkosti však Argentinosaurus zrejme nebol najväčším dinosaurom všetkých čias, o čom svedčia niektoré iné pozostatky nájdené v Argentíne.

Argentinosaurus je známy z nekompletných pozostatkov zahrňujúcich kosti končatín (napr. 4,5 m dlhá stehenná kosť) a stavce, ktoré boli 1,3 m dlhé (a tak oveľa väčšie než stavce dnešných veľrýb).

Poznámka: niektoré odhady veľkosti argentinosaura uvádzajú dĺžku približne 30 – 37 m.

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Argentinosaurus* [online]. bbcearth.com, [cit. 2019-01-28]. Dostupné online. Archivované 2019-01-28 z originálu.
2. 1 2   *Argentinosaurus* [online]. nhm.ac.uk, [cit. 2019-01-28]. Dostupné online.
3. ↑   *The World's Largest Dinosaurs exhibition. Size* [online]. amnh.org, [cit. 2019-01-28]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Saltasaurus
**Škótska hra** vzniká po ťahoch:

* 1. e4 e5
* 2. Jf3 Jc6
* 3. d4

a patrí medzi otvorené hry. Ide o veľmi obľúbené otvorenie medzi začiatočníkmi, keďže po výmene na poli d4 je možné pozíciu rýchlo zjednodušiť ale tiež sa teší obľube na vyššej úrovni.

História
--------

Zahájenie bolo pomenované podľa korešpondenčnej partie Edinburgh – Londýn 1824–6. Škótski šachisti hrali čiernymi kameňmi. Zahájenie sa objavovalo zriedka až do doby, keď ho dvakrát použil vtedajší majster sveta Garri Kasparov v zápase o majstra sveta s Anatolijom Karpovom, v roku 1990, kde s ním jednu partiu remizoval a druhu vyhral. Od tej doby sa zahájenie stalo po Španielskej hre druhou najčastejšou odpoveďou bieleho v otvorených hrách a objavuje sa aj na najvyššej úrovni, hrávajú ho napríklad Alexandr Morozevič a Tejmur Radžabov. Dnes sa už používa veľmi málo a je pre súpera prekvapením.

Škótsky gambit
--------------

**1. e4 e5 2. Jf3 Jc6 3. d4 exd4 4. Sc4**

* **4… Jf6** kde hra prechádza do Hry dvoch jazdcov v obrane
* **4… Sc5**
	+ **5. Jg5?!** Jh6 6. Jxf7 Jxf7 7. Sxf7 Kxf7 8. Dh5+ g6 9. Dxc5 d6 s prevahou čierneho.
	+ **5. 0-0** kde opäť môže čierny prejsť do Hry dvoch jazdcov v obrane po **5… Jf6** alebo môže zvoliť aj **5… d6** 6. c3 s kompenzáciou bieleho za pešiaka.
	+ **5. c3** volí biely najčastejšie, po čom urobí čierny najlepšie, keď po 5… Jf6 prejde do Talianskej hry.

Miesesov variant
----------------

 1. e4 e5 2. Jf3 Jc6 3. d4 exd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jxc6 bxc6 6. e5 De7 7. De2 Jd5 8. c4

**1. e4 e5 2. Jf3 Jc6 3. d4 exd4 4. Jxd4 Jf6 5. Jxc6** (5. Jc3 – Hra štyroch jazdcov) **5… bxc6 6. e5! De7! 7. De2 Jd5**

* 8. Jd2 s nejasnou hrou 8… g6 8. c4 Sa6 – 8. c4
* **8. c4** je hlavné pokračovanie
	+ 8… Db4+ 9. Jd2 Jf4 9. De3 nebo 9. De4
	+ **8… Jb6**
		- 9. Jc3
		- 9. Jd2
	+ **8… Sa6** 9. b3
		- 9… 0-0-0 10. g3
		- 9… g5 10. g3 Sg7 11. Sb2 0-0-0
		- 9… g6
			* 10. g3 Sg7 11. Sb2
			* 10. f4 s nejasnou hrou

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  VESELÝ, Jiří; KALENDOVSKÝ, Jan; FORMÁNEK, Bedrich. *Malá encyklopedie šachu*. 1. vyd. Praha : Olympia, 1989. 430 s. , heslo Skotská hra
3. ↑

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Skotská hra na českej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Otvorená hra
* Španielska hra
* Talianska hra


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Šachový portál |
**Argumentum ad baculum** alebo **argument sily** je argument, keď pri ktorom sa diskutujúca strana, často strácajúca iné argumenty v prospech svojho postoja, skláňa k použitiu moci ako presvedčovaciemu prostriedku. Hrozba silou nemusí nevyhnutne mať formu fyzického násilia. Dochádza k nej pri akomkoľvek prísľube neblahých následkov ak sa nesplní vôľa diskutujúceho zväčša ale nie nevyhnutne v postavení moci.

Modelové príklady
-----------------

* Zamestnanec: Myslím si, že zamestnanci by nemali byť nútení pracovať nadčas bez patričného ohodnotenia.

Zamestnávateľ: Ak sa ti nepáči, hľadaj si iné zamestnanie.
* Stalin: Ach, pápež! A koľko má divízií?

V oboch týchto prípadoch diskutujúci v postavení autorít ukončili diskusiu o spornej téme hrozbou sily. Taký postup však vonkoncom nemožno pokladať za preukázanie správnosti svojho postoja, pretože použitím argumentu sily nevyvrátili tvrdenie oponujúcej strany.

Referencie
----------

1. ↑  Александр Бангерский. *СКОЛЬКО ДИВИЗИЙ У ПАПЫ РИМСКОГО* [online]. rusnews, 10.december 2009, [cit. 2011-06-25]. Dostupné online. Archivované 2011-01-04 z originálu. (po rusky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Argumentum ad baculum na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

  


| * z
* d
* u
Logické klamy v argumentácii |
| --- |
| Klamy spočívajúce v odvádzaní pozornosti | 
* Falošná dilema
* Šikmá plocha
* Zlúčená otázka
* Falošná stopa
* Odvolanie sa na nevedomosť

 |
| Klamy pôsobiace na emócie a iné psychologické triky | 
* Argumentum ad baculum
* Hra na city (snaha vzbudiť súcit)
* Spoločenský apel

 |
|  Zámena predmetu | 
* Argumentum ad hominem
* Odvolanie sa na autoritu
* Anonymná autorita

 |
| Induktívne klamy | 
* Unáhlené zovšeobecnenie

 |
| Kauzálne klamy | 
* Chybná časová následnosť
* Spoločný efekt

 |
**Estadio San Mamés** (*slovensky*: štadión San Mamés) je futbalový štadión v Bilbau, Baskicko, Španielsko. Tento štadión je domovským stánkom **Athletic Club**, ktorý má prezývku *Los leones de San Mamés-Bilboko leoiak* (*slovensky*: Levy zo San Mamés - Baskické levy). Táto prezývka je odvodená od udalosti, ktorá sa spája s kostolom San Mamés (*slovensky*: Svätý Mamés) blízko, ktorého bol postavený štadión klubu. Podľa legendy bol raný kresťan, ktorý sa volal Mamés, hodený Rimanmi levom, ktoré ho odmietli zožrať. Mamés bol neskôr vyhlásený za svätého. Štadión Athletica nesie rovnaké meno ako blízky kostol, San Mamés, ale je tiež nazývaný **La Catedral** (*slovensky*: Katedrála).

História
--------

Základný kameň štadióna bol položený 20. januára 1913 počas úradovania prezidenta Alejandra de la Sota. O sedem mesiacov neskôr, v auguste toho istého roku, bol štadión slávnostne otvorený. Kapacita tohto štadióna bola 7 000 miest, z toho 3 000 na sedenie. Prvý zápas na novom štadióne sa odohral 21. augusta 1913 medzi Athleticom a Racingom of Irún so zmierlivým výsledkom 1-1. Seve Zuazo mal česť urobiť prvý výkop a Pichichi bol autorom prvého gólu *Rojiblanco* (*slovensky*: červeno-bielych) v Katedrále.

Začiatkom päťdesiatych rokov došlo na štadióne k zásadným zmenám. Na hlavnej tribúne bolo vybudované jedno celé nové poschodie bez akýchkoľvek oporných stĺpov a nad ním sa čnel dominantný oblúk, ktorí sa stal od sezóny 1952/53 symbolom štadióna.

V roku 1957 bola vybudovaná južná tribúna, v roku 1961 severná, v roku 1964 bolo nainštalované osvetlenie a v roku 1972 bola postavená východná tribúna. Ďalšie zásadné zmeny prebehli pred majstrovstvami sveta vo futbale v roku 1982. Od tohto obdobia je štadión v podstate taký istý ako dnes.

San Mamés Barria
----------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Štadión San Mamés Barria*
San Mamés Barria (*slovensky*: Nový San Mamés) je dočasný názov pre nový plánovaný futbalový štadión v Bilbau, Baskicko, Španielsko. Tento štadión má byť novým domovom futbalového klubu Athletic Club a má nahradiť súčasný štadión San Mamés.

Galéria
-------

* Pred štadiónomPred štadiónom
* Pohľad z vonkuPohľad z vonku
* Oblúk San MamésOblúk San Mamés
* Pohľad na jednu z tribúnPohľad na jednu z tribún
* Počas zápasuPočas zápasu
* Pred zápasom Európskej ligyPred zápasom Európskej ligy

Externé odkazy
--------------

* www.athletic-club.net
* www.worldstadiums.com
* www.sanmames.org

| * z
* d
* u
Athletic Club |
| --- |
| 
* História
* Hráči
* Tréneri
* Prezidenti
* Ocenenia
* Štatistiky
* Sezóny

 |
| Ďalšie tímy | 
* Bilbao Athletic
* CD Baskonia
* Club Bizcaya

 |
| Štadión | 
* San Mamés
* San Mamés Barria

 |
| Tréningové centrum | 
* Lezama

 |
**Archigram** bola avantgardná architektonická skupina ktorá sa sformovala v 60. rokoch 20. storočia so sídlom v architektonickej asociácii v Londýne. Bol to futuristický smer čerpajúci inšpiráciu z technológie, za účelom vytvoriť novú skutočnosť, podstatu ktorá bola vyjadrovaná výhradne cez hypotetické úvahy. 

Brožúra Archigram bola vydaná v roku 1961 na vyjadrenie ich ideí. Skupina experimentovala s modulárnou technológiou, premenlivosťou cez životné prostredie a zobrazovaním spotrebiteľskej spoločnosti. Ich práce približovali lákavú víziu čarovnej budúcnosti obdobia strojov.

Hlavnými členmi skupiny boli Peter Cook, Warren Chalk, Ron Herron, Dennis Crompton, Michael Webb a David Greene.

Plug-in city
------------

Bol projekt oceľovej skeletovej konštrukcie Petra Cooka z roku 1964.

Konštrukcia môže byť postavená na akomkoľvek teréne. Jednotlivé bunky sú vložené do tejto megaštruktúry. Všetky bunky je možné presúvať a zásobovanie spolu s dopravou ľudí prebieha s použitím žeriavov, ktoré sú kotvené na koľajnici na vrchole štruktúry. Bytové jednotky vmontované do žeriavov sa môžu premiestňovať a prestavovať podľa individuálnych požiadaviek obyvateľov. [1]

Referencie
----------

1. ↑  Plug-in city *archigram.net*
**Anaxandridas I.** alebo **Anaxandridás I.** (starogr. Ἀναξανδρίδας) bol kráľ Sparty (možno mýtický) približne od roku 675 pred Kr. do roku 665 pred Kr. Vládol v línii kráľovského rodu Eurypontovcov.

Anaxandridas I. nie je historicky doloženým kráľom. Ako deviaty kráľ Sparty rodu Eurypontovcov figuruje v zázname historika Herodota, ktorý ho vo svojej knihe *História* označil ako jedného z predkov Leótychida II. Podľa Herodota bol synom a nástupcom Theopompa a ako nástupcu Anaxandrida I. v tomto texte označil jeho syna Archidama. Informácie o dejinných udalostiach týkajúcich sa tohto panovníka nám Herodotos nepodáva. Čo sa týka iných antických autorov tí sa o ňom ani nezmieňujú.

To isté platí aj v prípade historika a geografa Pausania, ktorý je autorom najrozsiahlejšieho historického diela z tohto obdobia starovekej Sparty. (aj keď podstatnú časť jeho historického textu tvoria legendy a mýty) Pausanias vo svojom diele *Opis Grécka* neoznačil za Theopompovho nástupcu Anaxandrida, ale podľa neho sa nástupcom Theopompa stal jeho vnuk Zeuxidamos.

Historici novoveku (A. Jones, J. Lazemby, W. Forrest a iní) sa vo svojich zoznamoch kráľov Sparty prikláňajú k verzii od Herodota a jeho vládu kladú do doby začiatku siedmeho storočia pred Kr.

Zdroje
------

* Herodotos, *História*, VIII, 131.
* Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,7,5 – 6;
* 

  


|  |
| --- |
| Anaxandridas I.**Eurypontovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Theopompos** | **kráľ**675 pred Kr. – 665 pred Kr. (letopočty sú fiktívne) | Nástupca**Archidamos I.** |
**Alojz Bogyó** (maď. *Bogyó Alajos*; \* 11. jún 1834, Paňa – † 22. júl 1906, Pécs) bol herec, operný spevák, riaditeľ divadla zemianskeho pôvodu.

Život
-----

Ako sirota sa prihlásil do armády revolúcie a stal sa prieskumníkom pri Komárne pod velením Györgya Klapku. Neskôr sa stal učiteľom v Dunajskej Strede. V roku 1861 sa stal notárom v Bratislave a účinkoval aj v miestnom spevokole. V roku 1866 hosťoval v mužskej role Csikós v Národnom divadle. Medzi tým hral v hudobným hrách v Bude a v Debrecíne a učil sa spievať vo Viedni. V roku 1871 aj 1876 znova hral hosťovské role v Národnom divadle. Spieval Lionela v opere Marta od Friedricha von Flotow.

Istý čas bol aj riaditeľom vidieckeho divadla. V roku 1880 a 1881 vystupovali v Békéscsabe, v roku 1881 v Mohácsi, v roku 1882 v Bude. V roku 1885 sa uchádzal o post riaditeľa divadelnej spoločnosti v Debrecíne. V decembri 1885 ho odvolali z vedenia győrskeho divadla. V roku 1886 hral v Ostrihome. V roku 1888 ešte stále prevádzkoval svoju spoločnosť. V roku 1904 odišiel do dôchodku. Usadil sa v Pécsi a stal sa odpisovačom kráľovskej tabuli.

Hral tenorové role ako bán Bánk, Ladislav Hunyadi (Erkel), Faust (Gounod), Trubadur (Verdi), Zampa (Hérold). Napísal aj operetu Leánykérők.

Dielo
-----

* *Korrajzok az 1848-49-iki szabadságharc és annak elnyomatása idejéből*. Pécs, 1904.

Referencie
----------

1. ↑  Porovnaj Budapest főváros törvényhatósági bizottsága 1881. március 30-án tartott közgyűlésének jegyzőkönyve No. 198
2. ↑  Eger XIX/51, 405 - 1880. december 16; Békésmegyei közlöny VIII/30, 3 - 1881. március 10; VIII/49, 2 - 1881. április 24. - na pomoc poškodených povodňou
3. ↑  Szekszárd vidéke 1881. október 6; Tolna Megyei Népújság 1977. október 2.
4. ↑  Pápai Lapok IX/22, 1 - 1882. május 21.
5. ↑  Esztergom és Vidéke VII/20, 3 - 1885. március 8.
6. ↑  Pápai Lapok XII/41 , 169 (1885. október 11.); XII/52, 215. (1885. december 25.)
7. ↑  Esztergom és Vidéke VIII/ 29, 2 (1886. április 11.); VIII/ 30, 2 (1886. április 15.).
8. ↑  Pápai Hírlap I/23, 6 - 1888. október 14.

Externé odkazy
--------------

* Magyar életrajzi lexikon 1000-1990
* Magyar színházművészeti lexikon
* Szabó Anna Viola 2008: Gondy és Egey fészképészeti műintézete Debrecenben. Debrecen, 197, 279.
* Tóth, Zs. 2004: Szelevény és templomai. Budapest, 6.
* Pallas Nagy Lexikona
* csgyk.hu[nefunkčný odkaz]
* Pécsi Napló 1906. július 24, 3.
* dunaszerdahelyi.sk

Autoritné údaje: * PIM: PIM97366
**Štefan Mačák** (\* 13. január 1985) je slovenský šachový medzinárodný majster. Najvyššie ELO mal (v júli 2008): 2557.

Mačák patril do druhej gardy v slovenskom špičkovom šachu, hral viackrát v juniorských najvyšších súťažiach, hral aj za Slovensko na juniorských majstrovstvách Európy a sveta. Na Opene Slovana v Bratislave 2003 skončil na štvrtom mieste. Jeho Elo nebolo nad hodnotou 2400 až do leta roku 2008. Na júlovej listine v r. 2008 ELO mal už uvedený rating, čo je nárast o 215 bodov od apríla, to znamená z úrovne majstra sa dostal na úroveň veľmajstra. Vyhral veľmi silne obsadený open v Calvi s 8 bodmi z 9 partií a hral dobre aj na ďalších turnajoch Differdange (6 z 9), La Roda (6½ z 9), Plovdiv (6 z 11), Olbia (4½ z 9). Aj silne zohraté majstrovstvá Slovenska družstiev sezóny 2007/08 sa mu práve v júli zarátali. Neskôr mu však rating postupne klesol na dnešných 2468 (v októbri 2009), čo asi realistickejšie zodpovedá jeho aktuálnej sile.

Referencie
----------

1. ↑  5e Open International de Balagne[nefunkčný odkaz]
2. ↑  July 2008 Calculations Archive: Macak, Stefan[nefunkčný odkaz]

Externé odkazy
--------------

* ratingová stránka Mačáka na fide.com
* Partie na chessgames.com Archivované 2014-02-26 na Wayback Machine (anglicky)
* Der Elospringer (nemecky)
PhDr. **Alojz Habovštiak**, DrSc.(\* 9. máj 1932, Krivá – † 11. jún 2000, Bratislava) bol slovenský archeológ, významný bádateľ výskumov stredovekej dediny. Bol riaditeľom SNM 1977-1989.

Na Filozofickej fakulte UK v Bratislave vyštudoval odbor archeológia – latinčina a od roku 1957 pôsobil v Archeologickom ústave Slovenskej akadémie vied (SAV) v Nitre a od roku 1969 v Archeologickom ústave Slovenského národného múzea (SNM). Štúdiu v rámci Humboldtovej nadácie v nemeckom Göttingene sa venoval v rokoch 1966-1967. Funkciu riaditeľa Slovenského národného múzea zastával v rokoch 1977-1989.

Alojz Habovštiak skúmal stredovekú archeológiu, zameriaval sa predovšetkým na tematiku včasnostredovekých sídlisk na juhozápadnom Slovensku. Zvláštnu pozornosť venoval skúmaniu osídlenia v historických regiónoch Slovenska najmä v bývalej Tekovskej župe, v areáli Hronského Beňadika. Zužitkoval pritom metodické poznatky získané na študijných cestách po Francúzsku, Nemecku, Spojenom kráľovstve, Bulharsku, Maďarsku a Rakúsku. Významný výskum realizoval v roku 1962 v obci Bíňa, ležiacej 16 km na sever od Štúrova.

Je autorom takmer 60 štúdií, 40 výskumných prác a recenzií. Jeho monografie a vedecké štúdie majú základný význam pre riešenie problematiky dejín Slovenska v 9. – 13. storočí. Archeologické výskumy ho zaradili medzi zakladateľov a priekopníkov tejto historickej disciplíny u nás.

Bádateľ sa stal v januári 2000 držiteľom štátneho vyznamenania Pribinov kríž II. triedy.

Život a dielo
-------------

* HABOVŠTIAK, Alojz. *Stredoveká dedina na Slovensku*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1985. 392 s. (Fontes; zv. 7.)

Referencie
----------

1. 1 2  SAMUEL, RNDr. Mgr. Marián. *Archeologický výskum Zoborského kláštora v rokoch 1961–1962* [online]. nitra.eu, [cit. 2021-11-03]. Dostupné online.
2. 1 2 3  PAULÍNYOVÁ, Lucia. *Alojz Habovštiak – významný slovenský bádateľ v oblasti archeológie stredoveku a muzeológi* [online]. Bratislava: Centrum vedecko-technických informácií SR, 2010-06-23, [cit. 2021-11-03]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4 5  TASR. Alojz Habovštiak bol priekopníkom archeológie na Slovensku. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2017-05-09. Dostupné online [cit. 2021-11-03].

* 

Autoritné údaje: * abART: 166319
* GND: 1140650246
* ISNI: 0000 0001 0903 0458
* LCCN: n85043975
* NK ČR: ola2003193703
* SNK: 173508
* VIAF: 54560890
* WorldCat: lccn-n85043975
**Bachelor of Music** (skrátene **B.M.**, **BM**, **B.Mus**, **BMus**, **Mus.B** alebo **Mus.Bac**; doslovne *bakalár hudby*) je akademický titul, ktorý vydáva vysoká škola, univerzita alebo konzervatórium po ukončení hudobného študijného programu. V Spojených štátoch je to odborný titul a väčšina práce pozostáva z predpísaných hudobných stupňov a štúdia aplikovanej hudby, ktorá si zvyčajne vyžaduje znalosti nástrojov, hlasu alebo orchestra. V Kanade je B.M. často považovaný za postgraduálne vzdelávanie. Programy zvyčajne trvajú tri až štyri a pol roka.

Titul môže byť udelený za vystupovanie, hudobnú výchovu, kompozíciu, hudobnú teóriu, muzikológiu / hudobnú históriu (muzikologický stupeň vzdelania môže byť skôr Bachelor of Arts (B.A.) než B.M.) hudobné technológie, muzikoterapia, posvätná hudba, zábavný priemysel / hudobný priemysel, zábava, hudobná produkcia alebo jazzové štúdiá. V roku 2010 niektoré univerzity začali ponúkať stupne z Music Composition with Technology, medzi ktoré patria stupne teórie a tradičnej muzikológie a stupne zvukového nahrávania a kompozície založené na digitálnych technológiách.

V Spojenom kráľovstve je Bachelor of Music spravidla trojročný bakalársky titul (alebo štyri roky v Škótsku) a skladá sa zo širokého spektra študijných odborov (zvyčajne medzi vystupovaním, kompozíciou, hudobnou teóriou, muzikológiou / hudobnou históriou), ale na University of Oxford a na University of Cambridge je to jednoročný postgraduálny titul, ktorý možno získať iba vtedy, ak má študent hudobný titul s vyznamenaním z týchto univerzít; študijný program je na filozofickej fakulte a vedie k Bachelor of Arts (a následne k Master of Arts (Oxbridge)).

Skratky
-------

Po mene držiteľa titulu, ako je to na vizitke alebo životopise, je titul skrátený rôznymi spôsobmi, vrátane: B.M. BM, B.Mus, BMus, Mus.B alebo Mus.Bac. Niektorí príjemcovia pridávajú skratku aj pre názov inštitúcie, ktorá titul udelila, napr. „Susan Bhattara, B.Mus. (Oxon)"; Oxon je latinská skratka pre University of Oxford.

Referencie
----------

1. ↑   *General Regulations : Examination Regulations 2006-2007* [online]. web.archive.org, 2008-10-19, [cit. 2020-04-10]. Dostupné online.
2. ↑   *CHAPTER VII : DEGREES, DIPLOMAS, AND OTHER QUALIFICATIONS - DEGREES IN MUSIC* [online]. www.admin.cam.ac.uk, [cit. 2020-04-10]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bachelor of Music na talianskej Wikipédii.*
**Arno Puškáš** (\* 4. február 1925, Košice – † 9. jún 2001) bol popredný slovenský horolezec, publicista, chatár, člen Horskej služby.

Lezenie a písanie
-----------------

Pochádzal z Košíc. Celý jeho život však bol spätý s Vysokými Tatrami. Začínal ako horský nosič, 13 rokov bol chatárom na Chate pod Rysmi a potom na Kežmarskej chate.
Urobil vyše 200 tatranských prvovýstupov, najmä v zime. Známe sú napríklad výstupy na pravý pilier Galérie Ganku, na Ošarpance, juhozápadný pilier na Voliu vežu, prvé zimné prelezenie Stanisławského komína v severnej stene Malého Kežmarského štítu s partnerom Karolom Cermanom. Navštívil Júlske Alpy, vystúpil na Mt. Blanc, Grossglockner. Navštívil Pyreneje, Atlas, Olymp. V roku 1969 a 1971 bol účastníkom prvých dvoch expedícií na Nanga Parbat. Na tej druhej vystúpil na Čongru (predvrchol) a juhovýchodný vrchol Nanga Parbatu (7530 m). Bol v nórskom pohorí Romsdal, navštívil saharské pohorie Ahaggar, trikrát Fanské vrchy, Pamír 1979 - Kullai Ismoili Somonij.

Náš najvýznamnejší horolezecký publicista - 18 kníh, 2 poviedky, asi 1200 článkov s horolezeckou tématikou. Polyglot, fotograf, grafik. Jeho "Opus Magnum" je podrobný desaťdielny Horolezecký sprievodca Vysoké Tatry, ktorého písal a vydával 32 rokov.

Publikácie
----------

* A. Puškáš: *Horolezci v tatranských stenách*, Tatran 1953.
* A. Puškáš: *Priateľstvo na lane*, ŠTN 1954.
* A. Puškáš: *Vysoké Tatry - Horolezecký sprievodca, monografia*, Šport. 10 dielov: I diel 1957, II diel 1959, ... X diel 1989.
* A. Puškáš, I. Urbanovič: *Nanga Parbat*, Pressfoto 1972.
* A. Puškáš, J. Koršala: *Fanské vrchy - svet päťtisícoviek*, Pressfoto 1981.

Referencie
----------

1. ↑  KOLLER, Igor. Arno Puškáš by oslávil 95 rokov. *Tatry*, roč. LIX. čís. 2, s. 38.
2. ↑  OROLÍN, Michal. *Strmé cesty k Himalájam*. 1. vyd. Poprad : Šport, 1980.

Externé odkazy
--------------

* Interview v r. 2000 Archivované 2007-07-16 na Wayback Machine
* Spomienka na A. Puškáša

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1640 3486
* LCCN: n86839089
* NK ČR: ola2002152997
* SNK: 163674
* VIAF: 50725020
* WorldCat: lccn-n86839089
**Andrej Čipkár** (srb. Андреј Чипкар, \* 29. august 1932, Hložany – † 5. október 2009, Nový Sad) bol jedným z uznávaných básnikov a spisovateľov z radov vojvodinských Slovákov.

Životopis
---------

Andrej Čipkár sa narodil v obci Hložany, v roľníckej rodine. Základnú školu vychodil v rodisku, kedy sa po ukončení zapisuje na Slovenské gymnázium do Báčskeho Petrovca, ktoré končí v roku 1951. Počas školenia na gymnáziu zapája sa do samovzdelávacieho krúžku Sládkovič, kde uverejňuje svoje prvé básne a neskôr sa tu stáva aj predsedom. Ako stredoškolák svoje básne uverejňoval v v Hlase ľudu, Rozhľadoch, Novom živote a Ľudovom kalendári.

Hneď po ukončení gymnázia sa zapisuje na Filozofickú fakultu v Belehrade, kde na odbore Juhoslovanská literatúra a srbochorvátsky jazyk, končí štúdium v roku 1956. Počas štúdia prestal literárne tvoriť, ale to neznamenalo, že navždy.

V septembri roku 1956 sa zamestnal na základnej škole v Kysáči a od roku 1959 pôsobil v Kovačici (najprv na ZŠ a potom na Ekonomickej škole). V tom čase u Andreja Čipkára začína záujem o tvorbu učebníc (ktoré neskôr vypracoval spolu s manželkou Máriou Kardelisovou) a zostavil aj veľký počet vydaní domáceho čítania. Jeho bibliografia počíta vyše tristo jednotiek knižných vydaní. Od roku 1963 žil v Novom Sade, kde dva roky pôsobil ako osvetový poradca v Ústave pre zveľaďovanie všeobecného a odborného vzdelávania a potom bol prijatý do Ústavu pre vydávanie učebníc, kde pracoval najprv ako odborný spolupracovník, potom ako zodpovedný redaktor pre srbochorvátsky jazyk, hlavný a zodpovedný redaktor a nakoniec ako riaditeľ. V dôsledku transformácií Ústavu pre vydávanie učebníc dva roky pôsobil ako hlavný a zodpovedný redaktor Vydavateľstva *Znanje* a do výslužby odišiel roku 1994 ako pracovník *JP Zavoda za udžbenike i nastavna sredstva Beograd, Odeljenje u Novom Sadu*.

Spisovateľ Andrej Čipkár zomrel 5. októbra 2009 v Novom Sade, po krátkej a ťažkej chorobe.

Tvorba
------

Andrej Čipkár sa venoval krátkej poviedke, ale napísal aj zaujímavý román z nášho dedinského prostredia, ale videný nezvyčajnými autorskými subjektívnymi očami - ponáranie do sna a postáv, ako mimetistické písanie súčasných autorov v 90 rokoch minulého storočia.

### Próza

* 1976 *Návrat do neznáma*
* 2000 *Svet je na tvári miesta*
* 2009 *Namiesto kytice na Ráchelin hrob*
* 2009 *Vŕbový klin*

### Pre deti a mládež

* 2001 *Banánový kvet, deti a svet*
* 2007 *Rovné rozprávky (z) roviny*
* 2009 *Prečo???*

### Literatúra faktu

* 2006 *Smerovníky k sebe*

### Odborná literatúra

* 1978 *Prečo sa rozprávky majú rozprávať*

### Prekladateľská činnosť

* 1968 *Rozprávky o tom a onom*
* 1979 *Poslušné písmená*
* 1979 *Za kľúčovou dierkou*
* 1983 *Bosonohé detstvo*

Externé odkazy
--------------

* Čipkár

Autoritné údaje: * GND: 1261059085
* ISNI: 0000 0003 8212 0411
* LCCN: n2010041823
* NK ČR: ola2002149877
* SNK: 151627
* VIAF: 262751644
* WorldCat: lccn-n2010041823
**András Toma** (maď. Toma András), tiež známy pod prezývkou András Tamás (maď. Tamás András) bol maďarský vojak a vojnový zajatec v Gulagu v Sovietskom zväze.

Životopis
---------

Keď mal András Toma štyri roky, umrela mu mama. Žil v Sulyánbokore v meste Níreďháza. V roku 1944 ho zaradili do prvej maďarskej armády. 11. januára 1944 ho v Krakove zajali sovietske vojská, a cez Ukrajinu a Bielorusko ho odvliekli do boksitogorského (Бокситогорск) koncentračného tábora. Neskôr ho kvôli zdravotným ťažkostiam previezli do bystriagského (Быстряги) tábora, ktorý sa nachádzal približne 1000 km od Boksitogorska. Dlhá a namáhavá cesta ho natoľko vyčerpala, že ho v roku 1947 museli previesť do nemocnice v Koteľniči (Коте́льнич). 

András Toma skončil na psychiatrickom oddelení, tým pádom ho zo zoznamu vojnových zajatcov odstránili. V roku 1954 bol vyhlásený za mŕtveho. Žil pod menom András Tamás (Андраш Тамаш).

Karol Moravčík, český lingvista slovenského pôvodu, 11. augusta 2000 zistil, že András pochádza z Maďarska. Bol posledným Maďarom, ktorý sa z Gulagu vrátil do svojej vlasti. Vďaka testu DNA sa podarilo vystopovať jeho rodinu. András Toma bol ministerstvom obrany povýšený, a kvôli neprerušenej službe mu vyplatili mzdu. Nasťahoval sa ku svojej nevlastnej dcére Anne, u ktorej žil až do smrti v roku 2004.

Referencie
----------

1. ↑   *BBC News | EUROPE | Hungarian POW identified* [online]. news.bbc.co.uk, [cit. 2020-08-11]. Dostupné online.
2. ↑  BOTOND, Csepregi J.. *Hazatért családjához az utolsó magyar hadifogoly* [online]. index.hu, 2000-09-18, [cit. 2020-08-11]. Dostupné online. (po maďarsky)
3. ↑   *MN Magyar Nemzet - Obsitlevél Toma Andrásnak* [online]. web.archive.org, 2011-06-12, [cit. 2020-08-11]. Dostupné online.
4. ↑  ORIGO. *Meghalt Toma András, az utolsó magyar hadifogoly* [online]. , [cit. 2020-08-11]. Dostupné online. (po maďarsky)

Autoritné údaje: * LCCN: n2003093498
* VIAF: 75694816
* WorldCat: lccn-n2003093498
**Petr Pospíchal** (\* 27. júla 1948 Brno, Československo) je český herec.

Život
-----

Narodil sa v Brne a následne sa krátko presťahoval do Kunštátu. Do trinástich rokov žil v Senci pri Bratislave, potom sa vrátil späť do Kunštátu. S divadelným herectvom začínal v Boskoviciach počas štúdia gymnázia a prvýkrát hral v Divadle Kaňka. Herectvo začal študovať na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. V roku 1968 prešiel na DAMU. Po absolvovaní školy s kolegami z ročníka as režisérom Ivanom Bednárom, následne aj s Karlom Krížom, založili vďaka subvencii od Ministerstva školstva a mládeže Divadlo Radar, kde pôsobili dva roky. Medzitým robil s Jánom Kanyzom pesničky a spolupracovali s partiou, v ktorej bol Ján Petránek, Karel Kyncl, Ljuba Hermanová, Milan Jíra, Alena Havlíčková, Rudolf Pellar, Iľja Racek a ďalšie. Volalo sa to Pesničky pod vobraz, následne sa premenovali na Šansón 70. Pôsobili v Alšovej sieni v Umeleckej besede. Pesničiek pri DAMU natočili okolo tridsiatich, ale bohužiaľ sa doteraz nenašli. [1]

Prvýkrát sa vo filme objavil v roku 1969 vo filme Utrpenie mladého Boháčka , kde si zahral trampa alebo tiež účinkoval vo filme Pán Tau roku 1970. S Jánom Kanyzom napísal scenár k divadelnej hre To máte jedno, pane. Roku 1972 začal študovať estetiku a divadelnú vedu na filozofickej fakulte Karlovej Univerzity, čomu sa po troch rokoch prestal venovať. Medzi rokmi 1976 až 1990 bol členom hereckého súboru Divadla Na zábradlí. Prvú väčšiu úlohu mu ponúkol Ivo Toman v snímke V znamení Tyrkysovej hory z roku 1977, čo neskôr viedlo k jeho ďalším veľkým rolám vo filmoch ako napr.: Havária (1985), Cena medu (1986) alebo Čierna pančucha (1987). V roku 2005 začal spolupracovať s Divadelnou spoločnosťou Háta. Čo sa týka dabingu , medzi jeho najznámejšie osoby, ktorým prepožičal hlas, patrí Chuck Norris či Robert De Niro. Je predovšetkým dabingovým režisérom. Hoci sa v súčasnosti venuje predovšetkým divadlu a dabingu, občas sa objaví aj v seriáloch – či už v epizódnej úlohe (VIP Vraždy) alebo v trošku väčšom rozsahu ( Doktori z Počiatkov alebo Slnečná ).
**Martin Hanus** (\* 26. júl 1977, Bratislava) je slovenský konzervatívny novinár a politický publicista, šéfredaktor denníka Postoj.

Životopis
---------

V roku 1999 absolvoval učiteľské štúdium germanistiky na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Vyučoval nemčinu na bratislavských gymnáziách na Haanovej a Vazovovej ulici.

V rokoch 1999 – 2000 študoval externe politológiu a históriu na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre.

Od roku 1998 bol členom mládežníckej politickej organizácie Občiansko-demokratická mládež (ODM), v novembri 2001 bol zvolený za podpredsedu ODM Bratislava.

Od roku 2002 do roku 2004 pracoval ako redaktor v týždenníku Domino fórum. V decembri 2004 sa spolupodieľal na vzniku časopisu .týždeň, kde v rokoch 2008 – 2014 pracoval ako zástupca šéfredaktora. Na prelome rokov 2014 a 2015 odišiel aj s rodinou na desať mesiacov do mestečka Loppiano, hlavného mestečka kresťanského hnutia Fokoláre vzdialeného 30 km od Florencie, kde prehodnotil niektoré zo svojich názorov. Po návrate na Slovensko v roku 2015 stál pri vzniku denníka Postoj, kde od mája 2020 zastáva post šéfredaktora. V roku 2015 mu bolo udelené ocenenie za najlepšie písané politické komentáre.

Je autorom knihy *Hra sa skončila* publikovanej v roku 2018 vydavateľstvom Postoj Media a spoluautorom kníh *Cyril Vasiľ: Kresťan by mal byť hrdinom* (2016, Postoj Media) a *Vladimír Krčméry: Ženie ma zlé svedomie* (2014, W Press)

Vyjadroval sa aj ku kauze vraždy Ľudmily Cervanovej, voči ktorej počas svojho pôsobenia v časopise .týžďeň najprv zastával názor, že siedmi Nitrania sú nevinní, no po návrate z Talianska a prečítaní knihy *Kauza Cervanová I.* bývalého novinára (neskôr príslušníka SIS a spolupracovníka Mariana Kočnera) Petra Tótha svoj názor zmenil.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Martin Hanus. In:  *ODM Bratislava : Seniori* [online]. odmba.platon.sk, [cit. 2023-04-22]. Dostupné online.
2. 1 2  Martin Hanus. In:  *Osoby, ktoré získali titul na UK* [online]. Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2023-04-22]. Dostupné online. Archivované 2023-04-22 z originálu.
3. 1 2   Martin Hanus. *Denník Postoj* (Bratislava: Postoj Media). Dostupné online [cit. 2023-04-22]. ISSN 1336-720X.
4. ↑  VAGOVIČ, Marek. Konzervatívny novinár Hanus: Cirkev sa mala voči Kotlebovi ozvať hlasnejšie. *Aktuality.sk* (Bratislava: Ringier Axel Springer Slovakia), 2017-07-04. Dostupné online [cit. 2023-04-22].
5. ↑  RÁBARA, Pavol. Martin Hanus: Taliansko ma zmenilo. *Denník Postoj* (Bratislava: Postoj Media), 2015-07-05. Dostupné online [cit. 2023-04-22]. ISSN 1336-720X.
6. ↑   *Martin Hanus* [online]. hanusovedni.sk, [cit. 2023-04-22]. Dostupné online.
7. ↑  DATABAZEKNIH.CZ. *Martin Hanus* [online]. www.databazeknih.cz, [cit. 2023-04-22]. Dostupné online.
8. ↑  KREMPASKÝ, Ján. Novinár Hanus: Keď som zistil, že som sa v kauze Cervanová mýlil, nemohol som spať. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2018-05-26. Dostupné online [cit. 2023-04-22]. ISSN 1335-4418.

Externé odkazy
--------------

* Martin Hanus – články autora v denníku Postoj

Autoritné údaje: * NK ČR: jo2017967065
* SNK: 151077
* VIAF: 81341339
**Fleetwood Mac** je britsko-americká bluesrocková skupina založená v roku 1967, ktorá prešla viacerými personálnymi zmenami, ale aj etapami v dosiahnutých úspechov. Jediným stálym členom skupiny je v súčasnosti bubeník ktorého meno sa nachádza aj v názve kapely: Mick Fleetwood.

Dve najúspešnejšie etapy skupiny Fleetwood Mac boli: koncom 60. rokov počas boomu britského blues, kedy skupinu viedol gitarista Peter Green a v rokoch 1975-1987, kedy bola táto skupina viacej popovo orientovaná. V tomto období boli členmi zoskupenia Christine McVie, Lindsey Buckingham a Stevie Nicks. 

Fleetwood Mac s predajom viac ako 100 miliónov nahrávok patrí medzi najpredávanejších hudobných umelcov sveta.

Ich album *Rumours* z roku 1977 je jedným zo svetovo komerčne najúspešnejších. V americkom rebríčku *Billboard 200*, sa udržal na prvej priečke 31 týždňov, podľa časopisu *Rolling Stone* je na 25. mieste zoznamu 500 najlepších albumov všetkých čias. Je v prvej desiatke najpredávanejších albumov - na celom svete sa z neho predalo viac ako 40 miliónov nosičov.

V roku 1998 bola skupina Fleetwood Mac uvedená do *Rokenrolovej siene slávy.*

Členovia skupiny
----------------

### Prvá zostava

* Peter Green - spev, gitara
* Jeremy Spencer - spev, gitara
* Bob Brunning - basová gitara
* Mick Fleetwood - bicie

### Súčasní členovia

* Stevie Nicks - spev
* Lindsey Buckingham - gitara, spev
* John McVie - basová gitara
* Mick Fleetwood - bicie, perkusie

Diskografia
-----------

Albumy

* 1968 *Peter Green's Fleetwood Mac*
* 1968 *Mr. Wonderful*
* 1969 *English Rose*
* 1969 *Then Play On*
* 1970 *Kiln House*
* 1971 *Future Games*
* 1972 *Bare Trees*
* 1973 *Penguin*
* 1973 *Mistery to Me*
* 1974 *Heroes Are Hard to Find*
* 1975 *Fleetwood Mac*
* 1977 *Rumours*
* 1979 *Tusk*
* 1982 *Mirage*
* 1987 *Tango in the Night*
* 1990 *Behind the Mask*
* 2003 *Say You Will*

Hity

* 1977 *Go Your Own Way*
* 1977 *Dreams*
* 1977 *You Make Lovin' Fun*
* 1977 *Don't Stop*
* 1979 *Task*

Referencie
----------

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fleetwood Mac**
**Petra Vančíková-Kolevská** (\* 25. jún 1966, Bratislava) je slovenská herečka, scenáristka, moderátorka a producentka.

Otec Petry Vančíkovej je televízny dramaturg Pavol Vančík a matka režisérka Ľuba Vančíková. 

V roku 1989 absolvovala herectvo na VŠMU. Už ako dieťa hrala vo viacerých televíznych projektoch, inscenáciách a filmoch (*Farba tvojich očí*, *Priama úmera*, *Čertovo vrece*, *Alžbetin dvor*, *Chlapci a chlapi*, *My sme malí muzikanti*) a hraných českých a slovenských filmoch (*Perinbaba*, *Zánik samoty Berhof*, *Svět nic neví*, *Prokletí domu Hajnů*, *Sedm hladových*, *Kanárska spojka*).

V súčasnosti má produkčnú spoločnosť *Artreal*. Spolupracuje hlavne so Slovenskou televíziou. Spolupodieľala sa na televíznych seriáloch *Leader* a *Investstory*, produkovala celovečerný dokument o Jozefovi Bednárikovi *Opera session*, film *Diaspóra* (jednu z hlavných úloh v ňom hrá Miroslav Donutil). S režisérom Ivom Trajkovom pripravuje v medzinárodnej koprodukcii triler *Personal cyber space* a s režisérkou Anabelou Žigovou film *Follow me*. 

Moderuje a aj scenáristicky sa podieľa na tvorbe relácie pre mládež *Lúskanie*. 

1. mája 2008 sa stala programovou riaditeľkou STV 

Je vydatá, s manželom Alexom má dve deti Bianku a Teu.

Filmografia
-----------

* 2023: *Perinbaba a dva svety*

Zdroje
------

* SME.sk - Petra Kolevská-Vančíková: Osud ma rozmaznával

Referencie
----------

1. ↑   Šéfom programu STV bude "Alžbetka z Perinbaby, www.sme.sk, 30.4.2008

Autoritné údaje: * GND: 1026250412
* ISNI: 0000 0003 8226 2321
* SNK: 164661
* VIAF: 264350923
**Cesta III. triedy číslo 3410** (*III/3410*, staré číslo *III/050196*) je cesta III. triedy na Slovensku. Spája cestu I. triedy č. 19 v košickej mestskej časti Košická Nová Ves s cestou II. triedy 576 v obci Ďurkov.

V okrese Košice III cestu spravuje Magistrát mesta Košice, od začiatku hranice okresu Košice-okolie už cestu spravuje Košický samosprávny kraj.

Priebeh
-------

Cesta začína na križovatke s cestou cestou I. triedy č. 19 na ulici Sečovská cesta a následne pokračuje pozdĺž obytného komplexu *Panoráma*, kde sa do nej napája ulica Jelšová. Ďalej smeruje až do obce Sady nad Torysou, kde medzi miestnymi časťami *Zdoba* a *Byster* vedie ponad rieku Torysa. V časti Byster sa na ňu napája cesta III. triedy č. 3321 vedúca do Košickej Polianky. Za Sadmy nad Torysou prechádza ponad potok Holubnica a smeruje do obce Olšovany. V Olšovanoch sa do nej napája cesta III. triedy č. 3322 vedúca do obce Nižný Čaj. Za obcou prechádza ponad rieku Olšava. Cesta končí v obci Ďurkov, kde sa napája na cestu II. triedy 576 pokračujúcu smerom na juh a sever.

Referencie
----------

1. ↑  RESTEI, Peter. *Spolupráca KSK a Mesta Košice* [online]. Košice: web.vucke.sk, 2019-06-03, rev. 2019-06-05, [cit. 2021-02-06]. Dostupné online.
2. ↑  Slovenská správa ciest. *Miestopisný priebeh cestných komunikácií* [online]. Bratislava: cdb.sk, 2020-01-01, [cit. 2021-02-06]. Dostupné online.
3. ↑  Slovenská správa ciest. *Cestná sieť Slovenskej republiky – Košický kraj* [online]. Bratislava: cdb.sk, 2020-01-01, [cit. 2021-02-06]. Dostupné online.

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portálPortál cesty |
**Adamovský potok** je potok na Strednom Považí, v západnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Chocholnice, meria 4,6 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
------

Tečie v Považskom podolí, kde pramení v podcelku Bielokarpatské podhorie na južnom svahu Veľkého hája (413,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 298 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na východ, následne sa stáča na juhovýchod a z pravej strany priberá prítok (230,2 m n. m.) prameniaci východne od osady Salaš. Na dolnom toku už tečie v podcelku Trenčianska kotlina, podteká cestu III. triedy Kostolná-Záriečie - Štvrtok a preteká intravilánom Malých Bieroviec. Pod obcou preteká rovinatou poľnohospodárskou krajinou, podteká ešte železničnú trať Bratislava – Žilina aj cestu I/61 a juhovýchodne od Malých Bieroviec sa v nadmorskej výške cca 196 m n. m. vlieva do Chocholnice.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Bošáčky |
| --- |
| *Bošáčka* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Adamovský potok
* **Bošáčka**
* Čanův potok (ČR)
* Haluzický potok
* Chmeľová
* **Chocholnica**
* Ivanovský potok
* Kochanovský potok
* Krivokútsky potok
* Lopenícky potok
* Malá Chocholnica
* Melčický potok
* Poloma
* Predpolomský potok
* Rolincovský potok
* Sihôtsky potok
* Šiancovský potok
* Španí potok
* Zlatný potok (ČR)

 |