**Aero A.11** (alebo **A 11** či **A-11**) bol česko-slovenský dvojmiestny jednomotorový viacúčelový vojenský dvojplošník so zmiešanou konštrukciou.

Vznik
-----

Typ Aero A.11 vznikol a vychádzal z lietadla Aero A.12, ktoré poháňal letecký motor Maybach Mb.IVa. V roku 1923 bol spoločnosťou Aero do draku lietadla A.12 pokusne inštalovaný licenčný motor BMW IV, označený Walter W-IV. Pre letové testy boli postavené tri prototypy (A.11.1 až A.11.3), ktoré sa od predchádzajúceho typu líšili len pohonnou jednotkou. Lamelové chladiče boli stále riešené ako postranné, vystupujúce po oboch stranách z motorových krytov.

Vývoj
-----

Prototypy vznikli v roku 1924 a čs. ministerstvo národnej obrany o ne prejavilo okamžite záujem objednávkou 67 strojov. Počas výroby potom došlo ku zmenám, ktoré A.11 od svojho predchodcu A.12 odlišovali.

Po jednaní MNO s firmou Aero si vojenská správa vyžiadala konštrukčné úpravy, ktoré zhrnula svojim prípisom v apríli 1925. Požiadavky zahŕňali zosilnenie nosníkov horného krídla vrátane ochranných rúrok v krídle a zosilnenie kovania hlavných lán a protilán. Namiesto lamelových postranných chladičov bol montovaný čelný chladič. Motorové lôžko bolo taktiež zosilnené a bolo zmenené jeho uchytenie. Za motor bola pridaná izolačná protipožiarna prepážka z hliníkových plechov s azbestovou vložkou. Pozorovateľ obsluhoval pohyblivú dvojicu guľometov Lewis kalibru 7,7 mm na okruhu a pilot mechanicky synchronizovaný guľomet Vickers.

Krátko po začatí sériovej výroby vznikla verzia Aero Ab.11 s pohonnou jednotku Breitfeld Daněk BD Perun II. Od A.11 sa líšila žalúziami na chladiči a tvarom jeho hornej časti. Do zväčšeného baldachýnu bola umiestnená palivová nádrž, vyčnievajúca z profilu nosnej plochy. Niektoré série mali na ľavej strane krytu motora sacie hrdlo vzduchu do karburátoru. Lietadlá boli tiež vybavené bombovými závesníkmi. V rokoch 1925 – 1931 objednalo MNO celkom 84 kusov bombardérov Ab.11, z toho štyri boli vybavené pre nočné lety s označením Ab.11N.

V rokoch 1925 až 1927 dodala česko-slovenská spoločnosť Aero domácemu letectvu 25 lietadiel A.25, čo boli odľahčené cvičné „jedenástky" bez výzbroje, s dvojitým riadením a motorom BMW IIIa s výkonom 136 kW.

V roku 1928 bola realizovaná výroba pätnástich strojov Ab.111 s motormi Perun IIa a štyridsiatich nočnej verzie A.11N. „Enko" malo zosilnený podvozok a zväčšené rozpätie kolies, výfukové potrubie bolo predlžené až za miesto pozorovateľa kvôli oslneniu. Pod spodným krídlom bolo umiestnených šesť závesníkov pre 10 kg bomby. Z A.11N bola odvodená osemkusová séria A.21 pre nácvik nočného lietania s motorom Perun I s výkonom 147 kW.

Po príslušnom zosilnení motorového lôžka a trupu, prípadne nosného systému, boli do lietadla pokusne inštalované výkonnejšie motory. Bola verzia A.11C s výkonom jednotky Škoda L so zmenšeným rozpätím krídel, ktorá dosiahla rýchlosť 280 km/h. Ďalší prototyp A.11LD s motorom Lorraine-Dietrich 12Cc potom 240 km/h.

Z lietadla Ab.11.56 a Ab.11.57 bola vyvinutá plaváková verzia Aero A.29 pre vlečenie terčov na delostreleckej strelnici v Boke Kotorskej. Bolo vyrobených 9 kusov s upravenými chvostovými plochami. Päť z nich poháňali motory Perun II s výkonom 206 kW, zvyšné štyri Walter W-IV s rovnakým výkonom. V rokoch 1930 až 1931 boli prestavané na kolesový podvozok.

V roku 1929 bol do lietadla A.11.105 inštalovaný hviezdicový motor Walter Castor s výkonom 176 kW a po dlhých skúškach a celkovej modernizácii bolo v roku 1932 armáde odovzdaných osemnásť cvičných lietadiel s touto pohonnou jednotkou označených A.211. Ďalšia adaptácia na hviezdicový motor bola vykonaná už v roku 1927 úpravou Ab.11.17 pre pohonnú jednotku Jupiter. Z prototypu vznikol sériový Aero A.32 a následne AP.32 s modernizovaným podvozkom a Apb.32. Ich celková výroba dosiahla 110 kusov pre česko-slovenské letectvo.

Nasadenie
---------

Rekonštruované lietadlo Aero Ab.11.17 (L-BUCD) v Leteckom múzeu Kbely
Prvé A.11 prevzala vojenská správa v júni 1925. V rokoch 1925 a 1926 získavali tieto stroje ceny v rýchlostnom závode prezidenta republiky v kategórii C (rtm. Svozil, svob. Bárta a rtm. Procházka v roku 1925 a npor. Alexander Hess v roku 1926) a zúčastnili sa niekoľkých medzinárodných ciest prezentujúcich česko-slovenské letectvo v zahraničí. V septembri 1925 odštartovala štvorica A.11 z Prahy pod vedením škpt. Viléma Stanovského spolu s pilotmi Josefom Hamšíkom, Starým a Květoňom na let do Dánska. Let mal medzipristátie v Berlíne a návrat z Kodane bol vykonaný bez medzipristátia.

V roku 1926 vykonal pplk. Skála s A.11 štrnásťhodinový diaľkový let s dĺžkou 2370 km. Trasa viedla z letiska Praha-Kbely cez Maďarsko nad letisko Novi Sad, kde zhodil tubu so srbským pozdravom čs. 1. leteckého pluku. Druhý letecký pozdrav zhodil v Bukurešti a následne sa vrátil do Kbel. V rovnakom roku podnikol škpt. Stanovský s mechanikom Šimkom na lietadle Ab.11.17 (značky L-BUCD) vytrvalostný let 32 štátmi v Európe, Afrike a Ázii s celkovou dĺžkou 15 070 km.

V roku 1928 bola vyrobená ďalšia štyridsaťkusová séria A.11 a armáda tak prevzala celkom 107 lietadiel, ktoré pôsobili vo všetkých troch leteckých plukoch. Spoľahlivo a bez technických problémov slúžili až do polovice tridsiatych rokov, keď boli nahradené Letovmi Š-328. Po vyradení z prvej línie boli zvyšné A.11 prestavané na školské Aš.11.

Okrem Česko-Slovenska používalo tieto stroje aj fínske letectvo – fínske stroje boli označované ako Aero A.11HS a boli poháňané silnejšími motormi Hispano-Suiza 8Fb s výkonom 300 k.

V lete 1926 armáda požičala dva stroje vrátane posádok a pozemného personálu na chemický postrek proti kalamite motýľa mníšky (*Lymantria monacha*). Na lietadlo bolo namontované rozprašovacie zariadenie a počas asi dvoch týždňov bolo ošetrených 370 hektárov lesa. Išlo o jeden z prvých pokusov leteckého chemického postreku v Európe.

Používatelia
------------

* Česko-Slovensko  **Česko-Slovensko**
	+ Letecký zbor Česko-slovenskej brannej moci
	+ Četnické letecké hliadky (A.211)
* Fínsko  **Fínsko**
	+ Fínske vzdušné sily
* Slovensko (1939-1945)  **Slovensko**
	+ Slovenské vzdušné zbrane (Aš.11/A.211)

Špecifikácie (A.11)
-------------------

Aero A.29 v Boke Kotorskej
### Technické údaje

* Posádka: 2 (pilot a pozorovateľ/strelec)
* Rozpätie: 12,80 m
* Plocha krídla: 36,50 m²
* Dĺžka: 8.00 m
* Prázdna hmotnosť: 974 kg
* Vzletová hmotnosť: 1 481 kg
* Pohonná jednotka: 1 × kvapalinou chladený šesťvalcový radový motor Walter W-IV
* Výkon pohonnej jednotky: 176 kW (240 k)

### Výkony

* Maximálna rýchlosť: 215 km/h
* Cestovná rýchlosť: 190 km/h
* Dostup: 7 200 m
* Rýchlosť stúpania: výstup do 5 000 m za 21,9 minút
* Dolet: 750 km

### Výzbroj

* 1 × synchronizovaný guľomet Vickers kalibru 7,7 mm
* 2 x pohyblivý guľomet Lewis kalibru 7,7 mm
* 200 kg bômb

Referencie
----------

1. ↑  Aero A-11

Literatúra
----------

* ŠOREL, Václav; VELC, Jaroslav. *Letadla československých pilotů I*. Praha : Albatros, 1979. 430 s.
* RAJLICH, Jiří; SEHNAL, Jiří. *Vzduch je naše moře*. Praha : Naše vojsko, 1993. 192 s. ISBN 80-206-0221-6.
* KRUMBACH, Jan. Slavná Československá letadla. *Křídla vlasti*, červen 1964, čís. 13, s. 427 a 428.

Externé odkazy
--------------

* Aero A-11 na *www.valka.cz* (po česky, po anglicky, po slovensky)
* Galerie a popis letounu na *www.vinar.cz* (po česky)
* Kamufláže letounu Aero A-11 (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Aero A-11 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
 Česko-slovenské medzivojnové vojenské lietadlá |
| --- |
| Stíhacie lietadlá | 
* Aero A.18
* Aero A.32
* Avia BH.3
* Avia BH.17
* Avia BH.21
* Avia BH.26
* Avia BH.33
* Avia B.34
* Avia B.534
* Letov Š.4
* Letov Š.20
* Letov Š.31/131
* Letov Š.231
* Škoda D.1

 |
| Bombardovacie lietadlá | 
* Aero Ab.11
* Aero A.30
* Aero A.100
* Aero A.101
* Aero Ab.101
* Aero MB.200
* Aero A.304
* Avia F.IX
* Avia B.71
* Letov Š.1
* Letov Š.6
* Letov Š.16
* Letov Š.328

 |
| Bojové lietadlá | 
* Aero A.11
* Aero A.26
* Aero AP.32

 |
| Transportné lietadlá | 
* Aero A.10
* Aero A.14
* Aero A.35
* Avia F.VII
* Letov Š.19

 |
| Prieskumné a spojovacie lietadlá | 
* Aero A.12
* Aero A.100
* Aero A.304
* Avia Bk.11
* Beneš-Mráz Be.50
* Beneš-Mráz Be.51
* Letov Š.328

 |
| Cvičné lietadlá | 
* Aero Ae.01
* Aero A.21
* Aero A.25
* Aero A.211
* Avia BH.9
* Avia BH.10
* Avia Bš.11
* Avia BH.22
* Avia BH.23
* Avia Ba.122
* Letov Š.10
* Letov Š.18/118/218
* Praga E.39
* Praga E.41
* Praga E.114
* Zlín Z.XII

 |
| Špeciálne lietadlá | 
* Aero A.29
* Letov Š.328V

 |
| Experimentálne lietadlá a prototypy | 
* Aero Ae.02
* Aero Ae.03
* Aero Ae.04
* Aero A.19
* Aero A.20
* Aero A.24
* Aero A.42
* Aero A.46
* Aero A.102
* Aero A.104
* Aero A.204
* Aero A.300
* Avia BH.4
* Avia BH.5
* Avia BH.6
* Avia BH.7
* Avia BH.8
* Avia BH.19
* Avia BH.28
* Avia B.35
* Avia B.135
* Avia B.158
* Avia B.234
* Avia B.634
* Beneš-Mráz Be.150
* Beneš-Mráz Be.250
* Letov Š.3
* Letov Š.7
* Letov Š.12
* Letov Š.13
* Letov Š.14
* Letov Š.22
* Letov Š.25
* Letov Š.33
* Letov Š.50
* Praga BH.36
* Praga BH.44
* Praga E.45
* Praga E.51
* Škoda P.2

 |