recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Severný val viereckschanze
Severovýchodný roh valu viereckschanze
Vchod vo východnej časti valu viereckschanze
**Švédske šance pri Ludéřove** sú prvé zistené keltské Viereckschanze na Morave.

Opis
----

*Švédske šance* pri Ludéřove je štvorcové opevnenie na zalesnenom miernom severovýchodnom svahu západne od obce orientované svojimi stranami zhruba v smere svetových strán. Valy uzavierajú plochu o rozlohe 12 560 m², jednotlivé strany opevnenia majú rozmery 115, 5 x 109 x 116 x 108 m, pred valom prebieha po celom jeho obvode priekopa. Výška valu oproti vnútornej ploche lokality je 1-2 m, prevýšenie koruny valu nad dnom priekopy sa pohybuje medzi 3 až 4 m. Nárožia opevnenia sú vyvýšené, najzreteľnejšie juhozápadné. Takmer uprostred východnej strany opevnenia sa vo vale nachádza vchod o šírke 8 m, pred ktorým priekopa nie je prerušená. Na vnútornej strane severného opevnenia, uprostred jeho dĺžky je zrejmé zahĺbenie s rozmermi 4 x 4,5 ma hĺbke asi 1 m.

Datovania a interpretácia
-------------------------

Lokalita je dávaná do súvislosti s obliehaním Olomouca pruskými vojskami roku 1748, vyobrazená je však už na mape náměšťského panstva z roku 1746, kde je označená ako šanca, ktorú nechal vybudovať Žižka, teda na začiatku 15. storočia; vzhľadom na tomu, že pri spôsobe vedenia boja pri husitských vojnách podobné objekty neboli ani využívané, ani budované, možno sa dôvodne domnievať, že pôvod ludéřovskej šance je starší. Z priestoru opevnenia síce dosiaľ chýbajú overené archeologické nálezy, asi 50 m na východ je však zistené laténske sídlisko, objekt sám potom nesie všetky charakteristické znaky neskoro laténskych tzv. Viereckschanzí – v tom prípade ide o prvý a jediný objekt tohto druhu na Morave a najvýchodnejší v Európe.

Tieto štvoruholníkové valy – viereckschanze sú datované do 2. – 1. storočia pr. Kr. a dlho panoval názor, že sú to svätyne s obetnými šachtami a chrámami. V súčasnej dobe však prevažuje mienka, že ide o opevnené obytné dvorce, napriek tomu však je možné sotva považovať ich za bežné sídla. Skôr môžeme predpokladať, že ich obývali jedinci alebo skupiny výnimočného postavenia – mohli to byť veľmoži alebo druidi, patriaci ku keltskej elite; tomu by konečne zodpovedali aj niektoré nálezy, ktorým môžeme priznať kultový charakter (napr. kamenná hlava Heroa zo Mšeckých Žehrovíc, drevené plastiky jeleňov z Felbach-Schmiedenu v Bádensku-Würtembersku apod.). Interpretácia týchto objektov je však stále neistá.

Literatúra
----------

* Jana Čižmářová, *Encyklopédia Keltov na Morave a v Sliezsku*, Praha 2004, ISBN 80-7277-249-X, str. 225 – 226.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ludéřov (viereckschanze) na českej Wikipédii.*
**Šápúr III.** († 15. august 388) bol perzský veľkokráľ z rodu Sásánovcov vládnuci v rokoch 383 – 388. Jeho otcom bol kráľ Šápúr II. (vládol 309 – 379), synom a nástupcom kráľ Báhrám IV.

Šápúr III. nastúpil na trón počas nepokojnej vnútropolitickej situácie v ríši a pravdepodobne to bol hlavný dôvod, prečo sa snažil o dorozumenie s cisárom Theodosiom v otázke Arménie, de facto rozdelenej na rímsku a perzskú sféru vplyvu. Obidve strany si vymenili mnoho vyslancov a asi v roku 387 bola uzavretá dohoda, potvrdzujúca Peržanom držbu štyroch pätín arménskeho územia (nie je však úplne vylúčené, že sa tak stalo až Šápúrovho nástupcu Báhráma IV.). Šápúr bol nábožensky tolerantný panovník, ktorý zastavil dlhoročnú perzekúciu kresťanov, aj keď navonok asi zdôrazňoval skôr ekonomické dôvody, ktoré ho k tomu viedli (z radov kresťanov sa najímali mnohí odborníci a remeselníci).

Šápúrovu vládu ukončili roku 388 perzskí veľmoži, ktorí proti nemu zorganizovali sprisahanie (údajne prerezali laná jeho stanu, ten naňho spadol a zabil ho). Časť kronikárov popisuje tohto kráľa ako spravodlivého a milosrdného vládcu, pramene k jeho vláde sú však vo všeobecnosti nedostatočné.

Externé odkazy
--------------

* Šápúr III. (po nemecky)

  


|  |
| --- |
| Šápúr III.**Sásánovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Ardašír II.** | **kráľ**383 – 388 | Nástupca**Báhrám IV.** |
**Východoázijská futbalová federácia** (angl. *East Asian Football Federation*, skr. EAFF) je strešná organizácia pre východoázijský futbal, futsal a plážový futbal. Federácia bola založená v roku 2002 a združuje 10 východoázijských krajín. Sídli v Tokiu v Japonsku a jej prezidentom je Chung Mong-Gyu z Južnej Kórei. EAFF je jednou z členských federácii Ázijskej futbalovej konfederácie.

História
--------

EAFF vznikla 28. mája 2002. Zakladajúcimi členmi sa stala Čína, Taiwan, Hongkong, Japonsko, KĽDR, Kórejská republika, Macao, Mongolsko a Guam. V roku 2008 sa k federácii pripojili Severné Mariány, ktoré sú pridruženým členom Ázijskej futbalovej konfederácie (predtým pridruženým členom Oceánskej futbalovej konfederácie). EAFF organizuje aj Majstrovstvá EAFF vo futbale a to od roku 2003. Najúspešnejšou krajinou je Kórejská republika (5 titulov).

Členské štáty
-------------

| Tím | Federácia | Vznik | Vstup do EAFF |
| --- | --- | --- | --- |
| Čína Čína | Chinese Football Association | 1924 | 2002 |
| Guam Guam | Guam Football Association | 1975 | 2002 |
| Hongkong Hongkong | Hong Kong Football Associatiom | 1914 | 2002 |
| Japonsko Japonsko | Japan Football Association | 1921 | 2002 |
| KĽDR KĽDR | DPR Korea Football Association | 1945 | 2002 |
| Kórejská republika Kórejská republika | Korea Football Association | 1928 | 2002 |
| Macao Macao | Macau Football Association | 1939 | 2002 |
| Mongolsko Mongolsko | Mongolian Football Association | 1959 | 2002 |
| Severné Mariány Severné Mariány | Northern Mariana Island Football Association | 2005 | 2008 |
| Taiwan Taiwan | Chinese Taipei Football Association | 1936 | 2002 |

Súťaže
------

* Majstrovstvá EAFF vo futbale
* Majstrovstvá EAFF vo futsale
* Majstrovstvá EAFF žien vo futbale

Externé odkazy
--------------

* EAFF – oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku East Asian Football Federation na anglickej Wikipédii.*
Toto je článok o rieke v Kolumbii. O ženskom krstnom mene pozri *Magdaléna.*

**Magdalena** (špa. Río Magdalena) je najdlhšia rieka na území Kolumbie, v severozápadnej časti Južnej Ameriky. Názov je odvodený od biblickej postavy Márie Magdalény. Je 1 540 km dlhá. Povodie má približne rozlohu 260 000 km².

Priebeh toku
------------

Rieka pramení na juhu Kolumbie v Centrálnych Kordillerách a prvých 100 km má charakter horskej rieky. Steká zo svahov And na rozhraní medzi Centrálnymi a Východnými Kordillerami a do mesta *Nape* pokračuje severným smerom (640 km) v medzihorskej prepadline medzi týmito dvoma chrbátmi, ktorá je široká 30 až 60 km. Nižšie sa dolina rieky rozširuje a pod mestom El Banco vteká rieka do prepadliny *Momposino* s množstvom bažín a jazier. Vytvára tu dva ramena. Západné rameno *Loba* prijíma ľavé prítoky (Cauca (najväčší prítok), San Jorge) a východné rameno *Mompos* príma pravý prítok Sesar. Do Karibského mora pri významnom kolumbijskom prístave Barranquilla. Magdalena je splavná len na svojom dolnom toku. Najväčším ľavostranným prítokom je rieka Cauca.

Vodný režim
-----------

Priemerný prietok vody v miestach, kde rieka vteká do Karibskej nížiny činí 8 000 až 10 000 m³/s. Najvyšší je od apríla do mája a od septembra do novembra, kedy sú zaplavované rozsiahle územia na dolnom toku. Najnižší je od decembra do marca a od júla do augusta.

Využitie
--------

Pravidelná vodná doprava končí na dolnom toku na perejoch pri meste *On*. Lode tak jazdia takmer 880 km z Barranquilly do mesta La Dorada. Ďalší úsek umožňuje dopravu pre lode s malým ponorom medzi miestami Neiva a ústiu pri veľkej vode. Na dolnom toku bol vybudovaný plavební kanál k prístavu Cartagena.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Magdalena**
**EARS** je slovenská elektro-popová hudobná skupina.

Biografia
---------

Založili ju v roku 1993 Filip Orator a Silverman. Pre kapelu je charakteristická osobitá lyrika, elektronický zvuk a výrazný Oratorov spev. EARS vydali štyri albumy. Debut *pEARSing* vyšiel v roku 2000 v Sony Music. Nasledoval koncepčný album o kontraste emocionálnych svetov muža a ženy *Adamaeva*, ktorý vyšiel koncom roka 2002. V roku 2007 vyšiel tretí album *Inokraj*. EARS za svoju tvorbu získali tri nominácie na cenu Aurel (2002 v kategórii Objav roka a v kategórii Videoklip roka, 2007 v kategórii Najlepší zvukový záznam). 1. novembra 2014 vydali svoj štvrtý album *Vlny*. Kapela po vydaní albumu na neurčito ukončila činnosť. Filip Orator od roku 2011 vedie altenartívnu kapelu KURKUS.

Diskografia
-----------

* *pEARSing* (2000, Sony Music/Bonton (Slovakia))
* *Adamaeva* (2002, Sony Music/Bonton (Slovakia))
* *Inokraj* (2007, Universal Music)
* *Vlny* (2014, Street Production)

Zostava
-------

* Filip Orator - spev, elektronika, gitara, klávesy, basgitara
* Silverman - klávesy, spev, gitara, vocoder

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* EARS na Facebooku
* EARS na MySpace
Dúhovka je na tomto obrázku modrá časť oka

**Dúhovka** alebo **íris** (lat. *iris*) je predný úsek strednej vrstvy očnej gule.

Má tvar kruhovitého terčíka (medzikružia) a centrálny otvor nazývaný zrenica. Zrenica nie je umiestenená presne centrálne, ale je posunutá mierne mediálne. Oddeľuje čiastočne prednú a zadnú komoru očnej gule. 

Iris nemá homogénnu štruktúru a v dôsledku tejto nehomogénnosti vznikajú na jej prednej strane dva prstence: anulus iridis major a anulus iridis minor. Dúhovku tvorí predovšetkým väzivová stróma a dva hladké svaly. V stróme je veľké množstvo ciev, ako aj sympatické a parasympatické nervové vlákna. Histologicky sa iris skladá zo 6 vrstiev, z ktorých najdôležitejšie sú svalová vrstva a pigmentová vrstva. V svalovej vrstve je zvierač zrenice (musculus sphincter pupillae) s prevažne kruhovými svalovými vláknami a rozširovač zrenice (musculus dilatator pupillae) s prevažne lúčovito usporiadanými vláknami. Zúženie zrenice označujeme ako mióza (myosis) a rozšírenie ako mydriáza (mydriasis). Súhra obidvoch svalov podmieňuje veľkosť zrenice a reflexne reguluje množstvo svetla, ktoré prechádza do oka. Zrenicový reflex (pupilárny reflex) je vyvolávaný meniacou sa intenzitou svetla a je výsledkom integrácie sympatiku a parasympatiku. Centrum zrenicového reflexu je v strednom mozgu. 

Farba dúhovky záleží od množstva a hĺbky uloženia pigmentu. Ak pigment chýba (napr. albinizme), farba sa nám javí ako ružová, pretože cez dúhovku presvitá červená farba cievovky. Ak sa pigment nachádza v najspodnejších vrstvách a v malom množstve, je dúhovka modrá alebo sivá. Naopak veľké množstvo pigmentu dodáva dúhovke zelenú až hnedozelenú farbu. Prítomnosť veľkého množstva pigmentu podmieňuje tmavohnedú farbu. Výnimočne môžu byť dúhovky jedného človeka rôzne zafarbené - nerovnaké sfarbenie dúhovky (heterochromia iridis). Pigmentová vrstva dúhovky má význam pre optické vlastnosti oka, lebo zabraňuje, aby svetlo prenikalo pomimo zrenice oka.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dúhovka (anatómia)**
**Velociraptor** bol ľahko stavaný mäsožravec, dva metre dlhý vtákovitý dinosaurus z čeľade Dromaeosauridae.

Opis
----

Dva metre dlhý *Velociraptor* mal dlhú nízku lebku, v nej asi 30 ostrých zakrivených zubov, predné končatiny, dlhé zadné končatiny s veľkým otáčavým pazúrom a meravý chvost. V minulosti bol zamieňaný s rodom *Deinonychus*, čo je dôvod, prečo kreatúry zobrazené vo filme Jurský park, hoci sú označované za *Velociraptory*, v skutočnosti oveľa viac pripomínajú *Deinonycha*. Žil pred 80 až 72 miliónmi rokov, nájdený bol v centrálnej Ázii, konkrétne v Mongolsku, Číne a Rusku.

Unikátny nález
--------------

Rekonštrukcia scény
V roku 1971 objavila skupina poľsko-mongolských paleontológov dve do seba zakliesnené kostry dinosaurov - *Velociraptora* a bylinožravého *Protoceratopsa*. Ide o unikátny nález dinosaurov, zachovaných a pochovaných v momente vzájomného súboja. Ide o doklad predátorského správania *Velociraptor* aj iných dromeosauridov. Podobný nález bol oznámený v roku 2010 a pozostáva z čiastkových pozostatkov *Protoceratopsa* s jasne viditeľnými stopami po zuboch Velociraptora. Dravec tu zrejme hodoval na zdochline *Protoceratopsa* a stratil dva svoje zuby, tiež dochované ako skameneliny.

V populárnej kultúre
--------------------

Tento dinosaurus je známy predovšetkým vďaka svojej „role" dravého zabijaka vo veľkofilme Jurský park z roku 1993 (aj jeho dvoch pokračovaniach). V tomto filme bol *Velociraptor* vo svojich charakteristikách prezentovaný dosť prehnane (dvakrát väčší ako v skutočnosti, neuveriteľne inteligentný, s nekonečným apetítom). Dôvodom je prostá skutočnosť, že filmový *Velociraptor* bol vytvorený podľa svojho severoamerického príbuzného, mohutnejšieho rodu *Deinonychus* (v dobe natáčania filmu panovala medzi niektorými vedcami domnienka, že ide o rovnaký rod). Objavuje sa tiež napríklad v pseudo-dokumentárnom cykle *Dinosaur Planet* z roku 2003.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Velociraptor na českej Wikipédii.*
**Hippothoón** (starogr. *Ἱπποθόων* – *Hippothoón*) je v gréckej mytológii syn boha Poseidóna a Alopy, dcéry eleusínskeho kráľa Kerkyóna.(Podľa autora Hygina sa volal Hippothous.)

Keď sa Hippothoón narodil, matka ho z obavy pred svojim krutým otcom Kerkyónom odniesla do lesa. Poseidónovmu synovi však ešte nebolo súdené, aby mu Moiry prestrihli niť života. O pohodené dieťa sa postarala kobyla, ktorá ho kojila svojim mliekom a neskôr ho našiel pastier, ktorý podľa pekného odevu usúdil, že je urodzeného pôvodu a odniesol ho do kráľovského paláca.

Kráľ Kerkyón na dieťati hneď spoznal kráľovský odev a rozkázal ho zabiť. Ale história sa zopakovala. Dieťa zachránili a odniesli do lesa, kde ho opäť kojila kobyla. Následne ho našli pastieri a tí už vedeli, že je to vôľa bohov, aby dieťa vychovali. Keď potom po rokoch hrdina Théseus zabil Kerkyóna, vyhovel žiadosti Hippothoóna, aby zasadol na uvoľnený kráľovský trón v Eleusíne.

Hippothoón bol podľa niektorých antických autorov aténsky hérós, ktorého meno niesla aténska rodová fýla Hippothoóntos.

Referencie
----------

1. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 1,5,2.
2. 1 2 3 4  Hyginus, *Fabulae* 187.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 252.
4. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 1,38,4.
5. ↑  Euripides, *Alopé*, frag. 390
**Ďatľotvaré** alebo **ďatle** alebo **ďatľovce** (*Piciformes*) v širšom zmysle sú rad letcov.

Existujú aj **ďatľotvaré / ďatle / ďatľovce v užšom zmysle** - pozri nižšie systematika

Charakteristika
---------------

Patria sem prevažne stromové vtáky. Majú silné prsty prispôsobené šplhaniu, dva prsty smerujú dopredu a dva dozadu, zobák je spravidla dlátovitý s vyplaziteľným jazykom uľahčujúcim chytanie hmyzu. Chvostové perá sú pevnejšie a pomáhajú pri opieraní sa o kmene stromov. Ďatle majú veľmi tvrdú lebku, takže vydrží prudké nárazy pri tesaní zobákom do dreva. 

Všetky hniezdia v dutinách, ale nie všetky v živých stromoch (niektoré v uhynutých stromoch, niektoré v zemi alebo termitiskách, medozvestky sú hniezdne parazity). Živia sa prevažne hmyzom, iba medozvestky jedia aj včelí vosk a tukany a fuzáne ovocie.

Väčšina druhov žije v trópoch, len ďatle aj v lesoch mierneho pásma.

Systematika
-----------

Rad **ďatľotvaré/ďatle/ďatľovce** (Piciformes) **v širšom zmysle**

* (-) **ďatle** (Pici, Picae) - zaraďované aj ako samostatný rad **ďatľotvaré/ďatle/ďatľovce** (Piciformes) **v užšom zmysle**
	+ (-) **ďatle** (Picides, Picoidea)
		- čeľaď medozvestkovité (Indicatoridae)
		- čeľaď žlnovité (Picidae)
	+ (-) tukany (Ramphastides, Ramphastoidea)
		- čeľaď Megalaimidae (Megalaimoidea)
		- čeľaď Lybiidae (Lybioidea)
		- čeľaď tukanovité (Ramphastidae; Ramphastoidea)
		- čeľaď fuzáňovité (Capitonidae) – zaraďobané aj pod Ramphastidae
* (-) jagavce (Galbulae) - zaraďované aj ako samostatný rad jagavcotvaré? / jagavce? (Galbuliformes; nadrad Galbulimorphae)
	+ čeľaď jagavcovité (Galbulidae, Galbulides)
	+ čeľaď lenivkovité (Bucconidae, Bucconides)
Paulínia nápojová
Plody paulínie
**Paulínia nápojová** alebo neformálne **guarana** (lat. *Paullinia cupana, Paullinia crysan, Paullinia sorbilis*) je rastlina z čeľade mydlovníkovité. Je to popínavý ker pôvodom z Amazonskej panvy v Amerike. Látka pastovitej konzistencie, ktorá má stimulačné účinky na CNS a pripravuje sa zo semien tejto rastliny, sa volá **guarana** (t.j. rovnako ako rastlina). Názov guarana (po španielsky guaraná) je odvodený od názvu indiánskeho kmeňa Guaraníovia, ktorý guaranu používa ako povzbudzujúcu drogu. Okrem toho sa rastlina používa ako liek, napr. proti hnačke a dyzentérii.

Pastovitá hmota
---------------

Spomínaná pastovitá hmota sa vyrába tak, že sa semená rastliny pražia a následne drvia na pastovitú hmotu. Táto obsahuje o.i. 3-6 % kofeínu. Obsah kofeínu v guarane je vyšší než v prípade kávy či čaja. Pastovitá hmota sa používa najmä na prípravu stimulujúceho nápoja populárneho v Južnej Amerike, ktorý má horkú, adstringentnú chuť a slabú, kávovitú vôňu. Okrem toho sa pastovitá hmota používa ako prísada do alkoholických a nealkoholických nápojov, sirupov, žuvačiek aj do analgetických prípravkov.

Využitie
--------

Guarana je známa pre svoje povzbudzujúce účinky kedy dodáva energiu, zvyšuje koncentráciu, vitalitu a výdrž. Je známe že potlačuje únavu, zlepšuje činnosť srdca a krvný obeh, pôsobí na nervový aj telesný stav, stimuluje mozgové funkcie a podporuje mozgovú činnosť. Je vhodná pri nervových vypätiach, pri depresiách a môže sa použiť pri rekonvalescencii po dlhej chorobe. Môže tíšiť menštruačné bolesti. Je ideálna ako pri psychickej aj fyzickej záťaži. Ďalej môže byť Guarana súčasťou redukčných diét, pretože znižuje chuť k jedlu a stimuluje odbúravanie tukov. Guarana zlepšuje pamäť a sústredenie. V Brazílii ju užívajú ako výborné afrodiziakum.

Zdroje
------

* guarana. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2008. 670 s. ISBN 978-80-224-0982-7. Zväzok 5. (Galb – Hir).
*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Paulínia nápojová**
Súradnice: 48°13′46″S 16°58′50″V﻿ / ﻿48,2294024°S 16,9806886°V﻿ / 48.2294024; 16.9806886

Autobusová zastávka Paulinské
**Paulinské** je najrozľahlejšia miestna časť Devínskej Novej Vsi. Priamo susedí so Záhorskou Bystricou.

Na Paulinskom sa nachádza závod Volkswagen Slovakia a železničná stanica Devínska Nová Ves.

Časť Paulinského (zástavba rodinných domov od hotela Morava smerom k priemyselnému parku v lokalite bývalej tehelne) sa prezýva „Kolónia", údajne tu bývali Česi. Informácia pochádza z neoverených zdrojov. Tehelňa je v súčasnosti zrušená a dominanta tejto časti „komín" rozobraný.

Materiálová jama, kde sa desaťročia ťažila hlina na výrobu tehál, sa zaváža stavebným odpadom.

Potrvá znovu desiatky rokov, kým sa zasype pre svoje úctyhodné rozmery.

Časť Kolónia začali stavať legionári ktorí bojovali v prvej svetovej vojne pod Francúzskou armádou a pod velením M. R. Štefánika. Po návrate z Francúzska boli odmenení Československou vládou. Za tieto peniaze si postavili dvojdomy rovnakého štýlu, ktoré dodnes stoja na Opletalovej a Janšákovej ulici. Takiež si vystavali spoločný klub - Sokolovňu. Tieto domy boli vystavané v rokoch 1930 – 1931. Po druhej svetovej vojne bola Sokolovňa prerobená na kino.

| * z
* d
* u
Mestská časť Devínska Nová Ves |
| --- |
| Miestne časti | 
* Devínske Jazero
* Kostolné
* Paulinské
* Podhorské
* Sídlisko Stred
* Vápenka

 |  |
| Ulice | 
* Ulica 1. mája
* Antona Moyša
* Bleduľová
* Brežná
* Bridlicová
* Bršlenová
* Bystrická
* Delená
* Devínske Jazero
* Eisnerova
* Hradištná
* Charkovská
* Ílová
* Istrijská
* Ivana Bukovčana
* Jána Jonáša
* Jána Poničana
* Jána Smreka
* Janšákova
* Jasencová
* Kalištná
* Kosatcová
* Kremencová
* Leopolda Jablonku
* Ľubovníková
* Magnezitová
* Mateja Encingera
* Mečíková
* Michala Bučiča
* Milana Marečka
* Milana Pišúta
* Mlynská
* Na Grbe
* Na hriadkach
* Na kaštieli
* Na mýte
* Na skale
* Na sútoku
* Na vyhliadke
* Novoveská
* Opletalova
* Pavla Horova
* Pieskovcová
* Pod Glavicou
* Pod Lipovým
* Pod Rakytami
* Podhorská
* Poniklecová
* Primoravská
* Samova
* Slovinec
* Spádová
* Štefana Králika
* Tehelňa
* Tehliarska
* Tomislava P. Kolakoviča
* Uhrovecká
* Vápencová
* Vápenka
* Vukovarská
* Záhradná
* Zavadilova
* Záveterná
* Zdenky Schelingovej
* Želiarska

 |
| Námestia | 
* 6. apríla
* Jána Kostru

 |
**Ďatľovník kanársky** (lat. *Phoenix canariensis*) je druh palmy z čeľade arekovité (*Arecaceae*). Pochádza z Kanárskych ostrovov.

Opis
----

Plody
Ďatľovník kanársky je strom, ktorý v dospelosti môže dosiahnuť výšku až 20 m, ale zvyčajne nepresiahne 10 m.
Zavalitý kmeň má v priemere 70-90 cm. Listy majú papraďovitý tvar a dorastajú do 6 m, skladajú sa zo 160 - 200 menších lístočkov. Plodom je žltá až oranžová, 2 cm dlhá kôstkovica, ktorá obsahuje 1 veľké semeno.
Kmeň stromu sa často stáva domovom pre iné rastliny.

Rozšírenie a použitie
---------------------

Ďatľovník kanársky sa hojne používa ako okrasná rastlina v teplejších častiach sveta, obzvlášť v oblastiach so subtropickým podnebím. Môže byť kultivovaný všade tam, kde teploty nikdy neklesnú pod -10/-12 °C. Je rozšírený od najjužnejších častí Anglicka až po južné časti Čile. Obľúbeným sa stalo jeho pestovanie v Španielsku, Taliansku, Chorvátsku, Grécku, v južnom a západnom Francúzsku, v teplejších častiach USA, v Austrálii a Južnej Afrike. Na Novom Zélande a v Kalifornii je považovaný za inváznu rastlinu.

Tento pomaly rastúci a odolný strom sa pre svoju tolerantnosť vysádza pri cestách a v parkoch.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ďatľovník kanársky**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Ďatľovník kanársky**
**Encyklopédia jazykovedy** je encyklopédia jazykovedy, ktorú vydalo Vydavateľstvo Obzor v roku 1993. Zostavovateľom bol Jozef Mistrík. Patrí medzi „základné kolektívne opusy novodobej slovenskej jazykovedy".

Na diele pracovalo celkovo 68 autorov – odborníkov a lektorov. Vydané bolo v roku 1993, ale napísané bolo v rokoch 1982 až 1985 (neskôr sa robili už len drobné korektúry). Práce na encyklopédii sa ukončili v roku 1987, pre finančné problémy vyšla až v roku 1993. Obsahuje vyše 2000 hesiel z morfológie, lexikológie, fonetiky a fonológie, syntaxe, štylistiky, všeobecnej jazykovedy, rétoriky, dejín jazyka a jazykovedy; osobitné heslá sú venované aj osobnostiam (domácim i zahraničným), inštitúciám, časopisom a domácim jazykovedným dielam. Súčasťou publikácie je 700 ilustrácií.

Kniha obsahuje pred abecednou časťou rozsiahlu všeobecnú sekciu (nazvanú „úvod"), ktorá obsahuje texty *Korene jazyka a reči* od Slavomíra Ondrejoviča a Viktora Krupu, *Korene a vývin slovenčiny* od Rudolfa Krajčoviča, *Slovenčina v súčasnosti* od Jána Kačalu a *Perspektívy slovenčiny* od Jozefa Mistríka.

Referencie
----------

1. 1 2  ONDREJOVIČ, Slavomír. K encyklopedickým iniciatívam Jozefa Mistríka. *Slovenská reč*, 2011, roč. 76, čís. 3, s. 282-287. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Encyklopédia jazykovedy* / Zost. Jozef Mistrík; Graf. upr. František Šubín; Ilustr. Mikuláš Červeňanský, Pavol Genzor, Igor Grossmann, Alexander Jiroušek, Ábel Kráľ, Peter Lašúth, Štefan Švagrovský, Pavol Uhrin, Július Zimmermann; Fotogr. Mikuláš Červeňanský, Pavol Genzor, Igor Grossmann, Alexander Jiroušek, Ábel Kráľ, Peter Lašúth, Štefan Švagrovský, Pavol Uhrin, Július Zimmermann; Prebal a väz. navrhol Tibor Hrabovský. 1. vyd. Bratislava: Obzor, 1993. 515 s. ISBN 80-215-0250-9.
**South African Open 1976** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 23. do 29. novembra 1976 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Američan Harold Solomon, ktorý vo finále porazil krajana Gottfrieda. Titul vo štvorhre získali Američania Brian Gottfried a Sherwood Stewart, ktorí vo finále porazili španielsko-americký pár Juan Gisbert, Stan Smith.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na South African Open 1976*
**USA Harold Solomon** vs. USA Brian Gottfried 6-2 6-7 6-3 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na South African Open 1976*
**USA Brian Gottfried / USA Sherwood Stewart** vs. Španielsko Juan Gisbert / USA Stan Smith 1-6 6-1 6-2 7-5

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Tenisový portál |
**Encyklopedisti** boli francúzski osvieteneckí myslitelia, filozofi, ktorí sa podieľali na príprave a publikovaní *Encyclopédie ou Dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers* (Encyclopédie alebo Racionálneho slovníka vied, umení a remesiel).[1][2][3][4] V širšom význame ide o prívržencov filozofických názorov, ktoré *Encyklopédia* reprezentovala.[2]

*Encyklopédia* začala vychádzať v roku 1751, do roku 1772 bol hlavný organizátor Denis Diderot spolu s Jeanom le Rond d’Alembertom.[5] Encyklopedisti nemali jednotné filozofické a politické názory, ich spoločným znakom bola náklonnosť spoločenskému pokroku, kritika despotizmus a feudálneho útlaku a snaha oslobodiť myslenie od povier a dogiem.[6] Sú charakterizovaní ako predstavitelia osvietenstva,[1] hoci množstvo autorov, ich rôznorodosť, pestrosť názorov a nevyrovnanosť článkov ich znemožňujú jednoducho kategorizovať. Ich účasť na tvorbe *Encyklopédie* poukazuje na vieru v ľudský pokrok.[7]

Niektorí z encyklopedistov sa neskôr preslávili, prípadne editovali vlastné práce, množstvo sa ale do širšieho povedomia nedostalo. Najviac článkov (takmer štvrtinu *Encyklopédie*) napísal Louis de Jaucourt.[7] Ďalšími encyklopedistami boli napr. Montesquieu, Jean-Jacques Rousseau, Voltaire, Claude Adrien Helvétius, Paul Heinrich Dietrich von Holbach, Julien Offray de La Mettrie a Etienne Bonnot de Condillac.

Referencie
----------

1. 1 2  Bakešová, Alena, ed. (2009), „encyklopedisté", *Filosofický slovník*, Praha: Euromedia Group, str. 86, ISBN  9788024225821
2. 1 2  „encyklopedisti", *Encyclopaedia Beliana*, 4. Eh – Gala, Bratislava: Veda, 2005, str. 105, ISBN  8022408476
3. ↑  Šaling, Samo; Ivanová-Šalingová, Mária; Maníková, Mária (2008), „encyklopedista", *Veľký slovník cudzích slov* (5. vyd.), Bratislava; Prešov: SAMO, str. 311-312, ISBN  9788089123070 . *„1. hist. v 18. stor. jeden z autorov (spolutvorca) svetoznámej francúzskej encyklopédie"*
4. ↑  Petráčková, Věra; Kraus, Jiří, edi. (2005), „encyklopedista", *Slovník cudzích slov (akademický)* (2. dopln. a uprav. vyd.), Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, ISBN  8010003816,
5. ↑  „encyklopedisté", *Filozofický slovník*, Praha: Svoboda, 1976, str. 117, ISBN  8022408476
6. ↑  „encyklopedisté", *Malá československá encyklopedie*, 2. D – CH, Praha: Academia, 1985, str. 316
7. 1 2  Craig, Edward, ed. (1998), „Encyclopedists, 18th-century", *Routledge Encyclopedia of Philosophy*, Vol. 3. Descartes, René to Gender and science, London; New York, NY: Routledge, str. 303-304, ISBN  0415073103
**Pole (aerial) photography** alebo **mast photography** (doslova *stožiarová fotografia*) alebo **telescopic pole photography** (doslova *fotografia z teleskopickej tyče*) je druh výškového fotografovania. Princíp spočíva v umiestnení fotoaparátu na vrchol teleskopického stožiara. 

Stožiar sa vysúva do výšky (zhruba do 20 m) buď manuálne alebo pneumaticky. Samotný fotoaparát je diaľkovo ovládaný zo zeme. Operátor ovláda otáčanie okolo zvislej a vodorovnej osi a samozrejme spúšť fotoaparátu.
Pohľad z vtáčej perspektívy umožňuje zachytiť objekt alebo udalosť veľmi atraktívnym spôsobom. Výhodou oproti leteckým záberom je lepšie zachytenie detailov a lepšia efektivita samotného procesu fotografovania.

Výškové fotografie slúžia ako výrazný marketingový prostriedok pri tvorbe webstránok, letákov, bilboardov atd.

Hlavné oblasti využitia:

* realitné kancelárie
* autopredajcovia
* záhradní architekti
* projektanti stavebných diel
* hotely, penzióny, reštaurácie
* stavebné spoločnosti
* turistické informačné agentúry
* poisťovacie spoločnosti
* športové a spoločenské podujatia
* archeológovia
* znalci v odbore dopravných nehôd
* dopravné spoločnosti
* skupinové fotografie osôb /školy, svadby, firemné akcie/
**South African Open 1992** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 30. do 6. apríla 1992 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Američan Aaron Krickstein, ktorý vo finále porazil Rusa Volkova. Bol to jeho ôsmy titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Juhoafričania Pieter Aldrich a Danie Visser, ktorí vo finále porazili iný juhoafrický pár Wayne Ferreira, Piet Norval. Pre Aldricha to bol posledný deviaty a pre Vissera 12. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na South African Open 1992*
**USA Aaron Krickstein** vs. Rusko Alexander Volkov 6-4 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na South African Open 1992*
**Južná Afrika Pieter Aldrich / Južná Afrika Danie Visser** vs. Južná Afrika Wayne Ferreira / Južná Afrika Piet Norval 6-4 6-4

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |
**Deň nezávislosti** (hebr. יום העצמאות‎ – *Jom ha-acma'ut*) pripomína vyhlásenie nezávislého štátu Izrael 14. mája 1948, v Židovskom kalendári 5. Ijar 5708, kedy vypršal britský mandát na území Palestíny. David Ben Gurion, predseda dočasnej štátnej rady, prečítal deklaráciu nezávislosti, ktorá bola podpísaná v Tel Avive.

Keď pripadá 5. Ijar na piatok, alebo na šabat, presúvajú sa oslavy na predchádzajúci štvrtok. Zákazy pre obdobie omer sa rušia. Samotné oslavy začínajú obradom na Herzlovej hore v Jeruzaleme, kde sa zažnú pochodne. V synagógach sa konajú slávnostné bohoslužby, recitácie žalmov, veršov z Lecha dodi, všednodenné ma'ariv na sviatočný spôsob, spev Šma Jisrael a trúbenie na šofar. Večer sa konajú ohňostroje a slávnosti pod šírim nebom.

Nasledujúce ráno sa Deň nezávislosti oslavuje verejnými podujatiami. Prezident usporadúva recepciu pre členov diplomatického zboru a ďalších vážených hostí, potom prednesie posolstvo ku Dňu nezávislosti v televízii a rozhlase. Odovzdáva sa Izraelská cena za zásluhy v niekoľkých oblastiach a prebieha festival piesní. Víťaza volí publikum. Usporiadava sa tiež svetová súťaž v Biblii pre Židovskú mládež. 

V diaspóre sa konajú bohoslužby vďakyvzdania, sviatok sa slávi napríklad hostinami alebo koncertami. V roku 1978 pri príležitosti tridsiateho výročia vzniku Izraela vydala Svetová sionistická organizácia v Jeruzaleme *Seder ha-tfilot le-Jom ha-acma'ut*, Modlitebný poriadok pre Deň nezávislosti, ktorý usporiadal rabín Moše Cvi Neria.

Literatúra
----------

* JOM HA ACMA’UT. In: NEWMAN, Ja'akov; SIVAN, Gavri'el. *Judaismus od A do Z : slovník pojmů a termínů*. Preklad Markéta Zbavitelová, Dušan Zbavitel. 1. vyd. Praha : Sefer, 1992. 285 s. (Judaika; zv. 1.) ISBN 80-900895-3-4. S. 72 – 73.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jom ha-acma'ut na českej Wikipédii.*
**South African Open 1983** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 21. do 27. novembra 1983 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Američan Johan Kriek, ktorý vo finále porazil Brita Dowdeswella. Bol to jeho 10. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Američania Steve Meister a Brian Teacher, ktorí vo finále porazili ekvádorsko-americký pár Andrés Gómez, Sherwood Stewart. Pre Teachera to bol posledný šestnásty titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na South African Open 1983*
**USA Johan Kriek** vs. Spojené kráľovstvo Colin Dowdeswell 6-4 4-6 1-6 7-5 6-3

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na South African Open 1983*
**USA Steve Meister / USA Brian Teacher** vs. Ekvádor Andrés Gómez / USA Sherwood Stewart 6-7 7-6 6-2

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Južnej Afrike |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| – | – | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | – | – | – | – |
| – | – | – | – | – | – | – | – | – | 2009 |
| 2010 | – | – | – | – | – | – | – | – | – |

 |
Budova Kráľovského národného divadla v Londýne je jedným z príkladov *brutalistickej architektúry*. Korunný princ Charles a o nej vyjadril, že *„mu pripomína atómovú elektráreň."*
Budova Hayward Gallery.
London Eye.
**South Bank** (slov. Južné nábrežie) je jednou z oblastí Londýna na južnom brehu rieky Temže, neďaleko železničného nádražia Waterloo, v ktorej sa nachádza veľké množstvo kultúrnych stavieb a inštitúcií. Územie spadá pod správu mestských obvodov Lambeth a Southwark.

História oblasti
----------------

Práve na tomto mieste sa konal v roku 1951 Britský festival, pri ktorého príležitosti bola postavená budova Royal Festival Hall, ktorá je súčasťou celého komplexu stavieb, tzv. **South Bank Centre**. Následne boli v roku 1967 otvorené Queen Elizbath Hall a Purcell Room, v roku 1968 Hayward Gallery a v roku 1976 Royal National Theatre - Kráľovské národné divadlo. V ich susedstve sa nachádza National Film Theatre a Britský filmový inštitút, ktorého súčasťou je i kino so systémom IMAX.

Neďaleko Národného divadla sa tyčí zvláštna biela veža budovy London Weekend Television (LWT), kde sídli produkcia jedného z najdlhšie vysielaných umeleckých televíznych programov *The South Bank Show*. Od roku 1993 odtiaľto vysielajú Carlton Television a GMTV, a tak je budova označovaná aj ako Londýnske televízne centrum.

Navzdory plánom na vybudovanie rozsiahlych komerčných objektov v 70. a 80. rokoch 20. storočia bolo po nátlaku spoločenských organizácií a rekonštrukcii Oxo Tower presadené zachovanie rôznorodého charakteru nábrežia, vrátane obytných jednotiek a otvorených priestranstiev.

Na západ od Royal Festival Hall za železničným viaduktom vedúcim k Hungerford Bridge je verejný park Jubilee Gardens, ktorý ju oddeľuje od neďalekej County Hall. Kúsok odtiaľ stojí najvyššie vyhliadkové koleso na svete – London Eye, postavené pri príležitosti nového milénia.

Dopravné spojenie
-----------------

Najbližšie stanice londýnskeho metra:

* **Charing Cross** (Bakerloo Line a Northern Line)
* **Embankment** (Bakerloo, Northern, District a Circle Line)
* **Waterloo** (Bakerloo, Northern, Jubilee a Waterloo & City Line)

Najbližšie železničné stanice:

* **Charing Cross**
* **Waterloo**

Externé odkazy
--------------

* South Bank London; zoznam atrakcií a obchodov na South Bank (po anglicky)
* Explore London; fotografie South Bank (po anglicky)
* London Eye; oficiálne stránky London Eye (po anglicky)
**Epainetos** (starogr. *Ἐπαίνετος* – *Epainetos*) bol olympijský víťaz dorastencov v behu na jedno stadion v 1. stor. pred Kr.

Epainetos z Argu zvíťazil v Olympii na 175. hrách v roku 80 pred Kr. v behu dorastencov na jedno stadion, v disciplíne, ktorú na hrách zaviedli v roku 632 pred Kr. V kategórii mužov sa v behu na jedno stadion súťažilo už od založenia hier, t. j. od roku 776 pred Kr. a vždy ho považovali za hlavné preteky. Menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda. Na olympijských hrách v roku 80 pred Kr. sa ale po dovtedy nevídaných udalostiach z predchádzajúcich hier, ktorých aktérom bol rímsky vojvodca Sulla, nazvala olympiáda po prvý raz po dorastencovi Epainetovi.

V roku 84 pred Kr. nechal Olympiu vyrabovať Sulla pri svojej výprave proti pontskému kráľovi Mithridatovi VI. Po návrate dal dokonca pochytať atlétov a odviesť ich do Ríma, kde mu pre zvýšenie lesku jeho trumfu museli v roku 80 pred Kr. predviesť „*olympijské hry"*. Tieto hry boli jediné, čo sa nekonali v Olympii, ale Éliďania pre udržanie kontinuity hier usporiadali aspoň preteky dorastencov. Hry v Ríme Gréci nikdy neuznali a nasledujúce hry sa už oslavovali ako obvykle v Olympii.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  Africanus, *The Extant Fragments* str. 213.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. S. 378.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 247.
5. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 199.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Železnorudska hornatina** je geomorfologický podcelok v severozápadnej časti Šumavy. Rozprestiera sa na ploche 200 km² a má priemernú nadmorskú výšku 893 m. Zo všetkých podcelkov Šumavy má najstrmšie svahy - stredný sklon dosahuje takmer 12°. Na západe susedí s Jezvineckou vrchovinou, na severe s Klatovskou kotlinou, Strážovskou a Svatoborskouá vrchovinou, na východe so Šumavským pláňami. Hornatina je na šumavské pomery značne členitá, rozdelená širokým pozdĺžnym údolím Úhlavy na dva približne rovnobežné chrbty, ktoré sa na juhovýchode spájajú. Je vrásno-zlomového pôvodu, vo vrcholových partiách sú menšie zvyšky zarovnaného povrchu a početné skalné útvary glaciálnej a periglaciálnej modelácie (Černé a Čertovo jazero, Ostrý, Špičák).

Geologická stavba
-----------------

Železnorudská hornatina je tvorená z biotitických a svorových rul a svorov moldanubika. V juhozápadnej časti je moldanubikum prestúpené menšími útržkami granodioritového masívu moldanubického plutónu.

Najvyššie vrcholy
-----------------

Celkom je v tomto geomorfologickom podcelku 27 tisícoviek. Najvyššími vrcholmi jednotlivých okrskov sú:

* Jezerní hora (1 343 m)
* Debrník (1 337 m)
* Můstek (1 234 m)

Geomorfologické okrsky
----------------------

Pláne sa členia na tri geomorfologické okrsky:

* Královský hvozd
* Pancířský hřbet
* Debrnická hornatina

Vodstvo
-------

V Železnorudskej hornatine pramení Úhlava a Křemelná (zdrojnica Otavy) a Řezná (Regen, prítok Dunaja). Pozostatkom ľadovcov sú Černé a Čertovo jazero.

Pozri aj
--------

* Národný park Šumava
* CHKO Šumava
* Geomorfologické členenie Šumavy

Referencie
----------

1. ↑  DEMEK, Jaromír, a kolektiv. *Zeměpisný lexikon ČSR. Hory a nížiny*. Brno : Academia, 1987.
2. ↑  FORMÁNEK, Tomáš. *Tisícovky Čech, Moravy, Slezska*. [s.l.] : Jerome, 2003. ISBN 80-903266-0-9. (česky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železnorudská hornatina na českej Wikipédii.*
Zobrazenie efektov atómovej bomby, tak ako explodovala nad mestom Hirošima, sústredné kruhy z cieľového bodu sú číslované v po sebe nasledujúcich vzdialenostiach. Epicentrum ("ground zero") je bod v úplnom strede kruhov.
**Epicentrum** alebo **epicentrum výbuchu** (z lat. < gr. epikentros = „nad stredom") je bod na povrchu Zeme, ktorý vznikne premietnutím centra (spravidla jadrového) výbuchu zvislo nadol alebo nahor na povrch Zeme. V prípade pozemného výbuchu je tento bod (logicky) zhodný s centrom výbuchu. Po anglicky sa epicentrum síce zriedkavo nazýva tiež *epicenter*, ale bežné anglické názvy tohto bodu sú *ground zero*, *surface (ground) zero* alebo *hypocenter* (porov. hypocentrum), pričom výraz *surface zero* sa uprednostňuje v súvislosti s výbuchmi pod vodou a pod zemou.

Epicentrum je spravidla bod s najväčším zničením daným výbuchom, škoda sa postupne zmenšuje so vzdialenosťou od tohto bodu.

Ground zero
-----------

Výraz ground zero (doslova „pozemný nulový bod") je prvýkrát doložený 7. 7. 1946 v New York Times v súvislosti s bombardovaním Hirošimy. Neskôr sa rozšíril natoľko, že sa stal súčasťou oficiálnej terminológie NATO a nadobudol aj prenesené významy (pozri ground zero).

Po zničení budov World Trade Center v roku 2001 sa označenie Ground Zero neformálne a často používalo aj na označenie areálu zničeného bývalého World Trade Center v dolnom Manhattane v New Yorku. Podrobnosti pozri v článku World Trade Center (1973 - 2001).

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  epicentrum. in: *Slovník cudzích slov: akademický*. dostupné online
3. 1 2  *Slovník termínov a definícií NATO*, SOŠ 3680 A.AP-6, Vydanie 2, 2008, s. 346.
4. ↑  epicentrum jaderného výbuchu. In:  *Technický slovník naučný*. 1. vyd. Zväzok 2. D-F. Praha : Encyklopedický dům, 2002. ISBN 80-86044-18-1. S. 312.
5. ↑  SUBE, Ralf, ed. et al. *Jadrová technika : anglicko-nemecko-francúzsko-rusko-slovenský slovník*. 1. vyd. Bratislava : Alfa, 1987. s. 713.
6. ↑  ground zero in:
7. ↑  epicentrum. In: *Krátky slovník slovenského jazyka*. dostupné online
8. ↑  hypocenter. In: GUNN, S. William. ed. *Dictionary of Disaster Medicine and Humanitarian Relief*. 2nd ed. New York : Springer, [2013]. ISBN 9781461444442. s. 89.
9. ↑  hypocenter. In: GUNN, S. William. *Multilingual Dictionary of Disaster Medicine and International Relief : English, Franc̜ais, Español, [ʻArabī]*. Dordrecht ; Boston : Kluwer Academic Publishers, 1990. ISBN 0898384095. S. 43.
10. ↑  SAFIRE, William. *The Right Word in the Right Place at the Right Time: Wit and Wisdom from the popular "On language" Column in The New York Times Magazine*. New York : Simon & Schuster, 2004. ISBN 0-7432-4244-0. S. 139-140.
11. ↑   *Effects of Nuclear Weapons* [online]. [Cit. 2015-07-07]. Dostupné online.
12. ↑  ground. In: *The Oxford English Dictionary Second Edition on CD-ROM Version 4.0*. ISBN 978-0-19-956383-8.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Gregory Errol Chamitoff** (\* 6. august 1962, Montreal, Quebec, Kanada) je americký astronaut narodený v Kanade, ktorý slúžil v roku 2008 na Medzinárodnej vesmírnej stanici ISS. Bol 479. človekom vo vesmíre, strávil v ňom 198 dní.

Životopis
---------

Stredoškolské vzdelanie získal v San José (Kalifornia) na Blackford High School. V Kalifornii pokračoval v štúdiách elektrotechniky na California Polytechnic State University, ktorú ukončil v roku 1984. Potom nasledovalo ročné štúdium letectva na California Institute of Technology a v roku 1985 začal študovať na Massachusetts Institute of Technology. Tu v roku 1992 získal doktorát v odbore astronautiky.

Získal zamestnanie u leteckej kontroly United Space Alliance v Houstone, odkiaľ v roku 1998 prešiel do výcvikového strediska astronautov NASA v Houstone. Po dvojročnej príprave bol zaradený do jednotky astronautov. Je ženatý, jeho manželka je Chantal rodená Cavinessová.

Lety do vesmíru
---------------

Bol členom sedemčlennej posádky raketoplánu Discovery na misii STS-124 (katalogizovaná v COSPAR pod číslom 2008-027A), ktorá z Floridy odštartovala 31. mája 2008. Členmi posádky okrem neho boli Mark Kelly, Kenneth Ham, Karen Wybergová, Ronald Garan, Michael Fossum a Japonec Akihiko Hošide. Na stanici ISS sa stal členom Expedície 17, keď vystriedal Garretta Reismana a zostal tu päť mesiacov. Discovery s ostatnými astronautmi pristál na Zemi 14. júna 2008.

V Expedícii 17 slúžil spolu so Sergejom Volkovom a Olegom Kononenkom, ktorí boli na stanici už pred jeho príletom a odleteli z nej v októbri 2008 v Sojuze TM-18. Boli vystriedaní inou posádkou a zostávajúci Chamitoff sa tak stal členom Expedície 18.

Späť za Zemi pristál s ostatnými v raketopláne STS-126 v Kalifornii na Edwards Air Force Base 29. novembra 2008 večer miestneho času, za sebou mal 183 dní strávených na orbite Zeme. Expedícia 18 pokračovala v práci na Medzinárodnej vesmírnej stanici po jeho odlete s inou posádkou.

Druhý let absolvoval na palube raketoplánu Endeavour v misii STS-134.

* STS-124, ISS, STS-126 - štart 31. mája 2008, pristátie 29. novembra 2008
* STS-134, ISS – 16. mája 2011, pristátie 1. júna 2011

Zaujímavosti
------------

Gregory zohral z paluby stanice dve médiami sledované šachové partie s riadiacimi strediskami NASA, ktorým pomáhali študenti. Šach si sám vopred upravil.

Referencie
----------

1. ↑  SEIDL, Lukáš. *Astronaut v. Země: věží na A4, zní z vesmíru* [online]. Týden.cz, 2008-10-05, [cit. 2008-12-21]. Dostupné online. (po česky)

Externé odkazy
--------------

* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gregory Chamitoff na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

Autoritné údaje: * GND: 123699907X
* ISNI: 0000 0000 4325 9419
* LCCN: no00094382
* VIAF: 26616587
* WorldCat: lccn-no00094382
**The Death Of You And Me** je debutový singel britskej rockovej skupiny Noel Gallagher’s High Flying Birds, ktorú vedie bývalý člen Oasis – Noel Gallagher. Singel vyšiel 19. Augusta a umiestnil sa na 15. priečke v UK Singles Chart.

Výroba
------

Singel bol vydaný spoločnosťou Sour Mash Records a taktiež sa na ňom nachádza B-side, pieseň **The Good Rebel**. Noel na otázku či je to pieseň o ňom a jeho bratovi Liamovi odpovedal nepriamo, no spomenul, že je to romantická pieseň o ľuďoch, ktorí utekajú z prostredia kde sú.

Zoznam piesní
-------------

Všetky piesne napísané Noelom Gallagherom:

1. The Death of You And Me
2. The Good Rebel
3. The Death of You And Me (music video)

Úspech v hitparádach
--------------------

| Rebríček (2011) | Pozícia |
| --- | --- |
| Belgicko (Ultratip Flanders) | 17 |
| Belgicko (Ultratip Wallonia) | 32 |
| Írsko (IRMA) | 35 |
| Škótsko (The Official Charts Company) | 10 |
| UK Indie (The Official Charts Company) | 1 |
| UK Singles (The Official Charts Company) | 15 |