recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Apoštolský administrátor** je prelát (môže to byť kňaz alebo biskup) ustanovený pápežom, aby ako ordinár vykonával správu nad apoštolskou administratúrou, nad diecézou, ktorá nemá biskupa, alebo (výnimočne) nad diecézou, ktorej biskup nemôže spravovanie vykonávať (napr. zo zdravotných dôvodov).

Stály apoštolský administrátor
------------------------------

Stály apoštolský administrátor je správcom zriadenej apoštolskej administratúry. Kanonické právo ho stavia na úroveň diecéznemu biskupovi.

Apoštolský administrátor *sede vacante*
---------------------------------------

Štandardným postupom v prípade smrti, alebo rezignácie biskupa je voľba administrátora diecézy kolégiom konzultorov, v mimoriadnych prípadoch však správcu diecézy vymenuje priamo pápež. V rokoch 1977 – 1987, keďže nedošlo k dohode medzi komunistickou ČSSR a Svätou stolicou, nebol Július Gábriš menovaný za arcibiskupa novozriadenej trnavskej arcidiecézy, ale až do svojej smrti ju spravoval ako apoštolský administrátor. V roku 2012, pri odvolaní trnavského arcibiskupa Róberta Bezáka, bol zároveň menovaný za apoštolského administrátora vtedajší svätiaci biskup Ján Orosch.

Apoštolský administrátor *sede plena*
-------------------------------------

Apoštolský administrátor *sede plena* je menovaný za správcu diecézy v čase, keď diecézny biskup nemôže vykonávať správu diecézy zo závažného, ale z povahy veci dočasného dôvodu (napr. dlhodobej choroby alebo z podozrenia spáchania trestného činu).

Pozri aj
--------

* Apoštolská administratúra

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Apoštolská administratura na českej Wikipédii.*
**TEDOM C12 G** je mestský nízkopodlažný autobus vyrábaný firmou TEDOM sídliacou v Třebíči v Česku. Je poháňaný na stlačený zemný plyn. Koncepčne vychádza z autobusu Tedom Kronos 123, ktorý má pôvod v talianskej firme Mauri. Od typu Kronos sa autobus odlišuje množstvom konštrukčných úprav (napr. úpravou predného čela).

Prevádzka na Slovensku
----------------------

V Košiciach boli v prevádzke 19 autobusov tohto typu. Prevádzka autobusov tohto typu v Košiciach bola ukončená v roku 2022. Dodávky týchto vozidiel boli realizované v rokoch 2007 až 2008. Dostali evidenčné čísla 5601 – 5619. Ďalších 30 autobusov bolo sprevádzkovaných v Bratislave, dodávky prebehli v rokoch 2009 až 2010. Dopravný podnik ich obstaral formou prenájmu na 8 rokov s možnosťou odkúpiť si vozidlá po uplynutí nájomnej lehoty, ktorú využil. Vozidlá boli dodané v celočervenom nátere, postupne obdržali nálepky s motívom mesta Bratislava. V súčasnosti sú všetky vozidlá vyradené pričom jeden autobus bol zachovaný ako historický a jeden autobus zhorel do tla 22. novembra 2016 a následne bol vyradený.

Pozri aj
--------

* Oficiálna stránka

Referencie
----------

1. ↑  IMHD.SK. DPB odkúpil prvých 10 autobusov TEDOM C12 G. *imhd.sk Bratislava*. Dostupné online [cit. 2017-07-09].
2. ↑  IMHD.SK. Ďalší autobus s CNG pohonom zhorel do tla. *imhd.sk Bratislava*. Dostupné online [cit. 2017-07-09].

| * z
* d
* u
Autobusy vyrábané spoločnosťou TEDOM |
| --- |
| 
* C12 G
* C12 D
* L12

 |
**Karol Joseph Bobko** (\* 23. december 1937, New York, New York, USA – † 17. august 2023) bol americký astronaut poľského pôvodu z programov MOL, Apollo, Skylab a STS - letov s raketoplánmi.

Život
-----

### Mladosť a výcvik

Po základnej škole bol študentom Brooklyn Technical High School v New Yorku. Na akadémii vojenského letectva (USAF Academy) získal titul inžinier v roku 1959. Po absolvovaní univerzitných štúdií v Južnej Karolíne (University of Southern California) získal v roku 1970 titul magistra kozmických vied. V júni 1966 bol vybraný pre vojenský kozmický Program MOL. V roku 1969 sa stal členom skupiny pripravujúcich sa amerických kozmonautov NASA. Bol členom tímu Skylab Medical Experiments Altitude Test. Potom bol členom podpornej posádky programu Sojuz-Apollo. A ešte neskôr sa zacvičil pre lety na raketoplánoch. Stal sa 115 kozmonautom Zeme. Mal prezývku Bo.

### Lety do vesmíru

Po prvýkrát letel vo vylepšenom raketopláne Challenger v apríli 1983 z Kennedyho vesmírneho strediska na Floride. Veliteľom bol Paul Weitz, v štvorčlennej posádke boli ďalej Dr. Franklin Musgrave a Donald Peterson. Hlavnou a tiež splnenou úlohou letu bolo vypustiť na orbitálnu dráhu veľkú družicu TDRS-1. Pristáli po piatich dňoch na základni Edwards.

Pri druhom lete o dva roky neskôr bol už veliteľom lode. Letel na raketopláne Discovery spoločne so šiestimi ďalšími kozmonautmi, medzi ktorými bol aj senátor Jake Garn, ďalej Donald Williams, Dr. Margaret Seddonová, Stanley Griggs, Dr. Jeffrey Hoffman a technik firmy McDonnell Douglas Charles Walker. Štartovali opäť na Floride, tiež pristátie bolo zhodné s prvým letom. Na orbite vypustili družice Anik C-1 a Leasat 3. Druhá družica však po vypustení nezačala fungovať napriek mnohým pokusom kozmonautov ju opraviť. Každý taký neúspech ovplyvnil finančný výťažok letu.

Ešte v tom istom roku letel po tretíkrát. Bol to let financovaný armádou, čisto vojenský. Štart aj pristátie bolo rovnaké, aj keď všetko v tajnosti, na palube raketoplánu Atlantis bol plukovník Bobko, pplk. David Hilmers, plk. Robert Stewart a major William Pailes. Počas štyroch dní na orbite vypustili dve identické špionážne družice USAF typu DSCS III.

Počas svojich troch letov strávil vo vesmíre 16 dní.

* STS-6 , Challenger (4. apríl 1983 – 9. apríl 1983)
* STS-51-D, Discovery (12. apríl 1985 – 19. apríl 1985)
* STS-51-J, Atlantis (3. október 1985 – 7. október 1985)

### Po letoch

K 1. januáru 1989 odišiel z NASA. V rokoch 1999 - 2001 býval v Houstone.

Referencie
----------

1. ↑   *Karol ‘Bo’ Bobko, astronaut who flew 3 shuttle missions, dies at 85* [online]. 2023-08-18. Dostupné online.

Literatúra
----------

* Milan Codr. *Sto hvězdných kapitánů*. [s.l.] : Práce, 1982.

Externé odkazy
--------------

* (po česky) Bobko, K.J. v Malej encyklopedii kosmonautiky
* (po česky) Biografia v katalógu SPACE.40
Súradnice: 56°49′7″S 24°36′20″V﻿ / ﻿56,81861°S 24,60556°V﻿ / 56.81861; 24.60556

**Ogre** (lit. *Uogrė*; rus. Огре – *Ogre*; nem. *Oger*) je mesto v Lotyšsku, vzdialené 36 km od hlavného mesta, Rigy. Mesto Ogre sa nachádza v historickom regióne Vidzeme a rozkladá sa na sútoku riek Ogre a Daugava. V meste sa nachádza aj cintorín s pozostatkami nemeckých vojakov, ktorí zahynuli počas prvej a druhej svetovej vojny, prípadne zomreli v zajatí v rokoch 1944 až 1951.

O meste
-------

Najstaršími obyvateľmi regiónu boli Livónci. Mesto Ogre získalo svoj názov podľa rieky Ogre, ktorá sa v starých prameňoch nazývala Vōgene (Wogene, Woga). Hovorí sa, že Katarína I. dala rieke jej súčasné meno; keďže v rieke žilo veľa úhorov, bola to rieka Ogre (rus. угри).

V čase stavania železničnej trate Riga – Daugavpils, (ktorá bola dokončená v roku 1861) vznikli v okolí Ogre chaty, letné reštaurácie a altánky. V roku 1885 dostalo tamojšie stredisko štatút obce.

Počas prvej svetovej vojny bola v meste väčšina skorších budov zničená delostreleckou paľbou. V roku 1928 sa Ogre oficiálne stalo mestom. Až do druhej svetovej vojny bolo mesto spolu s Jūrmalou, Saulkrasti a Siguldou jedným z najvýznamnejších letných letovísk v Lotyšsku.

Počas sovietskej nadvlády boli v meste znárodnené všetky reštaurácie, penzióny, sanatóriá a hostince. Mesto bolo centrom okresu Ogre do roku 2009.

V meste sa nachádza stredná škola Jaunogres vidusskola, ktorá je jediným vzdelávacím zariadením dostupným pre etnické menšiny v okrese Ogre s ruským vyučovacím jazykom.

Mesto Ogre býva označované, za „najzelenšie" mesto v Lotyšsku. V meste sa každoročne konajú rôzne hudobné festivaly a slávnosti.

Galéria
-------

* Kultúrne centrumKultúrne centrum
* Luteránsky kostolLuteránsky kostol
* Katolícky kostolKatolícky kostol
* Železničná stanicaŽelezničná stanica
* Rieka Ogre v zimeRieka Ogre v zime
* Sútok riek Ogre a DaugavaSútok riek Ogre a Daugava

Referencie
----------

1. ↑  «Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās pagastu dalījumā»

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ogre na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Rajóny a mestá Lotyšska |
| --- |
| Mestá | 
* Daugavpils
* Jelgava
* Jūrmala
* Liepāja
* Ogre
* Rēzekne
* Riga
* Ventspils

 |
| Rajóny (do roku 2009) | 
* Aizkraukle rajons
* Alūksne rajons
* Balvi rajons
* Bauska rajons
* Cēsis rajons
* Daugavpils rajons
* Dobele rajons
* Gulbene rajons
* Jēkabpils rajons
* Jelgava rajons
* Kraslava rajons
* Kuldīga rajons
* Liepāja rajons
* Limbaži rajons
* Ludza rajons
* Madona rajons
* Ogre rajons
* Preiļi rajons
* Rēzekne rajons
* Rīga rajons
* Saldus rajons
* Talsi rajons
* Tukums rajons
* Valka rajons
* Valmiera rajons
* Ventspils rajons

 |
**Štefan g**róf **Pálfi** - prídomok "Pálffy de Erdőd" (maď. Pálffy István; \* 3. jún 1828, hrad Červený kameň – † 27. júl 1910, Bratislava) bol uhorský šľachtic, cisársky a kráľovský komorník, miestodržiteľský radca, dedičný kapitán Bratislavského hradu a dedičný župan Bratislavskej župy, člen uhorského šľachtického rodu Pálfiovcov.

Životopis
---------

Gróf Štefan Pálfi sa narodil 3. júna 1828 na hrade Červený kameň ako člen rodiny Pálfiovcov – červenokamenskej línie ako šieste dieťa grófa Vincenta Pálfiho a grófky Apollónie Csákyovej. Stredoškolské štúdiá absolvoval doma a v Bratislave. V roku 1846 získal právnické vzdelanie v Bratislave a od augusta 1846 do roku 1848 bol čestným podnotárom Bratislavskej župy. V rokoch 1846 – 1846 bol koncipientom uhorského ministerstva vnútra. Po porážke uhorskej revolúcie sa vrátil na hrad Červený kameň a neskôr, na želanie svojho otca, sa zamestnal v uhorskom oddelení viedenského Najvyššieho súdu.

V roku 1856 ho súd vymenoval za poručníka rodového seniorátu ustanoveného v testamente palatína Pavla Pálfiho z roku 1653. Túto funkciu zastával 43 rokov. V roku 1856 sa stal aj cisárskym a kráľovským komorníkom, ako aj členom hornej komory uhorského snemu.

V roku 1861 bol zakladajúcim členom Hospodárskeho spolku Bratislavskej (Prešporskej) župy, ktorého sa stal v roku 1864 podpredsedom a od roku 1871 predsedom. V roku 1865 bol zvolený za poslanca uhorského snemu vo volebnom okrsku Pezinok, no už v roku 1866 sa mandátu vzdal z rodinných dôvodov.

Od 8. decembra 1900 bol rodinným seniorom a 5. apríla 1901 ho cisár František Jozef I. vymenoval za bratislavského grófa a dedičného hradného kapitána. Bol mecenášom mnohých Bratislavských (Prešporských) spolkov napr. okrášľovacieho, umeleckého, národnej osvety. Zomrel v Bratislave v roku 1910 a bol pochovaný na hrade Červený kameň.

V roku 1856 sa oženil s grófkou Matildou Dežőfiovou (\* 1827 – † 1908). Mali spolu tri deti.

Referencie
----------

1. ↑  PÁLFI, Štefan. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok IV. M – Q. Martin : Matica slovenská, 1990. 568 s. Dostupné online. ISBN 80-7090-070-9. S. 380.
2. ↑  BAKOŠOVÁ, Zora. *Rod Pálfi - červenokamenská línia / inventár* [online]. Slovenský archív, 1995, [cit. 2023-03-02]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pálffy István (főispán) na maďarskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * PIM: PIM67344
Nositeľ Nobelovej cenyNositeľ Nobelovej ceny

**Ernesto Teodoro Moneta** (\* 20. september 1833, Miláno, Taliansko – † 10. február 1918, Miláno) bol taliansky žurnalista a medzinárodný mierový aktivista (okrem miest, kde si talianske záujmy vyžadujú vojnu). V roku 1907 získal (spolu s Louisom Renaultom) Nobelovu cenu za mier.

V 15 rokoch sa zúčastnil vzbury v Miláne (1848) proti Rakúskej nadvláde. V rokoch 1859–60 bojoval pod Giuseppem Garibaldim vo víťaznej vojne za nezávislosť. V roku 1861 vstúpil do talianskej armády a bojoval v Bitke o Custozu v roku 1866. Po odstúpení z armády sa stal redaktorom v demokratických novinách *Il Secolo* vydávaných v Miláne.

Utrpenie, ktorého bol Moneta svedkom počas svojej vojenskej kariéry ho donútilo hľadať spôsob ako vojnu odstrániť. V roku 1887 založil *Società Internazionale per la Pace: Unione Lombarda* ("Medzinárodná spoločnosť pre mier: Lombardská liga") aby propagovala odzbrojovanie a vytvárala medzinárodnú arbitráž. V roku 1898 založil pacifistické periodikum Vita internazionale ("Medzinárodný život").

Jeho predsedníctvo na Medzinárodnej mierovej konferencii v Miláne viedlo k získaniu Nobelovej ceny za mier. Napriek tomu v roku 1911 podporoval taliansku inváziu do Turecka, z dôvodov talianskej civilizačnej misie v Líbyi a v roku 1915 obhajoval taliansky vstup do prvej svetovej vojny, pre boj proti imperialistickým návrhom Ústredných veľmocí.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ernesto Teodoro Moneta**

| * z
* d
* u
Nositelia Nobelovej ceny za mier |
| --- |
| 
* Dunant / Passy (1901)
* Ducommun / Gobat (1902)
* Cremer (1903) ·  IDI (1904)
* Suttner (1905)
* Roosevelt (1906)
* Moneta / Renault (1907)
* Arnoldson / Bajer (1908)
* Beernaert / Estournelles de Constant (1909)
* IPB (1910)
* Asser / Fried (1911)
* Root (1912)
* La Fontaine (1913)
* Červený kríž (1917)
* Wilson (1919)
* Bourgeois (1920)
* Branting / Lange (1921)
* Nansen (1922)
* Chamberlain / Dawes (1925)

 |
| 
* **1901 – 1925**
* 1926 – 1950
* 1951 – 1975
* 1976 – 2000
* 2001 – 2025

 |

Autoritné údaje: * BnF: 14441359z
* GND: 119310805
* ISNI: 0000 0000 8104 7716
* LCCN: n96123755
* VIAF: 25409694
* WorldCat: lccn-n96123755
**Ammar Manaf Ramadan** (\* 5. január 2001, Jableh, Sýria) je sýrsky profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste stredopoliara v slovenskom klube DAC 1904 Dunajská Streda.

Klubová kariéra
---------------

### Ferencvárosi

V januári 2019 sa pripojil k maďarskému tímu Ferencváros kde začínal v mládežníckom tíme. Za seniorský tím debutoval 23. júna 2020 proti Feherváru (prehra 0:1). V sezóne 2019/20 vyhral s Ferencvárosom Nemzeti Bajnokság I (maďarskú 1. ligu).

#### Hosťovanie v Soroksár

V januári 2021 bol Ramadan poslaný do druhej maďarskej ligy (Nemzeti Bajnokság II) do tímu Soroksár.

#### Hosťovanie v Spartaku Trnava

Dňa 6. septembra 2021 bol Ramadan poslaný na ročné hosťovanie do slovenského klubu Spartak Trnava. V klube debutoval až v poslednom kole jesennej časti proti MFK Ružomberok (prehra 0:3). So Spartakom sa tešil z víťazstva v Slovnaft Cupe.

### DAC Dunajská Streda

Dňa 22. júla 2022 sa Ramadan pripojil k slovenskému klubu DAC 1904 Dunajská Streda ako voľný hráč. O dva dni neskôr debutoval za Dunajskú Stredu pri remíze 1:1 s MŠK Žilina. Po prvýkrát skóroval 14. augusta pri výhre 3:0 nad Duklou Banská Bystrica. V sezóne odohral 27 zápasov a strelil štyri góly. S tímom sa umiestnil na druhom mieste v lige.

Medzinárodná kariéra
--------------------

Ramadan reprezentoval Sýriu v rôznych mládežníckych úrovniach. V seniorskej reprezentácii Sýrie debutoval 26. septembra 2022 v priateľskom zápase pri prehre 0:1 s Irakom.

Štatistiky
----------

### Klubové

*K 16. júlu 2023*

Zápasy a strelené góly za kluby, v sezónach a súťažiach| Klub | Sezóna | Liga | Národný pohár | Európske súťaže | Celkom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Divízia | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly | Zápasy | Góly |
| Ferencvárosi TC | 2019/20 | NB I | 1 | 0 | ― | ― | 1 | 0 |
| 2020/21 | 0 | 0 | 1 | 0 | ― | 1 | 0 |
| Celkom | 1 | 0 | 1 | 0 | ― | 2 | 0 |
| Soroksár (hosť.) | 2020/21 | NB II | 17 | 2 | 1 | 0 | ― | 19 | 2 |
| Spartak Trnava (hosť.) | 2021/22 | Fortuna liga | 12 | 0 | 3 | 1 | ― | 15 | 1 |
| DAC Dunajská Streda | 2022/23 | 27 | 4 | 3 | 1 | 1**1** | 0 | 31 | 5 |
| 2023/24 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1**1** | 1 | 1 | 1 |
| Celkom | 27 | 4 | 3 | 1 | 2 | 1 | 32 | 6 |
| Celkovo | 57 | 6 | 8 | 2 | 2 | 1 | 67 | 9 |

Poznámky
**1** Európska konferenčná liga UEFA
### Medzinárodné

*K 16. júlu 2023*

Zápasy a góly za národný tím| Národný tím | Rok | Zápasy | Góly |
| --- | --- | --- | --- |
| Sýria | 2022 | 1 | 0 |
| 2023 | 2 | 0 |
| Celkovo | 3 | 0 |

Úspechy
-------

**Ferencávros TC**

* Nemzeti Bajnokság I: 2019/20

**Spartak Trnava**

* Slovnaft Cup: 2021/22

Referencie
----------

1. ↑   *Dunajská Streda získala sýrskeho hráča so zaujímavým priezviskom* [online]. sportnet.sme.sk, [cit. 2023-07-16]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Ammar Ramadan na transfermarkt.com
Príroda na jeseň.
**Jeseň** je jedno z ročných období v miernom teplotnom pásme nasledujúce po lete a predchádzajúce zime.

Astronomicky sa začína jesennou rovnodennosťou (okolo 23. septembra na Severnej pologuli a 21. marca na Južnej pologuli), a končí sa zimným slnovratom (okolo 21. decembra na Severnej pologuli a 21. júna na Južnej pologuli). V meteorológii sa podľa konvencie počíta ako celé mesiace september, október a november na Severnej pologuli a marec, apríl a máj na Južnej pologuli.

Jeseň z astronomického hľadiska
-------------------------------

Pologuľa Zeme, na ktorej nastane jeseň, sa počas tohto ročného obdobia nachádza v druhom štvrťroku svojho odkláňania od Slnka (prvý štvrťrok odkláňania prebiehal počas leta na danej pologuli). Počas celého jesenného obdobia je od Slnka viac odklonená, než k nemu priklonená. Dni sú preto kratšie ako noci (resp. súmrak a noc) a naďalej sa skracujú. Slnečné lúče prechádzajú na danú pologuľu cez hrubú vrstvu atmosféry. Infračervená zložka žiarenia je atmosférou z tohto dôvodu intenzívne pohlcovaná. Preto je obdobie jesene charakteristické postupne klesajúcou teplotou.

Jeseň v živej prírode
---------------------

### Rastliny

Charakteristickým znakom jesene sú listy opadavých drevín sfarbené do odtieňov žltej, oranžovej, červenej a hnedej. Opadavé dreviny, čo sú najmä pôvodné širokolisté dreviny v danom klimatickom pásme, ale aj ihličnan smrekovec opadavý, sa postupne zbavujú listov. Chlorofyl sa rozkladá a strom napumpuje do listu, ktorý onedlho odpadne, odpadové látky. Po rozpade chlorofylu začnú byť viditeľné farbivá, ktorých farba bola dovtedy prekrytá zelenou farbou chlorofylu. Preto list pred opadnutím zmení farbu. Niektoré listy, napríklad jaseňa, však opadajú zelené, iné, napríklad duba, síce uschnú, ale opadnú až na jar.

Jednoročné rastliny odumierajú. Trvalé byliny prečkajú nadchádzajúcu zimu len svojimi podzemnými časťami, kde si uložia zásobné látky.

V jeseni definitívne dozrievajú posledné plody, ktoré buď opadávajú (jablká, hrušky, orechy…) alebo zostanú na drevine (šípky…).

### Živočíchy

Zvieratá sa v jeseni pripravujú na nadchádzajúce obdobie s nedostatkom potravy a nízkymi teplotami. Niektoré živočíchy, napríklad vybrané druhy vtákov, s príchodom jesene migrujú na územia, kde je v rovnakom čase teplo. Iné zhromažďujú zásoby na zimný spánok, hibernáciu, ktorý im pomôže počkať pre ne nepriaznivú časť roka. U niektorých druhov prebieha ruja, aby po zimnej brezivosti prišli mláďatá na svet na jar, do obdobia tepla a hojnosti potravy.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommonsWikislovník
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Jeseň**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jeseň**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Jeseň****

| * z
* d
* u
Obdobia |
| --- |
| Mierne | 
* Jar
* Leto
* Jeseň
* Zima

 |
| Tropické | 
* Obdobie sucha
* Obdobie dažďov

 |
|  |
| --- |
| **Maxwell Montes** |
| *Pohorie Maxwell* |
| Poloha | 65,2° N 3,3° E |
| Max. výška | 11,6 km |
| Priemer | 797 km |
| Názov | Maxwellovo pohorie *(lat.)* |

**Maxwell Montes** (**Maxwellovo pohorie** alebo **pohorie Maxwell**) je horské pásmo na severnej pologuli Venuše. Nachádza sa v ňom aj najvyšší bod Venuše, ktorý siaha vyše 10 kilometrov (podľa iných zdrojov 8 až 11 km) nad úroveň okolitých nížin a 12 km nad priemerný povrch Venuše. Pohorie je dlhé 797 km a je súčasťou rozsiahlej vysočiny *Ishtar Terra*.

Pohorie je okrem výšky výnimočné tým, že ako jeden z mála útvarov na Venuši nemá ženské meno, ale je pomenované podľa význačného fyzika J. C. Maxwella. 

Na východe horstvo klesá k oblasti *Fortuna Tessera*, jeho západné časti sú komplexom hrebeňov a brázd. Sú mimoriadne strmé, údaje zo sondy Magellan odhalili, že juhozápadné úbočie má sklon 35°. Pohorie vzniklo pravdepodobne kolíziou dvoch kontinentálnych blokov podobne ako Himaláje. Stláčanie a praskanie kôry dvoch blokov napokon vyústilo do vrásnenia a prešmyku platní. 

Na východnom svahu Maxwell Montes sa nachádza dvojitý kráter. Jeho vonkajšia časť má priemer 100 km a hĺbku 1 km, vnútorný kráter má priemer 55 km a je hlboký 1 km, celý komplex je s najväčšou pravdepodobnosťou vulkanického pôvodu.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústava |
Vlajka Malajzie
**Vlajka Malajzie** je inšpirovaná vlajkou Spojených štátov amerických a má aj podobnú symboliku. Štrnásť vodorovných pruhov, sedem červených a sedem bielych, predstavuje 13 členských zemí federácie a teritórium hlavného mesta a toto číslo sa opakuje aj v počte cípov žltej hviezdy, ktorá je spolu so žltým polmesiacom umiestnená v modrom poli v ľavom hornom rohu vlajky. 

Červená a biela sú obľúbené farby v krajinách juhovýchodnej Ázie, modrá z britskej vlajky pripomína príslušnosť k britskému Spoločenstvu, a žltá - kráľovská farba – reprezentuje sultánov v deviatich sultanátoch federácie. Polmesiac a hviezda sú symboly islamu.

Vlajka v tejto podobe je z roku 1963, predtým od roku 1950 mala jedenásť pruhov a jedenásť cípu hviezdu s polmesiacom.

V roku 1997, keď boli Malajzijčania vyzvaní, aby dali názov vlajke, následne premiér Mahathir Mohamad vybral názov "Jalur Gemilang", aby vyjadril krajine smerovanie k neustálemu rastu a úspechu.

Galéria
-------

* Námorná vlajka MalajzieNámorná vlajka Malajzie
* Námorná vojenská vlajka MalajzieNámorná vojenská vlajka Malajzie
* Letecká vlajka MalajzieLetecká vlajka Malajzie
* Vlajka Malajzie (1950-1963)Vlajka Malajzie (1950-1963)

Referencie
----------

1. ↑   *Malaysian flag named `Jalur Gemilang'* [online]. New Sunday Times, 1997-08-31. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Malajzie**

| * z
* d
* u
Vlajky ázijských krajín |
| --- |
| 
* Afganistan Afganistan
* Arménsko Arménsko
* Azerbajdžan Azerbajdžan
* Bahrajn Bahrajn
* Bangladéš Bangladéš
* Bhután Bhután
* Brunej Brunej
* Cyprus Cyprus
* Čína Čína
	+ Hongkong Hongkong
	+ Macao Macao
	+ Taiwan Taiwan
* Filipíny Filipíny
* Gruzínsko Gruzínsko
* India India
* Indonézia Indonézia
* Irak Irak
* Irán Irán
* Izrael Izrael
* Japonsko Japonsko
* Jemen Jemen
* Jordánsko Jordánsko
* Kambodža Kambodža
* Katar Katar
* Kazachstan Kazachstan
* Kirgizsko Kirgizsko
* Kórejská ľudovodemokratická republika Kórejská ľudovodemokratická republika
* Kórejská republika Kórejská republika
* Kuvajt Kuvajt
* Laos Laos
* Libanon Libanon
* Malajzia Malajzia
* Maldivy Maldivy
* Mjanmarsko Mjanmarsko
* Mongolsko Mongolsko
* Nepál Nepál
* Omán Omán
* Pakistan Pakistan
* Palestína Palestínske autonómne územia
* Rusko Rusko
* Saudská Arábia Saudská Arábia
* Singapur Singapur
* Spojené arabské emiráty Spojené arabské emiráty
* Srí Lanka Srí Lanka
* Sýria Sýria
* Tadžikistan Tadžikistan
* Thajsko Thajsko
* Turecko Turecko
* Turkménsko Turkménsko
* Uzbekistan Uzbekistan
* Vietnam Vietnam
* Východný Timor Východný Timor

 |  |
**James Van Der Beek** (\* 8. marec 1977, Cheshire, Connecticut, USA) je americký herec známy z televízneho seriálu *Dawsonov svet* (1998 - 2003).

Detstvo a mladosť
-----------------

Van Der Beek sa narodil matke Sheile a otcovi Jamesa Van Der Beekovím v meste Cheshire, v štáte Connecticut. Jeho rodičia sú holandského pôvodu.

Ako pätnásť ročný požiadal matku aby ho vzala do New Yorku, kde sa chcel stať hercom. O rok neskôr už debutoval na Broadwayi.

Kariéra
-------

Od roku 1998 do roku 2003 stvárnil hlavnú postavu televízneho seriálu *Dawsonov svet*. Jeho herecký výkon v seriáli bol pozitívne prijatý filmovými kritikmi. O rok neskôr stvárnil hlavnú postavu v komédii *Varsity Blues*, kde si zahral po boku Amy Smart, Ali Larter, Paula Walkera a Jona Voighta. Za svoj herecký výkon získal ocenenie MTV Award.

V roku 2005 si zahral v komédii *Standing Still*. V roku 2008 hosťoval v troch epizódach televízneho seriálu, *Ako som spoznal vašu mamu*, kde stvárnil kamaráta Robin Sherbatsky (Cobie Smulders). V roku 2009 si zahral vo filme *Formosa Betrayed*, ktorý je založený na skutočných udalostiach. Za svoj herecký výkon získal ocenenie pre najlepšieho herca na filmovom festivale v San Diegu. Po boku Michelle Trachtenberg a Taylor Schilling si zahral v televíznom seriály *Mercy*. Samého seba si zahral v televíznom seriáli Don't *Trust the B---- in Apartment 23* z roku 2012.

V roku 2015 sa objavil po boku Patricie Arquette v televíznom seriály *C.S.I.: Kriminálka Cyber*. V roku 2017 sa mal objaviť v horore *47 Meters Down* ale nakoniec jeho scény boli z filmu vystrihnuté.

Súkromný život
--------------

Od roku 2003 do roku 2009 tvoril manželský pár s herečkou Heather McCombovou. Na jeseň roku 2009 požiadal Van Der Beek o rozvod, ktorý sa uskutočnil v roku 2010.

Dňa 1. augusta 2010 sa oženil s obchodnou konzultantkou Kimberly Brookovou v Tel Aviv, v Izraeli. Majú spolu päť detí. V októbri 2019 pár oznámil, že čakajú svoje šieste dieťa no o mesiac neskôr priznali, že Brooková potratila. Od septembra 2020 nežijú v Los Angeles a presťahovali sa do Texasu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **James Van Der Beek**

Externé odkazy
--------------

* James Van Der Beek v Internet Movie Database (po anglicky)
* James Van Der Beek v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku James Van Der Beek na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 14235453k
* GND: 138283796
* ISNI: 0000 0000 5957 8422
* LCCN: no99046358
* VIAF: 17434639
* WorldCat: lccn-no99046358
**Hank Shermann** (\* 11. júl 1958, Dánsko), vlastným menom **Rene Krolmark**, je dánsky gitarista. Je známy ako člen skupiny Mercyful Fate.

Životopis
---------

Hank Shermann v roku 1980
V roku 1977 bol zo svojho obdivu voči gitaristovi skupiny Kiss, Aceovi Frehleyovi, pevne rozhodnutý stať sa gitaristom. Vo svojej prvej skupine Brats, ktorá vznikla v máji 1978, sa nazval Hank De Wank. V roku 1980 vydala punk metalová skupina Brats svoj jediný album *1980*. Z nej sa dostal, cez obchádzku v skupine Danger Zone v roku 1981, 
do skupiny Mercyful Fate. Po dvoch štúdiových albumoch Shermann opustil skupinu, potom, ako sa nezhodli so spevákom Kingom Diamondom o ďalšom hudobnom vývoji. Pripojil sa ku kodanskej formácii Maxim, ktorá práve hľadala gitaristu. Chcel vyťažiť zo slávy skupiny Mercyful Fate, ako aj jej členov a pomenoval dokončenú skupinu na skupinu Fate. Podľa jednej zo schválených demo nahrávok spoločnosti EMI, teda dvoch albumov, sa na tretine skladieb podieľal Shermann (v skupine Fate uvádzané ako Sherman), ale tie neboli nikdy nahrané. Dôvodom rozdelenia bola prebudená túžba po tvrdšej hudbe. Spolu s gitaristom Michaelom Dennerom, ktorý tiež predtým hral v skupine Mercyful Fate, založil skupinu Zoser Mez, ktorá v roku 1991 vydala svoj jediný album *Vizier of Wasteland*. V roku 1993 sa Shermann vrátil späť k skupine Mercyful Fate a dodnes patrí k jej členom. Popri tejto skupine patrí Shermann aj k členom skupín Force of Evil a Demonica. Na začiatku roku 2012 doplnil skupinu Volbeat na ich severoamerickom turné na otváracom vystúpení pre skupinu Megadeth. Spolu s gitaristom skupiny Mercyful Fate Michaelom Dennerom to zopakoval na festivale Wacken Open Air v roku 2012. Vo februári 2015 Shermann s Dennerom oznámili, že založia spoločný projekt s názvom Denner/Shermann. Bubeníkom skupiny je Snowy Shaw, ktorý bol okrem iného aktívnym členom v skupinách Sabaton a Dimmu Borgir.

Diskografia
-----------

|  |  |
| --- | --- |
| so skupinou Brats
* 1980: *1980*

so skupinou Mercyful Fate
* pozri Mercyful Fate#Diskografia

so skupinou Fate
* 1985: *Fate*
* 1986: *A Matter of Attitude*

so skupinou Zoser Mez
* 1991: *Vizier of Wasteland*
 | so skupinou Gutrix
* 1997: *Mushroom Songs*

so skupinou Force of Evil
* 2004: *Force of Evil*
* 2005: *Black Empire*

so skupinou Demonica
* 2010: *Demonstrous*
 |

Referencie
----------

1. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hank Shermann na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 170209330
* GND: 135162777
* ISNI: 0000 0003 7229 977X
* LCCN: n2017062547
* VIAF: 80002095
* WorldCat: lccn-n2017062547
**Čelno** je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 7,5 km a je tokom III. rádu.

Priebeh toku
------------

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Čierťaž, na juhozápadnom svahu Veľkého Čelna (1 171,5 m n. m.), v nadmorskej výške cca 1 110 m n. m. Na hornom toku tečie severovýchodným smerom, priberá dva pravostranné prítoky spod Veľkého Čelna, ľavostranný z východného svahu Čierťaže (1 204,3 m n. m.) a ďalšie dva ľavostranné prítoky spod kóty 1 140,8 m. Následne vytvára kaskádovité Predajnianske vodopády a tečie dolinou Predajnianske Čelno. Ďalej pokračuje na sever a na dolnom toku, pri horárni Pred Čelnom, priberá svoj najvýznamnejší prítok sprava, 5,5 km dlhý potok z doliny Lopejské Čelno. Napokon preteká Horehronským podolím, podcelkom Lopejská kotlina, tečie cez Lopej a priamo v obci ústi v nadmorskej výške 439,7 m n. m. do Hrona.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-06-26]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Hrona (od Čierneho Hrona po Bystricu) |
| --- |
| 
* Borovský potok
* Brezový potok
* **Brusnianka**
* Bukovec
* Bystré
* **Bystrianka**
* **Bystrica**
* Čelno
* Driekyňa
* Gregorov potok
* Hlboký potok
* Hnusné
* **Hutná**
* Istebník
* **Jasenský potok**
* Kostolný potok
* Lukáčovský potok
* **Ľupčica**
* Malé Čelno
* Malé Plavno
* Moštenický potok
* Môlčanský potok
* Nemčiansky potok
* Oselné
* Plavno
* Prostredná
* Ráztocký potok
* Revištský potok
* Richtárovo
* **Selčiansky potok**
* Slobodný potok
* **Sopotnica**
* Staré uhlisko
* Uhliarsky potok
* **Vajskovský potok**
* Vážna
* Veľký Grapeľ
* Vlčí potok
* Vôdka
* Zahruškový potok
* Záhradná
* Zubová

 |
Ustašovci pri prehľadávaní väzňov koncentračného tábora Jasenovac.
**Ustaša - Chorvátske revolučné hnutie** hovorovo **Ustašovci** bolo chorvátske ultranacionálne fašistické hnutie hlásiace sa ku katolíctvu. Pôsobilo hlavne v medzivojnovom období a počas druhej svetovej vojny.

Slovo *ustaša* je odvodené od chorvátskeho slovesa ustati (povstať, vzbúriť sa) a znamená povstalec, vzbúrenec, rebel.

Organizácia bola založená v roku 1930 v Taliansku a jej cieľom bolo vytvorenie samostatného chorvátskeho štátu ako odpoveď na srbskú hegemóniu a utlačovanie. Ideovo sa ustašovci snažili odkázať na politický odkaz programu Ante Starčevića a Strany práva z konca 19. storočia. To sa napríklad prejavilo tým, že hnutie po tom, ako sa v Chorvátsku dostalo k moci, začalo protežovať bosniackych moslimov, dokonca ako „najčistejšiu zložku chorvátskeho národa". 

Moci v Chorvátsku sa ustašovci chopili v apríli 1941, kedy celú Juhosláviu okupovalo Nacistické Nemecko a fašistické Taliansko. Chorvátski nacionalisti vyhlásili Nezávislý štát Chorvátsko. Hlavou štátu sa stal Ante Pavelić, ktorý vytvoril jeden z najkrvavejších bábkových režimov druhej svetovej vojny.

Pozri aj
--------

* Koncentračný tábor Jasenovac

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ustašovci**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ustašovci na českej Wikipédii.*
**Nomenklatúra IUPAC pre organickú chémiu** je systematická metóda pomenovania organických zlúčenín, ktorá je odporúčaná Medzinárodným zväzom pre čistú a aplikovanú chémiu (IUPAC). Ideálne by každá zlúčenina mala dostať názov, z ktorého sa dá odvodiť jednoznačným spôsobom jej štruktúrny vzorec. Podobne existuje aj Nomenklatúra IUPAC pre anorganickú chémiu.

V bežnej komunikácii však nie sú kvôli šetreniu miesta vždy používané oficiálne odporúčania IUPAC, okrem prípadov, keď je potrebné udať stručnú definíciu zlúčeniny alebo ak je IUPAC názov jednoduchší (napr. etanol vs. etylalkohol). V ostatných prípadoch sa môže použiť triviálny názov, často odvodený od zdroja, z ktorého sa zlúčenina izolovala.

Základné princípy
-----------------

V nomenklatúre IUPAC sa na popis druhu a pozície funkčných skupín v rámci zlúčeniny používajú rôzne prefixy (predpony), sufixy (prípony) a infixy.

Pomenovanie pre mnoho zlúčenín začína určením názvu rodičovského uhľovodíka a identifikáciu prítomných funkčných skupín v molekule, ktoré ju odlišujú od rodičovského uhľovodíka. Používa sa číslovanie rodičovského alkánu, ktoré je v prípade potreby modifikované po aplikácii Cahnových-Ingoldových-Prelogových prioritných pravidiel ("CIP") v prípade, že by mohla vzniknú nejaká nejednoznačnosť kvôli štruktúre rodičovského uhľovodíka samotného. Názov rodičovského uhľovodíka sa upraví pridaním sufixu (prípony) funkčnej skupiny s najvyššou prioritou a zvyšné funkčné skupiny sa uvedú ako číslované prefixy (predpony) v abecednom poradí od prvého po posledný.

Vo väčšine prípadov mierna voľnosť pri uplatňovaní niektorých pravidiel nebude na prekážku jednoznačného a zrozumiteľného pomenovania — cieľom je, pravdaže, odstrániť každú nejednoznačnosť, z ktorej by mohlo vzniknúť nedorozumenie ohľadom zlúčeniny, o ktorej sa pojednáva.

Napríklad, striktná aplikácia pravidiel priority CIP pre pomenovanie zlúčeniny

NH2CH2CH2OH
by nám dala názov 2-aminoetanol (ktorý preferujeme). Avšak názov 2-hydroxyetanamín takisto jednoznačne označuje tú istú zlúčeninu.

Uvádzame, ako sme k názvu dospeli:

1. V hlavnom reťazci sa nachádzajú dva uhlíky, preto koreň názvu je "et".
2. Keďže uhlíky sú viazané jednoduchou väzbou, sufix začína na "án/an".
3. Sú prítomné dve funkčné skupiny, a to alkoholová (OH) a amínová (NH2). Alkoholová má vyššie atómové číslo, a preto má vyššiu prioritu ako amínová. Sufix pre alkoholy končí "ol", preto celý sufix bude "anol".
4. Amínová skupina nie je na uhlíku, na ktorom je viazaná skupina OH (prvý uhlík), ale o jeden uhlík ďalej; toto označíme prefixom "2-amino".
5. Výsledný názov získame spojením prefixu, koreňa a sufixu, teda "2-aminoetanol".


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**T&R Band** alebo **Traditional & Revival Jazz Band** je slovenská džezová skupina, ktorá vznikla v roku 1986 spojením dvoch popredných revivalistických skupín Nový Tradicionál (vznik 1961) a Revival Jazz Band (vznik 1962).

Okrem štandardného dixielandového repertoáru hrali aj swing, úpravy skladieb vážnej hudby, jumping jazz, blues a iné. Hrali aj v Holandsku, Nemecku, Španielsku, Kube, Alžírsku, Grécku, Švajčiarsku, USA a ďalších krajinách. Naj Slovensku boli známi pravidelnými štvrtkovými vystúpeniami v bratislavskej pivárni Stará sladovňa v rokoch 1980 až 1995.

Členovia
--------

* Peter Lipa - spev
* Anton Rakický – banjo
* Alois Bouda – klavír,
* Fedor Frešo – el. kontrabas / Stanislav Herko – basgitara
* Štefan „Piťo¨ Popluhár /Karol Sucháň – bicie
* Juraj Lehotský – trúbka
* Vladimír Vizár – trombón
* Jaroslav „Country¨ Červenka – klarinet, altový saxofón.

Diskografia
-----------

* 1986 - *Live at the Limmatquai*
* 1989 - *Peter Lipa a T+R Band*
* 1993 - *Up to Date*
* 1990 - *T+R Band & Peter Lipa in Germany*

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Peter Lipa* [online]. Peter Lipa, [cit. 2018-06-11]. Dostupné online.
2. ↑   *Revival Jazz Band a Traditional Club Bratislava - 55. výročie | CITYLIFE.SK* [online]. CITYLIFE.SK, [cit. 2018-06-11]. Dostupné online.
**Úzkosť** alebo **anxieta** (lat. *anxietas*, angl. *anxiety*, nem. *Angst*) je v psychológii v širšom zmysle emocionálny stav, vyznačujúci sa napätosťou, znepokojenosťou, nervozitou, vnútorným nepokojom a obavou pred budúcimi udalosťami. V užšom zmysle je úzkosť len nepríjemný emocionálny stav z predchádzajúcej vety, ktorého príčinu nemožno presnejšie resp. jasne definovať; inými slovami: je to strach v generalizovanej podobe, "strach z ničoho". Úzkosť v užšom zmysle teda znamená, že postihnutá osoba má pocit, akoby sa niečo ohrozujúce malo stať, ale neuvedomuje si, čo presne by to malo byť. Úzkosť v širšom zmysle zahŕňa aj pojem strach, zatiaľ čo úzkosť v užšom zmysle je opakom pojmu strach. Strach sa od úzkosti v užsom zmysle odlišuje tým, že má konkrétny známy objekt a obsah - strach je teda vždy z určitých predmetov, osôb, zvierat a pod. 

Podľa Carla Gustava Junga je úzkosť jedna z psychických tráum.

Fyziológia
----------

Fyziologickým korelátom úzkosti je zvýšená aktivita autonómnej nervovej sústavy (stres).

Filozofia
---------

Ako filozofickú kategóriu zaviedol pojem úzkosť S. Kierkegaard a po ňom existencialisti; rozlišuje medzi úzkosťou (nem. Angst; je vždy bezpredmetná, metafyzická) a strachom (nem. Furcht; je vždy pred konkrétnym nebezpečenstvom). Filozofický pojem úzkosti nie je celkom zhodný s psychologickým pojmom úzkosti.

Referencie
----------

1. ↑  Praško, Ján. *Úzkostné poruchy (Klasifikace, diagnostika a léčba)*. [s.l.] : PORTÁL s. r. o. 2005. 416 s. ISBN 978-80-7178-997-0. S. 13.
2. ↑  úzkosť. In: Pyramída (encyklopedický časopis)
3. 1 2   *Angst* [online]. dorsch.hogrefe.com, [cit. 2021-07-30]. Dostupné online.
4. 1 2  úzkost. In: Malá československá encyklopedie 6. S. 422
5. ↑  FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Úzkosť**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Úzkosť**

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Súradnice: 49°15′10″S 18°41′52″V﻿ / ﻿49,252722°S 18,697786°V﻿ / 49.252722; 18.697786

Kaštieľ v Divinke
**Kaštieľ v Divinke** (*Szunyoghovský kaštieľ*) je renesančná stavba v obci Divinka, okres Žilina, zapísaná do zoznamu národných kultúrnych pamiatok.

Kaštieľ vznikol niekedy v 16. storočí. V roku 1723 ho dal Mikuláš Suňog s manželkou Barbarou Kadašovou čiastočne upraviť, pričom pristavali nové severné krídlo. V kaštieli neskôr býval ich syn František a jeho potomkovia.

V dnešnej podobe je kaštieľ dvojpodlažná dvojkrídlová budova s pôdorysom v tvare písmena L. Na nárožiach staršej budovy sú okrúhle arkiere dosadajúce do steny mušľovým ornamentom. Okná majú zachované renesančné kamenné ostenie a na fasáde ešte dnes možno vidieť zvyšky horizontálnych sgrafitových pásov. Do budovy sa vstupuje portálom s kamennou šambránou. Nad portálom bol pôvodne kamenný reliéf dvojerbu (suňogovský a kadassovský) s nápisom a letopočtom 1723, kedy bola vykonaná prestavba. Lombardini uvádza znenie nápisu: *Spec. Ac G.D. Nicoalus Szunyogh de Jeszenicze et Divinka S.C.R.M. et T. sep.viral.assor. cum S.D. Barbara Kadass de Tassnad Con. Sua a fund. Prop.exp. erigi cur.haer. et successoribus sius A.D. 1723.* Čiže - Vážený a urodzený pán Mikuláš Suňog z Jasenice a Divinky, prísediaci najsvätejšieho cisárskeho a kráľovského veličenstva a sedmipanskej tabule s urodzenou paňou Barbarou Kadašovou z Tašnádu, svojou manželkou, od základov na vlastné náklady dali postaviť dedičom a svojim potomkom roku Pána 1723. Nápisová tabuľa z erbmi bola v druhej polovici 20.storočia kvôli rekonštrukcii zložená a umiestnená na neznáme miesto.

Miestnosti prízemia sú zaklenuté krížovými hrebienkovými a valenými klenbami s lunetou. Na poschodí sú podobné klenby okrem hlavnej miestnosti, ktorá má drevený trámový strop. V osemdesiatych rokoch prešiel kaštieľ rekonštrukciou a budovu využívalo múzeum a knižnica. Dnes kaštieľ chátra, aj keď strecha bola v rokoch 2007-2008 opravená - drevený krov bol zakonzervovaný a pokrytý novou šindľovou krytinou. Ku kaštieľu patrí menší oplotený pozemok.

Zdroje
------

* DIVINKA. In:  *Súpis pamiatok na Slovensku*. 1. vyd. Zväzok I. A – J. Bratislava : Obzor, 1967. 536 s. S. 300.
SBD Dauntless odhadzuje bombu v strmhlavom lete, s vysunutými perforovanými brzdovými klapkami.
Letka bombardérov Junkers Ju 87 Stuka Stuka počas bojov na východnom fronte.
**Strmhlavý bombardér** je typ bombardovacích lietadiel, ktorý na svoj cieľ útočí pri rýchlom a strmom zostupe, tzv. strmhlavým náletom. Takýto manéver umožňuje väčšiu presnosť zásahu bomby a lepšiu ochranu pred protilietadlovou paľbou nepriateľa. Strmhlavé bombardéry sa z toho dôvodu používali hlavne na útoky proti relatívne malým alebo pohybujúcim sa cieľom, ako sú mosty, automobily alebo lode. Útok strmhlav navyše umožňuje zasiahnuť paluby vojnových lodí, ktoré sú menej pancierované ako ich boky na čiare ponoru.

Asi najznámejším strmhlavým bombardérom bol Junkers Ju 87 Stuka, ktorý sa stal symbolom tohto druhu lietadiel. Stroje mali na ľavej kapotovanej nohe svojho podvozku pripevnenú sirénu, ktorá vyvolávala pri strmhlavom lete, kedy ju zvykli letci zapínať, výrazný kvílivý zvuk. Ďalšie strmhlavé bombardéry boli nasadené najmä počas bojov v Pacifiku, kde sa výrazne zapojili do námorných bojov. Boli to napríklad americké stroje SBD Dauntless, či SB2C Helldiver alebo ich japonskí konkurenti, napr. Aiči D3A Val.

Po skončení druhej svetovej vojny sa strmhlavé bombardéry z výzbroje dosť rýchlo vytratili. Bolo to spôsobené zefektívnením protilietadlovej obrany, ako aj pokrokom vo vývoji stíhacích lietadiel, ktoré dokázali zväčša proti relatívne pomalším strmhlavým bombardérom úspešne zasahovať. V rovnakom čase umožnil rozvoj najstarších počítacích strojov vytvoriť podstatne dokonalejšie a hlavne presnejšie bombardovacie zameriavače, ktoré bolo možné inštalovať prakticky do akéhokoľvek lietadla. Časť úloh strmhlavých bombardérov tak prebrali klasické taktické alebo stredné bombardéry. Zdokonaľovanie stíhacích lietadiel a ich nasadenia proti pozemným cieľom, spôsobilo vznik nového druhu tzv. stíhacích bombardérov, ktorých nasadenie pri útokoch na menšie ciele už bolo dostatočne efektívne.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
Súradnice: 49°05′02″S 19°36′46″V﻿ / ﻿49,0838191°S 19,6128214°V﻿ / 49.0838191; 19.6128214

**Župný dom** je baroková budova bývalého sídla župy postavaná ku koncu 18. storočia v barokovom slohu nachádzajúca sa na námestí Osloboditeľov 1 v historickom centre mesta Liptovský Mikuláš v tradičnom regióne Liptov v Žilinskom kraji na Slovensku. Má priznaný štatút národnej kultúrnej pamiatky.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Výstavba budovy sa začala v roku 1778 ale dokončená bola až v roku 1793. Výstavba prebiehala pod vedením banskobystrického staviteľa Petra Grossmanna. Budova bola poničená požiarmi v rokoch 1878 a 1883 a následne musela byť rekonštruovaná. Začiatkom 20. storočia v roku 1907 bola budova navýšená v rámci rekonštrukcie pod vedením kráľovského architekta Ing. Imricha Légmána o jedno poschodie a od tej doby si budova zachovala svoj vzhľad až do dnešných dní. Pri prestavbách budova získala čiastočne klasicistický charaketer.

Budova je trojposchodová, obdĺžnikového pôdorysu, tvorená štyrmi krídlami s uzavretým vnútorným nádvorím. Na vstupnom priečelí sa nachádza reliéf erbu Liptovskej stolice. Je súčasťou mestskej pamiatkovej zóny.

Na zoznam kultúrnych pamiatok bola budova zapísaná 23. marca 1963.

V minulosti bola budova sídlom župnej správy Liptovskej stolice, stoličného súdu aj väzenia. V období po druhej svetovej vojne bola budova sídlom okresného národného výboru a časť budovy bola využitá pre expozíciu Múzea slovenského krasu. V súčasnosti je sídlom Okresného úradu. Priestranstvo pred budovou bolo v minulosti a je až do dnešných dní využíváné pre spoločenské podujatia.

Zaujímavosť
-----------

* Budov leží uprostred námestia a jedná sa o najrozsiahlejšiu historickú bodovu v meste.

Galéria
-------

* Pohľad na južnú fasádu budovyPohľad na južnú fasádu budovy
* Celkový pohľad na budovu zo severovýchoduCelkový pohľad na budovu zo severovýchodu
* Pohľad na severnú fasádu budovyPohľad na severnú fasádu budovy
* Celkový pohľad na budovu zo severozápaduCelkový pohľad na budovu zo severozápadu
* Celkový pohľad na budovu zo severuCelkový pohľad na budovu zo severu

Referencie
----------

1. ↑   *Zoznam vybraných národných kultúrnych pamiatok* [online]. Bratislava: Pamiatkový úrad SR. Dostupné online.
2. ↑   *Register nehnuteľných NKP* [online]. Bratislava: Pamiatkový úrad SR. Dostupné online.
3. 1 2 3 4  pamiatky.sk
4. 1 2 3 4 5 6  mikulas.sk
5. 1 2 3  visitliptov.sk
6. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  pamiatkynaslovensku.sk
Hráči súťažiaci v *League of Legends*
**Elektronický šport**, skrátene **ešport**, je súťažné hranie počítačových hier ako profesionálneho športu. Z angličtiny a iných jazykov sú používané ešte názvy e-sport, eSport, professional gaming alebo pro gaming (v preklade profesionálne hranie), cybersport.

Najbežnejšie žánre počítačových hier v elektronických športoch sú multiplayer online battle arena (MOBA), first-person shooter (FPS), fighting, kartové hry, battle royale a strategická hra v reálnom čase (RTS). Známe počítačové hry alebo série v elektronických športoch sú *League of Legends*, *Dota*, *Counter-Strike*, *VALORANT*, *Overwatch*, *Street Fighter*, *Super Smash Bros.* a *StarCraft*. Súťaže ako *League of Legends* World Championship, The International v *Dota 2*, Evolution Championship Series (EVO) vo fighting hrách a Intel Extreme Masters patria medzi najznámejšie v elektronických športoch. Niektoré súťaže majú formu ligy so sponzorovanými tímami, napríklad *Overwatch* League. Hoci otázka označovania elektronických športov ako skutočný šport zostáva sporná, objavil sa popri tradičných športoch na niektorých mnohonárodných podujatiach v Ázii, pričom o ich začlenení do budúcich olympijských hier diskutoval aj Medzinárodný olympijský výbor.

Koncom 10. rokov 21. storočia bolo predpokládané, že počet sledovateľov elektronických športov narástie na 495 milíonov a príjmy narástu na viac ako 1 miliárd €, pričom Čína v roku 2020 tvorila 35% celosvetových príjmov z elektronických športov.

Hry
---

Profesionálni hráči súťažia vo viacerých hrách. Súťaže v polovici 90. rokov 20. storočia boli hlavne vo fighting hrách a first-person shooter. Po prelome storočia sa strategické hry v reálnom čase stali nesmierne populárne v internetových kaviarňach v Južnej Kórei, čo malo veľký dopad na vývoj celosvetového elektronického športu. Súťaže existujú vo viacerých hrách a tituloch, ale najznámejšie hry v skorých 20. rokoch 21. storočia sú *Counter-Strike: Global Offensive*, *Call of Duty*, *League of Legends*, *Dota 2*, *Fortnite*, *Rocket League*, *VALORANT*, *Hearthstone*, *Super Smash Bros. Melee*, *StarCraft II* a *Overwatch*. *Hearthstone* spopularizoval digitálne zberateľské kartové hry (DCCG) od jeho vydania v 2014.

Referencie
----------

1. ↑   *Newzoo: Global esports will top $1 billion in 2020, with China as the top market* [online]. 2020-02-25, [cit. 2022-07-16]. Dostupné online. (po anglicky)
**Židovské právo** (halacha) je **v polárnych oblastiach** vystavené neobvyklým problémom. Mnoho micvot závisí priamo na pravidelnom striedaní dňa a noci. V polárnych oblastiach ale deň aj noc môžu trvať aj niekoľko mesiacov. Problémy teda spôsobuje, ako tieto astronomické podmienky zladiť s bežnou náboženskou praxou inde vo svete. Má sa denný cyklus preťahovať podľa pohybu Slnka po oblohe, alebo sa naopak má trvať na rovnakej dĺžke dňa na celej Zemi?

S týmito problémami sa prvýkrát stretli židovskí osadníci severných častí Škandinávie.

Halachický problém spojený s premenlivou dĺžkou solárneho dňa či východom a západom Slnka v rozdielnych zemepisných šírkach a na zemskej orbite, eventuálne pre budúce vesmírne cesty, bol už „snáď" uspokojivo v minulosti vyriešený. Za určujúce sa považuje jeruzalemský čas východu a západu Slnka (či prípadne fázy Mesiaca).

Literatúra
----------

* Bleich J. David, „Mizvot in the Polar Regions and in Earth Orbit." *Contemporary Halakhic Problems*, zväzok 5, kapitola 3, strany 75-128. Targum Press, 2005. ISBN 1-56871-353-3

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židovské právo v polárních oblastech na českej Wikipédii.*