recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *R-10* pozri *R10*.
**R-10** bola literárna skupina, ktorá vznikla na báze spolku slovenských vysokoškolákov v Prahe Detvan. Skupina sa vydelila na princípe nielen roku narodenia autorov (1910) ale aj na inom pohľade na slovenskú skutočnosť. Najvplyvnejšou osobnosťou bol Alexander Matuška, k nemu sa priradili Dobroslav Chrobák, Ján Kostra, Kazimír Bezek, Michal Chorvát a ojedinele Ján Smrek. Okrajovo boli spriatelení so skupinou národohospodárov a technikov (Ján Bezek, Vladimír Klimeš, Juraj Furdík, Samuel Takáč), no jadro skupiny tvorili literáti. Členovia R-10 sa k sebe hlásili počas krátkeho obdobia rokov 1933 – 1934. Najdôležitejšie informácie o existencii skupiny sa dajú čerpať skoro výhradne len z diela Alexandra Matušku, slovenského literárneho vedca a kritika.

Profil skupiny
--------------

Ideový profil skupiny bol ľavicový, inklinoval k davistom, tiež sa staval kriticky k folklórnemu nacionalizmu v štýle 30. rokov, ktorý R-10 ironizovala aj odmietala ako zastaraný. Členovia R-10 sa líšili od davistov svojim chladnejším postojom voči marxizmu, ale zároveň kritizovali „teologizáciu" slovenskej spoločnosti. Možno konštatovať, že ich ideové východiská boli viac vyvážené, vyhýbajúce sa extrémom naľavo aj napravo. Členovia skupiny sporadicky publikovali svoje diela v časopise DAV.
V roku 1934 publikuje časopis DAV viacero článkov pod značkou skupiny R-10, napríklad „Posledné slovo v afére bahňanskej" od Alexandra Matušku pod pseudonymom Matúš Donoval, „Básnikovo rendez-vous" s témou básne „Básnik a žena" od Jána Smreka, „O plagiátorskej sláve medzi nami" bol tiež článok označený skratkou R-10. V roku 1935 sa už skratka R-10 v DAV-e neobjavuje, hoci členovia skupiny naďalej v ňom publikujú.  R-10 bola literárna skupina mladých autorov, ktorá zanechala výraznejšiu stopu v skupine DAV vďaka svojmu kritickému pohľadu, ktorý vyvíjal tlak na zvyšovanie literárnej úrovne tvorby slovenských ľavicových autorov a tiež prispela doň literárnou kritikou vyššej úrovne, za čo treba vďačiť Alexandrovi Matuškovi.

Referencie
----------

1. ↑  TASR. Pred 110 rokmi sa narodil esejista a kritik Alexander Matuška. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2020-02-26. Dostupné online [cit. 2022-10-15].
2. ↑  BYSTRZAK, Magdalena. *Antitradicionalisti K étosu slovenskej kultúrnej ľavice medzi dvoma svetovými vojnami* [online]. Bratislava: Ústav slovenskej literatúry SAV, [cit. 2022-10-14]. Dostupné online.
3. ↑  BALÁŽ, Anton. *V Budmericiach sa konal seminár na tému R 10* [online]. Bratislava: Literárne informačné centrum, [cit. 2022-10-14]. Dostupné online.
4. ↑  BYSTRZAK, Magdalena. *Vybrané udalosti slovenského kultúrneho života v rokoch 1930 – 1938* [online]. Praha: Karlova Univerzita, [cit. 2022-10-14]. Dostupné online.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

* Slovenská literatúra
**Waldmeister** (po slovensky marinka voňavá, alebo lipkavec marinkový) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 4. decembra 1895 v Theater an der Wien. Libreto napísal Gustav Davis.

Hudba operety je veľmi vydarená, dominujú v nej valčíky, najvýznamnejší z nich je *Trau', schau', wem?* (vydaný v orcherstrálnej podobe ako opus 463), veľmi pôsobivá je aj predohra.

predohra

 \relative b' {
  \new PianoStaff <<
   \new Staff { \key b \minor \time 3/4
    \tempo \markup { 
     \column {
      \line { Gemässigtes Walzer-Tempo. }
 }
   }
    r2 s4 r2 s4 \slashedGrace fis'8( <fis a>2.\pp)\( \slashedGrace d8( <d fis>2.) \slashedGrace a8( <a d>2.)\) <d fis>4( <fis b>8) r <fis b>4 <g b>2.( <a cis>2. <e g>2.~) <e g>2 r4
   }
   \new Dynamics {
    
    }
   \new Staff { \key b \minor \time 3/4 \clef bass
    d,,4\pp <a' d fis> <a d fis> d, <a' d fis> <a d fis> d, <a' d fis> <a d fis> d, <a' d fis> <a d fis> d, <a' d fis> <a d fis> d, <a' d fis> <a d fis> e <a cis g'> <a cis g'> a, <a' e' g> <a e' g> cis, <a' e' g> <a e' g> a, <a' cis g'> <a cis g'>
   }
  >>
 }

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

V letnej búrke zmokne meštianska spoločnosť a ukryje sa v starom mlyne. Vrchný rada Tymoleon prenasleduje študentov, ktorý sa išli na výlet bez povolenia. Speváčka dráždianskej opery Paulína Tymoleona „skompromituje" tak, že už nebude mať odvahu moralizovať.

Tymoleon však už má v pláne zásnuby s dcérou miestneho starostu, Fredy. Na slávnosť prichystá starostova žena čaj z marinky (podľa ktorého dostala opereta svoj názov). Na slávnosť prichádza aj Pavlína a k Tymoleonovi sa opäť správa veľmi dôverne. Fredy, tá v skutočnosti Timoleona nemiluje, skôr sa jej páči lesník Botha. Botanik Erasmus s priateľmi vymení čaj za víno a spoločnosť sa rýchlo dostane do nálady.

Nasledujúci deň sa pod vplyvom predchádzajúceho večera Tymoleon vzdá Fredy v prospech Bothu. Sám sa začne vážne zaujímať o Pavlínu.
**Samuel Henry Hooke** (\* 21. január 1874, Cirencester, Spojené kráľovstvo – † 15. január 1968) bol britský orientalista zaoberajúci sa semitskými náboženstvami.

Životopis
---------

Narodil sa v Cirencestri v Gloucestershire. Jeho otec bol kazateľ. Vzdelanie získal v škole St. Marka vo Windsore a *Jesus College*, súčasti University of Oxford. Od roku 1913 do 1926 pôsobil na University of Toronto, kde sa stal zakladateľom a spoluúčastníkom Kanadského fóra. Neskôr pôsobil na Londýnskej univerzite. Venoval sa komparatívnej religionistike. Je známy svojím prekladom *Starého zákona* do základnej angličtiny. Bol editorom viacerých významných religonistických diel, napr. *Myth and Ritual: Essays on the Myth and Ritual of the Hebrews in Relation to the Culture Pattern of the of the Ancient East* 1933 a *Myth, Ritual and Kingship* 1958.

Základné myšlienky
------------------

Hooke odignoroval Frazera, ktorý tvrdil, že akitu je mýtus odrážajúci príbeh vegetačných bohov, tj. „umierajúcich a znovu sa rodiacich" bohov, ktorí, rovnako ako príroda, každoročne víťazia nad smrťou a zánikom. Tento zovšeobecňujúci evolucionistický výklad bol Hookovi cudzí. Zastával skôr extrémnu formu heliolitického difuzionizmu, ktorý propagoval Grafton Elliot Smith a William James Perry. Zároveň bol zástancom *panbabylonizmu*, ktorý obhajoval Alfred Jeremias.

Dielo
-----

* *Christianity in the Making* (1926)
* *New Year's Day: The Story of the Calendar* (1927)
* *The Origins of Early Semitic Ritual* (1938) (Schweich Lectures for 1935)
* *In the Beginning* (1947)
* *What Is the Bible?* (1948)
* *The Kingdom of God in the Experience of Jesus* (1949)
* *Babylonian and Assyrian Religion* (1953)
* *The Siege Perilous: Essays in Biblical Anthropology and Kindred Subjects* (1956)
* *Alpha and Omega: A Study in the Pattern of Revelation* (1961)
* *Middle Eastern Mythology* (1963)
* *The Resurrection of Christ as History and Experience* (1967)

Preklady
--------

* *Jesus* by Charles Guignebert] (1935)
* *The Parables of Jesus* by Joachim Jeremias (1954)
* *The Prophets and the Rise of Judaism* by Adolphe Lods (1955)
* *Samaria the Capital of the Kingdom of Israel* by André Parrot (1958)

Editácia
--------

* *Myth and Ritual* (1933)
* *The Labyrinth: Further Studies in the Relation between Myth and Ritual in the Ancient World* (1935)
* *Myth, Ritual and Kingship* (1958)

Referencie
----------

1. ↑  Budil I. *Mýtus, jazyk a kultúrní antropologie*. Praha: Triton, 2003. s. 425.
2. ↑  Budil I. *Mýtus, jazyk a kultúrní antropologie*. Praha: Triton, 2003. s. 426.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku S. H. Hooke na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13179197v
* GND: 12388599X
* ISNI: 0000 0001 1029 2105
* LCCN: n83013922
* VIAF: 71531775
* WorldCat: lccn-n83013922
Súradnice: 49°59′S 12°04′V﻿ / ﻿49,983°S 12,067°V﻿ / 49.983; 12.067

**Waldershof** je nemecké mesto v bavorskom krajskom okrese Tirschenreuth. V roku 2008 tu žilo 4 474 obyvateľov.

Dejiny
------

Prvýkrát je Waldershof zmieňovaný ako *Waltershove* v roku 1263. V roku 1463 boli obci požičané tržné práva. Zámok aj mestečko zostali až do sekularizácie v roku 1802 majetkom waldsassenského kláštora, a neskôr, v roku 1806 boli pripojené k Bavorskému kráľovstvu. V roku 1907 bola založená porcelánka Haviland, ktorá silno ovplyvnila priemyselnú budúcnosť obce. V roku 1963 bol Waldershof povýšený na mesto.

V súčasnosti je Waldershof šiestym najväčším mestom v okrese Tirschenreuth. Časom, kedy sa mesta Waldershof a Marktredwitz rozrástali a ich hranice sa k sebe približovali, vytvorili aglomeráciu s približne 23 000 obyvateľmi. V súčasnosti je priestor Wunsiedel - Marktredwitz - Waldershof najväčšou cezregionálnou aglomeráciou, ktorá je považovaná za centrum oblasti.

Pamiatky
--------

* katolícky farský kostol sv. Sebastiána
* kaplnka Jana Nepomuckého
* zámok Waldershof
* reštaurované ruiny hradu Weißenstein

Doprava
-------

### Cesty

Mestom prechádza cesta z Markredwitz. V blízkosti sa nachádza diaľnica A93, z ktorej je možné dostať sa do Waldershofu výjazdom Pechbrunn.

### Železnica

Waldershof má vlastnú železničnú zastávku na trati Cheb - Norimberg. Veľmi blízka stanica v susednom Marktredwitz je významným železničným uzlom celej oblasti.

Miestne časti
-------------

Waldershof má 27 miestnych časti:

Bärnest, Buchlohhäuser, Gefällmühle, Hard, Harlachberg, Harlachhammer, Harlachhof, Harlachmühle, Helmbrechts, Hohenhard, Kaltenlohe, Kössain, Lengenfeld, Masch, Neumühle, Paulusmühle, Poppenreuth, Rodenzenreuth, Rosenhammer, Schafbruck, Schurbach, Silbermühle, Stemetsbach, Stieglmühle, Walbenreuth, Waldershof, Wolfersreuth.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Waldershof**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta (po nemecky)

  

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Waldershof na českej Wikipédii.*
**Abalone** je abstraktná dosková hra s jednoduchými pravidlami, určená pre pre dvoch, troch alebo štyroch hráčov, vytvorená v roku 1987.

História
--------

Abalone vytvorili v roku 1987 dvaja autori: Laurent Levi a Michel Lalet. Od roku 1997 sa hrá na turnaji Mind Sport Olympiad.

Štartovacia pozícia

Pravidlá
--------

Hracia doska sa skladá zo 61 kruhových polí umiestnených do tvaru šesťhranu. Na každej strane šesťhranu sa nachádza 5 polí. Každý z hráčov má k dispozícii 14 kameňov v tvare gule, ktoré sa pred začatím hry umiestnia na štartovacie pozície. 

Hráči sa striedajú v jednotlivých ťahoch, pričom začína čierny. V každom ťahu môže hráč presunúť jeden, dva alebo tri kamene o jednu pozíciu, pričom všetky kamene musí presunúť v tom istom smere. Presunúť 4 a viac kameňov nie je dovolené. 

Hráč môže pohybom svojich kameňov odtláčať súperove kamene vtedy, ak tlačiaca rada kameňov má väčší počet kameňov ako tlačená rada. Odtláčanie kameňov je možné vykonať len v smere v ktorom kamene ležia v rade. Za tlačenou radou kameňov sa musí nachádzať voľné miesto. 

Súperove kamene je možné vytlačiť z hracej dosky, pretlačením cez okraj hracej dosky. Víťazom hry je ten hráč, ktorý prvý vytlačí z hracej dosky 6 súperových kameňov.

Stratégia
---------

Hráčská komunita abalone zhrnula tieto základné zásady správnej stratégie:

* Udržovať svoje kamene v centre hracej dosky a donútiť súpera presunúť jeho kamene na okraje hracej dosky.
* Udržovať svoje kamene spolu, predovšetkým v šesťuholníkovom tvare, ktorý umožňuje tlačenie aj obranu vo všetkých smeroch.
* Vytlačenie súperovho kameňa z dosky nie je správne pri oslabení vlastnej geometrie kameňov.

Externé odkazy
--------------

* Abalone na boardgamegeek.com (po anglicky)
**Rádio Jerevan** (rus. aрмянское радио – armjanskoje radio) je fiktívna rozhlasová stanica, vymyslená za éry socializmu pre potreby vtipov. Kým v ZSSR boli vtipy typu rádio Jerevan bežné aj na nepolitické témy (svokra, sex, národnostné stereotypy a pod.), v zahraničí sa ujali hlavne politické vtipy. Spopularizovala ich najmä rozhlasová stanica Slobodná Európa. Rádio Jerevan v jej vtipoch symbolizovalo nástroje socialistickej propagandy (Tlačová agentúra Sovietskeho zväzu, Rudé právo a pod.) - správy boli smiešne prekrútené alebo hlúpe vďaka kúzlu nechceného.

*Jedno ráno počas bilaterálnych mierových rokovaní sa prezidenti USA a ZSSR rozhodli pretekať v behu. Sovietsky prezident prehral. Rádio Jerevan potom ohlásilo: „V bežeckých pretekoch sa náš milovaný súdruh Brežnev umiestnil na čestnom druhom mieste, zatiaľ čo prezident USA skončil predposledný!"*
Najslávnejšou formou vtipov o Rádiu Jerevan boli odpovede na pomyselné otázky poslucháčov:

*Otázka na Rádio Jerevan: Je pravda, že u vás v Jerevane rastie obilie ako telegrafné stĺpy?*
*Odpoveď: V princípe ano. Niekedy aj hustejšie.*
Rádio Jerevan celkom zľudovelo a jeho nečakané odpovede sa udržali aj po páde socializmu a mimo politickú rovinu. Stačí nahradiť slová ako „Sovietsky zväz" menom zamestnávateľa…

*Otázka na Rádio Jerevan: Vraj je firma X ako éra elektriny. Je to pravda?*
*Odpoveď: V princípe áno. Do práce sa chodí s odporom, na plat sa čaká s napätím a vedenia sa dotknúť nemôžeš.*

Kapela
------

S humorom sa po sovietskom rádiu nazvala aj česká agro-metalová kapela z Potštejna Radio Jerevan založená v roku 1999.

Odkazy
------

Pozri aj
--------

* Jerevan
Feng-chuang
**Feng-chuang** (čín. 鳳凰/凤凰 pchin-jin: *fèng huáng*) je čínsky mýtický vták, jedno zo štyroch nebeských zvierat, ktoré sú symbolom dokonalosti.

**Feng** (鳳) je mužská súčasť a **chuang** (凰) ženská súčasť vtáka, ktorý v sebe dokonale spája princípy jing a jang. Tento čínsky fénix je spájaný s južnou svetovou stranou a s piatimi cnosťami predstavovanými piatimi farbami jeho peria – červenou, žltou, bielou, čiernou a azúrovo-modrou.

Feng-chuang je podľa čínskych mýtov kráľom 360 rodov vtákov. Spolu s iným zo štyroch nebeských zvierat, jednorožcom Ki-lin, žije v Smaragdových vrchoch, kde sa živí výhonkami bambusu a rosou. Iba počas rokov blahobytu alebo keď má oznámiť narodenie veľkého mudrca opúšťa les a objavuje sa ako znamenie v Ríši stredu. Vtedy je sprevádzaný zástupom vtáctva, ktorý si takto uctievajú najvznešeného zo všetkých vtákov.

Prvý záznam o spozorovaní Feng-chuang pochádza z roku 2647 pred Kr. kedy sa párik fénixov uhniezdil v cisárskej záhrade. Ďalší záznam hovorí o tom, ako sa pár vtákov objavil na dvore cisára Shu počas kráľovskej ceremónie. Objavenie Feng-chuanga sa spomína v mnohých ďalších prameňoch.

Čínsky fénix je symbolom cisárskej rodiny. Zvyčajne je spájaný s osobou cisárovnej, tak ako drak sa spája s osobou cisára.

Od piesne Feng-chuanga je vraj odvodená čínska hudobná stupnica.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Feng-chuang**
R-12 na vojenskej prehliadke v Moskve
**R-12 Dvina** bola sovietska balistická raketa stredného doletu, v kóde NATO označovaná ako **SS-4 Sandal** a v sovietskom výrobnom typovom označení GRAU mala index **8K63**.

Jednostupňovú raketu na kvapalné pohonné látky vyvinuli v konštrukčnej kancelárii ОКB-586 pod vedením Michaila Jangeľa. Jej celková výška bola 22 m a priemer 1,65 metra, dokázala niesť jadrovú hlavicu o hmotnosti 1 600 kg na maximálnu vzdialenosť 2 080 km. Verzia *R-12U* bola modifikovaná pre štarty z podzemného raketového sila. Kvôli použitiu dlhodobo skladovateľných pohonných látok a pomerne veľkej mobilnosti bola prvou operačne efektívnou sovietskou raketou stredného doletu a tiež prvou hromadne vyrábanou (celkovo bolo vyrobených vyše 2300 kusov). Vo výzbroji sovietskej armády bola v rokoch 1960 – 1989. Modifikovaná verzia rakety bola použitá ako prvý stupeň ľahkého kozmického nosiča Kosmos-2. 

Rozmiestnenie rakiet R-12 v r. 1962 na Kube sa stalo príčinou kubánskej raketovej krízy.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **R-12**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* R-12
Balistická raketa R-2
Balistická raketa R-2
**R-2** bola raná sovietska balistická raketa, v kóde NATO označovaná ako **SS-2 Sibling** a v sovietskom výrobnom typovom označení GRAU mala index **8Ž38**. 

Raketa bola vyvíjaná pod vedením Sergeja Koroľova od roku 1948, jej letové skúšky prebiehali v rokoch 1949 - 1951 na kozmodróme Kapustin Jar. Išlo o vylepšenú verziu rakety R-1 (ktorá bola v podstate sovietskou kópiou nemeckej V-2). Hoci dizajn rakety bol ešte do istej miery ovplyvnený nemeckou technológiou, obsahoval už celý rad originálnych sovietskych riešení. Hlavné vylepšenia oproti R-1 predstavovala o vyše 50% zvýšená nosnosť spolu so zdvojnásobením doletu (na 600 km), ako napr. aj schopnosť oddeľovania bojovej hlavice od tela rakety. Raketa tiež mala originálny sovietmi vyvinutý motor *RD-101* (zostrojený Valentinom P. Gluškom).

Vo výzbroji sovietskej armády bola raketa medzi rokmi 1951 - 1959. Na vedecko-výskumné účely používaná modifikácia rakety mala označenie *R-2A*. V roku 1957 bola licencia na výrobu rakety odovzdaná Číne a stala sa tak základom pre prvú čínsku balistickú raketu Dong Feng 1.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **R-2**

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* *R-2* [online]. [Cit. 2011-08-06]. Dostupné online. (po anglicky)
* (englisch)
**Čajkovský potok** je potok v Tekove, v severnej časti okresu Levice. Je to pravostranný prítok Podlužianky, meria 13,6 km a je tokom V. rádu. Na hornom toku preteká dolinou Bukovinka (Bukovská dolina), na dolnom toku tečie súbežne s korytom Podlužianky na ľavom brehu a Rybníckeho potoka na pravom brehu.

*Prameň:* v Štiavnických vrchoch na juhovýchodnom svahu vrchu Priesil (746,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 660 m n. m. v lokalite Suchý prsec

*Smer toku:* na hornom toku na juhojuhozápad, po vstupe do nížiny tečie severojužným smerom

*Geomorfologické celky:* 1.Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Ipeľská pahorkatina

*Prítoky:* sprava zo severného svahu Priesilu, tri prítoky z oblasti Panskej hory, zľava spod Varty (616,7 m n. m.) a spod Obecnej hory (354,3 m n. m.)

*Ústie:* do Podlužianky severne od mesta Levice, pod Kusou horou (225,5 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 164,5 m n. m.

*Obce:* Čajkov a Hronské Kosihy

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Podlužianky |
| --- |
| *Podlužianka* → *Hron* → *Dunaj* |
| (*Stará Podlužianka* → *Sikenica* → *Hron* → *Dunaj*) |
| 
* Čajkovský potok
* Deberča
* Gondovský potok
* Hájny potok
* Jarok
* Osičí jarok
* **Podlužianka**
* Rybnícky potok
* Sádovský potok
* Starotekovský kanál
* Starý potok
* Teplička

 |
**Hermón** (starogr. *Ἕρμων* – *Hermón*) bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.

Hermón, grécky sochár z Troizény, bol činný v 6. stor. pred Kr. Nezachovali sa žiadne jeho sochy. Pausanias uvádza, že pre chrám Apolóna Thearia (Thearios bol prívlastok mena Apolóna bežný hlavne v starovekej Troizéne) na troizénskej agore zhotovil kultovú sochu a dve drevené sochy Dioskúrov.

Predpokladá sa, že sochy týchto Dioskúrov, archaického typu, sú zobrazené na troizénskej minci rímskeho cisára Commoda. Dioskúrovia sú na nej vyobrazení nahí v strnulom postoji, vlasy majú dlhé, ruky v úrovni pŕs mierne rozpažené.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Hermon 1*
2. 1 2  Pausanias, redaktor James George Frazer. *Pausanias's Description of Greece*. Cambridge : Cambridge University Press, 2012. ISBN 978-11-0804-725-8. S. 276.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 191.
4. ↑  Bungay : Richard Clay and Sons, London 1887, *A numismatic commentary on Pausanias*, str. 48
**Čertotvaré** alebo **čerty** (*Lophiiformes*) sú evolučne najvyspelejší rad skupiny Paracanthopterygii.

Charakteristika
---------------

Sú známe tým, že veľmi zvláštne vyzerajú (obrovské ústa, výratsky na čele a na bruchu a podobne). Žijú na dne morí, mnohé druhy však aj nad dnom mora. Typické pre ne je illicium, čo je prvý lúč chrbtovej plutvy metamorfovaný na akúsi vábničku, ktorou lákajú korisť pre často obrovské ústa.

Najdôležitejším zástupcom je čert obyčajný (Lophius piscatorius) žijúci pri európskych brehoch a hojne lovený. Čert Kroyerov (Ceratias holboelli) je zase známy pohlavným dimorfizmom (samice majú 1 m, kým samce majú len niekoľko mm až 16 cm). Samec (alebo viacero samcov) sa zakusne do tela samice a postupne prepojuje svoj krvný obeh s telom samice a stáva sa z neho len akýsi prívesok na tele samice na produkciu spermií.

Systematika
-----------

Čertotvaré/Čerty:

* podrad čerty (Lophioidei)
	+ čeľaď čertovité (Lophiidae)
* podrad anténovce (Antennarioidei)
	+ čeľaď anténovcovité (Antennariidae)
	+ čeľaď Tetrabrachiidae – zaraďované aj pod Antennariidae
	+ čeľaď Lophichthyidae
	+ čeľaď Brachionichthyidae
	+ čeľaď Chaunacidae – zaraďované aj mimo Antannarioidei
	+ čeľaď Ogcocephalidae – zaraďované aj spolu s Ceratioidei do podradu "Ogcocephalioidei")
* podrad Ceratioidei – zaraďované aj ako nadčeľaď „Ceratioidea" spolu s Ogcocephalidae do podradu "Ogcocephalioidei")
	+ ? rod †Acentrophryne
	+ čeľaď Caulophrynidae
	+ čeľaď Neoceratiidae
	+ čeľaď Melanocetidae
	+ čeľaď Himantolophidae
	+ čeľaď Diceratiidae
	+ čeľaď Oneirodidae
	+ čeľaď Thaumatichthyidae
	+ čeľaď Centrophrynidae
	+ čeľaď Ceratiidae
	+ čeľaď Gigantactinidae
	+ čeľaď Linophrynidae

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Čertotvaré**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Čertotvaré**
Záber z predstavenia na Festival d'Avignon, 1978
**Čakanie na Godota** (pôvodný, fr. názov *En attendant Godot* – doslova „Čakajúc na Godota") je absurdná dráma Samuela Becketta napísaná pôvodne vo francúzštine medzi 9. októbrom 1948 a 29. januárom 1949. Anglická verzia vznikla autorovým prekladom z francúzštiny, má podtitulok *Tragikomédia v dvoch dejstvách*.

V hre vystupujú dve hlavné postavy: tuláci Vladimír a Estragon a tri vedľajšie: Pozzo, Lucky a Chlapec. Vladimír a Estragon čakajú na Godota, ktorý opakovane neprichádza. Pri čakaní sa zoznámia s Pozzom a jeho sluhom Luckym. Chlapec im na konci prvého dejstva oznámi, že Godot príde nasledujúci deň.

Premiéra hry sa uskutočnila 5. januára 1953 v parížskom Théâtre de Babylone.

Na Slovensku bolo vtedy *Čakanie na Godota* uvedené celkovo päťkrát:

* Divadlo na korze (premiéra 21. decembra 1968)
* Divadlo pre deti a mládež Trnava (premiéra 26. februára 1990)
* Jókaiho divadlo Komárno (premiéra 22. decembra 1993)
* Východoslovenské štátne divadlo (premiéra 20.júla 1997)
* ACTORES, mestské divadlo Rožňava

Referencie
----------

1. ↑  ACKERLEY, C. J. AND GONTARSKI, S. E. (EDITORI). *The Faber Companion to Samuel Beckett*. Londýn : Faber and Faber, 2006. S. 172. (angličtina)
2. ↑  ACKERLEY, C. J. AND GONTARSKI, S. E. (EDITORI). *The Faber Companion to Samuel Beckett*. Londýn : Faber and Faber, 2006. S. 620. (angličtina)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Waiting for Godot na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: Hviezdna mapa 06h 19m 58s; -10° 38′ 15″

 **Hmlovina Červený obdĺžnik** (alebo **HD 44179**) je planetárna hmlovina v súhvezdí Jednorožec. Má tvar obdĺžnika, ktorý je pre planetárne hmloviny nezvyčajný. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,02. 

Ďalšou zvláštnosťou tejto hmloviny je protoplanetárny disk, z ktorého sa pravdepodobne tvoria planéty. Družica ISO v ňom objavila kryštáliky kremičitanov. Tento objav potvrdil, že planéty môžu vznikať aj okolo zanikajúcich hviezd, nielen okolo vznikajúcich, ako sa dovtedy predpokladalo. Za niekoľko tisícročí sa centrálna hviezda hmloviny stane horúcim bielym trpaslíkom. Na zábere z Hubblovho kozmického ďalekohľadu má hmlovina tvar písmena X a pripomína priečky rebríka. Pravedpodobné vysvetlenie tohto zvláštneho tvaru je, že centrálna dvojhviezda je obklopená hrubým prachovým prstencom. Vzájomné gravitačné vplyvy dvojhviezdy vytvorili kužeľovité tvary dotýkajúce sa špičkami, ktoré sú kolmé na disk. Pri našom pohľade v pravom uhle tieto kužele vytvárajú písmeno X. Hmlovina je silným zdrojom infračerveného žiarenia. Je poháňaná ionizujúcim ultrafialovým žiarením a časom sa premení na klasickú planetárnu hmlovinu. Nachádza sa vo vzdialenosti približne 2 300 svetelných rokov od nás blízko južného okraja súhvezdia Jednorožec.

Externé odkazy
--------------

* Hyperleda - HD 44179:
* Simbad - HD 44179:
Rožnov
**Hrad Rožnov** je hrad asi 2 km juhozápadne od mesta Rožnov pod Radhoštěm v Česku. Leží na kopci Hradisko (522 m n. m.) vo Vsetínských vrchoch. 

Bol dokončený v polovici 14. storočia. Od jeho postavenia až do roku 1660 bol niekoľkokrát reštaurovaný a zväčšovaný. Prvýkrát ho v rukopisoch zmienil Vok I. z Kravařov. Potom ho vlastnili páni z Cimburku a neskôr páni z Perinku. V roku 1505 hrad získali Kunštátovci a v roku 1526 Jaroslav zo Šternberku. V roku 1535 bol hrad hrad majetkom Jána z Pernštejna, ale v roku 1539 ho cisár Ferdinand I. pridelil armáde na pracovné účely. V tej dobe došlo k najväčšiemu poškodeniu hradu. Neskôr ho tiež poškodili lúpežníci ktorí sa tam usadili, a v 17. storočí bol hrad neobývaný. Nakoniec v 19. storočí dostali obyvatelia Rožnova povolenia rozobrať zvyšky hradu a použiť ich pri stavbe vlastného obydlia. Dnes je z hradu Rožnov len niekoľko základných múrov a rozhádzané kamenie.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rožnov pod Radhoštěm (hrad) na českej Wikipédii.*
**Medzinárodná stupnica jadrových udalostí** alebo **INES** (anglicky *International Nuclear Event Scale*) slúži na meranie vážnosti jadrových udalostí. Má osem stupňov vážnosti (0 až 7). Zavedená bola v roku 1991 a momentálne ju používa okolo 50 krajín. 
Stupnica INES je vhodná na používanie v médiach na presné vyjadrenie stavu situácie.

Definícia stupňov vážnosti
--------------------------

Udalosti so stupňom 1 až 3, bez význačných dôsledkov na populáciu a životné prostredie, sú zaradené medzi nehody, stupne 4 až 7 medzi havárie.

Posledný siedmy stupeň zodpovedá havárii, ktorej vážnosť je zhodná s Černobyľskou haváriou dňa 26. apríla 1986 na Černobyľskej atómovej elektrárni.

**7**  
Veľmi vážna havária
**6**  
Vážna havária
**5**  
Havária s účinkami na okolie
**4**  
Havária s lokálnymi následkami
**3**  
Vážna nehoda
**2**  
Nehoda
**1**  
Odchýlka od normálneho stavu
**0**  
Mimo stupnice

Príklady havárií
----------------

| Stupeň | Rok | Elektráreň |
| --- | --- | --- |
|  |
| **7** | 19862011 | Černobyľská atómová elektráreň; Černobyľ, ZSSR (teraz Ukrajina), Havária v jadrovej elektrárni Fukušima 1; Fukušima, Japonsko |
|  |
| **6** | 1957 | Majak (prepracovateľský závod); Oziorsk, ZSSR (teraz Rusko) |
|  |
| **5** | 19571979 | Windscale Pile; Sellafield, Spojené kráľovstvo Three Mile Island; Pensylvánia, USA |
|  |
| **4** | 1973197719801983 | Sellafield (prepracovateľský závod); Sellafield, Spojené kráľovstvo Jaslovské Bohunice (reaktor A1); Česko-Slovensko (dnešné Slovensko)Saint Laurent; FrancúzskoBuenos Aires (kritický súbor); Argentína |
|  |
| **3** | 1989 | Vandellos; Španielsko |
|  |
| **2** | 1991 | Mihama; Japonsko |
|  |
Súradnice: 44°13′35″S 17°39′35″V﻿ / ﻿44,226389°S 17,659722°V﻿ / 44.226389; 17.659722

**Travnik** je historické mesto v Bosne a Hercegovine, nachádza sa medzi mestami Donji Vakuf a Zenica, prechádza tadiaľ cesta medzi Sarajevom a Banja Luka.

Poloha
------

Travnik sa rozkladá v nadmorskej výške okolo 550 m v údolí rieky Lašva medzi vysokými horami (*Paljenik* v masíve Vlašić, obľúbenom stredisku zimných športov severne od mesta, dosahuje výšku 1 933 m). Travnikom prechádza jedna veľmi dlhá trieda, ktorá tvorí os mesta.

Dejiny
------

Historické centrum mesta pochádza z 15. storočia, avšak samotná oblasť Travniku bola trvale osídlená už v skorších dobách. Už počas existencie Rímskej ríše sa v jeho blízkosti nachádzali rôzne sídla.

V časoch tureckej nadvlády v Travniku sídlili tureckí vezíri (1687 až 1851) a mesto plnilo úlohu metropoly Bosny a Hercegoviny (ako bola presunutá do Sarajeva). Zriadené tu boli aj konzuláty niektorých krajín (predovšetkým Rakúska a Francúzska). Z tejto doby sa zachovalo veľa mešít (napr. *Modrá mešita*, ďalej napr. *Sulejmanova mešita*). Mesto má tiež ako jediné v Bosne a Hercegovine dve hodinové veže (sahat-kule).

S odovzdaním Bosny a Hercegoviny Rakúsko-Uhorsku a neskôr vznikom Juhoslávie však význam Travnika spadol. Hlavná ekonomická aj priemyselná aktivita Bosny a Hercegoviny sa rozvíjala v údolí rieky Bosny, kde sa nachádzajú hlavné dopravné ťahy (ako železnice, tak i cesty). Travnik, zovretý v údolí rieky Lašva a oddelený od zvyšku Bosny mohutnými horami, však mohol len ťažko byť vhodným miestom pre rozvoj hospodárstva. Do Travnika tak nikdy nebola zavedená železnica, avšak na konci 19. storočia aj sem zavítali niektoré vymoženosti vtedajšej doby; mesto sa stalo prvým, kde bol zriadený spolok dobrovoľných hasičov. Bolo tiež vybudované gymnázium. V tom čase však už mesto malo niekoľko islamských škôl - madras.

V Juhoslávii sa Travnik stal po roku 1929 súčasťou najprv Splitskej bánoviny a po roku 1941 aj fašistického nezávislého štátu Chorvátsko. 22. októbra 1944 bol Travnik oslobodený jednotkami juhoslovanských partizánov.

V druhej polovici 20. storočia sa stal Travnik dejiskom niekoľkých románov spisovateľa Ivo Andrića, ktorý pochádzal z Bosny a ktorý za svoju prácu získal Nobelovu cenu za literatúru.

Súčasnosť
---------

Dnes mesto patrí do chorvátsko-moslimskej časti Bosny a Hercegoviny; Travnik je sídlom Stredobosenského kantónu - v oblasti pod mestskou správou žije na 60 000 obyvateľov, z toho asi 26 000 vo vlastnom meste.

Partnerské mestá
----------------

* Nemecko  Lipsko, Nemecko
* Srbsko  Kruševac, Srbsko
* Česko  Police nad Metují, Česko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Travnik**

Externé odkazy
--------------

* travnik.ba - neoficiálne stránky o meste
* travnik.org - Travnik

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Travnik na českej Wikipédii.*
**Heineken Open 1977** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 10. do 16. januára 1977 na otvorených dvorcoch s trávnatým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Ind Vijay Amritraj, ktorý vo finále porazil Američana Tima Wilkisona. Titul vo štvorhre získali Novozélanďania Chris Lewis, Russell Simpson, ktorí vo finále porazili austrálsko-britský pár Peter Langsford, Jonathan Smith.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1977*
**India Vijay Amritraj** vs. USA Tim Wilkison 7-6 5-7 6-1 6-2

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1977*
**Nový Zéland Chris Lewis / Nový Zéland Russell Simpson** vs. Austrália Peter Langsford / Spojené kráľovstvo Jonathan Smith 7-6 6-4

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Tenisový portál |
**Heineken Open 2002** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 7. do 14. januára 2002 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Brit Greg Rusedski, ktorý vo finále porazil Francúza Golmarda. Bol to jeho 11. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Švéd Jonas Björkman a Austrálčan Todd Woodbridge, ktorí vo finále porazili argentínsko-český pár Martín García, Cyril Suk. Pre Björkmana to bol 26. a pre Woodbridga 71. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 2002*
**Spojené kráľovstvo Greg Rusedski** vs. Francúzsko Jérôme Golmard 6-7(0) 6-4 7-5

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 2002*
**Švédsko Jonas Björkman / Austrália Todd Woodbridge** vs. Argentína Martín García / Česko Cyril Suk 7-6(5) 7-6(7)

  


| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
Ilustrácia pravidla piatich sekúnd
**Pravidlo piatich sekúnd** je obľúbené tvrdenie, ktoré sa týka spadnutého jedla na zem. Podstata pravidla spočíva v tom, že jedlo, ktoré spadlo na zem a bolo do piatich sekúnd zdvihnuté, je možné bezpečne zjesť bez rizika zasiahnutia baktériami alebo pôvodcami chorôb. V Rusku existuje podobné pravidlo: „Ihneď zdvihnuté se nepovažuje za spadnuté."

Pravidlo piatich sekúnd se nevzťahuje na lepivé potraviny (napr. maslo, jogurt, zmrzlina), na ktoré se nečistoty nalepia okamžite. Pôvod pravidla nie je známy.

Výskum
------

V roku 2003 laborantka Jillian Clarková z University of Illinois System vo svojom výskume zistila, že pravidlo piatich sekúnd poznalo 56 % mužov a 70 % žien. Zhromaždila vzorky z podláh v kampuse, ktoré boli podrobené mikroskopickej analýze. Zistilo sa, že rôzne druhy jedla boli výrazne kontaminované už po krátkom kontakte baktériou Escherichia coli. Clarková neobjavila významné známky kontaminácie na verejných podlahách, ktoré by mali predstavovať zdravotné riziko. Za tento výskum dostala v roku 2004 Ig Nobelovu cenu v kategórii *Verejné zdravie*.

Pri dôkladnejšom výskume z roku 2006 boli baktérie salmonely aplikované na drevo, dlaždice a nylonový koberec a vystavené suchu prežili až 28 dní. Po osemhodinovom vystavení suchým podmienkam by baktérie stále mohli kontaminovať chleba so salámom do piatich minút a pri kontakte dlhšom než hodinu stúpla kontaminácia až desaťnásobne.

Pravidlo piatich sekúnd bolo aj predmetom jedného dielu populárnej televíznej relácie MythBusters na kanále Discovery Channel. Aj napriek použitiu rozdielnych metód výskumu bol záver vždy rovnaký: Nie je dôležité, ako dlho je potravina vystavená baktériám, pretože ku kontaminácii dôjde prakticky ihneď. Rozdiel medzi pôsobením baktérií pri vystavení na 2 alebo 6 sekúnd bol zanedbateľný.

Spisovateľ a gastronóm Ted Allen v jednom z dielov seriálu *Food Detectives* (Can I eat something off the floor if I pick it up in 5 seconds?) podrobil pravidlo testovaniu. Výsledok: Baktérie kontaminujú jedlo okamžite. Frekventovanejšie oblasti vedú k väčšiemu znečisteniu jedla baktériami.

Referencie
----------

1. 1 2  PICKLESIMER, Phyllis. *If You Drop It, Should You Eat It? Scientists Weigh In on the 5-Second Rule* [online]. Aces News, 2003-09-02, [cit. 2009-12-15]. Dostupné online.
2. ↑  DAWSON, P; COX, M. *Residence time and food contact time effects on transfer of Salmonella Typhimurium from tile, wood and carpet: testing the five-second rule*. [s.l.] : Journal of Applied Microbiology, 2007. DOI:10.1111/j.1365-2672.2006.03171.x S. 945–953.
3. ↑  MCGEE, Harold. *The Five-minute Rule Explored, or: How Dirty Is That Bologna?* [online]. NYTimes.com, 2007-05-09, [cit. 2009-12-15]. Dostupné online.
4. ↑   *Annotated mythbusters: episode 39* [online]. 2005-10-19, [cit. 2009-12-15]. Dostupné online. (anglicky)
5. ↑  HALE, Mike. *Private Eye for the Food Guy: Cuisine Sleuths on the Case* [online]. 2008-07-05, [cit. 2009-12-15]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pravidlo pěti sekund na českej Wikipédii.*
**Čierny potok** je potok na Strednom Pohroní, v západnej časti okresu Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Píľanského potoka, meria 4,9 km a je tokom V. rádu.

Pramení v pohorí Vtáčnik, v podcelku Nízky Vtáčnik, v časti Vígľaš, juhojuhozápadne od kóty 954,2 m. v lokalite Tatričky, v nadmorskej výške približne 680 m n. m. Na celom toku tečie severojužným smerom, na hornom toku vytvára oblúk prehnutý na západ a zľava priberá prítok zo západoseverozápadného svahu Markovho vrchu (937,1 m n. m.). Ďalej priberá krátky ľavostranný prítok od Francovho štálu, potom z tej istej strany prítok z juhozápadného svahu Markovho vrchu. Na dolnom toku ešte zľava priberá krátky prítok od Škriniarovho štálu a preteká intravilánom obce Píla. Na okraji obce ústi v nadmorskej výške cca 382 m n. m. do Píľanského potoka.

Preteká osadami Francov štál, Škriniarov štál a Šmechov štál.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí **Kľaku** |
| --- |
| *Kľak* → *Hron* → *Dunaj* |
| Čertov potok · Čierny potok · Demitrov potok · Hornohámorský potok · Hrabičovský potok · Kláštorský potok · Klenová · **Kľak** · Mackov potok · Megov potok · Píľanský potok · Pokutský potok · Priekopa · Tomov potok · Uhliarsky potok · Vicianov potok · Žarnovický potok · Župkovský potok |
**Heineken Open 1981** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 5. do 11. januára 1981 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Američan Bill Scanlon, ktorý vo finále porazil krajana Wilkisona. Titul vo štvorhre získali Američania Ferdi Taygan, Tim Wilkison, ktorí vo finále porazili tiež americký pár Tony Graham, Bill Scanlon.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1981*
**USA Bill Scanlon** vs. USA Tim Wilkison 6-7 6-3 3-6 7-6 6-0

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1981*
**USA Ferdi Taygan / USA Tim Wilkison** vs. USA Tony Graham / USA Bill Scanlon 7-5 6-1

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Heineken Open 1975** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 12. do 18. januára 1975 na otvorených dvorcoch s trávnatým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Novozélanďan Onny Parun, ktorý vo finále porazil krajana Briana Fairlieho. Titul vo štvorhre získali Austrálčania Bob Carmichael a Ray Ruffels, ktorým finále za stavu 7-6 vzdal novozélandský pár Brian Fairlie, Onny Parun.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1975*
**Nový Zéland Onny Parun** vs. Nový Zéland Brian Fairlie 4-6 6-4 6-4 6-7 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1975*
**Austrália Bob Carmichael / Austrália Ray Ruffels** vs. Nový Zéland Brian Fairlie / Nový Zéland Onny Parun 7-6 skreč

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Tenisový portál |
**Heineken Open 1985** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 7. do 14. januára 1985 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Novozélanďan Chris Lewis, ktorý vo finále porazil Austrálčana Masura. Titul vo štvorhre získali Austrálčan John Fitzgerald a Novozélanďan Chris Lewis, ktorí vo finále porazili austálsky pár Broderick Dyke, Wally Masur. Pre Fitzgeralda to bol ôsmy titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1985*
**Nový Zéland Chris Lewis** vs. Austrália Wally Masur 7-5 6-0 2-6 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1985*
**Austrália John Fitzgerald / Nový Zéland Chris Lewis** vs. Austrália Broderick Dyke / Austrália Wally Masur 7-6 6-2

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
Jazero Walden, 2010
Waldenské jazero, okolo r. 1908
**Walden** je jazero, ktoré sa nachádza pri americkom meste Concord v štáte Massachusetts. Dosahuje rozlohu 25 ha a jeho maximálna hĺbka mierne presahuje 30 m. Jeho tvar bol vymodelovaný ustupujúcimi ľadovcami pred 10 až 12 tisíc rokmi.

Jazero Walden preslávil svojím dielom americký spisovateľ a filozof-transcendentalista Henry David Thoreau. Na jeho severnom brehu žil dva roky, počnúc letom 1845. Svoju skúsenosť zo života v úzkom spojení s prírodou vpísal do knihy Walden čiže Život v lesoch.

Pozemok, na ktorom si tu vystaval jednoduchú chatu, vlastnil jeho priateľ, filozof Ralph Waldo Emerson, ktorý ho Thoreauovi k realizácii jeho plánu zapožičal. Posteľ, stoličky a stôl z Thoreauovej chaty sa nachádzajú v zbierke múzea v Concorde.

Citát
-----

Blízko miesta, kde Thoreau žil, je vo drevenej doske vrytá citácie z jeho knihy:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Odešel jsem do lesů, protože jsem chtěl žít uvědoměle, postavit se čelem k základním skutečnostem života, a vyzkoumat, zda bych se mohl naučit to, čemu mě život má učit, a ne abych teprve až budu umírat, seznal, že jsem vůbec nežil. | "|
| – Thoreau |

Galéria
-------

* Miesto, kde stávala chataMiesto, kde stávala chata
* Replika chaty pri WaldeneReplika chaty pri Waldene
* Replika interiéruReplika interiéru

Referencie
----------

1. ↑  THOREAU, Henry David: Walden aneb Život v lesích, Odeon Prahba 1991, ISBN 80-207-0278-4

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Walden (rybník) na českej Wikipédii.*
**Heineken Open 1989** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 9. do 16. januára 1989 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v novozélandskom Aucklande. Titul v dvojhre získal Ind Rameš Krišnan, ktorý vo finále porazil obhajcu Mansdorfa z Izraela. Bol to jeho ôsmy titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Novozélanďan Steve Guy a Japonec Šuzo Macuoka, ktorí vo finále porazili americký pár John Letts, Bruce Man.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 1989*
**India Rameš Krišnan** vs. Izrael Amos Mansdorf 6-4 6-0

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 1989*
**Nový Zéland Steve Guy / Japonsko Šuzo Macuoka** vs. USA John Letts / USA Bruce Man 7-6 7-6

Externé odkazy
--------------

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Heineken Open 2011** sa konal v dňoch 10. - 15. januára v novozélandskom Aucklanda na otvorených kurtoch s tvrdým povrchom. Titul v dvojhre získal Španiel David Ferrer, ktorý vo finále porazil Argentínčana Davida Nalbandiana. Titul v štvorhre získal pár Marcel Granollers Pujol a Tommy Robredo, ktorý si vo finále poradil s párom Johan Brunström, Stephen Huss.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Heineken Open 2011*
**Španielsko David Ferrer** vs. Argentína David Nalbandian 6 : 3, 6 : 2

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Heineken Open 2011*
**Španielsko Marcel Granollers Pujol / Španielsko Tommy Robredo** vs. Švédsko Johan Brunström / Austrália Stephen Huss 6 : 4, 7 : 6 (6)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

| * z
* d
* u
Turnaje v Aucklande |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  | 1968 | 1969 |
| 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |  |  |  |  |  |  |

 |
**Vlasovce** (iné názvy: **vlasovcotvaré**, **filárie**, **vláknovky**; lat. *Filarioidea, Filari(i)da*) sú veľký taxón (nadčeľaď, rad a pod.) hlístovcov. Majú už vyvinuté ústa (zväčša bez pier), hltan je svalnatý, bez bulbu. Medzihostiteľmi (a súčasne prenášačmi) sú krv cicajúce článkonožce, v ktorých sa vyvíjajú veľmi drobné juvenilné štádiá – mikrofilárie.

Vlasovec miazgový (*Wuchereria bancrofti*) žije v lymfatickom obehu ľudí. Parazit spôsobuje mohutné opuchy na končatinách – choroba sa nazýva elefantiáza („slonia noha"). Vyskytuje sa v
trópoch, prenášajú ju komáre. Dnes je úspešne liečiteľná.

Vlasovec očný (*Loa (= Filaria) loa*) žije v podkožnom väzive, kde sa môže premiestňovať a objaviť sa aj v oku. Pri slabšej nákaze spôsobuje nebolestivé hrče. Vyskytuje sa v trópoch. Mikrofilárie prenášajú ovady z rodu *Chrysops*. Orgány brušnej dutiny a miešok (scrotum) u koní napáda vlasovec konský (*Setaria equina*). Prenášajú ho ovady, najmä z rodu *Tabanus*.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlasovce**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Vlasovce**

Zdroje
------

1. ↑  V. Franc (pozri zdroje)
2. ↑
3. 1 2  filárie. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2005. 698 s. ISBN 80-224-0847-6. Zväzok 4. (Eh – Gala).

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.