recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Binomickou rovnicou** nazývame rovnicu v tvare {\displaystyle x^{n}-a=0} s komplexnou neznámou x, číslo {\displaystyle a} je taktiež komplexné číslo. Exponent neznámej x je prirodzené číslo. Ide o typ rovníc, ktoré sa riešia na Gaussovej rovine komplexných čísiel, teda aj riešenia sú komplexné čísla.

Riešenie binomickej rovnice
---------------------------

Riešenia binomickej rovnice možno nájsť skúmaním goniometrického tvaru komplexného čísla. Majme rovnicu v základnom tvare, pričom obe strany možno prepísať ako komplexné čísla v goniometrickom tvare  

{\displaystyle \left|x^{n}\right|\left(\cos n\varphi +{\text{i}}\sin n\varphi \right)=|a|\left(\cos \omega +{\text{i}}\sin \omega \right)\,;\;x,a\in \mathbb {C} ,n\in \mathbb {N} }

Uhol {\displaystyle \omega } zviera komplexné číslo {\displaystyle a} s kladnou osou x. Odtiaľ možno porovnávaním strán odvodiť riešenia. Porovnaním absolútnych hodnôt je absolútna hodnota neznámej x  

{\displaystyle |x|={\sqrt[{n}]{|a|}}}

Porovnaním uhlov a odvodením riešenia je  

{\displaystyle {\begin{array}{rcl}\cos n\varphi &=&\cos \omega \\n\varphi &=&\omega +2k\pi \\\varphi &=&{\dfrac {\omega +2k\pi }{n}}\end{array}}}

### Diskusia

V tomto kroku treba rozobrať diskusiu vzhľadom na uhol {\displaystyle \omega }. Ak číslo {\displaystyle a} je kladné reálne, potom uvažujeme uhol {\displaystyle \omega =0}. Naopak, ak je {\displaystyle a} reálne záporné, uvažujeme uhol {\displaystyle \omega =\pi }. Pokiaľ uvažujeme, že {\displaystyle a} má svoju reálnu aj imaginárnu zložku, teda je komplexné, uhol sa nedá všeobecne vyjadriť. Po tejto diskusii možno písať riešenia

### Riešenia

Binomická rovnica má celkom {\displaystyle n} riešení. Pri ich hľadaní, sa za koeficient {\displaystyle k} dosadzujú postupne hodnoty množiny {\displaystyle \{0;1;\cdots ;n-1\}}. Tieto riešenia vytvoria v komplexnej rovine akési vrcholy pravidelného {\displaystyle n}-uholníka. Samotné riešenia sú  

*1. prípad {\displaystyle \omega =0}*  

{\displaystyle x\_{1,2,\cdots ,n}={\sqrt[{n}]{|a|}}\left[\cos \left({\frac {2k\pi }{n}}\right)+{\text{i}}\sin \left({\frac {2k\pi }{n}}\right)\right]}

*2. prípad {\displaystyle \omega =\pi }*  

{\displaystyle x\_{1,2,\cdots ,n}={\sqrt[{n}]{|a|}}\left[\cos \left({\frac {2k\pi +\pi }{n}}\right)+{\text{i}}\sin \left({\frac {2k\pi +\pi }{n}}\right)\right]}

*3. prípad neurčitého {\displaystyle \omega } a komplexného {\displaystyle a}*  

{\displaystyle x\_{1,2,\cdots ,n}={\sqrt[{n}]{|a|}}\left[\cos \left({\frac {2k\pi +\omega }{n}}\right)+{\text{i}}\sin \left({\frac {2k\pi +\omega }{n}}\right)\right]}
**Binomické rozdelenie** (iné názvy: **binomické pravdepodobnostné rozdelenie, binomické rozdelenie pravdepodobnosti, Bernoulliho rozdelenie**) je v teórii pravdepodobnosti a štatistike diskrétne rozdelenie pravdepodobnosti. Opisuje počet výskytu určitej náhodnej udalosti v {\displaystyle n} nezávislých pokusoch, pričom daný jav má stále rovnakú pravdepodobnosť {\displaystyle p} (vyskytuje sa stále s rovnakou pravdepodobnosťou). V špeciálnom prípade, ak položíme {\displaystyle n=1}, tak dostaneme alternatívne rozdelenie.

Definícia
---------

Diskrétna náhodná premenná X má binomické rozdelenie s parametrami {\displaystyle n} a {\displaystyle p}, pričom {\displaystyle n\in \mathbb {N} } a {\displaystyle p\in (0,1)}, ak nadobúda hodnoty {\displaystyle k=0,1,2,...n} s pravdepodobnosťami {\displaystyle p\_{0}}, {\displaystyle p\_{1}}, {\displaystyle p\_{2}}, ... {\displaystyle p\_{n}}, pričom platí nasledovný vzťah:  

{\displaystyle p\_{k}=P(X=k)=\displaystyle {n \choose k}p^{k}(1-p)^{n-k}}

Označujeme: 

* {\displaystyle \operatorname {X} \sim Bin(n,p)}
* {\displaystyle \operatorname {X} \sim Bi(n,p)}

Základné charakteristiky rozdelenia
-----------------------------------

* Stredná hodnota:

{\displaystyle \operatorname {E} (X)=np}
* Rozptyl:

{\displaystyle \operatorname {D} (X)=np(1-p)}
* Koeficient šikmosti:

{\displaystyle \gamma \_{1}={\frac {1-2p}{\sqrt {np(1-p)}}}}
* Koeficient špicatosti:

{\displaystyle \gamma \_{2}={\frac {1-6p(1-p)}{np(1-p)}}}
* Momentová vytvárajúca funkcia:

{\displaystyle m(t)={\left[p\mathrm {e} ^{t}+(1-p)\right]}^{n}}

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Binomické rozdelenie**

Zdroj
-----

* LAMOŠ, František; POTOCKÝ, Rastislav. *Pravdepodobnosť a matematická štatistika – Štatistické analýzy*. Bratislava : Vydavateľstvo UK, 1998. ISBN 80-223-1262-2. Kapitola Náhodné premenné a náhodné vektory, s. 344.
* PACÁKOVÁ, Viera. *Aplikovaná poistná štatistika*. Bratislava : IURA EDITION, 2004. (Ekonómia.) ISBN 80-8078-004-8. Kapitola Pravdepodobnostné rozdelenie v poisťovníctve, s. 261.
prof. Dr. **Karel Koutský** (\* 21. október 1897, Louny – † 2. júl 1964, Brno) bol český matematik.

Život
-----

Patril ku skupine českých stredoškolských učiteľov, ktorí v medzivojnovom období pôsobili na Slovensku a pomáhali zmierniť nedostatok odborníkov v tejto oblasti. Od roku 1921 vyučoval na štátnom reálnom gymnáziu v Trnave, v rokoch 1922 – 1928 na gymnáziu v Zlatých Moravciach. Neskôr sa stal profesorom a pôsobil na univerzite v Brne. Vedecky začal pracovať už ako stredoškolský profesor na Slovensku a mal bohatú publikačnú činnosť (vyše 200 rôznych príspevkov, z toho 25 pôvodných matematických vedeckých prác). Zaoberal sa geometriou, teóriou čísiel, didaktikou a dejinami matematiky, neskôr aj topológiou. Patril k priekopníkom výskumu dejín matematiky na Slovensku. S jeho menom sa spája prvý pokus o súborné spracovanie tejto problematiky ako samostatného celku vyňatého z celouhorského komplexu. Bohužiaľ v tejto oblasti sa mu podarilo uverejniť len jednu štúdiu, ináč zostal jeho projekt v štádiu prípravných prác (excerpovania, zbierania materiálu) nedokončený. Zomrel 2. júla 1964 v Brne.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * abART: 77217
* ISNI: 0000 0000 5545 4203
* NK ČR: jk01062398
* SNK: 205160
* VIAF: 77434541
**Binárny súbor** je počítačový súbor, ktorý môže obsahovať akýkoľvek typ dát, kódovaný v binárnej forme za účelmi uchovania a spracovania v počítači; napríklad, počítačové dokumentové súbory obsahujúce formátovaný text. Mnoho binárnych formátov súboru obsahuje časti, ktoré sa dajú interpretovať ako text; binárne súbory, ktoré obsahujú *iba* textové údaje - bez akýchkoľvek napríklad formátovacích informácií - sa nazývajú čisto textové súbory (angl.: plain text). Pri bežnom používaní sa typicky rozlišuje medzi čisto textovými súbormi a binárnymi, takže v tomto zmysle sú binárne súbory všetky súbory, ktoré neobsahujú iba obyčajný čistý text. 

Binárne súbory sa obvykle chápu ako sekvencia bajtov, čo znamená, že binárne číslice (bity) sú zoskupované po ôsmich. Binárne súbory typicky obsahujú bajty, ktoré sú určené na interpretovanie ako niečo iné než textové znaky. Skompilované počítačové programy sú toho typickými príkladmi; skutočne, skompilované aplikácie (objektové súbory) sa niekedy označujú, najmä programátormi, ako **binárky**. Ale binárne súbory môžu obsahovať aj obrázky, zvuky, komprimované verzie iných súborov, atď. — stručne, akýkoľvek typ súboru obsahujúci čokoľvek. 

Pri posielaní binárnych súborov cez určité systémy (ako napríklad e-mail), ktoré nedovoľujú všetky hodnoty dát, sa často tieto súbory preložia na čisto textovú reprezentáciu (použitím, napríklad, Base64). Toto kódovanie má nevýhodu, že zväčšuje veľkosť súboru o približne 30% počas prenosu, ako aj to, že vyžaduje preloženie naspäť do binárnej formy po obdržaní súboru. Podrobnejšie na túto tému pozrite Kódovanie binárneho na textový súbor.

Microsoft Windows umožňuje programátorovi špecifikovať parameter systémového volania indikujúci, či je súbor textový alebo binárny; Unix to nerozlišuje a narába so všetkými súbormi ako s binárnymi. Toto odráža fakt, že rozdelenie súborov na textové a binárne je do určitej miery svojvoľné.

Prezeranie binárnych súborov
----------------------------

Ak otvoríte binárny súbor v textovom editore, každá skupina ôsmich bitov bude typicky preložená ako jeden znak, a vy uvidíte (pravdepodobne nelogické) zobrazenie textových znakov. Ak by ste ten istý súbor otvorili v inej aplikácii, táto aplikácia bude mať svoje vlastné použitie pre každý bajt: možno že daná aplikácia bude narábať s každým bajtom ako s číslom a pošle na výstup tok čísel v rozpätí 0 až 255 — alebo možno že bude interpretovať tieto čísla v bajtoch ako farby a zobrazí zodpovedajúci obrázok. Ak sa so samotným súborom narába ako s vykonateľným a spustiteľným, tak sa počítač pokúsi interpretovať tento súbor ako sériu inštrukcií vo svojom strojovom jazyku.

Na prezeranie hexadecimálnych (a možno aj decimálnych) hodnôt pre zodpovedajúce bajty binárneho súboru sa môže použiť hex editor. S bajtami sa potom môže narábať zmenou ich hexadecimálnej hodnoty v hex editore.

Pozri aj
--------

* Spustiteľný program

Externé odkazy
--------------

* BIEW is Binary vIEW project
**Karel Farský** (\* 26. júl 1880, Škodějov – † 12. jún 1927, Praha) bol český rímskokatolícky kňaz, teológ a neskôr spoluzakladateľ, biskup a prvý patriarcha Cirkvi československej husitskej.

Život
-----

Busta Karla Farského vo Vyškove. 
Bol absolventom teologického štúdia na Karlovej univerzite a rímskokatolíckym kňazom pôsobiacim v Prahe a Plzni. Po roku 1918 sa pridal k hnutiu modernistických československých duchovných, ktorí hlásali zavedenie do liturgie národné jazyky, zrušiť povinný celibát kňazov a umožniť zástupcom veriacich spravovať cirkev.

V roku 1920 vystúpil z katolíckej cirkvi a stal sa jedným zo spoluzakladateľov Cirkvi československej. V rokoch 1920–1924 sa zaoberal organizáciou politického systému a doktrínou novej kresťanskej denominácie, viedol teologický spor s Matejom Pavlíkom, ktorý podporoval východnú liturgiu a neskôr sa pridal k pravoslávnej cirkvi.

V roku 1924 bol Karel Farský zvolený za pražského biskupa a patriarchu Československej cirkvi. Svoj úrad zastával až do svojej smrti v roku 1927.

Pozri aj
--------

* Cirkev československá husitská

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Karel Farský na českej Wikipédii a Karel Farský na poľskej Wikipédii.*

* 
* 

Autoritné údaje: * abART: 78008
* GND: 1037138554
* ISNI: 0000 0000 5528 1592
* LCCN: no2014151399
* NK ČR: jk01030775
* VIAF: 34919332
* WorldCat: lccn-no2014151399
**Móric Krippel** (\* 5. september 1867, Kátlovce – † 23. november 1945, Šopron) bol slovenský lesný inžinier, vysokoškolský pedagóg.

Jeho otec bol Štefan Krippel a matka Mária rod. Reinolová.

Životopis
---------

Študoval lesníctvo na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici (1887 – 1890); Ing. 1908 vysokoškolský pedagóg. Od roku 1890 pomocný lesník v obvode Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici a lesný odborník na viacerých miestach. Od 1908 vedúci katedry lesníckej ťažby a lesného priemyslu Vysokej baníckej a lesníckej v Banskej Štiavnici, 1918 – 1938 v Šoprone. Autor vysokoškolských učebníc a príručiek o meračských prístrojoch, o lesnej ťažbe, o priemyselnom spracovaní dreva a o poľovníckych zbraniach. Vypracoval novú metódu na určovanie konštát tvrdosti dreva.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 18; pokrstený ako Mauritius Krippel

Autoritné údaje: * PIM: PIM95450
**Železničná nehoda pri Kroune** bola mimoriadna udalosť, ktorá sa stala 24. júna 1995 na železničnej trati 261 pri zastávke Krouna v okrese Chrudim. Zahynulo 19 osôb (18 na mieste, 1 po týždni v nemocnici), štyri osoby boli zranené. Nehoda pri Kroune bola najväčšia železničná nehoda 90. rokov 20. storočia vo východných Čechách.

Nehoda urýchlila zavedenie traťového rádiového systému, ktorého absencia znemožnila osobný vlak včas varovať. Na pripomienku nehody bol 60 metrov od miesta, kde se stala, postavený hrubo otesaný kamenný pomník s leštenou deskou.

Česko: Miesto nehodyMiesto nehody
Miesto udalosti

Príčina nehody
--------------

Príčinou nehody bolo ujdenie troch plne naložených nákladných železničných vozňov a služobného vozňa zo stanice Čachnov. Počas posunu ich po odpojení rušňa neudržala jediná zatiahnutá ručná brzda. Na miernom klesaní nabrali vozne so železným šrotom a s drevom rýchlosť až 100 km/h. Neriadená nákladná súprava sa stretla na trati s prichádzajúcim motorovým vozňom 810.061-2, ktorý v tom čase išiel rýchlosťou zhruba 30 km/h. V tej dobe neboli rušňovodiči na tejto trati vybavení dorozumievacím zariadením, preto nebolo možné posádku vozňa a pasažierov včas varovať.

Referencie
----------

1. 1 2   *Krouna – nejtragičtější nehoda 90. let* [online]. [Cit. 2020-06-24]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Před 15 lety si srážka u Krouny vyžádala 19 obětí* [online]. [Cit. 2020-06-24]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Česká televize. Legendy záchranářství: Vlaková neštěstí. 6.6.2017, ČT1, iVysílání.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Železniční nehoda u Krouny na českej Wikipédii.*
***Cigáni idú do neba*** (orig. rus. *Табор уходит в небо*) je sovietsky film moldavského režiséra Emila Loteanu z roku 1975 na motívoch Gorkého poviedok.

Dej
---

Ľúbostný príbeh Zobara a Rady je situovaný do rómskeho prostredia. Zobar v predvečer Nového roka spolu so svojimi priateľmi ukradne dôstojníkom z kasární kone a postupne ich predáva. Vojenská hliadka ho zraní. Raneného ho neskôr v kríkoch nájde Rada, ktorá sa o neho stará a ošetruje ho. Hovorí sa o nej, že vie čarovať. Zobar sa do nej zamiluje na prvý pohľad, ale ona bez slova zmizne. Keď ju zamilovaný Zobar znovu stretne s jej kočovnou rodinou, Rada ho prosí, aby ju nechal na pokoji. Zobar pokračuje v krádeží koní, čo sa mu však vypomstí, pretože vojaci postupne likvidujú členov jeho tábora. Zobara chytia a postavia na šibenicu, z ktorej však v poslednej chvíli utečie, čím sa zachráni. Ujde za Radou, ktorá mu nakoniec vyznáva lásku. Keď ju však pred celým táborom požiada o ruku, Rada sa mu vysmeje, pretože nechce prísť o vlastnú slobodu. Zobar strácajúc svoj vlastný rozum bodne Radu do hrude. Keď to jej otec Danillo uvidí, zoberie nôž a bodne Zobara do chrbta. Milenci v objatí padajú na zem a zomierajú. Významnú úlohu vo filme zohrala hudba Eugena Dogu.

Ocenenia
--------

* 1976 - Zlatá mušľa na Medzinárodnom filmovom festivale v San Sebastiane.
* 1977 - diplom za najlepšiu réžiu na Medzinárodnom filmovom festivale *Fest 77* v Belehrade.
* 1977 - diplom za najlepší film na Medzinárodnom filmovom festivale v Prahe.

Hlavné úlohy
------------

* Svetlana Toma - *Rada*
* Grigore Grigoriu - *Zobar*
* Elena Sadovskaja - *Juliška*
* Barasbi Mulajev - *Makar Čudra*
* Ion Sadri Škurja - *Siládi*
* Vsevolod Gavrilov - *Danillo*
* Serdžu Finiti - *Bubuľa*
* Michail Šiškov - *Nur*

Externé odkazy
--------------

* *Cigáni idú do neba* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Cigáni idú do neba na ASFK
kamenná stena stabilizovaná striekaným betónom na Novom Zélande
**Striekaný betón** je názov pre betón (niekedy maltu) dopravovaný cez tlakovú hadicu a striekaný vysokou rýchlosťou na predpokladaný povrch. Táto technológia môže byt aplikovaná na akýkoľvek typ alebo tvar povrchu, vrátane stropov a zvislých plôch. Môže sa aplikovať aj na už existujúce povrchy (betón, cement, sadrokartón, polystyrén, tehly, betónové tehly, atd.) a môže byť taktiež použitý na prekrytie a dekorovanie. Technológia striekanej podlahy sa môže aplikovať na chodníky, terasy, schody, okolo bazénov, steny – fasády a všade inde, kde je potreba zlepšiť vizuálny vzhľad existujúcich štruktúr.

Dejiny
------

Striekaný betón bol vynájdený v prvom polovici 19. storočia. Americký preparátor Carl Akelei, vymyslel túto metódu na vyplnenie sadrových modelov zvierat. Použil metódu vyfukovania suchého materiálu z hadice so stlačeným vzduchom, zvlhčovanie suchého materiálu prebiehalo až po opustení hadice. Táto technológia bola neskôr použitá na opravu konštrukcie v starých budovách. V roku 1911 bol udelený patent na jeho vynálezy. Termín „striekaný betón" prvýkrát definovala American Railway Engineers Association v roku 1930. V roku 1950, bol vymyslený mokrý proces, dovtedy bol použitý len suchý proces. V roku 1960 bolo navrhnuté rotačné striekacie zariadenie, s otvorenou násypkou, ktorá umožnila nepretržité doplňovanie materiálov.
Na ťažko prístupných miestach je hadica riadená ručne, napríklad pri výstavbe malých bazénov. Pri práce na väčších plochách hadica môže byt riadená aj mechanicky.

Suchá zmes verzus mokrá zmes
----------------------------

Suchá metóda spočíva v pridaní suchej prísady do násypky a jej následnej pneumatickej aplikácie pomocou hadice do otvorov. Robotník kontroluje koľko vody treba pridať do hadice. Voda a suchá zmes nie sú úplne zamiešané, zmes konečnú podobu dostane vtedy, keď sa dostane na povrch. To si vyžaduje kvalifikovaných robotníkov, najmä v prípade husto alebo silno vystužených sekciách. Výhodou suchej zmesi je, že obsah vody je možné nastaviť okamžite prostredníctvom hadice, čo umožňuje efektívnejšie umiestnenie na strop a vertikálne aplikácie, bez použitia urýchľovača. Suchý proces je užitočný pri oprave, kedy je potrebné často zastaviť.

Mokrý-mix striekaného betónu je pridanie vopred pripraveného koncentrátu do dýzy. Mokrý postup všeobecne produkuje menej odpadov (materiál, keď spadne na zem) a tuhých znečisťujúcich látok oproti metóde so suchým-mixom. Najväčšou výhodou mokrého procesu, je to, že sa dajú väčšie objemy umiestniť za kratší čas.

Striekaný betón je vystužený konvenčnou oceľovou tyčou, oceľovým pletivom, a vláknami. Vláknová výstuž (oceľ alebo syntetické) sa tiež používa na stabilizáciu pri stavbách tunelov a pri opevňovaní svahov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Striekaný betón**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Shotcrete na anglickej Wikipédii.*
**Rak Records** je britské hudobné vydavateľstvo, ktoré v roku 1969 založil hudobný producent Mickie Most. Táto značka bola domovským vydavateľom hudobníkov ako Herman's Hermits, Suzi Quatro, Mud, Kenny, Donovan, Hot Chocolate, Heavy Metal Kids, Smokie, Chris Norman, Arrows, Span, Racey a Kim Wilde. Od roku 1983, kedy spoločnosť Mickie Most odpredal, Rak Records svoju produkciu distribuovali prostredníctvom licenčnej dohody s EMI. 

Most naďalej udržal meno firmy a jeho RAK Studios spolu s Rak Publishing dodnes fungujú a sídlia v londýnskej štvrti St John's Wood. Medzi jej novšími klientmi sú mená ako Joan Jett, Ben Taylor a KK (Kevin Kerrigan). V roku 2013, potom ako Warner Music Group získali od EMI značku Parlophone, dostali sa aj k právam na viaceré hudobné diela vrátane skupiny Hot Chocolate

Referencie
----------

1. ↑  CARTWRIGHT, Garth. Obituary: Mickie Most. *The Guardian*, 2 June 2003. Dostupné online [cit. 2010-01-30].
2. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rak Records na anglickej Wikipédii.*
**Kuora trojpásová** (*Cuora trifasciata*) je kriticky ohrozená ázijská sladkovodná korytnačka z čeľade Bataguridae.

Opis
----

Pancier má dlhý asi 15 cm. Karapax má mierne klenutý, sfarbený šedo až červenohnedo, často s fialovým nádychom a tromi pozdĺžnymi čiernymi pruhmi. Plastrón je čierny, na okrajoch žlto lemovaný. Ako pri ostatných druhov rodu *Cuora* je aj plastrón kuory trojpásovej rozdelený pružným väzivovým kĺbom, takže sa do neho korytnačka môže pevne uzavrieť. Pomerne úzka hlava so zašpicateným ňufákom je zhora zlatožltá, zboku čierna.

Rozšírenie a spôsob života
--------------------------

Táto korytnačka sa vyskytuje len v južnej Číne, v okolí Kantonu. Predpokladalo sa, že žije aj na niektorých miestach severného Vietnamu a Laosu, ukázalo sa však, že sa jedná o samostatný druh *Cuora cyclornata*. Kuora trojpásová sa vyskytuje na brehoch zarastených vodných plôch a močiarov. Je všežravá, živí sa predovšetkým vodnými bezstavovcami, červami, drobnými rybkami, ale nepohrdne ani rastlinnou potravou. V zajatí sa mimo Čínu chová veľmi zriedka.

Ohrozenie
---------

Kuora trojpásová patrí medzi najohrozenejšie druhy ázijských korytnačiek. Okrem straty prostredia vplyvom stavebnej a poľnohospodárskej činnosti či regulácie vodných tokov je tato korytnačka ohrozená aj lovom. Rôsolovitá polievka *guilingao*, pripravená z mäsa a plastrónu tejto korytnačky, koreňa smilaxu, huby leskokôrky a niektorých ďalších rastlín, je v južnej Číne považovaná za pochúťku a zároveň účinný liek proti rozmanitým chorobám. Za jednu korytnačku tohto druhu sa na čiernom trhu platí až 1 000 amerických dolárov. Istým riešením môže byť chov korytnačiek pre kuchynské účely na špecializovaných farmách, aj tak sa však pytliakom stále vyplatí ich chytanie vo voľnej prírode.

Potrava
-------

Podobne ako ostatné druhy korytnačiek rodu *Cuora* je všežravá, živí sa ako vodnými a pobrežnými rastlinami, tak tiež živočíšnou potravou, predovšetkým larvami vodného hmyzu, rybkami a mäkkýšmi. Potravu si hľadá prevažne pod vodou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kuora trojpásová**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Želva třípásá na českej Wikipédii.*
Súradnice: 34°59′2″S 135°42′34″V﻿ / ﻿34,98389°S 135,70944°V﻿ / 34.98389; 135.70944

Šókintei a záhrada
**Vila Kacura** (jap. ヴィラ桂) je cisárská vila, ležiaca na okraji japonského mesta Kjóto.

História
--------

Cisárskú vilu nechal vybudovať v roku 1620 cisársky princ Hačidžo no Mija, ktorú neskôr rozšíril jeho syn Tošitada.

Cisárska záhrada
----------------

Prekrásna japonská záhrada ktorá bola určená prechádzkam cisárovej rodine. Niektoré záhradné prvky sú použité aj z čínskych záhrad. Záhrada sa preslávila svojimi chodníčkami, z ktorých je zaujímavý výhľad do ostatných zákutí záhrady. Z čajového altánku *Šókintei* je údajne najkrajší výhľad do záhrady. V cisárskej záhrade je viacero čajových altánkov, najznámejšie sú: Šókintei, Šókatei a Šóiken.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vila Kacura**

Zdroj
-----

* *Japonsko*. Vyd. 2. V Praze: Ikar, 2007 ISBN 978-80-249-0739-0 str. 176
**Rajovec dlhoplutvý** (*Macropodus opercularis*) je druh ryby z čeľade labyrintkovité.

Pôvod
-----

Rajovec dlhoplutvý pochádza z východnej Ázie (Kórea, Taiwan, Vietnam).

Opis
----

Rajovec dlhoplutvý dorastá do maximálnej veľkosti 9 až 15 cm. Na bokoch stranách tela sa nachádza kresba priečnych pásov červenej, modrej a hnedej farby. Jedna vyšľachtená forma, ktorá sa v prírode nevyskytuje, je albín. Samec má predĺženú dorzálnu, kaudálnu a análnu plutvu, ktorými sa predvádza aby zapôsobil na samičku, alebo zastrašil iné samce. Rajovec znáša aj nízke teploty až do 15 °C, ktoré nie sú typické pre tropické sladkovodné ryby, a v letných mesiacoch môže byť chovaný aj v rybníku.

Ekológia a biotop
-----------------

Obýva plytké porastené vody (napr. ryžové polia). Žije na pobreží i v brakickej vode. Je to omnivorný druh (všežravec), ktorý dáva prednosť väčšej živej potrave, ako sú napr. larvy hmyzu, a iné živé organizmy, ktoré sa vyskytujú v horných a stredných vrstvách vodného prostredia. V podmienkach chovu v starostlivosti človeka sú to aj tubifexi, malé alebo sekané väčšie dážďovky, rupice, ako aj umelá potrava, ktorá je určená pre tento druh. Samec stavia penové hniezda na vodnej hladine. Pár bráni svoje vytieracie teritórium spoločne, ale iba do skončenia trecej periódy. Samička kladie niekoľko sto ikier, ktoré sa vyliahnu asi po dvoch dňoch. Po ukončení trecej periódy, je nutné samicu odloviť, pretože by ju samec neustále prenasledoval (čo sa stáva hlavne v malých akváriách). Je to tzv. otcovský typ rodiny, kedy ošetrovanie ikier cez ich embryonálny a larválny vývoj až do voľného rozplávania plôdika, preberá samec.

Chov
----

Pri chove v starostlivosti človeka v akváriu, tak ako aj v svojich pôvodných ekologických nikách výskytu, sa zdržuje v horných až stredných vrstvách vodného prostredia. Pri chove v starostlivosti človeka by sa hodnota pH mala pohybovať v rozmedzí 6,8 až 8,0; celková tvrdosť vody (°dGH) v rozmedzí 4,0 - 18,0 °N a teplota v rozmedzí 16,0 - 26,0 °C. V rámci druhu je znášanlivý, ale k menším druhom môže byť agresívny.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rajovec dlhoplutvý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Rajovec dlhoplutvý**
**Milan Rybecký** (\* 6. jún 1925, Blatné - † 24. máj 1987, Bratislava) bol pedagóg, muzeológ.

Rodina
------

* otec Ľudovít Rybecký
* matka Karolína Rybecká

Životopis
---------

Študoval na učiteľskom ústave, popri zamestnaní na Filozofickej fakulte UK v Bratislave (1962-1967). Učiteľ a riaditeľ školy v Hornom Smokovci, neskôr pracovník Povereníctva informácií a osvety, vedúci oddelenia múzeí na Povereníctve kultúry. Riaditeľ Slovenského múzea, v roku 1970-1974 externý riaditeľ Múzea SNP v Banskej Bystrici, od 1979 riaditeľ Ústrednej správy múzeí a galérií v Bratislave. Položil organizačné a metodologické základy ochrany prírody a pamiatok. Prispieval do odborných časopisov, venoval sa štúdiu histórie slovenského múzejníctva, spracoval dejiny Muzeálnej slovenskej spoločnosti.

Ocenenie
--------

* Roku 1970 držiteľ ceny A. Kmeťa, 1983 vyznamenaný Za vynikajúcu prácu

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: jo2004220389
* SNK: 153703
* VIAF: 62934544
Súradnice: 48°12′40″S 16°58′32″V﻿ / ﻿48,211076°S 16,975659°V﻿ / 48.211076; 16.975659

**Vila Košťálová** alebo **Brixov dom** je historická budova nachádzajúca sa v bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves na Novoveskej ulici 17 v pamiatkovej zóne Devínskej Novej Vsi. Po tom, ako budovu získala mestská časť odkúpením od súkromných majiteľov, bola budova v roku 1998 prehlásená za kultúrnu pamiatku.

V súčasnosti je budova sídlom starostu mestskej časti Devínska Nová Ves, nachádza sa tu aj sobášna sieň.

Dejiny výstavby
---------------

Budovu postavil na konci 19. storočia Jozef Zavadil, rakúsky minister pôšt, ktorý bol náruživý zberateľ skamenelín a archeologických predmetov a objaviteľ najväčšieho slovansko - avarského pohrebiska v strednej Európe. V rokoch 1999 až 2001 prebehla celková rekonštrukcia budovy.  Budova je postavená v štýle eklekticizmu.

Referencie
----------

1. ↑   *Register nehnuteľných NKP* [online]. Bratislava: Pamiatkový úrad SR. Dostupné online.
2. ↑  portál mestskej časti Devínska Nová Ves odsek Pozoruhodné objekty
3. 1 2  pamiatkový úrad SR
4. 1 2  bratislava.sme.sk
**Conwy Railway Bridge** (niekedy aj *Conwy Tubular Bridge*) je železničný tubusový most vo waleskom meste Conwy. 

Architektom mosta bol William Fairbairn a jeho konštruktérom Robert Stephenson. Po dokončení v roku 1848 sa stal prvým dokončeným tubusovým mostom na svete. Pôvodne slúžil ako súčasť železnice Chester and Holyhead Railway, ktorá viedla z prístavu v Holyheade do Creweu. Na tejto železnici sa nachádzal aj ďalší Stephensonov tubusový most Britannia Bridge, ktorý preklenoval Menaiskú úžinu. Po rekonštrukcii mostu Britannia Bridge sa stal železničný most v Conwy jediným mostom svojho druhu na svete.

Hlavnú časť mosta tvorí 125 m dlhý tubus zo zvárkovej ocele. Na oboch koncoch mosta sa nachádzajú pylóny, ktoré majú vzhľadovo ladiť s hradom Conwy Castle, ktorý sa nachádza v blízkosti mosta. Železničný most je jedným z troch, ktoré pod hradom preklenujú rieku Conwy; hneď vedľa neho sa nachádza visutá lávka Conwy Suspension Bridge a moderný cestný most Conwy Road Bridge.

Referencie
----------

1. 1 2   *Conway Bridge* [online]. Structurae. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Conwy Railway Bridge**
Žobračenky
**Žobračenka** (iné názvy: **almuženka**, **almužná poukážka**) bola v ČSR od roku 1927 poukážka na stravu, odev a podobne pre žobrákov, ktoré dostávali od štátu namiesto peňazí z obavy že hotovosť by premrhali.

Charakteristika
---------------

V užšom zmysle sa ako „žobračenka" označujú najmä potravinové poukážky prideľované v ČSR nezamestnaným v rokoch 1930 – 1939 (v dôsledku svetovej hospodárskej krízy). Štát prideľoval poukážky na podporu pre nezamestnaných v rámci štátnej stravovacej akcie. 

V auguste 1930 *Ministerstvo sociálnej starostlivosti* nezamestnaným týždenne prideľovalo poukážky v hodnote 10 až 20 Kč, za ktoré si mohli ich držitelia v určitých dňoch vymeniť potraviny. Ich prideľovanie sa riadilo určitými pravidlami. Poukážky nedostávali tí, ktorí od roku 1929 neboli najmenej 3 mesiace nepretržite zamestnaní (sezónni robotníci až 6 mesiacov), tí, ktorí dostávali akúkoľvek inú, aj veľmi malú podporu, boli vlastníkmi domčeka, neprijali prácu, ktorú im ponúkla sprostredkovateľňa práce alebo nejaký úrad, a pod. Zo začiatku prideľovali poukážky iba na 2 mesiace, postupne sa však čas predlžoval. O prideľovaní rozhodovali okresné a obecné sociálne komisie, okresné a notárske úrady a *Ministerstvo sociálnej starostlivosti* poskytovalo poukážky podľa objemu financií, ktoré malo k dispozícii. 

Po roku 1933 ako protihodnotu za žobračenky nezamestnaní odpracúvali bezplatne určitý počet pracovných dní. Prácu zadávali notári, richtári, rôzne úrady a jej odmietnutím sa skončilo aj prideľovanie prídelov potravín. Vyskytovali sa aj prípady zneužívania, defraudácie a špekulácie s poukážkami zo strany úradníkov, pre vlastné obohatenie.
**Žofie Kabelková** (\* 13. január 1983, Jihlava) je česká pesničkárka a speváčka.

Spievala s niekoľkými kapelami (Los Folkloristas, Čerstway vzduch), ako samotná pesničkárka s gitarou jazdí od roku 1998 na festivaly (napr. Folkový kvítek, Porta, Zahrada, Křídla), občas ju sprevádzali gitarista Tomáš Honsa a basgitarista Petr Vacek. V roku 2003 vydala svoj pesničkársky album *Žiju*, odvtedy ale skôr len spieva, v súčasnosti v amatérskej skupine Chakra Bandoleros a s Panoptikom, združením troch mladých pesničkárov (Žofie Kabelková, Ivo Cicvárek, Marcel Kříž a ich sprievodná kapela).

Spolu s pesničkárkami Martinou Trchovou a Magdou Brožkovou tvorí humorné trio Ježibabinec.

V roku 2002 spievala v animovanom filme *Báječná show*.

V súčasnosti koncertuje sama alebo s flautistkou Petrou Klementovou.

Diskografia
-----------

* *Osobně*, 2001, demo
* *Žiju*, Indies Records, 2003
* *Panoptikum*, Indies Records, 2005, s Panoptikom
* *Peřiny z vody*, Malé vydavatelství na plovoucí kře, 2009

### Hosťovanie

Hosťovala tiež na dvoch albumoch Iva Cicvárka *Vidět víc* (2000) a *V letadle* (2002) a albumoch Martiny Trchovej *Maxisingl* (2003) a *Čerstvě natřeno* (2005).

Možno ju počuť aj na sampleroch Indies Records (2003), *Zahrada písničkářů* (2002) a *Folkový kvítek 2001* (2001) a na soundtracku k filmu *Báječná show* (2002, VHS 2002, DVD 2003). Účinkuje tiež v singli a klipe Michaela Foreta *V síti*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Žofie Kabelková**

Externé odkazy
--------------

* Web Žofie Kabelkovej
* Profil Žofie Kabelkové na MySpace.com
* Profil Žofie Kabelkové na Bandzone.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žofie Kabelková na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5597 9632
* NK ČR: xx0026465
* VIAF: 85464932
**Žofia z Bergu** (? - † 31. máj 1126) bola manželka Ota II. Olomouckého, s ktorým mala iste syna Ota III. a podľa Palackého ešte dve dcéry.

Životopis
---------

Žofia bola dcérou Henricha z Bergu a Adelheid z Mochentalu. Dve dcéry z nemeckého rodu pánov z Bergu (blízko mesta Ehingen) sa vydali za Přemyslovcov: Richenza pred rokom 1111 za Vladislava I. a Žofia roku 1114 za Ota Černého. Podľa Kosmasa teda boli česká kňažná Richenza a Žofia sestry. Tretia sestra Salomena sa vydala za Piastovca, poľského kniežaťa Boleslava III. ktorého bola druhou manželkou.

Keď sa Oto Olomoucký rozhodol dobyť svoje nástupnícke práva na český trón s pomocou nemeckého kráľa Lothara III. nakoniec zomrel v krvavej bitke pri Chlumci. Vdova Žofia odišla, podobne ako to mala v úmysle jej teraz už tiež ovdovela sestra Richenza, do kláštora Zwiefalten. Tu ale zomrela už 31. mája 1126.

Príbuzenstvo
------------

* otec - Henrich z Bergu
* manžel - Ota II. Olomoucký
* syn - Ota III. Dětleb
* sestra - Salomena z Bergu
* sestra - Richenza z Bergu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žofie z Bergu na českej Wikipédii.*
**Milan Obrenović II.** (srb. Милан Обреновић; \* 21. október 1819, Kragujevac – † 8. júl 1839, Belehrad) bol knieža Srbska v roku 1839.

Životopis
---------

Bol najstarším synom kniežaťa Miloša Obrenovića a princeznej Ľubice Obrenovićovej (rodenej Vukomanovićovej) a brat princa Michajla. Bol študentom na Belehradskej vysokej škole. Mal plný učebný plán, vrátane francúzštiny a nemčiny. V roku 1830, keď Srbsko získalo autonómiu, sa knieža Milan stal nástupcom svojho otca. Hoci bol celý svoj život chorľavý, podarilo sa mu čiastočne vybudovať politické názory a presvedčenia, ale jeho choroba (tuberkulóza) mu bránila viesť dobrú politiku. Na trón nastúpil po abdikácii kniežaťa Miloša (13. júna) a vládol až do 8. júla 1839, keď zomrel. Do dejín Srbov vstúpil ako vládca s najkratšou dobou vlády (25 dní). Na jeho počesť bolo pomenované mesto Nižný Milanovac. Bol pochovaný v Palilule a neskôr jeho pozostatky boli prenesené do Belehradu do Cerkvi svätého Marka.

Trón zdedil jeho mladší brat, knieža Michal Obrenović (1823 – 1868), knieža Srbska (1839 – 1842, 1860 – 1868).

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Milan Obrenović II, Prince of Serbia na anglickej Wikipédii.*
**Binárna operácia** alebo **dvojmiestna operácia** alebo **dvojprvková operácia** alebo **dvojčlenná operácia** je úkon v matematike, ktorým sa ku každej usporiadanej dvojici prvkov (napríklad dvojici čísiel) z nejakej množiny (ľubovoľným spôsobom) priraďuje jediný tretí prvok (napríklad ďalšie číslo) z tej istej množiny. Ak existuje taký predpis, hovoríme, že na danej množine máme definovanú binárnu operáciu. Binárna operácia je jeden z najdôležitejších pojmov algebry.

Matematicky vyjadrené binárnou operáciou \varphi  na množine *M* rozumieme ľubovoľné zobrazenie {\displaystyle \varphi :M\times M\to M}. 

Je užitočné si všimnúť, že z tejto definície vyplývajú dva dôležité fakty:

* každá operácia je "uzavretá", teda {\displaystyle \forall a,b\in M:\varphi (a,b)\in M},
* výsledok operácie je definovaný pre každú usporiadanú dvojicu na {\displaystyle M^{2}}, teda {\displaystyle \forall a,b\in M\exists c\in M:\varphi (a,b)=c}.

Ešte raz upozorňujeme, že tieto dva body nie sú súčasťou definície binárnej operácie a vyplývajú z toho, že \varphi  je zobrazenie.

Príklady
--------

Binárnymi operáciami sú také základné operácie ako sčítanie na celých číslach (dvom sčítavaným číslam sa priraďuje tretie - ich súčet), operácia násobenia na racionálnych či reálnych číslach (dvom násobeným číslam sa priraďuje tretie - ich násobok). Delenie na racionálnych či reálnych číslach však nie je binárnou operáciou, pretože delenie nulou nie je definované, inak by bola definícia binárnej operácie aj pri delení splnená.

Vlastnosti binárnych operácií
-----------------------------

V ďalšom texte budeme uvažovať binárnu operáciu {\displaystyle \circ } definovanú na množine *M*.

Hovoríme, že {\displaystyle e} je *neutrálnym prvkom* binárnej operácie {\displaystyle \circ } na množine *M*, ak platí
{\displaystyle \forall a\in M:a\circ e=e\circ a=a}.

V poliach sa neutrálnemu prvku aditívnej operácie hovorí nula a neutrálnemu prvku multiplikatívnej operácie jednotka.

Ľahko sa ukáže, že každá binárna operácia môže mať nanajvýš jeden neutrálny prvok.

Binárna operácia {\displaystyle \circ } na množine *M* sa nazýva *asociatívna*, ak
{\displaystyle \forall a,b,c\in M:(a\circ b)\circ c=a\circ (b\circ c)}.

*Príklad:* Operácie sčítania a násobenia celých alebo reálnych čísel sú asociatívne operácie. Odčítanie na týchto množinách nie je asociatívne.

Matematickou indukciou sa ľahko dokáže rozšírenie, že pri asociatívych operáciach nezáleží na poradí uzátvorkovania viacerých činiteľov.

Nech {\displaystyle e\in M} je neutrálny prvok operácie {\displaystyle \circ }. Hovoríme, že prvok {\displaystyle b\in M} je *inverzný* k prvku {\displaystyle a\in M}, ak {\displaystyle a\circ b=b\circ a=e}.

Pre ľubovoľnú asociatívnu binárnu operáciu s neutrálnym prvkom platí, že ku každému prvku existuje najviac jeden inverzný prvok.

Referencie
----------

1. ↑  K. M. DELVENTHAL, A. KISSNER, M. KULICK. *Kompendium matematiky*. Banská Bystrica: Compact Verlag, 2004, [cit. 2004-03-08]. ISBN 80-242-1227-7.

Externé odkazy
--------------

* Binárna operácia
**Register v procesore** je pamäťové miesto, ktoré slúži procesoru na uchovávanie údajov, ktoré práve spracováva. 
Ide o pomerne malé množstvo veľmi rýchlej pamäte, ktorá je priamo súčasťou procesorového jadra a prístup k nim je obvykle súčasťou inštrukčného súboru.

Registre majú obvykle rovnaký počet bitov ako je základná šírka spracovaného údaju (t. j. napr. u 8-bitového procesora je to 8 bitov atď.). U niektorých procesorov sú k dispozícii aj registre s dvojnásobnou príp. štvornásobnou šírkou, obvykle zložené z viacerých základných registrov (ku ktorým je možné pristupovať aj individuálne).

CISC procesory obyčajne obsahujú malý počet registrov (3 – 20), z ktorých niektoré majú špeciálne určené postavenie (napríklad akumulátor, počítadlo cyklov, indexový register a pod.). Naopak, RISC procesory majú typicky veľký počet (16 – 32) navzájom zväčša rovnocenných registrov.

Okrem *dátových* registrov obsahujú procesory aj *špeciálne* registre (angl. *Special Function Register*, skr. *SFR*) určené pre zvláštne funkcie, napríklad počítadlo programu (angl. *Program Counter*, *PC*) obsahujúce adresu práve vykonávanej inštrukcie, alebo ukazovateľ vrchola zásobníka (angl. *Stack Pointer*, *SP*). Táto skupina registrov je ešte významnejšia (a rozsiahlejšia) u mikrokontrolérov, kde sa pomocou SFR pristupuje k zabudovaným periférnym zariadeniam.
Krater Kopernik
**Kráter Koperník** je impaktný kráter nachádzajúci sa v oblasti Mare Insularum (More ostrovov) blízko centrálnej časti privrátenej pologule Mesiaca. Má priemer meraný od hrebeňov okrajových valov 93 kilometrov. Ploché dno krátera má priemer 55 km. Vznikol pred viac než 810 miliónmi rokov.
Od centra kráteru vychádzajú sekundárne impaktné krátery vzniknuté dopadom materiálu vyvrhnutého pri dopade hlavného telesa. Pomenovaný bol podľa poľského astronóma Mikuláša Kopernika.

Vzhľad
------

Priemer krátera je 93 km, po obvode sa nachádzajú stupňovité valy široké približne 40 km a vystupujú do výšky 900 m nad okolitú krajinu. Vonkajšie steny valov stúpajú pozvoľna pod uhlom 3o, vnútorné sú strmšie a terasovité. Terasy vznikli zosuvmi pôdy. Z centrálnej časti krátera vystupujú vrcholky vysoké 1 200 m, ktoré sú tvorené horninami bohatými na olivín. Ploché dno krátera má priemer 55 km. 

Od krátera smerujú siete malých sekundárnych kráterov o priemere až 1 km. Vzniknuté lúče, pozorovateľné dobre v dobe okolo splnu, sú tmavšie než lúče okolo mladšieho krátera Tycho. Dôvodom je dlhšie pôsobenie slnečného žiarenia a mikrometeoritov na vyvrhnuté horniny.

Referencie
----------

1. ↑  Gabzdyl P.: *Měsíc*, AVENTINUM s.r.o. Praha 2006, ISBN 80-86858-22-7, str 134 - 136

|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústava |
**Regionálna politika** je aktivita smerujúca k tomu, aby aj regióny ekonomicky menej vyspelé, s nižšou prosperitou a menšou výkonnosťou ekonomiky zlepšovali svoju prosperitu a výkonnosť. Základnými faktormi spôsobujúcimi menšiu ekonomickú výkonosť regiónov sú periférna poloha, nedostatok prírodných zdrojov, historické a sociálne faktory.

Úrad vlády SR - Sekcia európskej politiky a vedomostnej spoločnosti / Odbor regionálnej politiky
------------------------------------------------------------------------------------------------

Hlavné úlohy odboru vyplývajú z postavenia odboru ako koordinátora v oblasti politiky rozvoja regiónov a prípravy, implementácie, monitorovaní a vyhodnocovaní štrukturálnych fondov, Kohézneho fondu, INTERREG a ďalších vybraných iniciatív Spoločenstva. Odbor regionálnej politiky vykonáva úlohu sekretariátu Rady vlády SR pre regionálnu politiku a dohľad nad štrukturálnymi operáciami.

Pri viacerých ministerstvách vznikli ešte vládne agentúry, ktoré sektorovo podporujú regionálny rozvoj. Možno sem zaradiť:

* Slovenská agentúra pre cestovný ruch (SACR)
* Slovenská agentúra pre podporu investícii a obchodu (SARIO)
* Národná agentúra pre podporu malého a stredného podnikania (NADSME/NAPMSP)
* Slovenská

Inštitucionálna sieť v regiónoch
--------------------------------

### Samosprávne kraje - Odbory regionálneho rozvoja pri úradoch samosprávnych krajov

V oblasti regionálneho rozvoja samosprávny kraj koordinuje aktivity na území kraja, spolupracujú s príslušnými ministerskými rezortmi (najmä MVRR, MP SR), s obcami a ďalšími subjektami. Pripravujú kraj na čerpanie prostriedkov zo štrukturálnych fondov EÚ, riadia prípravu projektov zameraných na modernizáciu, rekonštrukciu zariadení a zvýšenie kvality poskytovaných služieb v rámci školskej, zdravotnej, sociálnej a kultúrnej infraštruktúry v kraji. Základným dokumentom regionálneho rozvoja v krajoch sú ich programy hospodárskeho a sociálneho rozvoja. Často sú tieto odbory integrované aj s cestovným ruchom a územným plánovaním.

Referencie
----------

1. ↑  MAIER, Karel.; ČTYROKÝ, Jiří. *Ekonomika územního rozvoje*. 1. vyd. Praha: Grada, 2000 ISBN 80-7169-644-7
**Timaios** (starogr. *Τίμαιος* – *Timaios*) bol olympijský víťaz súťaže trubačov v roku 396 pred Kr.

Timaios z Élidy zvíťazil na 96. olympijských hrách v roku 396 pred Kr. v novej disciplíne, a to v súťaži trubačov. V Olympii sa pôvodne v prvý deň hier hneď po prísahe športovcov vyhotovil oficiálny zoznam pretekárov, ktorý uvádzal ich mená, mená otcov, mená domovských miest (krajín) a názov disciplíny. Tento zoznam zaznamenaný na bielej vápencovej doske potom hellanodikovia vystavili pred bránu Búleutéria. Vystavením dosky sa prvý deň hier oficiálne skončil.

Od roku 396 pred Kr. sa po prísahe konala súťaž trubačov a hlásateľov, ktorej víťaz mal právo asistovať hellanodikom pri hrách a hlavne oznamovať mená pretekárov a víťazov. Z olympijských hier je známy len jediný prípad (práve z týchto hier), keď sa odovzdávali dve ceny, t. j. osobitne pre trubača i hlásateľa.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 165.
2. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
3. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 127.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Antal Szerb** (\* 1. máj 1901, Budapešť, Maďarsko – † 27. január 1945, Balf) bol maďarský spisovateľ. Jeden z najpozoruhodnejších zjavov maďarskej literatúry 20. storočia.

Život a dielo
-------------

Keďže jeho otec prestúpil na katolícku vieru, Antal dostal kresťanskej výchovy a navštevoval piaristické gymnázium. Neskôr študoval v Grazi a na peštianskej univerzite maďarčinu a nemčinu. Ako 23-ročný obhájil doktorskú prácu z literatúry. Zomrel v januári 1945 v pracovnom tábore v maďarskom Balfe, kam sa dostal pre svoj pôvod a kde ho strážnici ubili na smrť.

Je autorom viacerých románov, poviedok, publicistiky, ale aj dvoch komplexných literárnohistorických diel: *Dejín maďarskej literatúry* a *Dejín svetovej literatúry*, ktoré sú dodnes obľúbeným literárno-historickým čítaním. Istý čas pracoval aj ako divadelný režisér. 

Jeho štýl je nevšedne ľahký, pritom jemne cizelovaný. Je strhujúcim rozprávačom zvláštneho, ťažko uchopiteľného mystéria života, očarený bytím a jeho poznávaním, pričom nikdy neupadá do prázdneho pátosu, ale udržuje si mierny odstup a vzletnosť humoru. Svetová literatúra akoby ho v posledných rokoch znova objavila. Jeho diela vychádzajú v mnohých prekladoch a očarili státisíce čitateľov na celom svete. Bude to zrejme aj tým, že z jeho románov dýcha starosvetskosť, no tiež dekadencia, sviežosť európskeho ducha i jeho sebairónia. Bol inšpirátorom celého radu maďarských autorov. Nie je náhoda, že odkazy na jeho dielo nájdeme i v textoch Pétera Esterházyho. Román Cesta za mesačného svitu *Utas és holdvilág*, *Traveler a Moonlight* vyšiel v roku 1937, svitu je príbeh mladého muža, ktorý na svadobnej ceste v Taliansku prichádza na to, že ešte nie je pripravený vzdať sa svojich mladíckych ideálov. Ako v tranze opúšťa mladú manželku a vydá sa po stopách svojej mladosti, ktorá je nenávratne preč. Szerb bol aj prekladateľom, preložil aj niekoľko prozaických diel, napríklad diela Anatola France, P. G. Wodehousa a Hugha Walpola.

Referencie
----------

1. ↑  SZERB, Antal. *CESTA ZA MESAČNÉHO SVITU*. 1.. vyd. Šamorín : Vydavatel'stvo Zelený Kocúr, 2018. ISBN 978-80-89761-29-6. S. 284.
2. ↑
3. ↑  Tezla, Albert. *Hungarian Authors: A Bibliographical Handbook.* The Belknap Press of Harvard University Press, Cambridge, Massachusetts, 1970.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Antal Szerb**

Autoritné údaje: * abART: 144608
* BnF: 121530142
* GND: 119463547
* ISNI: 0000 0000 8343 4779
* LCCN: n84141215
* NK ČR: xx0023414
* PIM: PIM71500
* SNK: 164266
* VIAF: 49264007
* WorldCat: lccn-n84141215
**Viliam Chmel** (\* 14. október 1917 Temešvár, Rumunsko - † 30. november 1961 Bratislava) bol slovenský maliar, grafik a ilustrátor.

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu a obchodnej akadémii v Martine, od roku 1939 na Škole umeleckých remesiel v Bratislave, v rokoch 1940- 1941 na odd. kreslenia a maľovania Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave. Absolvoval študijné pobyty v rôznych krajinách Európy. Jeho výtvarné umenie objavil a podporil Jaroslav Vodrážka. Začínal prevažne umelecko-remeselníckou orientáciou, neskôr sa venoval aj voľnej kresbe a maľbe. Jeho dielo je hlavne v zbierkach Stredoslovenskej galérie v Banskej Bystrici a Slovenskej národnej galérie v Bratislave. 

Súbornú výstavu Chmelovych olejomalieb, gvašov, grafík a kresieb z rokov 1939-1940 usporiadali v roku 1978 v Banskej Bystrici. Viliam Chmel je autorom monografie o výtvarníkovi Jánovi Novákovi.

Na jeho počesť je pomenovaná ulica v Martine (Ulica V. Chmela).

Referencie
----------

1. ↑   *Všeobecne záväzné nariadenie č. 118 o určení názvu ulíc na území mesta Martin* [online]. Martin: mesto Martin, 21.12.2017, [cit. 2018-02-20]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Diela autora v zbierkach slovenských galérií

Autoritné údaje: * abART: 3143
* GND: 129151025
* ISNI: 0000 0000 5544 219X
* NK ČR: ola2003193939
* SNK: 158488
* VIAF: 42908657
* Web umenia: 4278
**Môce** sú osada v obci Motyčky v okrese Banská Bystrica.

Dejiny
------

Prvá zmienka o osade je z roku 1754, keď sa tu usadil Baltazár Longauer, ktorého meno sa spomína v špaňodolinskej matrike v roku 1695 ako zomretý. Ako bydlisko pri jeho mene bola uvedená osada Môce (Mwocz).

Názov obce
----------

Pôvod mena osady Môce nie je celkom jasný. Prvýkrát sa ako osadný názov objavuje v tvare Mwocz 7. januára 1695. V osade rozšírené priezvisko "Môcik" vzniklo neskôr, pravdepodobne odvodením od pomenovania sídla. Prvýkrát sa s týmto priezviskom stretávame v roku 1736 (40 rokov po objavenom názve osady Môce). Vylúčené však nie je ani odvodenie pôvodného názvu od krstného mena niektorého z prvých osadníkov. Podľa jazykovedca Milana Majtána by to napr. mohlo byť z nárečovej podoby nemeckého mena Matz (latinské Mathias, slovenské Matej). Je teda možné, že krstné meno osadníka dalo meno osade, z čoho sa neskôr vyvinulo priezvisko Môcik.

Terajší stav
------------

Požiar v 80. rokoch zničil 3 chalupy a štýlovú zvonicu, ktorá je dodnes značená v turistických sprievodcoch.
Cez osadu prechádza turistická trasa, spájajúca osadu Bukovec (Motyčky) a Bully (Donovaly). V osade bol natočený film *Údolie smrti* a film podľa opery E. Suchoňa - *Krútňava*.

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

Súradnice: 48°51′38″S 19°11′55″V﻿ / ﻿48,86069°S 19,19848°V﻿ / 48.86069; 19.19848