recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Radvanskovci** alebo **Radvanskí** (predikát *de Radvan*, iné formy v základnom tvare: *Radvánszky, Radványi*) sú starý šľachtický rod slovenského pôvodu pochádzajúci z obce Radvaň (dnes mestská časť Banskej Bystrice).

História rodu
-------------

Predkovia rodu Radvanských sa po prvýkrát spomínajú v donačnej listine Bela IV. z roku 1267, ktorá sa vzťahuje na Jurka a jeho syna Dionýza. Vnuk Dionýza, Dionýz II. začal vo svojom mene používať predikát *de Radvan*. Príslušníci rodu Radvanských tvorili dôležitú súčasť verejného života Zvolenskej stolice. Ako podžupani Zvolenskej stolice pôsobili Baltazár, Juraj III. a jeho syn František. Jeho syna Juraja IV. odsúdili na mimoriadnom súde v Bratislave pre podozrenie z účasti na Vešeléniho sprisahaní. Napriek následnému prepusteniu ho popravili v roku 1687 počas tzv. prešovských jatiek. Syn Juraja IV. Ján II. pôsobil ako podžupan a kapitán Zvolenskej stolice a zároveň bol tajným radcom Františka Rákociho. Druhý syn Jána II. Ladislav II. sa stal zakladateľom tzv. mladšej barónskej vetvy rodu. Anton II. Radvanský pôsobil ako hlavný župan Turčianskej a Zvolenskej stolice, bol aktívny v revolučných bojoch v roku 1848 a v roku 1875 získal titul barón aj pre bratových synov Gejzu a Bela. Ako evanjelik sa zaradil medzi obhajcov náboženskej slobody, neskôr ho zvolili aj za seniorátneho dozorcu.

Majetky rodu
------------

Kaštieľ Radvanských v Radvani
Kmeňovým sídelným majetkom rodu bola od polovice 13. storočia Radvaň, pričom Radvanskí boli jej väčšinovými vlastníkmi až do roku 1848. V rámci Zvolenskej stolice vlastnili členovia rodu majetky tiež v Jabríkovej, Kráľovej, na Králikoch, v Kremničke, Malachove, na Pršanoch, Senici, Skubíne, Tajove a aj tzv. bystrický majer – oráčiny, lúky a pasienky. Rôznymi rodinnými vzťahmi získali majetky aj v iných stoliciach – v Hontianskej, Nitrianskej, Novohradskej, Turčianskej, Boršodskej a Peštianskej.

Popis erbu
----------

Erb, ktorý bol udelený Antonovi II. Radvanskému v roku 1875 pri povýšení do barónskeho stavu, má nasledujúcu podobu: „v červenom štíte do kruhu stočený zelený drak, vo vnútri tohto kruhu zlatá koruna s klenotom – strieborným obrneným ramenom držiacim konár, v oblúku medzi ramenom a konárom leží strieborný polmesiac, nad ktorým je zlatá hviezda; na štíte barónska koruna".

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Radvanský z Radvane (Radványi)* [online]. [Cit. 2022-05-09]. Dostupné online.
2. 1 2   *Oznámenie o úmrtí baróna Antala Radvánszkeho, papier. V spodnej časti text, nad textom kolorovaný erb rod. Radvánszkej, rok úmrtia 1933, rozm: 60 x 87,5 cm* [online]. Stredoslovenské múzeum v Banskej Bystrici, [cit. 2023-12-25]. Dostupné online.
3. ↑  RAGAČ, Radoslav. *Stoličná šľachta a školský mecenát. Niekoľko príkladov zo Zvolenskej stolice* [online]. [Cit. 2022-05-09]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Radvanskovci**
**Simón José Antonio de la Santísima Trinidad Bolívar Palacios y Blanco** [bolibar] (\* 24. júl 1783, Caracas, Venezuela – † 17. december 1830, Santa Marta, Kolumbia) bol venezuelský generál a politik, jeden z hlavných predstaviteľov juhoamerického boja za nezávislosť od Španielska.

Životopis
---------

Bol synom šľachtica španielskeho pôvodu; po smrti rodičov odišiel roku 1799 študovať do Španielska, kde sa roku 1802 oženil. Na krátku dobu sa vrátil do vlasti v rokoch 1803 - 1804 a definitívne roku 1807.

Zapojil sa do hnutia, ktoré sa snažilo o oslobodenie od španielskej nadvlády, a keď v roku 1810 junta v Caracase vyhlásila nezávislosť, vyslala Bolívara ako vyjednávača do Anglicka. V roku 1812 sa zúčastnil na neúspešnom povstaní venezuelských republikánov pod vedením Francisca de Mirandu. Po Mirandovej kapitulácii potom v Cartagene organizoval ozbrojené sily, ktoré sa v roku 1813 zmocnili Caracasu; Bolívar získal titul Osloboditeľ *(El Libertador)*.

V roku 1814 sa mu na krátku dobu podarilo oslobodiť aj Bogotu, ale v nasledujúcom roku po opakovanej porážke odišiel hľadať pomoc na Jamajku, neskôr na Haiti.

V roku 1816 sa znova vrátil s vojskom a dobyl Angosturu (dnešný Ciudad Bolívar), ktorá sa stala sídlom revolučnej vlády. Po víťazstve pri Boyacá v roku 1819 bola veľká časť Novej Granady oslobodená a začlenila sa do Veľkej Kolumbie (federácia dnešnej Venezuely, Kolumbie, Panamy a Ekvádoru), vytvorené na *kongrese v Angosture*; Bolívar sa stal prezidentom Veľkej Kolumbie.

Ďalšie víťazstvá nad španielskymi vojskami v rokoch 1821 až 1822 upevnili Bolívarove postavenie. Bolívar prispel k oslobodeniu Peru a roku 1821 bol zvolený za jeho prezidenta.

Definitívnu porážku Španielom zasadili v roku 1824 Bolívar pri Ayacucha a Sucre pri Juníne. Roku 1825 bolo Horné Peru na jeho počesť pomenované Bolívia.

Bolívarov plán na vytvorenie panamerickej federácie kongres latinskoamerických štátov v Paname v roku 1826 neprijal. Veľkú Kolumbiu zmietali stále väčšie nezhody, ktoré Bolívar nebol schopný zvládnuť. V rokoch 1827 – 1828 sa odtrhli Peru a Bolívia. Sklamaný odstúpil v roku 1828 z prezidentského úradu a stiahol sa do ústrania.

V rokoch 1829 – 1830 sa od Venezuely odtrhli Kolumbia a Ekvádor; Bolívar, chorý na tuberkulózu, zomrel roku 1830.

O úcte, ktorú dodnes Bolívar v Južnej Amerike požíva, svedčí napríklad aj to, že jeho rodná zem, Venezuela, nesie oficiálny názov *República Bolivariana de Venezuela* (Bolívarská venezuelská republika). Meno *Bolívar* má tiež venezuelská mena.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Simón Bolívar**

Externé odkazy
--------------

* Simón Bolívar Archivované 2007-06-28 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 138937
* BnF: 118926507
* GND: 118513052
* ISNI: 0000 0001 2127 8712
* LCCN: n79065448
* NK ČR: jn19990210123
* ULAN: 500339429
* VIAF: 35731693
* WorldCat: lccn-n79065448
**THRaKaTTaK Tour** bolo európske a severoamerické turné britskej skupiny King Crimson. Začalo úvodným koncertom 1. mája 1995 v rakúskom Dornbirne a skončilo posledným koncertom v americkom meste Philadelphia 26. augusta 1996. V Európe, kde turné začalo odohrala skupina aj štyri koncerty v bývalých komunistických štátov. 7. júna 1996 v Poľsku, vo Varšave v *Sala Kongresowa*. 17. júna 1996 v Česku v Prahe v *Prúmyslovom Paláci*. 18. júna 1996 na Slovensku na amfiteátri v Prešove. 19. júna 1996 v Maďarsku, v Budapešti, v *Petőfi Csarnok*.

King Crimson, obsadenie skupiny počas THRaKaTTaK Tour 1995/96
-------------------------------------------------------------

* Robert Fripp – gitary
* Adrian Belew – gitara, spev, bicie
* Bill Bruford – bicie
* Pat Mastelotto – bicie
* Tony Levin – basová gitara
* Trey Gunn – basová gitara

Predskupina THRaKaTTaK Tour 1995/96
-----------------------------------

The California Guitar Trio:

* Bert Leo Josef
* Hideyo
* Paul Russel

Referencie
----------

1. ↑   Skupina King Crimson koncertovala v Prešove. *sme.sk*, 1996-06-20. Dostupné online.
2. ↑   *Tourdaten THRAK/THRAKATTAK Tour* [online]. yes.siteboard.eu. Dostupné online.
3. ↑   King Crimson Shepherd's Bush Empire, 1 Jul 96. *bondegezou.co.uk*. Dostupné online.
4. ↑   *The Official Website of CGT* [online]. cgtrio.com. Dostupné online.
**Imrich Chlamtac** (\* 1949, Zlaté Moravce) je americký informatik. 

V súčasnosti je prezidentom EAI – Európskej aliancie pre inovácie, súkromnej neziskovej organizácie, ktorá organizuje konferencie a vytvára otvorenú výskumnú komunitu, ktorá podporuje profesionálny rozvoj a prináša výskum a jeho výsledky na trh. Predtým pôsobil ako predseda CREATE-NET – medzinárodného centra výskumu a vývoja, zaoberajúceho sa oblasťami počítačových a telekomunikačných sietí.

Vzdelanie
---------

Je držiteľom doktorátu z počítačových vied z University of Minnesota (1979), má aj bakalársky a magisterský titul z matematiky na univerzite v Tel Avive (1977).

Je čestným profesorom Univerzity v Trente, univerzity v Tel Avive. Pôsobil na Bostonskej univerzite a univerzite v Massachusets.

Výskum a vývoj
--------------

Jeho vynález konceptu svetelnej cesty sa stal základným mechanizmom smerovania vlnovej dĺžky, čo je základnom dnešných optických WDM sietí. Na základe svojich vedeckých úspechov bol v roku 1993 zvolený za člena asociácie IEEE za jeho prácu na protokoloch prístupu ad hoc.

Ako prvý zaviedol základné koncepty multishop networking, objasňujúc problematiku medzikanálových konfliktov, skrytých problémov na termináloch smerovania a vysielania. V roku 1997 sa stal členom združenia Association for Computing Machinery (ACM) pre zavedenie konceptu lighpaths, svetelných, resp. optických ciest.

Publikácie
----------

Je autorom vyše 400 vedeckých článkov.

Je spoluautorom viacerých kníh, vrátane prvej učebnice LAN sietí, knihy *Bezdrôtové a mobilné sieťové architektúry*, ktorá je odporúčaná editorom siete IEEE, ako aj bestselleru medzi inžinierskymi knihami *Širokopásmové služby pre podniky a komunity*.

Referencie
----------

1. ↑   *EAI - Leadership* [online].. Dostupné online.
2. ↑
3. ↑   *President of CREATE-NET* [online].. Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
4. ↑   *CREATE-NET - Mission* [online]. [Cit. 2018-12-14]. Dostupné online. Archivované 2018-06-27 z originálu.
5. ↑
6. ↑  W. R. Franta, Imrich Chlamtac, *Local Networks: Motivation, Technology and Performance*, The Free Press, New York, NY, 1981
7. ↑  Yi-Bing Lin, Imrich Chlamtac, *Wireless and Mobile Network Architectures*, John Wiley & Sons, 2000
8. ↑  Imrich Chlamtac, Ashwin Gumaste, Csaba Szabo (Editors), *Broadband Services to Businesses and Communities*, John Wiley & Sons, 2004

Externé odkazy
--------------

* Partial list of publications of *Imrich Chlamtac* on the DBLP server Archivované 2012-03-28 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 6725 0515
* LCCN: n81039389
* VIAF: 60400019
* WorldCat: lccn-n81039389
**Adrian Monk** je fiktívny bývalý policajt sanfranciskej polície a hlavná postava detektívneho seriálu Monk. V seriáli ho stvárňuje herec Tony Shalhoub. Adrian sa nevie spamätať z tragickej smrti svojej ženy Trudy Anne, ktorá zahynula pri výbuchu auta. Trpí obsedantno – kompulzívnou poruchou a rôznymi fóbiami. Začne pracovať ako policajný konzultant a kapitánovi Lelandovi Stottlameyerovi a poručíkovi Randymu Disherovi pomôže vyriešiť aj ten najkomplikovanejší kriminálny prípad. Pri práci mu pomáha asistentka Sharona Flemingová, po jej odchode v polovici tretej série ju nahradila Natalie Teegerová. Vražda Trudy je vyriešená až v poslednej časti seriálu (Mr. Monk and the End).

Rodina
------

Adrian sa narodil 15. októbra 1959. Monkov otec Jack Monk opustil rodinu keď mal Adrian 8 rokov a potom sa s ním stretol po 39 rokoch v epizóde Pán Monk sa stretne s otcom (Mr. Monk Meets His Dad). Otec Adrianovi povie, že okrem vlastného brata Ambrosa má aj nevlastného – Jacka Monka juniora. Adrian sa s ním stretne v epizóde *Druhý brat pána Monka* (Mr. Monk´s Other Brother), kedy mu pomôže očistiť jeho meno od podozrenia z vraždy.

Fóbie
-----

Monk sa bojí rôznych vecí  – hadov, mlieka, výšky, tlačenice, zubárov a trpí rôznymi fóbiami napr. klaustrofóbiou. Raz sa zmienil až o 312 fóbiách.
je to najdivnejší človek na svete

Priatelia a známi
-----------------

*Sharona Flemingová* – bývala asistentka 

*Natalie Teegerová* – nová asistentka 

*kapitán Leland Stottlemeyer* – Monkov bývalý šéf 

*poručík Randall Disher* – asistent kapitána Stottlemeyera

*Dr. Charles Kroger* – Monkov psychoterapeut (na konci 6.série zomrel)

*Dr. Neven Bell* – Monkov nový psychoterapeut (7. – 8.séria) 

*Harol Krenshaw* – spolupacient 

*Kevin Dorfman* – Monkov sused
Súradnice: 59°26′09″S 24°44′22″V﻿ / ﻿59,435833°S 24,739361°V﻿ / 59.435833; 24.739361

Fasáda Katedrály sv. Alexandra Nevského
Interiér chrámu
 **Chrám svätého Alexandra Nevského v Tallinne** (rus. Собо́р Алекса́ндра Не́вского в Таллине) je pravoslávny chrám, ktorý patrí ruskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva). Nachádza sa na námestí pred bývalým gubernátorským palácom (dnes budova estónskeho parlamentu).

História
--------

V 19. storočí sa postupne rozširovala pravoslávna komunita v meste Tallinn. Vzniká preto potreba vybudovať väčší pravoslávny chrám. Nový chrám sa začal budovať v roku 1895, keď bol 20. augusta položený jeho základný kameň. Chrám bol vybudovaný na pamiatku záchrany cára Alexandra III. pri železničnom nešťastí 17. októbra 1888, ktoré imperátor zázračne a bez následkov prežil. Vyberalo sa z ôsmich návrhov stavby. Chrám bol slávnostne vysvätený 30. apríla 1900 biskupom z Rigy a Jelgavy. Vybudovaný bol v tradičnom ruskom (moskovskom) architektonickom štýle. Zdobí ho päť pozlátených hláv a nádherné mozaiky. Zasvätený bol sv. Alexandrovi Nevskému, ktorý bol symbolom obrancu ruského pravoslávia pred náporom zo Západu. Alexander Nevský predstavuje pre Rusov a pravoslávnych veriacich hrdinu, vojvodcu, ale i svätca, ktorý sa stal pred svojou smrťou mníchom. Rušné časy čakali chrám po roku 1918. Stál sa tŕňom v oku Estóncov, ktorí si vytvorili vlastný štát a ruský pravoslávny chrám považovali za symbol ruskej okupácie. Len vďaka úsiliu predstaviteľov svetového pravoslávia bol chrám zachránený. V roku 1924 prešiel pod jurisdikciu Estónskej pravoslávnej cirkvi, ktorá bola podriadená priamo pravoslávnemu patriarchovi v Konštantínopole. Počas nemeckej okupácie Estónska v rokoch 1941 až 1944 bol nacistami zatvorený.

### Súčasnosť

Po roku 1945 bol opäť otvorený a slúžil pravoslávnym veriacim. Aj v 60-tych rokoch sa objavili úvahy o zbúraní chrámu. Veľké úsilie o záchranu chrámu vyvinul vtedajší tallinnský biskup Alexej (Ridiger), budúci patriarcha Alexej II. Teraz slúži ako dôstojný svätostánok pravoslávnej cirkvi v Estónsku a slúži aj ako múzeum pre tisíce turistov.

Externé odkazy
--------------

* Александра Невского ставропигиальный собор в Таллине. Статья в *Православной энциклопедии* (2000)
* Подробная информация о храме

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chrám svätého Alexandra Nevského (Tallinn)**
Palais Garnier
**Palais Garnier** alebo **Opéra Garnier** alebo **Parížska opera** (fr. *Opéra de Paris*) je budova opery v Paríži s 2 200 diváckymi miestami. Navrhol ju Charles Garnier v eklektickom štýle a je pokladaná sa za jedno z architektonických veľdiel tých čias. Budova opery v Paríži je všeobecne jedným z najvýznamnejších diel eklektizmu vo svete.

Pred otvorením v roku 1875 sa opera oficiálne volala *Académie Nationale de Musique - Théâtre de l'Opéra*. Tento názov si zachovala do roku 1978, kedy bola premenovaná na *Théâtre National de l'Opéra de Paris*. Neskôr operná spoločnosť vybrala Opéru Bastille ako svoje hlavné divadlo pred jeho dokončením v roku 1989. Budova bola premenovaná na *Palais Garnier*, hoci jej oficiálnejšie meno, *Académie Nationale de Musique*, sa stále nachádza nad stĺpmi predného priečelia. Napriek tomu, že ju veľa ľudí pozná pod menom Parížska opera, tak je jedným z viacerých divadiel, ktoré slúžili v Paríži ako hlavné dejiská opery a baletu od ich počiatkov (v minulosti napr. Opéra Le Peletier a v súčasnosti okrem spomenutej Opéra Bastille napr. Théâtre national de l'Opéra-Comique).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Palais Garnier**.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portálArchitektonický portál |

* oficiálna stránka

Súradnice: 48°52′19″S 2°19′55″V﻿ / ﻿48,871944°S 2,331944°V﻿ / 48.871944; 2.331944

| * z
* d
* u
**Turistické zaujímavosti Paríža** |
| --- |
| Bazilika Sacré-Cœur  • Víťazný oblúk  • Víťazný oblúk Carrousel  • Katedrála Notre-Dame  • Centre Georges Pompidou  • Champs-Élysées  • Place de la Concorde  • Eiffelova veža  • Grand Palais  • Petit Palais  • Luxemburské záhrady  • Jardin des Tuileries  • Invalidovňa  • Louvre  • Musée d’Orsay  • Palais Garnier  • Cimetière du Père-Lachaise  • Sainte-Chapelle  • Panteón  • Église Saint-Eustache  • Église de la Madeleine  • La Défense  • Most Alexandra III.  • Pont Neuf  • Montmartre  • Palais Garnier  • Conciergerie | Víťazný oblúk |
Súradnice: 49°02′51″S 17°24′59″V﻿ / ﻿49,0475°S 17,4164°V﻿ / 49.0475; 17.4164

**Olšava** je rieka v Zlínskom kraji v Česku, ľavostranný prítok Moravy. Dĺžka toku je 44,9 km a plocha povodia meria 520,5 km². V stredoveku tvorila hranicu medzi Moravou a Uhorskom.

Priebeh toku
------------

Pramení v Bielych Karpatoch, na západnom úbočí vrchu Na Koncích, v nadmorskej výške 622,2 m pri obci Pitín. Po celej svojej dĺžke toku tečie prevažne západným smerom, míňa Bojkovice, Vésky a úsek medzi Podolí a Míkovicami. Ústí do rieky Moravy pri obci Kostelany nad Moravou, juhozápadne od Uherského Hradišťa, v nadmorskej výške okolo 162 m.

### Významné prítoky

* Ľavé: Koménka, Nivnička, Ledský potok
* Pravé: Kladenka, Šťávnice, Holomňa, Ovčírka

Vodný režim
-----------

Priemerný prietok v Uherskom Brode na 22,10 riečnom kilometri činí 2,14 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 270 m³/s.

Prírodná pamiatka
-----------------

Väčšina toku rieky Olšava bola prevažne za komunistického režimu necitlivo regulovaná. Z prirodzeného toku rieky zostali len torzá. Zvyšok prirodzeného neregulovaného koryta, ktorý sa nachádza medzi obcami Podolí a Míkovice, bol v roku 1999 vyhlásený prírodnou pamiatkou.

Živočíchy
---------

Na brehoch rastie vŕba biela, topoľ čierny, agát biely, baza čierna a popínavá drevitá liana plamienok plotný. Podmienky ku hniezdeniu tu nachádza rybárik riečny, ďateľ malý, slávik obyčajný, trsteniarik plavý, žltochvost záhradný, žlna zelená a iné.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Olšava (prítok Moravy)**

Externé odkazy
--------------

* Prírodná pamiatka Olšava Archivované 2020-08-07 na Wayback Machine
* Rieky ČR[nefunkčný odkaz]
* Uherský Brod - aktuálny vodný stav Archivované 2009-03-11 na Wayback Machine
* Diplomová práca: Potenciálne hydrologické aspekty v povodí Olšavy

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Olšava na českej Wikipédii.*
**Jasmina Alagič Vrbovská** (\* 27. jún 1989, Stuttgart, Západné Nemecko) je slovenská modelka a moderátorka maďarsko-bosnianskeho pôvodu.

Životopis
---------

Narodila sa v nemeckom meste Stuttgart. Jej otec pochádza z Bosny a Hercegoviny a matka je maďarského pôvodu. Navštevovala súkromné gymnázium, po jeho skončení študovala na vysokej škole masmediálnu komunikáciu, tú však nedokončila.

V detstve študovala hru na saxofón. Svoje hudobné schopnosti predviedla v súťaži *Miss Slovensko 2009,* ktorej sa zúčastnila.

Od roku 2015 je stálou moderátorkou televíznej stanice FashionTV czech&slovak. V roku 2018 spolu s českým moderátorom Leošom Marešom moderovala televíznu súťaž *Československá Super Star.*

Od roku 2015 je stálou moderátorkou módnej televízie FashionTV czech&slovak.

Spoločne s youtuberom Matejom Zrebným točila populárne a rekordne sledované videá na jeho YouTube kanál. Účinkovala v štvrtej sérii show *Tvoja tvár znie povedome.*

Dňa 18. mája 2019 sa vydala za speváka Rytmusa, ktorému 26. júla 2019 porodila syna.

V roku 2020 sa stala moderátorkou show *Česko Slovensko má talent*, ktorú v prime time vysiela televízia JOJ a Prima.

Referencie
----------

1. ↑   Nová tvár nášho šoubiznisu s balkánskymi koreňmi: Má šancu uspieť táto bývalá misska?. *Feminity* (zoznam.sk), 2015-05-29. Dostupné online [cit. 2021-04-21].
2. ↑   *Jasmina Alagič : Moderátorka SuperStar 2018* [online]. Bratislava: MARKÍZA – SLOVAKIA, 2018-02-07, [cit. 2021-04-21]. Dostupné online. Archivované 2019-07-02 z originálu.
3. ↑  KNIŠ, Viktor. *Rytmusovi a Jasmine Alagič sa narodil syn* [online]. refresher.sk, 2019-07-26, [cit. 2021-04-21]. Dostupné online.
**Tomáš Peško** (\* 23. január 1976, Bratislava) je slovenský hudobník, spevák, hudobný skladateľ a textár.

Je zakladajúci člen skupiny Bluegrass Time (BG Time) a Tomáš Peško Band, kde hral na bendžo a spieval vokály. V skupine Nový Rownák pôsobil ako spoluautor hudby, hráč na elektrickú, akustickú a sólovú gitaru a bendžo. Spolupracoval a spolupracuje na projektoch pre deti, napríklad s Richardom Čanakym, Máriou Podradskou, Miškou Marienkovou, Acoustic Trash, Black Horses, Belasí, Mirka Miklošovičová, Katka Feldeková či Pressburgrass.

Festivaly
---------

Tomáš Peško účinkoval na mnohých festivaloch, napríklad Dobrofest Trnava, Bluegrass Fest Bratislava, Country Lodenica Piešťany, Zahrada (CZ), Porta (CZ, finále), Starý dobrý western (CZ), Country Mlyn, Bruntálské indiánské léto (CZ), Blue Velvet Night Pezinok, Bluegrass večer v Hornej Porube, Country Fest Bohunice, Stupavský Širák, Drotária, Rača Country Fest a Banjo Jamboree (CZ).

Kapela Tomáš Peško Band sa predstavila v rokoch 2001, 2003 a 2012 na najväčšom európskom bluegrassovom festivale v Holandsku. Z dvoch skorších ročníkov vzniklo výberové CD, na ktorých sa nachádzajú aj skladby tejto kapely. V roku 2006 bolo vydané CD s názvom *Light In The Storm*.

Diskografia
-----------

* 1999: Nový Rownák – Zdání klame
* 2003: Nový Rownák – Z nás kdo ví
* 2006: Nový Rownák – Najednou je noc
* 2006: BG Time – Kvapky rosy
* 2009: BG Time – Hviezdy tejto noci
* 2014: Nový Rownák – Lístek za svobodou
* 2021: Tomáš Peško - Kalendár

Ocenenia
--------

* European World of Bluegrass in Nederland 2001, 2003 a 2012
* Laureát Country Lodenice Piešťany 2006

Referencie
----------

1. ↑  Administrator. *TOMÁŠ PEŠKO BAND - Light In The Storm* [online]. umelecka-agentura.sk, [cit. 2017-07-19]. Dostupné online. Archivované 2020-09-22 z originálu.
2. ↑  CAMILLE, Agentúra. Unikátny inštrumentálny projekt Tomáš Peško Band na CD už v predaji!. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2007-01-03. Dostupné online [cit. 2017-07-19]. ISSN 1335-4418.

Externé odkazy
--------------

* Profil na facebooku

Zdroje
------

* Tomáš Peško Band Archivované 2017-06-30 na Wayback Machine
* BG Time Archivované 2017-06-12 na Wayback Machine
* Nový Rownák[nefunkčný odkaz]
**John Resig** (\* 8. máj 1984, Boston, Massachusetts, USA) je americký programátor, vývojár JavaScript nástrojov pre Mozilla Corporation. Tiež je tvorcom a vedúci vývojár jQuery JavaScript knižnice. Cieľom tejto knižnice je zjednodušiť proces písania JavaScript kódu, ktorý je kompatibilný so všetkými webovými prehliadačmi.

Resig sa zapojil do tvorby ďalších JavaScript knižníc obsahujúce FUEL (pre vývoj Firefox pluginov), Processing.js (pre vizuálne efekty) a Sizzle (pre CSS selektory).

"Google Address Translation, bol vyvinutý Johnom Resigom a pridal Google Mapám schopnosť premeniť akúkoľvek americkú poštovú adresu do šírka/dĺžka súradníc", podľa WebProNews.

Resig je tiež autorom kníh *Pro JavaScript Techniques* a *Secrets of the JavaScript Ninja*.

Je tiež tvorcom processing.js, čo je otvorený programovací jazyk pre ľudí, ktorí chcú programovať obrázky, animácie a interakcie na webovej stránke bez použitia Flash alebo Java appletu.

Je autorom veľmi čítaného blogu, ejohn.org/blog, ktorý má viac ako 13 000 účastníkov.

jQuery
------

Resig má na starosti regulovanie smeru jQuery knižnice. To spočíva dohliadaním na existujúce (a očakávané) funkcie a robením informovaných rozhodnutí. Je tiež zodpovedný za riadenie rozvojových zdrojov a času na rôznych aspektoch projektu.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2010-04-04]. Dostupné online. Archivované 2006-10-12 z originálu.
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Literatúra
----------

* RESIG, John. *Pro JavaScript Techniques*. 1. vyd. [s.l.] : Apress, 2006-12-11. 350 s. Dostupné online. ISBN 978-1-59059-727-9. (po anglicky)
* RESIG, John. *Secrets of the JavaScript Ninja*. 1. vyd. [s.l.] : Manning, 2009. 300 s. Dostupné online. ISBN 193398869X. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Osobná stránka (po anglicky)
* John Resig na Twitteri (po anglicky)
* Prezentácia JavaScriptu a jQuery @ NEU ACM Archivované 2011-04-18 na Wayback Machine (po anglicky)

Autoritné údaje: * GND: 1154732002
* ISNI: 0000 0000 5347 5377
* LCCN: no2007047362
* NK ČR: mzk2007423834
* VIAF: 2243881
* WorldCat: lccn-no2007047362
Kumulatívne rozšírenie variantu omikron podľa štátov a teritórii.     1 000–9 999     100–999     10–99     1–9     0
**Variant omikron vírusu SARS-CoV-2** (iné názvy: vývojová vetva/línia **B.1.1.529**, klád **GR/484A**, klád **21K**) je variant vírusu (presnejšie: vírusového kmeňa) SARS-CoV-2, ktorý spôsobuje ochorenie COVID-19. 

Prvý prípad bol Svetovej zdravotníckej organizácii (WHO) nahlásený z Južnej Afriky 24. novembra 2021. 26. novembra 2021 ho WHO označila za variant vyvolávajúci znepokojenie a pomenovala ho podľa gréckeho písmena omikron.

Variant má nezvyčajne veľký počet mutácií, až 50. Niekoľko mutácii je nových a až 32 sa ich nachádza na spike proteíne. Vysoký počet mutácii viedol k obavám týkajúcim sa odolnosti voči vakcínam proti ochoreniu COVID-19 a rýchlemu šíreniu. Výsledkom bolo, že tento variant bol rýchlo označený za veľmi rizikový a viaceré krajiny zaviedli cestovné obmedzenia na lety z Južnej Afriky a ďalších krajín, aby obmedzili alebo spomalili jeho medzinárodné šírenie. K 8. decembru 2021 bol variant rozšírený v minimálne 57 krajinách sveta. Na Slovensku bol variant potvrdený 11. decembra 2021, keď boli identifikované prvé tri prípady.

Označenie
---------

Technická poradná skupina WHO pre vývoj vírusu SARS-CoV-2 26. novembra označila B.1.1.529 za znepokojujúci variant a pridelila mu označenie omikron.

História
--------

Dňa 24. novembra 2021 bol tento variant prvýkrát nahlásený WHO z Južnej Afriky. Prvý známy exemplár bol identifikovaný 9. novembra 2021 v Botswane. Dosiaľ zistili sekvenovaním (genetickou analýzou) 77 prípadov v Južnej Afrike, štyri prípady v Botswane, dva v Hongkongu a jeden v Izraeli. V posledných dvoch prípadoch išlo o ľudí prichádzajúcich z Juhoafrickej republiky, respektíve Malawi. 

Obavy z potenciálneho ekonomického dopadu variantu omikron viedli 26. novembra k poklesu globálnych trhov, vrátane najhoršieho poklesu indexu Dow Jones Industrial Average v roku 2021. Cena ropy Brent Crude a West Texas Intermediate klesla o 10 % a 11,7 %. Rovnako poklesol aj trh s kryptomenami.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  SOBOTOVIČOVÁ, Nina. Prečo vírus stále mutuje a budú stačiť už vyvinuté vakcíny? Otázky a odpovede o omikrone. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2021-11-27. Dostupné online [cit. 2021-12-11]. ISSN 1335-4418.
3. ↑  TASR. WHO nazvala nový variant omikron a považuje ho za znepokojivý. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2021-11-26. Dostupné online [cit. 2021-12-11]. ISSN 1335-4418.
4. ↑  TASR. Šéf Moderny: Súčasné vakcíny nemusia byť proti omikronu účinné. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2021-11-30. Dostupné online [cit. 2021-12-11].
5. ↑  ČTK. V Botswane kvôli omikronu nenarástol počet hospitalizácií. V nemocniciach sú neočkovaní. *Hospodárske noviny* (Bratislava: MAFRA Slovakia), 2021-12-08. Dostupné online [cit. 2021-12-11]. ISSN 1336-1996.
6. ↑  Eva Štenclová, Peter Madro, Lívia Černická. Omikron je už na Slovensku. *Pravda* (Bratislava: Perex), 2021-12-11. Dostupné online [cit. 2021-12-11]. ISSN 1336-197X.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku SARS-CoV-2 Omicron variant na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Zaježová** je časť obce Pliešovce. V minulosti bola súčasťou tzv. Pliešovských lazov. Od konca 50. rokov do roku 1991 samostatná obec. Od uvedeného roka opäť súčasť obce Pliešovce. Tvorí samostatné katastrálne územie. Žije tu cca 200 obyvateľov, zväčša dôchodcov, aj keď v posledných rokoch sa sem sťahujú aj mladé rodiny z miest.

Miestne názvy lazov (menších skupín domov): Bukovina, Polomy, Korienky, Podrimáň, Rimáň, Blýskavica, Podsekier, Sekier, Dolinky, Dubiná, Podlysec.

Pramení tu rieka Krupinica a potok Rimánsky jarok. Nachádza sa tu najvyšší bod pohoria Javorie, rovnomenný vrch Javorie (1 043,7 m n. m.).

V Zaježovej stále stojí viacej ako desať slamených domov.

Pôsobí tu občianske združenie *Pospolitosť pre harmonický život*, ktoré sa okrem iného zameriava aj na rozvoj zaježovských a okolitých lazov. Je to najstaršie občianske združenie pôsobiace v Zaježovej – vzniklo už v roku 1994. Budova bývalého gazdovstva v lokalite Polomy na vzdelávacie pobyty už od roku 1991. Organizujú sa tu remeselné kurzy, školy v prírode, výuky tanca, či meditácie. V rokoch 2008 – 2014 boli budova a jej okolie postupne rekonštruované. *Vzdelávacie centrum Zaježová* je majetkom združenia Živica. Formálne je zriaďovateľom *Vzdelávacieho centra Zaježová* občianske združenie Živica. Živica realizuje rôzne kurzy pre študentov a učiteľov, ktoré prinášajú inšpirácie vo vzdelávaní a ochrane životného prostredia. Okrem Zaježovej pôsobí v Bratislave a Zvolene. Vo Vzdelávacom centre Zaježová sa realizujú rôzne semináre v rámci projektov: Sokratov inštitút, Komenského inštitút, Zelenú školu, Záhrada, ktorá učí, Učiteľ Slovenska a iné. Mimovládnu organizáciu CEEV Živica založil Juraj Hipš, ktorý v roku 2019 ukončil pôsobenie ako riaditeľ a vstúpil do politiky ako hlavný odborník na školstvo strany SPOLU – občianska demokracia.

Referencie
----------

1. ↑  BALLOVÁ, Denisa. 7 dobrých správ: Pod Tatrami jazdí prvý slovenský elektrobus. *Denník N* (Bratislava: N Press), 2018-01-27. Dostupné online [cit. 2018-02-01]. ISSN 1339-844X.
2. ↑  GALOVÁ, Andrea. Zaježová: od motyky k notebooku. *Sedmá generace* (Brno: Hnutí DUHA), 2012-06-18. Dostupné online [cit. 2020-12-14].
3. ↑   *Pospolitosť pre harmonický život* [online]. zajezka.sk, [cit. 2020-12-14]. Dostupné online. Archivované 2020-09-25 z originálu.
4. ↑   *Vzdelávacie centrum* 
Zaježová | Zaježka portál *[online]. zajezka.sk, [cit. 2020-12-14]. Dostupné online. Archivované 2021-01-19 z originálu.*
5. 1 2   *Vzdelávacie centrum Zaježová* [online]. centrumzajezova.sk, [cit. 2020-12-14]. Dostupné online.
6. ↑   *Zmena prichádza z vnútra* [online]. zivica.sk, [cit. 2020-12-14]. Dostupné online.
7. ↑  TASR. Aktivista Hipš vstúpil do strany Spolu, bude sa venovať školstvu. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2019-05-02. Dostupné online [cit. 2020-12-14]. ISSN 1335-4418.

Externé odkazy
--------------

* 5 mýtov o Zaježovej – článok Juraja Hipša na portáli Čierna labuť (2017)

Súradnice: 48°27′23″S 19°12′32″V﻿ / ﻿48,456429°S 19,208908°V﻿ / 48.456429; 19.208908
Mechanická klapka (v súčasnosti sa už takmer nepoužíva)
Novšia (používanejšia) elektronická klapka
**Filmová klapka** je zariadenie používané pri nakrúcaní filmov. Slúži na pomoc pri synchronizácii obrazu a zvuku, a pomáha označiť konkrétne scény zaznamenané počas natáčania.

Elektronická klapka
-------------------

Moderné filmové kamery zapisujú opticky na kraj filmového pásu digitálny kód, ktorý je jedinečný pre každé filmové políčko a tiež tak zariadenie pre záznam zvuku ukladá spolu so zvukom rovnaký „timecode", pretože obidve zariadenia sú prepojené dátovým káblom. Strihový program už si príslušné klapky nájde a spáruje automaticky.

Na digitálnej klapke je tento digitálny kód bežiaci od začiatku natáčania a meria celkovú spotrebu materiálu. Napriek tomu, že sa zdá že klapka už je teoreticky zbytočná, stále sa pri natáčaní používa či už ako poistka pred výpadkom kódu, alebo pomáha pri natáčaní na viac kamier, kde niektoré z nich nemusia byť rovnako technicky vybavené a pod.

Vynájdenie klapky
-----------------

Filmovú klapku vynašiel Frank Thring (otec herca Franka Thringa), v roku 1920 v Melbourne, keď stál v čele Efftee Studios.

Dnešnú digitálnu klapku vynašiel Matthew L. Davies, držiteľ amerického patentu číslo 6831729.

Referencie
----------

1. 1 2   *How does a movie clapperboard work?* [online]. howstuffworks.com, [cit. 2013-11-27]. Dostupné online. (anglicky)
2. ↑   *Leon M. Leon biography* [online]. imdb.com, [cit. 2013-11-27]. Dostupné online. (anglicky)
3. ↑   *Apparatus and method of using same for synchronizing film with sound* [online]. Google patenty, [cit. 2013-11-27]. Dostupné online. (anglicky)

Pozri aj
--------

* Filmová kamera

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Filmová klapka**
**Zuzana Haasová** (\* 20. marec 1981, Bratislava) je slovenská moderátorka, speváčka, spisovateľka, režisérka, divadelná, dabingová a televízna herečka, mladšia sestra herečky Moniky Haasovej. Jej ďalšia sestra Iveta je kostýmová výtvarníčka. Má dcéru Romanu. Už 24 rokov je diabetička.

Život
-----

Už ako šesťročná pôsobila v inscenáciách STV. V pätnástich rokoch účinkovala v seriáli *Silvánovci*. V roku 1997 hrala v seriáli *Duchovia* dcéru Zdeny Studenkovej pojašenú Viki Pačmagovú. Hrala aj v *Ordinácii v ružovej záhrade*. Momentálne hrá v seriáli *Panelák* Soňu Jančovú.

Päť rokov pôsobila v rádiu Twist ako moderátorka Literárnej revue. Neskôr, v roku 2005 prešla do rádia Devín, kde ďalšie štyri sezóny uvádzala reláciu To všetko je jazz. Ako dabingová herečka dabuje v STV a súkromných dabingových štúdiách.

Spev
----

V roku 2003 absolvovala ako speváčka v skupine Funny Fellows živé koncertné turné po Slovensku, Česku, Rakúsku, Holandsku a Spojených štátoch. V roku 2005 vydala CD – Funny Fellows a Zuzana Haasová Vinohrad. Organizuje festival – Májové šanzóny. Po odchode z Funny Fellows založila kapelu The Susie Haas Band.

Filmografia
-----------

* 1989 – *Najmenší hrdinovia*
* 1994 – *Dvadsaťštyri hodín zo života istej ženy* (TV film)
* 1994 – *Pod vŕbou* (TV film)
* 1994 – *O krásnej strige* (TV film)
* 1994 – *O Zorali a dvoch bratoch*
* 1995 – *Škriatok*
* 1996 – *Silvánovci*
* 1997 – *Duchovia*
* 2002 – *Kruté Radosti*
* 2007 – *Ordinácia v ružovej záhrade*
* 2009 – *Panelák*
* 2017 – *Rex*

Referencie
----------

1. 1 2   Herečka Zuzana Haasová: Teraz si seba oveľa viac vážim. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2007-03-29. Dostupné online [cit. 2017-02-03]. ISSN 1335-4418.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zuzana Haasová**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka
* Zuzana Haasová v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Zuzana Haasová v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Zuzana Haasová* na portáli osobnosti.sk
**Republikánska ľudová strana** (tur. *Cumhuriyet Halk Partisi*, - **CHP**) je turecká ľavicová politická strana založená roku 1923 Mustafom Kemalom. Ide o najstaršiu politickú stranu Turecka. So 135 zástupcami vo Veľkom národnom zhromaždení je (vedľa nacionalistickej MHP) hlavnou opozičnou silou proti vládnej AKP. Jej predsedom je od mája 2010 Kemal Kılıçdaroğlu.

Strana obhajuje princípy republiky tak, ako ich vytýčil jej zakladateľ. Ide napr. o nacionalizmus alebo sekularizmus. Politika CHP je do istej miery tvorená vymedzovaním sa voči vládnej strane AKP, ktorú okrem iného obviňuje z úmyslu podkopať republiku či zaviesť islamské právo.

Postoj k EÚ
-----------

Napriek značnej kritike vedenia prístupových rozhovorov s Európskou úniou si však CHP nemôže dovoliť vystupovať odmietavo k európskej integrácii, čo je dané ideologickým rozporom vnútri strany. Členstvo v EÚ by ukončilo odkaz Atatürka, avšak trvalé začlenenie Turecka do Európy ohrozuje kemalizmus ako štátnu ideológiu, pretože podmienky pre vstup do EÚ nutne znamenajú odstránenie niektorých základných pilierov tejto ideológie (vrátane silnej úlohy armády), ktoré sa snaží strana brániť.

Pozri aj
--------

* Kemalizmus
* Strana spravodlivosti a rozvoja (AKP)
* Strana národného hnutia (MHP)

Externé odkazy
--------------

* CoJeCo.cz - Ľudová republikánska strana

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Republikánská lidová strana na českej Wikipédii.*
**Juraj Tvrdý** (\* 5. júl 1780, Žilina – † 23. november 1865, Nitra) bol slovenský kanonik, duchovný, národný buditeľ, podporovateľ slovenskej literatúry a dobrodinec svojho národa.

 Životopis
----------

Jeho otec bol Juraj Tvrdý a matka Anna rod. Rajčáni. Prvé počiatky školského vyučovania prijal v žilinských normálkach.V štúdiách pokračoval na žilinskom gymnáziu. V septembri 1797 nastúpil na štúdiá do kňažského seminára Nitrianskeho biskupstva, kde tiež patril k popredným študentom,čoho dôkazom je skutočnosť, že ešte ako študenta ho 1. septembra 1802 nitriansky biskup František Fuchs vymenoval za svojho obradníka. Za kňaza ho vysvätili 10. júla 1803, avšak do 8. októbra 1804 vykonával funkciu obradníka. Roku 1804 bolo zriadené Jágerské arcibiskupstvo. Biskup Fuchs dostal poverenie vykonávať v Jágri funkciu vikára. Rozhodol sa so sebou vziať i svojho obľúbeného kňaza – Juraja. Jurajova túžba za domovom bola silnejšie, ako vďačnosť a úcta ku svojmu biskupovi. Po krátkom čase sa rozhodol pre návrat do Nitry. Po návrate z Jágru ustanovený bol za podsprávca nitrianskeho biskupstva, pričom úrad vykonával do 8. decembra 1805, kedy v dôsledku napoleónskych vojen bola funkcia zrušená. Následne odišiel do Drietomy za tamojším farárom - jeho bratrancom, kde vykonával funkciu kaplána. Potom v období od 8. novembra 1806 do 19. apríla 1808 pôsobil vo Visolajoch ako farár. Od roku 1808 bol farárom v Púchove. Do roku 1859, kedy sa stal lektorom – kanonikom nitrianskej kapituly, vystriedal rôzne vyššie kňažské funkcie.. 

Bol spoluzakladateľom Matice slovenskej a vyvinul veľkú snahu o získanie súhlasu vysokej cirkevnej hierarchie na založenie Spolku svätého Vojtecha.

Na budove Katolíckeho domu na Hurbanovej ulici v Žiline sa nachádza jeho pamätná tabuľa. Patril k mladšej generácii bernolákovcov.. Pochovaný bol na Nitrianskom hrade 25. novembra 1865.

Referencie
----------

1. 1 2  Pešťbudínske vedomosti *Parte*, s. 1.
2. ↑  V.Paulíny-Tóth*Juraj Tvrdý*, s. 300.
3. 1 2  T. Lengyelová;I.Mrva *Historický kalendár - Slovensko*, s. 160.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Juraj Tvrdý**

Literatúra
----------

* LENGYELOVÁ, Tünde; MRVA, Ivan. *Historický kalendár - Slovensko*. Bratislava : Perfekt, 2015. ISBN 80-8046-336-0. S. 160.
* Parte. *Pešťbudínske vedomosti* (Budín), december 1865, roč. 5, čís. 5, s. 1. Dostupné online [cit. 2019-03-03].
* Viliam Pauliny-Tóth. Juraj Tvrdý. *Sokol* (Budín), september 1862, roč. 1, čís. 9, s. 300. Dostupné online [cit. 2019-03-03].

Zdroj
-----

* Galéria mesta Žilina Archivované 2011-11-19 na Wayback Machine

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení a krste v matrike - farnosť Žilina
* Záznam o úmrtí v matrike - farnosť Nitra

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2018999754
* SNK: 168910
* VIAF: 3310153363089437520004
Líce japonskej 10 jenovej mince s obrázkom chrámu Bjódóin
**Jen** je oficiálna mena Japonska. Je široko používaná ako banková rezerva spoločne s americkým dolárom a eurom. V japončine je názov meny vyslovovaný ako „en", ale v slovenčine, a ďalších „západných" jazykoch, je používaný názov „jen" (vďaka starému a nepresnému prepisu japončiny do angličtiny). Kód jenu podľa ISO 4217 je JPY. V latinke sa používa symbol ¥. V japončine sa zapisuje pomocou kandži 円 a znamená „okrúhly/oblý objekt".

História
--------

Jen bol uvedený do obehu počas reforiem Meidži v roku 1872 podľa vzoru európskych mien a nahradil tak zložitý monetárny systém obdobia Edo. V roku 1871 bol prijatý *Zákon o novej mene*, ktorý mimo iného definoval jen ako 0,8667 trójskej unce (26,956 g) striebra, čo je asi 6,50 USD. Zákon taktiež zaviedol v Japonsku zlatý štandard.

Jen stratil väčšinu svojej hodnoty počas a po 2. svetovej vojny. Po období nestability bol jen od 25. apríla 1949 pevne zviazaný s americkým dolárom v pomere 1 USD = 360 ¥. To trvalo až do roku 1971, keď sa zrútila brettonwoodská menová sústava. Odvtedy hodnotu jenu určuje trh. Na konci roku 2005 bol kurz jenu asi 115 ¥ za 1 USD.

Momentálne je kurz jenu 130,01 ¥ za 1 € (99,25 ¥ za 1 USD).

Denominácia
-----------

V obehu sú mince hodnôt 1, 5, 10, 50, 100 a 500 jenov. Mince hodnôt 5 a 50 jenov majú v prostriedku okrúhly otvor.

Bankovky majú hodnoty 1 000, 2 000 (rarita, jedno pamätné vydanie), 5 000 a 10 000.

Fotogaléria
-----------

* 6 japonských mincí6 japonských mincí
* Minca s hodnotou 5 jenovMinca s hodnotou 5 jenov
* Minca s hodnotou 10 jenovMinca s hodnotou 10 jenov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jen**

Externé odkazy
--------------

* FAQ o japonskej mene Archivované 2004-02-18 na Wayback Machine (po anglicky)
* Galéria japonských bankoviek (po anglicky)

| * z
* d
* u
Meny Ázie |
| --- |
| 
* Azerbajdžan Azerbajdžanský manat
* Afganistan Afgán
* Arménsko Arménsky dram
* Bahrajn Bahrajnský dinár
* Bangladéš Taka
* Bhután Ngultrum
* Brunej Brunejský dolár
* Čína Čínsky jüan
* Spojené arabské emiráty Dirham SAE
* Filipíny Filipínske peso
* Gruzínsko Gruzínsky lari
* India Indická rupia
* Indonézia Indonézska rupia
* Irak Iracký dinár
* Irán Iránsky rial
* Japonsko Japonský jen
* Jemen Jemenský rial
* Južná Kórea Juhokórejský won
* Jordánsko Jordánsky dinár
* Kambodža Riel
* Katar Katarský rial
* Kazachstan Kazachstanský tenge
* Kuvajt Kuvajtský dinár
* Kirgizsko Som
* Laos Kip
* Libanon Libanonská libra
* Malajzia Malajzijský ringgit
* Maldivy Maldivská rupia
* Mongolsko Mongolský tugrik
* Mjanmarsko Kyat
* Nepál Nepálska rupia
* Izrael Izraelský šekel
* Omán Ománsky rial
* Pakistan Pakistanská rupia
* Rusko Ruský rubeľ
* Saudská Arábia Saudský rial
* Severná Kórea Severokórejský won
* Singapur Singapurský dolár
* Srí Lanka Srílanská rupia
* Sýria Sýrska libra
* Tadžikistan Tadžické somoni
* Thajsko Thajský baht
* Taiwan Nový taiwanský dolár
* Turecko Nová turecká líra
* Turkménsko Turkménsky manat
* Uzbekistan Uzbecký sum
* Vietnam Dong
* Východný Timor Východotimorské obehové mince

 |
**Životný štýl** je funkčná a estetická integrácia spoločenského života prejavujúca sa v jednotnom výraze foriem výrobných vzťahov a ľudských vzťahov, správania, vedomia a vecného prostredia.

Hovorový výraz pre životný štýl
-------------------------------

Životný štýl sa tu objavuje ako označenie poznateľnej kombinácie preferencií voľného času (napr. akú hudbu človek počúva). Vzťahuje sa na štýl bývania, oblečenia, rečových gest, či miest prebývania. S životným štýlom sú spojované atribúty, ktoré ľudí navzájom odlišujú alebo ich spájajú. Tak sa môže životný štýl stať súčasťou kultúrneho pohybu, alebo iiiiiiiiiii

i výraz politického protestu. Môže však stelesňovať aj pôžitok a životnú radosť a byť pri tom nepolitický.

Typické životné štýly môžu byť priraďované subkultúram ako napríklad: Hippies,straight edge,

Punks, Rocker, alebo Mods. Niečo menej ako subkultúra označovaný životný štýl je napríklad Dandys a Playboys.

Životnému štýlu sa často prihovára reklama alebo ho dokonca vytvára. Životný štýl je dôležitý hospodársky faktor, pretože sa stará o konzum a tým aj o rozvoj. Životný štýl sa často mení s módou a preto prináša do hospodárstva trvalý pohyb.

Zdravý životný štýl
-------------------

V predchádzaní a liečení takzvaných civilizačných chorôb sa preukazuje zmena zdravého životného štýlu ako možno najdôležitejšie opatrenie.

K zdravo vedenému životnému štýlu patrí:

* na skutočnú spotrebu človeka prispôsobený príjem tuku a cukru, stravu bohatú na vlákniny. Do zdravej výživy patrí hlavne: celozrnný chlieb, ovsené vločky, čerstvé ovocie a surová zelenina by mali tvoriť veľký podiel v celkovom príjme potravín, pričom mäso, mäsové výrobky, maslo, margarín a plnotučný syr by mali byť konzumované s mierou.
* dostatočný pohyb tela na čerstvom vzduchu najmenej 1 hodinu denne
* fajčenie by malo byť zamedzené
* nadváha by mala byť trvalou zmenou stravy pomaly odbúraná
* trvalému stresu, ako napríklad dlhým cestám autom by sa malo vyhýbať
* konzumácia alkoholu by mala byť obmedzená na 10 g čistého alkoholu za deň

Z hľadiska epidemiológov nie je pochýb o tom ako pôsobia na priemernú dĺžku života alebo na častosť ochorení napríklad fajčenie alebo nadváha.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Olympijské striebroOlympijské striebro
**Dušan Pašek** (\* 7. september 1960, Bratislava – † 14. marec 1998, Bratislava) bol slovenský hokejista, prezident Slovenského zväzu ľadového hokeja a klubu HC Slovan Bratislava. V roku 2007 bol uvedený do Siene slávy slovenského hokeja. V roku 1998 zomrel za záhadných okolností. Podľa oficiálneho vyšetrovania spáchal samovraždu.

Hokej
-----

Pohybovo zdatný Pašek sa prepracoval od gymnastiky do bratislavského Slovana.Mal iba 16 rokov, keď si ho legendárny tréner Slovana Bratislava Ladislav Horský zobral na pár zápasov do „áčka". V prvom tíme „belasých" sa postupne udomácnil a v 19-rokoch sa v drese Slovana tešil v sezóne 1978/1979 z historicky prvého titulu federálneho šampióna pre slovenský tím.

V ročníku 1986/1987 sa stal najlepším nahrávačom súťaže.

Bol draftovaný v roku 1982 tímom Minnesota North Stars v 4. kole z 81. miesta.Za Minnesotu v sezóne 1988/1989 odohral 48 zápasov v základnej časti s bilanciou 4 góly a 10 asistencií. V dvoch zápasoch play off strelil jeden gól.

Jeho syn Dušan Pašek mladší bol takisto hokejový útočník.

Reprezentácia
-------------

V drese Česko-Slovenska odohral spolu 196 zápasov. Na Majstrovstvách sveta v roku 1985 bol členom národného tímu, ktorý získal zlatú medailu. Česko-Slovensko reprezentoval na Zimných olympijských hrách v rokoch 1984 a 1988.

Spolupráca s ŠtB
----------------

Podľa registračných protokolov ŠtB archivovaných Ústavom pamäti národa bol v rokoch 1982 – 1989 vedený ako agent ŠtB s krycím menom *Hokejista*. Spolupráci Pašeka aj ďalších vrcholových športovcov sa venuje športový historik Ján Grexa v článku *Šport v tieni ŠtB* (2013) aj epizóda *ŠtB na lade* dokumentárneho cyklu RTVS *ŠtB: Prísne tajné* (2021).

Referencie
----------

1. ↑   *Bola to samovražda. Legendárny Pašek by mal 60* [online]. TASR, 2020-09-06, [cit. 2020-09-06]. Dostupné online.
2. ↑  Slovenský zväz ľadového hokeja. *Slováci s najväčším počtom štartov a gólov v medzištátnych zápasoch* [online]. [Cit. 2007-08-02]. Dostupné online. Archivované 2007-09-28 z originálu.
3. ↑  25336 : Hokejista : Dušan Pašek : 7.9.60. In:  *KS ZNB – Správa ŠtB Bratislava (Séria: II)* [online]. Bratislava: Ústav pamäti národa, [cit. 2023-09-19]. S. 43. Dostupné online.
4. ↑  GREXA, Ján. Šport v tieni ŠtB. *Pamäť národa* (Bratislava: Ústav pamäti národa), 2013, roč. IX, čís. 3, s. 53 – 78. Dostupné online [cit. 2023-09-19].
5. ↑   *Televízny archív : ŠtB: Prísne tajné : ŠtB na lade* [online]. Bratislava: Rozhlas a televízia Slovenska, 2023-01-25, [cit. 2023-09-19]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Biografické informácie a štatistiky na NHL.com, alebo Eliteprospects.com, alebo Eurohockey.com, alebo Hockey-Reference.com, alebo The Internet Hockey Database
* Slovenskí majstri sveta – Dušan Pašek na hokejportal.sk

| * z
* d
* u
Prezidenti SZĽH |
| --- |
| 
* Ján Mitošinka (1992– 1997)
* Viktor Špakovský (1997)
* Dušan Pašek (1997 – 1998)
* Ján Stanovský (1998)
* Juraj Široký (1998 – 2011)
* Igor Nemeček (2011 – 2016)
* Martin Kohút (2016 – 2019)
* Miroslav Šatan (2019 – )

 |
Vlajka Tanzánie
**Vlajka Tanzánie** - list vlajky je rozdelený šikmým čiernym pruhom, lemovaným dvoma úzkymi žltými prúžkami, na dva trojuholníky: žrďový je zelený, vlajúci je modrý.

Zelená farba symbolizuje zem, modrá more (podľa niektorých výkladov aj Zanzibar), čierna africké obyvateľstvo Tanzánie a žltá jej nerastné bohatstvo. Poloha čierneho pruhu aj farba jeho lemoviek súčasne naznačujú vzostupnú líniu rozvoja černošského obyvateľstva uprostred blahobytu.

Vlajka vznikla roku 1964 spojením prvkov vlajok Tanganiky a Zanzibaru, ktoré sa vtedy združili do federácie. Tanganická vlajka mala tri vodorovné pruhy – zelený, čierny a zelený (farby politickej strany *Africký národný zväz Tanganiky, TANU*), ktoré boli od seba oddelené úzkymi žltými prúžkami; zanzibarská mala horizontálne pruhy modrý, čierny a zelený a pri žrdi úzky zvislý prúžok biely.

Galéria
-------

* Vlajka Tanganiky (1961-1964)Vlajka Tanganiky (1961-1964)
* Vlajka ZanzibaruVlajka Zanzibaru

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Tanzánie**

| * z
* d
* u
Vlajky afrických krajín |
| --- |
| 
* Alžírsko
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina
* Burundi
* Čad
* Džibutsko
* Egypt
* Eritrea
* Eswatini
* Etiópia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Južná Afrika
* Južný Sudán
* Kamerun
* Kapverdy
* Keňa
* Komory
* Kongo
* Konžská demokratická republika
* Lesotho
* Libéria
* Líbya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Maroko
* Mauritánia
* Maurícius
* Mozambik
* Namíbia
* Niger
* Nigéria
* Pobrežie Slonoviny
* Rovníková Guinea
* Rwanda
* Senegal
* Seychely
* Sierra Leone
* Somálsko
* Stredoafrická republika
* Sudán
* Svätý Tomáš a Princov ostrov
* Tanzánia
* Togo
* Tunisko
* Uganda
* Zambia
* Zimbabwe

 |  |
| 
* **Ostatné územia:**  Ceuta
* Kanárske ostrovy
* Madeira
* Mayotte
* Melilla
* Réunion
* Svätá Helena
* Západná Sahara

 |