Obraz fínskeho maliara Aksela Gallen-Kallely zachytávajúci príbeh z eposu Kalevala – Kullervovu kliatbu
**Kliatba** je vyjadrená žiadosť k nadprirodzeným silám, aby niekomu vznikla škoda alebo ho stretol zlý osud. Vyslovením kliatby sa určitá osoba stane prekliatou, takzvane po určitej dobe túto osobu postihne nešťastie. Prekliatie sa nemusí vzťahovať len na osoby, ale tiež na celé rodiny, predmety, budovy, miesta atď. Kliatba sa vyskytuje obzvlášť v mytologických líčeniach, ľudových povestiach a rozprávkach. 

Kliatbou sa dnes často tiež mieni použitie viac či menej vulgárnych výrazov na uvoľnenie vnútorného napätia. Niektoré kliatby sa doteraz vyskytujú v ustálených obratoch, hoci už nie sú mienené doslova, napr. *aby ho čert vzal*.

Súvisiace výrazy
----------------

* Slovo „kliatba" v slovenčine úzko súvisí so slovom kliatba, ktoré označuje cirkevný trest kanonického práva. Kliatba však nie je výrokom magickým, ale je vynesením rozsudku. Sama o sebe nemá magický účinok.
* Opakom kliatby je **požehnanie**, ktorým človek žiada nadprirodzené sily, aby určitej osobe (predmetu, miestu...) pomohli a ochraňovali ho.
* Ako **thanatobolia** sa označuje kliatba, ktorá má na prekliateho privolať smrť, spravidla v určitej stanovenej lehote. Z histórie sú známe prípady, keď kliatba skutočne došla svojho naplnenia. Zrejme najznámejší je prípad posledného veľmajstra rádu templárov Jacqua de Molay, ktorý po svojom nespravodlivom odsúdení na smrť upálením preklial francúzskeho kráľa Filipa IV. a pápeža Klementa V. Obaja prekliati krátko na to zomreli.

V českých zemiach je najznámejšia povesť o vodcovi Chodov Jánovi Sladkom Kozinovi, ktorý údajne uvrhol kliatbu na pána Wolfa Maximiliána Lamingera, že sa do roka a do dňa stretnú u božieho súdu. Laminger skutočne za necelý rok zomrel. Syndróm thanatobolie sa preto niekedy označuje aj **lamingerizmus**.

V spojitosti so starovekým Egyptom sa často hovorí o takzvanej **faraónovej kliatbe**. Po náleze hrobky faraóna Tutanchamóna totiž v krátkom čase za zvláštnych okolností zomrelo hneď niekoľko ľudí, ktorí na hrobke pracovali, napríklad George Herbert, gróf z Carnarvonu, ktorý archeologické práce financoval a ktorý bol spoločne s jej objaviteľom Howardom Carterom prvý, kto do hrobky vstúpil. Čoskoro sa tak objavila fáma, že ktokoľvek do Tutanchamonovej hrobky vstúpi, zomrie.

Viazacia mágia
--------------


|  |
| --- |
| Varuno, tvojich povrazov je sedem,
sedem je trojmo rozložené osídel,
spútajú každého, kto klamne hovorí;
kto ale Pravdu hovorí, ten zostane voľný.
So sto povrazmi choď pre neho, Varuna,
neujde ti rúhač, Mocný Strážca!
Zlý nech sedí s roztrhnutým bruchom,
ako odtrhnutý kvet bez stopky. |
| Část atharvavédského hymnu 4.26 |

Viazacie kúzla predstavujú zvláštny druh kliatby, ktorá je založená na predstave, že obeť je kúzlom zväzovaná a je jej tak zabránené škodiť či je jej naopak ublížené. Okrem symbolického pútania povrazy pracujú aj s motívom bodania. Doklady o takomto druhu mágie máme predovšetkým z Indie, starého Grécka a Škandinávie doby vikingskej. Vo védskej Indii bola spojená predovšetkým so vševidiacim a vševedúcim bohom Varunou, strážcom spravodlivosti a kozmického rádu pery, ktorý bol vyzvaný aby spútal nepriateľov. V Grécku v Aischylových *Erínyjach* titulná bohyňa spieva kúzelnú pieseň, ktorá má spútať ich obete a predstava magického viazania je bohato doložená z defixií, preklínacích tabuliek. V Škandinávii je pieseň slúžiaca na spútanie nepriateľov spomínaná v 148. strofe Hávamálu. Starohornonemecké prvé mersburské zaklínadlo uvádza že také zviazanie, ale aj odpútanie, boli schopné diesami.

S pútaním môže súvisieť jeden z praindoeurópskych výrazov pre mágiu a kúzelníctvo: *\*soito*, ktorý možno rekonštruovať z výrazov ako je waleskej *hud* „mágie", severskej *seid* „čarodejníctva" a *sida* „čarovať" a snáď aj tocharskej „mágie".

Referencie
----------

1. ↑  HARTL, Pavel; HARTLOVÁ, Helena. *Psychologický slovník*. Praha : Portál, 2000. ISBN 80-7178-303-X. S. 256.
2. ↑  HARTL, David. *Sedm bajek židovských*. 1. vyd. Praha : Carter, 2021. ISBN 978-80-11-00051-6. S. 37–54.
3. ↑  STEJSKAL, Martin. *Labyrintem míst zlatých*. Praha : Eminent, 2011. S. 50-868.
4. ↑  VONDRÁČEK, Vladimír; HOLUB, František. *Fantastické a magické z hlediska z psychiatrie*. Bratislava : Columbus, 1993. ISBN 80-7136-030-9. S. 213.
5. ↑  Šablóna:Citace monografie
6. ↑   *Indo-European Poetry and Myth*. New York : Oxford University Press, 2007. ISBN 978-0-19-928075-9. S. 332–333.
7. ↑   *Encyclopedia of Indo-European Culture*. [s.l.] : [s.n.], 1997. Dostupné online. ISBN 978-1884964985. S. 362.

Súvisiace články
----------------

* Klatba
* Genius loci
* Povera

Externé odkazy
--------------

* Spolupracuj na Commons **Commons** ponúka multimediálne súbory na tému **Kliatba**Commons

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kletba na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * NK ČR: ph138490