Doc. PhDr. **Peter Ratkoš**, DrSc. (lat. *Petro Ratkoš*; \* 22. júl 1921, Východná, ČSR, dnes Slovensko – † 1. september 1987, Bratislava, ČSSR, dnes Slovensko) bol slovenský historik. Patril k zakladateľskej generácii slovenských historikov, ktorí sa podieľali na vedeckom a inštitucionálnom etablovaní slovenskej historiografie po roku 1948. 

Ratkošove bádateľské záujmy siahali k širokému spektru tém, s ťažiskom na problematike dejín Veľkej Moravy, počiatkov feudalizmu na území dnešného Slovenska a začleňovania slovenského územia do Uhorska. Jeho celoživotným dielom bolo skúmanie veľkomoravského obdobia slovenských dejín, ku ktorému sa viažu jeho najvýznamnejšie práce. Podľa *Slovenského biografického slovníka* (1992) bol jedným z najlepších slovenských znalcov veľkomoravského obdobia a dejín stredovekého baníctva.

Život
-----

### Detstvo a stredoškolské štúdium

Peter Ratkoš sa narodil 22. júla 1921 v obci Východná v chudobnej rodine maloroľníka Martina Ratkoša a jeho manželky Zuzany, rod. Užíkovej. Študoval na gymnáziách v Liptovskom Svätom Mikuláši a Ružomberku a na Slovenskom katolíckom gymnáziu v Kláštore pod Znievom. Jeho otec zomrel krátko po návrate z prvej svetovej vojny. Vyrastal tak ako polosirota vo finančne skromných pomeroch. Spolu s matkou a so sestrou zápasili s existenčnými problémami v časoch hospodárskej krízy. Zrejme aj preto sa sám neskôr označoval za *„dedinského proletára"* z Horného Liptova.

### Vysokoškolské štúdium

V rokoch 1941 – 1945 študoval odbor dejepis a slovenský jazyk na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave (FK SU; od roku 1954 Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave, FF UK). Počas pôsobenia na mieste vedeckého asistenta v Historickom seminári FF SU v Bratislave (1945 – 1950) vydal monografiu zaoberajúcu sa problematikou christianizácie Veľkej Moravy, *Sv. Cyril a Metod* (1947), ako aj tri štúdie venované stredovekým regionálnym dejinám Liptova publikované v *Jazykovednom sborníku Matice slovenskej* a *Historickom sborníku Matice slovenskej* (1947). V týchto prácach prejavil o. i. záujem o toponomastiku a pramennú analýzu listín. Z generačného hľadiska tak patrí do prvej generácie seminaristov Daniela Rapanta zo 40. rokov (František Bokes, Belo Polla, Ondrej Richard Halaga a i.).

V roku 1948 pod vedením D. Rapanta úspešne zložil rigoróznu skúšku a získal titul doktora filozofie. Vo svojej rigoróznej práci *Dejiny hornoliptovského baníctva* rozvinul tému regionálnej histórie baníctva v stredoveku a ranom novoveku, ku ktorej sa neskôr vrátil.

### Vedecká činnosť

Jeho vedeckú prácu možno celkovo rozdeliť na tri etapy, ohraničené rokmi 1945 – 1947 (veľkomoravská problematika, regionálne dejiny Liptova), 1949 – 1956 (ranostredoveké slovenské dejiny, sústredenie na otázky genézy feudalizmu) a 1956 – 1987 (návrat k veľkomoravskej problematike, začleňovanie Slovenska do Uhorska a vývoj do 13. storočia, banícke povstanie rokov 1525 – 1526, osmanská expanzia v rokoch 1526 – 1532). V rokoch 1945 – 1948 sa venoval výskumu histórie Veľkej Moravy a regionálnym dejinám rodného kraja, Liptova, s chronologickým vymedzením na stredovek až raný novovek. V rokoch 1949 – 1956 už rozšíril svoj záujem na celoslovenskú problematiku. Na rozdiel od svojho niekdajšieho školiteľa D. Rapanta si Ratkoš osvojil zásady historického materializmu a marxistickej ideológie sovietskeho typu. V tomto duchu teoreticky vymedzil svoje práce najmä na genézu feudalizmu a nevoľníctva. Ako na margo tejto doby uvádza jeho kolega Richard Marsina:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Dejiny sa mali marxisticky prehodnocovať, no slovenské dejiny boli veľmi málo spracované, takže vlastne nebolo čo prehodnocovať. Postavenie vedeckých pracovníkov – historikov bolo vratké, možnosti sa otvárali tým mladým, ktorí boli ochotní prispôsobovať sa požiadavkám marxistickej historickej vedy. | "|

Napriek tomu, že Ratkošove práce spĺňali tieto kritériá a navyše bol jediným členom Komunistickej strany Slovenska zo štyroch asistentov v seminári, a pre jeho vystúpenie zo strany v 1948 mu nebolo umožnené naďalej pôsobiť na univerzite, ako plánoval. Namiesto toho získal miesto v Historickom ústave Slovenskej akadémie vied a umení (HÚ SAVU; od roku 1953 Historický ústav Slovenskej akadémie vied, HÚ SAV), o ktoré nemal záujem. Pôvodne sa s ním rátalo ako s administratívnym riaditeľom HÚ SAVU, čomu však prekážala skutočnosť, že bol v kádrových posudkoch z univerzity vedený ako klerikál a bývalý člen Hlinkovej gardy. Keďže Akadémia nemala pedagogické úlohy, vďaka čomu bola aj menej prísne sledovaná štátnymi orgánmi, Ratkoš po získaní doktorátu a absolvovaní študijného výskumného pobytu v Maďarsku (1948 – 1949) nastúpil v roku 1950 na miesto vedeckého pracovníka HÚ SAVU.

Biľag „klerikála" a bývalého „ľudáka" ho však neopustil. V septembri 1954 sa podrobil výsluchu, vedenému riaditeľom HÚ SAV Ľudovítom Holotíkom, ohľadne svojich údajných stykov s bývalými ľudákmi, sympatií s katolicizmom a *„podvratnej politickej práce"* v jeho rodnej dedine, Východnej. Bol prísne pokarhaný a vyzvaný, aby sa oslobodil od zvyškov ľudáctva a buržoázneho nacionalizmu. Štátne orgány pozbavili Ratkoša všetkých funkcií a poslali na platenú dovolenku, vzápätí bol však ústavom vyžiadaný späť, keďže išlo o najlepšieho medievalistu. Táto udalosť sa zrejme podpísala na jeho psychickom zdraví – vyvinuli sa u neho paranoidné stavy (podozrieval kolegov zo špehovania). Navyše zhoršenie zdravotného stavu vo veku 29 rokov mu znemožnilo intenzívnejšiu činnosť.

V tretej etape vedeckej práce, ktorá sa začala v roku 1956, sa Ratkoš – popri veľkomoravských dejinách a problematike začleňovania územia Slovenska do Uhorska a jeho vývoja v Uhorskom kráľovstve do 13. storočia – bližšie zameral na banícke povstanie rokov 1525 – 1526. V roku 1959 na túto tému obhájil kandidátsku dizertačnú prácu *Povstanie baníkov na Slovensku 1525 – 1526*, ktorá bola následne v roku 1963 vydaná ako monografia. Ratkoš interpretoval banícke povstanie ako slovenskú ranoburžoáznu revolúciu, náprotivok nemeckej sedliackej vojny (1524 – 1525/1526) a českého husitského hnutia (15. stor.). Ako poznamenáva poľský historik Maciej Górny, *„ešte aj pred rokom 1989 bolo pre profesionálov zjavné, že autor tohto ‚objavu‘ voľne narábal s faktmi"*.

Vo svojich štúdiách rozpracoval marxistickú koncepciu počiatkov feudalizmu a zapojenia Slovenska do Uhorska. Na túto tému zorganizoval samostatnú vedeckú konferenciu, ktorá sa konala 12. – 14. novembra 1963 v Smoleniciach a z ktorej zostavil zborník *O počiatkoch slovenských dejín* (1965). V roku 1966 sa habilitoval na docenta všeobecných dejín stredoveku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Následne v roku 1968 získal v HÚ SAV hodnosť doktora historických vied za tematický súbor 15 prác *Slovenské dejiny v 10. – 13. storočí*.

Popri ranostredovekej problematike sa Ratkoš v tretej etape svojho pôsobenia venoval aj niektorým témam z ranonovovekých slovenských dejín. Kritike podrobil staršie závery týkajúce sa expanzie Osmanskej ríše na územie Slovenska, ktorú do slovenskej historiografie uviedol Víťazoslav Sasinek štúdiou *Turci na Slovensku* (1877). Ratkoš využil nové pramene a v štúdii *Slovensko za osmanskej expanzie v rokoch 1526 – 1532* (1967) podal komplexný nový pohľad na túto problematiku. Vo vedeckom článku *Počiatky* *novokrstenectva na Slovensku* (1957) sa venoval dovtedy v historiografii zanedbaným dejinám anabaptizmu na Slovensku. Ako prvý slovenský historik vyložil problematiku husitského hnutia na území Slovenska z marxistického hľadiska a podľa vzoru českých marxistických historikov uviedol do slovenskej historiografie kult husitov a husitizmu. Ratkoš publikoval celkom vyše 50 odborných a vedeckých štúdií, z ktorých viaceré vyšli aj v Maďarsku, Západnom a Východnom Nemecku, Rakúsku, Sovietskom zväze a v Juhoslávii.

Napriek tomu, že jeho práce boli výrazne ovplyvnené marxistickou ideológiou sovietskeho typu, ide o dôležitý príspevok na poli slovenskej historiografie, ktorý podnietil výskum viacerých, dovtedy nepreskúmaných tém zo slovenských dejín. Tak ako uzatvára svoj nekrológ Pavel Horváth, z Ratkošovho diela *„možno neustále čerpať a neustále aj naň nadväzovať"*.

### Pedagogická, vedeckoorganizačná a vedecko-popularizačná činnosť

V rámci svojej pedagogickej činnosti externe prednášal staršie slovenské dejiny (najmä hospodárske) na Právnickej fakulte a FF UK v Bratislave, ako aj na katedrách iných vysokých škôl. Ako školiteľ viedol početných interných i externých ašpirantov HÚ SAV. Pôsobil v československo-poľskej a československo-juhoslovanskej historickej komisii.

Vedeckoorganizačnú činnosť vykonával nielen na poli histórie, ale aj na úseku archívnictva, ochrany pamiatok a múzejníctva. Úzko spolupracoval so Slovenskou archívnou komisiou (1951 – 1954), bol aktívnym členom Slovenskej vedeckej archívnej rady (1954 – 1968) a podieľal sa na činnosti československo-maďarskej reštitučnej komisie (1958 – 1960). Prispel k záchrane viacerých archívnych fondov a jednotlivín pred scudzením, krádežami či znehodnotením. Išlo najmä o rodové archívy z Rakova (Benický), Krasňan (Pongrác), Červeného Kameňa (Pálfi), Uhrovca (Zai) či zo springerovského panstva Bučany (Medňanský, Fould). Podieľal sa aj na záchrane archívnych fondov magistrátu Kežmarku, Boce, kapitulského archívu a knižnice v Bratislave, Strany slovenskej národnej jednoty v Maďarsku (1939 – 1944) a pod. Od jej založenia bol stálym predsedom komisie pre historickú archeológiu a dlhoročným členom Slovenskej vedeckej archívnej rady. Taktiež pôsobil v redakčných radách viacerých odborných periodík, vo vedeckých radách niekoľkých múzeí a v edičných radách vydavateľstiev. Vykonával aj expertíznu a posudkovú činnosť pre mimoústavné inštitúcie a kultúrne orgány.

Spoluautor *Encyklopédie Slovenska*.

Ratkoš vyvíjal aj popularizačnú činnosť. Prispieval do viacerých novín a časopisov určených pre širokú verejnosť (*Pamiatky a múzeá*, *Vlastivedný časopis*, *Príroda a spoločnosť*, *Naša veda*, *Slovensko*, *Nové slovo*, *Kultúrny život* a i.). Jeho *Veľkomoravské legendy a povesti* (1977) prispeli k propagovaniu staršej slovenskej literatúry medzi slovenskými čitateľmi. Ako ťažko chorý dokoncipoval svoje posledné dielo *Slovensko v dobe veľkomoravskej* (1988), v ktorom sa snažil podať v ucelenej podobe svoje poznatky a pohľady na túto dejinnú etapu, nedožil sa však už jeho korektúr ani vydania.

Ocenenia
--------

Za svoje pôsobenie v slovenskej historickej vede bol viacnásobne ocenený. Získal bronzový odznak Brigády socialistickej práce a na jubilejnom slávnostnom zasadnutí 1. – 2. septembra 1978 v Smoleniciach mu Predsedníctvo SAV udelilo Zlatú pamätnú medailu pri príležitosti 25. výročia založenia SAV. V roku 1979 získal rezortné vyznamenanie Ministerstva vnútra Slovenskej socialistickej republiky – pamätnú Križkovu medailu. V roku 1981, pri príležitosti 60. narodenín, mu bola udelená Zlatá plaketa Ľudovíta Štúra „Za zásluhy v spoločenských vedách". Ako poznamenáva Peter Kartous, vo svojej kariére sa Ratkoš riadil heslom: *„Pre historika niet krajšieho cieľa ako byť historikom života, historikom skutočnej, nevymyslenej spoločnosti."*

Súkromný život a úmrtie
-----------------------

Peter Ratkoš sa zosobášil s Oľgou, rod. Porubskou, s ktorou sa zoznámil ešte počas štúdia na Slovenskom katolíckom gymnáziu v Kláštore pod Znievom. Spolu mali tri deti – dcéru Oľgu, vyd. Sitárovú, narodenú v roku 1948, synov Petra Ratkoša, narodeného o desať rokov neskôr, a Vladimíra, ktorý však zomrel ako 5-mesačný. Oľga vyštudovala architektúru, zatiaľ čo Peter sa stal elektroinžinierom.

Peter Ratkoš už od svojich 29 rokov zápasil s chorobou, ku ktorej sa pridali psychické komplikácie spôsobené spomínaným výsluchom v roku 1954. Pre problémy so žilami mu bola v roku 1985 amputovaná noha a ostal tak imobilný. Zomrel náhle 1. septembra 1987 v Bratislave a bol pochovaný na Cintoríne Slávičie údolie. J. Polišenský vo svojich spomienkach uvádza:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Keď som sa dozvedel o náhlom úmrtí Petra Ratkoša, zmobilizoval som svojho zaťa Petra Maška a išli sme autom hneď druhý deň ráno do Bratislavy. *[...]* Pred kaplnkou stála celá kohorta slovenských oficiálnych historikov a tí ma nabádali, Jožo, choď dnu, ty už si na penzii, tak môžeš. Ty už si penzista, tak sa môžeš zúčastniť katolíckej bohoslužby. No tak som išiel dovnútra a vypočul som si trochu s prekvapením, že Peter Ratkoš, môj priateľ, bol vlastne miles christianus gloriosus*,* že to bol bojovník za práva obecnej cirkvi katolíckej, že za ňu trpel a že bude za to po smrti odmenený. To bola stránka charakteru, o ktorej som v prípade Petra Ratkoša vedel málo, do kostola som chodil s ním, a pokiaľ ide o náboženstvo, žiadne rozpory sme medzi sebou nemali. *[...]* som sa myšlienkovo pohyboval medzi kultúrnym kresťanstvom a agnosticizmom. *[...]* Petra Ratkoša bolo skutočne veľká škoda. Bol by po roku 1989 išiel hore, hoci že by išiel hore tiež za režimu Vladimíra Mečiara, to si teda nedokážem dosť dobre predstaviť. | "|

Dielo
-----

### Autor

* *Sv. Cyril a Metod: Počiatky kresťanstva u Slovákov* (Bratislava, 1947)
* *Príspevok k dejinám banského práva a baníctva na Slovensku* (Bratislava, 1951)
* *Povstanie baníkov na Slovensku 1525 – 1526* (Bratislava, 1963)
* *Slovensko v dobe veľkomoravskej* (Košice 1988, 2. vyd. 1990)

### Editor

* *Dokumenty k baníckemu povstaniu na Slovensku 1525 – 1526* (Bratislava 1957)
* *O počiatkoch slovenských dejín* (Bratislava 1965)
* *Pramene k dejinám Veľkej Moravy* (Bratislava 1964, 2. opr. a rozš. vyd. 1968)
* *Východná 1269 – 1969* (1972)
* *Veľkomoravské legendy a povesti* (Bratislava 1977, 2. vyd. 1990)
* *Dejiny Žiaru nad Hronom* (Martin, 1978)

### Spoluautor

* *Bratislavský hrad* (Bratislava 1960); spoluautori: Belo Polla, Ján Lichner, Tatiana Štefanovičová
* *Dejiny Slovenska* 1. (Bratislava 1961)
* *Dejiny Československa* (Bratislava 1970); spoluautori: Jozef Butvin, Miroslav Kropilák
* *Naše dejiny v prameňoch* (Bratislava 1971); spoluautori: Jozef Butvin, Miroslav Kropilák
* *Dejiny Slovenska I*. (Bratislava 1986)

### Publikačné príspevky

* *Husitské revolučné hnutie a Slovensko.* In: Mezinárodní ohlas husitství. S. 27 – 50. (Praha 1958)
* *Veľká Morava a činnosť Konštantína a Metoda*. In: Veľká Morava a naša doba. S. 13 – 56. (Bratislava 1963)
* *Vznik mesta a hradu Kežmarok*. Československý časopis historický, roč. 13, č. 4 (Bratislava 1965)
* *Otázky vývoja slovenskej národnosti do začiatku 17. storočia*. Historický časopis 20, s. 19 – 64. (Bratislava 1972)
* *Anonymove Gesta Hungarorum a ich pramenná hodnota*. Historický časopis 31, s. 825 – 870 (Bratislava 1983)
* *Kontinuita slovenského osídlenia v 9. -- 11. storočí*. In: Historické štúdie XXVII/2. Slovenský ľud po rozpade Veľkomoravskej ríše. S. 83 – 92. (Bratislava 1984)

Poznámky
--------

1. ↑  Profesor Polišenský vo svojich spomienkach okrem iného ešte uvádza, že Peter Ratkoš pochádzal z protestantskej rodiny, čo však nie je správne, pretože pochádzal z katolíckej rodiny a bol aj pokrstený (pozn. autora).
2. ↑  Periodizácia približne podľa: Marsina 1981, s. 615. U R. Marsinu vymedzené rokmi 1944 – 1947 (veľkomoravská problematika a problematika rodného kraja), 1949 – 1956 (rozšírenie záujmu na celoslovenskú problematiku) a od roku 1956 (problematika baníckeho povstania rokov 1525 – 1526 a návrat k veľkomoravskej problematike).
3. ↑  D. Rapant bol neskôr pre svoj protimarxistický postoj prepustený. Ako jediný profesor sa odvážil oponovať a podľa spomienok R. Marsinu na jednom školení údajne vyhlásil, že tiež študoval marxizmus, pričom dodal: *„Uisťujem vás, že keby som na tom marxizme niečo našiel, aj ja by som sa stal marxistom."*
4. ↑  V preklade z lat. „slávny vojak kresťanský".

Referencie
----------

1. ↑  Marsina 1971, s. ix
2. 1 2 3 4 5 6  „Ratkoš, Peter", *Slovenský biografický slovník*, V. R – Š, Martin: Matica slovenská, 1992, str. 46, ISBN  8070902167
3. ↑  Polišenský 2001, s. 297.
4. ↑  Ratkoš, Peter (1947), *Sv. Cyril a Metod : Počiatky kresťanstva u Slovákov*, Bratislava: Ústredná katolícka kancelária v Bratislave
5. ↑  Ratkoš, Peter (1946/1947), „Toponymia Liptova do konca 13. storočia", *Jazykovedný sborník Matice slovenskej* 1-2 (1-2): 200-219 ; Ratkoš, Peter (1947), „Výsadné a chotárne listiny Kráľovskej Boce", *Historický sborník Matice slovenskej* 5: 408-453 ; Ratkoš, Peter (1947), „Počiatky hornoliptovského baníctva do konca 16. storočia", *Historický sborník Matice slovenskej* 5: 295-350
6. ↑  Ducháček 2014, s. 434
7. ↑  *Osoby, ktoré získali titul na UK*, Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave, c2015, dost. 2016-03-17 . Do vyhľadávača zadaj „Peter Ratkoš".
8. ↑  Sokolovič 2011, s. 82-83
9. ↑  Citované podľa: Bobák 2003, s. 13
10. ↑  Sokolovič 2011, s. 82
11. ↑  Hudek 2010, s. 97-98
12. ↑  Hudek 2010, s. 100-101
13. 1 2  Havrila 2009, s. 112
14. ↑  Ratkoš, Peter (1963), *Povstanie baníkov na Slovensku 1525 – 1526* (1. vyd.), Bratislava: Vydavateľstvo SAV
15. ↑  Citované podľa: Górny 2011, s. 252
16. ↑  Ratkoš, Peter, ed. (1965), *O počiatkoch slovenských dejín*, Bratislava: Vydavateľstvo SAV
17. ↑  Ratkoš, Peter (1967), „Slovensko za osmanskej expanzie v rokoch 1526 – 1532 : Prvá osmanská výprava na Slovensku roku 1530", *Historický časopis* 15 (2): 219-234
18. ↑  Ratkoš, Peter (1957), „Počiatky novokrstenectva na Slovensku", *Historický časopis* 5 (2): 185-203
19. ↑  Havrila 2009, s. 114
20. ↑  „Ratkoš, Peter", *Encyklopédia Slovenska*, 4. N – Q (1. vyd.), Bratislava: Veda, 1980, str. 41
21. 1 2 3 4  Horváth 1987, s. 664
22. 1 2 3  Marsina 1981, s. 616
23. 1 2  Kartous 1986, s. 195
24. ↑  Horváth 1987, s. 663
25. ↑  Ratkoš, Peter (1977), *Veľkomoravské legendy a povesti* (1. vyd.), Bratislava: Tatran
26. ↑  Ratkoš, Peter (1988), *Slovensko v dobe veľkomoravskej* (1. vyd.), Košice: Východoslovenské vydavateľstvo . Publikované posmrtne.
27. 1 2 3  Havrila 2009, s. 113
28. ↑  Citované podľa: Kartous 1986, s. 195
29. ↑  Polišenský 2001, s. 297
30. ↑  „Odišiel historik Peter Ratkoš", *Sloboda* 42 (40): 4, 1987, 1987-10-01
31. ↑  Ratkoš 1988a, s. 36. Redakčný dovetok k posmrtne uverejnenej štúdii.
32. ↑  Citované podľa: Polišenský 2001, s. 298-299

Použitá literatúra
------------------

Publikované dokumenty
* Marsina, Richard, ed. (1971), *Codex diplomaticus et epistolaris Slovaciae*, Tomus I. Inde ab a.[nno] DCCCV usque ad a.[nno] MCCXXXV, Bratislavae: Sumptibus Academiae Scientiarum Slovacae

Dobová tlač
* „Odišiel historik Peter Ratkoš", *Sloboda* 42 (40): 4, 1987, 1987-10-01

Monografie
* Ducháček, Milan (2014), *Václav Chaloupecký : Hledání československých dějin*, Praha: Karolinum, str. 434, ISBN  978-80-246-2482-2
* Hudek, Adam (2010), *Najpolitickejšia veda : Slovenská historiografia v rokoch 1948 – 1968*, Bratislava: Historický ústav SAV, ISBN  9788097030230,
* Polišenský, Josef (2001), *Historik v měnícím se světě*, Praha: Univerzita Karlova v Praze, ISBN  8024603179

Príspevky v monografiách
* Górny, Maciej (2011), „Historical Writing in Poland, Czechoslovakia, and Hungary", in Schneider, Axel; Woolf, Daniel, *The Oxford History of Historical Writing*, Volume 5. 1945 to the Present, Oxford; New York, NY: Oxford University Press, str. 243-265, ISBN  9780199225996
* Havrila, Marek (2009), „Peter Ratkoš", in Lipka, Martin, *Čítanka k dejinám slovenskej historiografie v rokoch 1918 – 2006*, Prešov: Universum, str. 112-119, ISBN  9788089046607

Články v časopisoch
* Bobák, Ján (2003), „Polstoročie zápasu o slovenskú históriu : Rozhovor s jubilujúcim Prof. Richardom Marsinom", *Kultúra* 9 (13), ISSN 1335-3470,
* Horváth, Pavel (1987), „Za doc. Dr. Petrom Ratkošom, DrSc.", *Historický časopis* 35 (4): 661-664
* Kartous, Peter (1986), „Peter Ratkoš 65-ročný", *Slovenská archivistika* 21 (1): 661-664
* Marsina, Richard (1981), „Doc. PhDr. Peter Ratkoš, DrSc. šesťdesiatročný", *Historický časopis* 29 (4): 615-616
* Ratkoš, Peter (1988a), „Poznámky k národnostnému povedomiu Liptova koncom 13. storočia", *Slovenská reč* 53 (1): 35-36, ISSN 0037-6981,
* Sokolovič, Peter (2011), „Dr. h. c. Prof. PhDr. Richard Marsina, DrSc.", *Pamäť národa* 7 (3): 80-88, ISSN 1336-6297,

Heslá v encyklopédiách a slovníkoch
* „Ratkoš, Peter", *Encyklopédia Slovenska*, 4. N – Q (1. vyd.), Bratislava: Veda, 1980, str. 41
* „RATKOŠ, Peter", *Slovenský biografický slovník*, V. R – Š, Martin: Matica slovenská, 1992, str. 46, ISBN  80-7090-216-7

Internetové zdroje
* *Osoby, ktoré získali titul na UK*, Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave, c2015, dost. 2016-03-17 . Do vyhľadávača zadaj „Peter Ratkoš".

Autoritné údaje: * BnF: 12075332j
* GND: 1089869800
* ISNI: 0000 0001 1027 5903
* LCCN: n88273228
* NK ČR: mzk2002144856
* SNK: 171353
* VIAF: 59107126
* WorldCat: lccn-n88273228