Andron domu z archeologickej lokality Labraunda (Turecko), pohľad od zadnej strany
Staroveká grécka mozaika, podlaha mužskej miestnosti andron z Eretreie, 4. stor. pred Kr.
**Andron** alebo **Andrón** (starogr. *ἀνδρών, ἀνδρωνῖτις – andrón, andrónitis*), (lat. *andra, andrion, andronium*) bola súčasť starogréckeho domu, ktorá slúžila ako miesto pre mužské aktivity. Prijímali sa tu hostia, odohrávali sa tu symposia alebo hostiny.

Andrón bol z literárnych a ikonografických dôkazov identifikovaný ako priestor (miestnosť) v starogréckom dome (majetnejších rodín) určený mužom. Zvyčajne bol obrátený k ulici zatiaľ čo ostatné miestnosti v dome boli usporiadané okolo otvoreného dvora, kde žila rodina.

Bola to väčšinou miestnosť štvorcového pôdorysu (obvykle s rozmermi 4,75 x 4,75 m, ale mohla byť aj väčšia alebo menšia) s dverami ďalej od stredu (poloha dverí do týchto miestností je často atypická) a s mierne vyvýšenou cementovou plošinou po obvode miestnosti, kde boli okolo stien umiestnené ležadlá (obvykle ich bolo sedem). Tu sa hostia zabávali na hostinách (symposiach, na ktorých sa často točil spoločenský a politický život v mestách). Napriek svojej neveľkej veľkosti bol mnohokrát vyzdobený viac ako ostatné miestnosti v dome. Na podlahách sa nachádzali kamienkové mozaiky a literárne zdroje hovoria aj o freskách a tapisériach. Čaše (kylikes), z ktorých niektoré boli príliš veľké pre používanie, sa vešali na steny ako výzdoba, ich kruhové tondá (tondos, τονδος) často zobrazovali odvážne (až obscénne), šokujúce alebo zábavné scény. Aj keď boli dvere otvorené, vchod do andronu bol zvyčajne umiestnený tak, aby nebolo priamo vidno do žiadnej z ostatných miestností v dome a mohol byť tiež izolovaný predsieňou s dverami, ktoré neboli umiestnené oproti dverám do andronu. Tieto opatrenia zabezpečili aspoň čiastočné súkromie pre ostatných členov domácnosti.

Andrón bol menej súkromný priestor v dome a mal často väčšie okná smerujúce na ulicu, aby ľudia na večerných prechádzkach (s pochodňami v ruke) mohli počuť hudbu, konverzáciu alebo zábavu zvnútra. Príklady týchto miestností sú známe z archeologických lokalít najmä z neskorého klasického a helenistického obdobia. (sú to domy z lokalít Olynthos, Halieis, Eretria alebo Délos).

Referencie
----------

1. ↑  John Britton, John Le Keux, George Godwin. *A Dictionary of the Architecture and Archaeology of the Middle Ages: Including Words Used by Ancient and Modern Authors in Treating of Architectural and Other Antiquities, Also, Biographical Notices of Ancient Architects*. Norderstedt : BoD – Books on Demand, 2023. ISBN 978-33-8510-520-1. S. 12.
2. 1 2 3  Carolyn Steelová. *Sitopie*. Brno : Host, 2022. ISBN 978-80-2751-314-7. S. 129.
3. ↑  Mária Ivanová-Šalingová, Zuzana Maníková. *Slovník cudzích slov*. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1990. ISBN 80-08-00006-6. S. 68.
4. 1 2 3  Michael Parker Pearson, Colin Richards. *Architecture and Order*. London : Routledge, 2003. ISBN 978-11-3472-811-4. S. 93.
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 439.
6. ↑  Bradley A. Ault, Lisa C. Nevett. *Ancient Greek Houses and Households*. Philadelphia : University of Pennsylvania Press, 2011. ISBN 978-08-1220-443-8. S. 177.
7. 1 2  Robin Osborne. *Dějiny klasického Řecka*. Praha : Grada Publishing a.s. 2010. ISBN 978-80-2473-233-6. S. 154.
8. ↑  Lisa C. Nevett. *House and Society in the Ancient Greek World*. Cambridge : Cambridge University Press, 2001. ISBN 978-05-2100-025-3. S. 72.