Svätý **Ioane Petrici** (iné mená pozri nižšie; \* neskoré 11. storočie, južné Gruzínsko – † po 1125/okolo 1126, Gruzínsko) bol gruzínsky učenec, filozof (novoplatonik) a prekladateľ, žiak a nasledovník Michala Psella a Ióanna Itala. Viedol Gelatskú akadémiu a do gruzínčiny preložil diela antických i kresťanských filozofov. 

Pokúsil sa vytvoriť pôvodnú gruzínsku filozofiu skĺbením aristotelovskej a platónskej filozofie s kresťanským myslením. Veľký úspech v tomto smere však nedosiahol, pretože jeho dielo bolo málo zrozumiteľné a nevyvolalo mnoho záujmu medzi jeho krajanmi. Jeho práca však významne ovplyvnila neskoršiu gruzínsku filozofiu a literatúru. Býva označovaný za najväčšieho gruzínskeho stredovekého filozofa a najčítanejšieho gruzínskeho filozofa vôbec.

Mená
----

* **Ioane Petrici** (slovenská výslovnosť: [Joane Petrici])
* **Ioane Petric'i**
* **Ioane Petric'oneli**
* **Ioane Petric'ký**
* **Ioannes Petric'i** alebo **Petritzos**
* gruz. იოანე პეტრიწი

Životopis
---------

Ioanne sa narodil niekedy v 11. storočí do gruzínskej šľachtickej rodiny žijúcej v južnom Gruzínsku, možno v Samcche. Vzdelanie získal v hlavnom meste Byzantskej ríše Konštantínopole, kde sa vzdelával pod vedením velikánov vtedajšej byzantskej filozofie. Jeho učiteľom boli Michaél Psellos a jeho žiak Ióannes Italos. Po Italovom vyhnaní z Konštantínopola v roku 1082 opustil Ioanne školu a pôsobil v gruzínskom Petriconskom kláštore v Bačkove v dnešnom Bulharsku. V kláštore začal rozvíjať svoju prekladateľskú a literárnu činnosť. Na túto časť jeho života sa tiež viaže jeho meno. Istý čas žil následne v Kláštore Gruzíncov na Čiernej hore v Sýrii, kde bol jeho učiteľom Efrém Malý. Na pozvanie gruzínskeho kráľa Dávida IV. sa vrátil do Gruzínska, ktoré v tom období zažívalo svoju zlatú éru. V Gruzínsku sa spolu s Arsenom Ikalthoelim ujal vedenia Gelatskej teologickej akadémie.

Myšlienky a dielo
-----------------

Petrici preložil viacero diel. Bol autorom prekladov Aristotelových diel *Topiky* a *Peri hermeneias*, ktoré sa však nedochovali. Petriciho preklad Proklovho diela *Základy teológie* (lat. *Institutio theologica*) býva považovaný za najstarší na svete. Celkovo obsahuje 211 kapitol, pričom k nemu Petrici poskytuje i odborný komentár, úvod a záver. Ďalšími antickými tvorcami, ktorých prekladal bol Nemesios a jeho dielo *O ľudskej prirodzenosti* a Jozef Flavius a jeho historiografické dielo *Židovské starožitnosti*. Z neskoršej, byzantskej literatúry preložil mystické dielo *Rebrík do raja* od Ióanna Klimaka.

Medzi jeho originárnu tvorbu patrí *Výklad Prokla a platónskej filozofie* (gruz. *Ganmarteba proklesthvis diadochosisa da platonurisa philosophiisad*) ako aj mysticko-asketický traktát *Schody dobročinnosti* (gruz. *Sathnoebatha kibe*) či poetické dielo *Mesačné synaxárium* (gruz. *Sathveo svinakhsari*). Podieľal sa tiež na revízii gruzínskeho prekladu Biblie.

Petriciho myslenie odráža klasické grécke myslenie i vtedajšiu kultúrnu atmosféru. Jeho cieľom bolo prekonať napätie medzi náboženským rozmerom myslenia a humanizmom, pričom myslením sa skôr radil k novoplatonistom. Originálny bol jeho prístup k otázkam bytia, rozumu a ich spojeniu so svetom.

Petriciho dielo bolo známe aj mimo Gruzínska. V roku 1248/1284 boli jeho preklady Prokla arménskym mníchom Svimeonom preložené do arménčiny. Tento príspevok sa neskôr prejavil v rozšírení Proklovej filozofie v Arménsku. V 20. storočí vznikol aj ruský preklad jeho *Výkladu*.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  JAN PETRICI. In: STAROWIEYSKI, Marek. *Slovník raněkřesťanské literatury Východu: arabská, arménská, etiopská, gruzínská, koptská a syrská literatura*. Preklad Walerian Bugel, Kateřina Mervartová. Červený Kostelec : Pavel Mervart, 2012. 369 s. (Pro Oriente; zv. 7.) ISBN 978-80-7465-021-5. S. 166 – 167. (po česky)
2. 1 2 3  Gruzie. Gruzínska literatura. In: VAVŘÍNEK, Vladimír; BALCÁREK, Petr. *Encyklopedie Byzance*. Praha : Libri; Slovanský ústav AV ČR, 2011. 552 s. (Práce Slovanského ústavu AV ČR. Nová řada; zv. 33.) ISBN 978-80-7277-485-2,  978-80-86420-43-1. S. 180 – 181.
3. 1 2 3 4 5 6  JOHN PETRIC'I. In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 1067. (po anglicky)
4. 1 2 3 4 5  Ioane Petrici In:  *Encyclopaedia Beliana* [online]. Bratislava: Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, [cit. 2020-11-27]. Dostupné online. ISBN 978-80-89524-30-3.
5. 1 2  Joane Petrizi In:  *Stanford Encyclopedia of Philosophy* [online]. Center for the Study of Language and Information (CSLI), Stanford University, 2015, [cit. 2020-11-28]. Dostupné online.
6. 1 2 3 4 5 6  IOANE PETRIC'I. In: FARRUGIA, Edward G.; AMBROS, Pavel, ed. *Encyklopedický slovník křesťanského Východu*. Preklad Adam Mackerle. Vyd. 1. Olomouc : Refugium Velehrad-Roma, 2010. 1039 s. (Prameny spirituality; zv. 15.) ISBN 978-80-7412-019-0. S. 411.
7. ↑  MIKABERIDZE, Alexander. *Historical Dictionary of Georgia*. Lanham, Maryland; Toronto; Plymouth, UK : Scarecrow Press, 2007. 733 s. (Historical Dictionaries of Europe.) ISBN 978-0810855809,  0810855801. Kapitola Introduction, s. 363 – 364. (po anglicky)

Autoritné údaje: * GND: 134060830
* ISNI: 0000 0000 7371 9922
* LCCN: n78043033
* VIAF: 102411181
* WorldCat: lccn-n78043033