Pamätník v Dolnom Kubíne
**Janko Vlastimil Matúška** (predikát *z Tvarožnej a Vyšných Ráztok*, staršie *de Tvarozsna et Felsőrasztoka*; \* 10. január 1821, Dolný Kubín – † 11. január 1877, Dolný Kubín) bol slovenský romantický básnik, prozaik a dramatik. Je autorom textu hymny Slovenskej republiky.

Je po ňom pomenované slovenské gymnázium Janka Matúšku v Galante.

Životopis
---------

Pochádzal z mnohopočetnej rodiny remeselníka Juraja Matúšku a Zuzany Bencúrovej.

Vzdelanie započal na škole v Dolnom Kubíne u jedného zo zakladateľov Matice Slovenskej Leopolda Brucka. Už v mladosti teda získaval cenné kontakty a vlastenecké povedomie.

Rovnako ako jeho starší brat Juraj Matúška, odišiel študovať do Bratislavy na Evanjelické lýceum. Od roku 1839 sa stal aj členom Ústavu reči a literatúry československej. V tom čase sa začal venovať písaniu básní, v ktorých prejavil veľký cit pre rytmus vychádzajúc z národných piesní. Na ústave panovala tvorivá atmosféra pod pevnou rukou Juraja Palkoviča a Ľudovíta Štúra, ktorí mladých národovcov nabádali, aby boli bližšie k ľudu, zároveň ich vyzývali, nech prejdú z bernolákovčiny na spisovnú slovenčinu. Matúška sa chopil tejto výzvy a 9. septembra 1843 napísal báseň *Pri uvítaní bratov* – pravdepodobne prvú v spisovnej slovenčine.

V tomto turbulentnom období však na každého, kto sa zapojil do národného hnutia čakalo prenasledovanie, tresty a neistá budúcnosť. V roku 1844 dostal Štúr na poverenie inšpektora Jozefa Bajcsyho najprv zákaz prednášať a onedlho mu prišla aj výpoveď. Janka Matúšku to nesmierne trápilo a tak sa s ďalšími 21 študentmi rozhodol z lýcea odísť. Frustráciu zmiešanú so smútkom a hnevom vložil do básne Nad Tatrou sa blýska, ktorú zložil 5. marca 1844 a sprevádzala smútiacu delegáciu smerujúcu do Levoče. Vznikla na motív ľudovej piesne Kopala studienku, ktorú Matúška sám odporučil.

Neskôr odišiel pracovať ako vychovávateľ do Oravského Podzámku. Tu v roku 1848 organizoval slovenské národnooslobodzovacie hnutie. Po skončení povstania pracoval ešte krátko ako vychovávateľ v Oravskom Podzámku, v roku 1851 začal pracovať v štátnej službe a od roku 1870 bol správcom kancelárie súdu v Dolnom Kubíne. 14. januára 1851 sa oženil so Žofiou Veselovskou, meštiankou z Námestova.

V tomto zväzku však nebol najšťastnejší. Mrzutosť z nenaplneného pracovného života, sklamanie z neúspechu revolúcie, smútok nad rozpadnutými priateľskými väzbami nevplývali na neho najlepšie. Mal čoraz horšiu náladu a zatrpkol voči ľuďom. Podľa dobových svedectiev často chodieval do kasína, k čomu by Ľudovít Štúr, toľko brojaci proti hazardu, nemal pochopenie. Úradnícku službu vykonával svedomito, ale medzi zamestnancami nebol príliš obľúbený. Predčasne ho penzionovali v roku 1875. Janko Matúška zomrel 11. januára 1877 a na zasnežený pomník mu zhotovili nápis: „Svoji svojmu!".

Tvorba
------

Prvé básne a veršované povesti začal písať už počas štúdia na bratislavskom lýceu. Písal najmä vlastenecké básne, príležitostné básne a veršované povesti, v ktorých sa často inšpiroval ľudovou slovesnosťou. Nezaujímal ho ani taký príbeh ako taký, ale snažil sa o zobrazenie citového života hrdinu a vykreslenie atmosféry, v ktorej sa dej odohrával. Svoju literárnu kariéru ukončil počas revolučných rokov 1848 – 1849, no hoci bola jeho tvorba rozsahom neveľká, umožnila naplniť úlohy, ktoré boli vytýčené štúrovskou generáciou.

Dielo
-----

### Poézia

* 1844 – *Nad Tatrou sa blýska* 31. decembra 1843 cirkevný konvent, spravujúci školu v Bratislave, pod nátlakom politickej moci rozhodol o odvolaní Ľ. Štúra z postu námestníka profesora, ktorý zastával namiesto chorľavého a starnúceho Juraja Palkoviča. Na to reagovali 5. – 6. marca 1844 študenti tým, že na protest ich 22 opustilo lýceum v Bratislave. Prevažná časť odišla do Levoče, kde sa malo formovať Mladoslovenské hnutie. Pri tejto príležitosti zložil J. Matúška text hymnickej piesne *Nad Tatrou sa blýska*, ktorá je hymnou Slovenskej republiky. Jeho najvýznamnejšie dielo je text hymnickej piesne Nad Tatrou sa blýska, ktorú zložil 5.marca 1844 pri príležitosti odchodu 22 študentov evanjelického lýcea v Bratislave. Sprevádzala smútiacu delegáciu smerujúcu do Levoče. Vznikla na motív ľudovej piesne Kopala studienku. Prvé 2 slohy piesne tvoria štátnu hymnu Slovenskej republiky.
* 1844 *- Púchovská skala*
* *Svätý zákon*
* *Hrdoš*
* *Klára Zachová*
* *Kozia skala*
* *Sokolíček Plavý*
* *Preletel sokolík nad tichým Dunajom*
* *Slepý starec*
* *Po dolinách*
* *Vzdychy spod Lysice*
* *Pomsta*
* *Hrdosť*

### Próza

* *Zhoda liptovská*

### Výbery a súborné diela

* 1921 – *Janka Matúšku Zobrané spisy básnické*
* 1971 – *Piesne a báje*, výber z poézie, drámy i prózy

### Dráma

* 1846 – *Sirotinec*

Referencie
----------

1. ↑  HEVIER ML. Daniel. *Slovenská hymna má 175 rokov. Nadšenie jej tvorcu vystriedalo sklamanie a skončil pri hazarde* [online]. Hospodárske noviny History, [cit. 2020-12-13]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

WikizdrojeCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Janko Matúška**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Janko Matúška**

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru v Dolnom Kubíne; záznam číslo 5
* Záznam o sobáši evanjelického zboru v Dolnom Kubíne; záznam číslo 1
* Plné texty diel J. Matúšku

| * z
* d
* u
Štúrovci |
| --- |
| 
* *Ľudovít Štúr*
* Ján Kalinčiak
* Samo Chalupka
* Andrej Sládkovič
* Janko Kráľ
* Ján Botto
* Janko Matúška
* Michal Miloslav Hodža
* Jozef Miloslav Hurban
* Samo Tomášik
* Viliam Pauliny-Tóth

 |

Autoritné údaje: * abART: 56699
* GND: 124097006
* ISNI: 0000000055411545
* LCCN: no2017136457
* NK ČR: jn20010316023
* SNK: 156704
* VIAF: 30462091
* WorldCat: lccn-no2017136457