Lapidárium v Holíči
**Holíčska svätyňa** (iné názvy: **Holíčsky rondel (s megalitmi)**, ľudovo **Holíčsky Stonehenge**; zachovaná časť sa volá **Lapidárium v Holíči**, **holíčske megality**, **holíčske menhiry**) je archeologická lokalita v katastrálnom území mesta Holíč v okrese Skalica - rondel s megalitmi.

V roku 1988 bola v intraviláne mesta Holíč pri výstavbe sídliska SNP v priestore pod Kalváriou objavená praveká svätyňa. Súbor kultových kameňov z nej je v súčasnosti umiestnený v lapidáriu v parku administratívnej budovy Mestského úradu a Základnej umeleckej školy v Holíči. Vytvára tu zostavu  kamenných slnečných hodín. Vo verejnosti je známy najmä pod menom Holíčske Stonehenge, nakoľko mnohým pripomína práve túto svetoznámu anglickú pravekú stavbu.

Kamene z Holíčskej svätyne Holíčska svätyňa bola tvorená deviatimi stavbami, ktoré boli umiestené na plochách zahĺbených pod úroveň terénu a boli obklopené hlbokými kruhovými priekopami, pričom komplex deviatich svätýň bol obohnaný jednou spoločnou kruhovou priekopou. Kamene v lapidáriu v počte 21 o rozmeroch do výšky 6,8m pochádzajú z jednej z týchto deviatich svätýň. V nej boli zoradené vo dvoch kruhoch, v ich strede bol najväčší kameň, v súčasnosti ústredný kameň v lapidáriu. Väčší kruh s 12 kameňmi mal priemer 23 metrov. V menšom kruhu sa nachádzalo 8 kameňov. Časť kameňov bola dekorovaná obrazmi nástrojov a mytologickými scénami.

Kamene z Holíčskej svätyne
Praveké svätyne boli pôvodne často tvorené len priekopami a násypmi, ktorých účelom bolo oddeliť posvätné miesto od ostatného sveta. V západnej Európe sa tamojšie kultové miesta ohraničené kruhovými valmi a priekopami premenili na kultové miesta megalitického typu, teda na objekty doplnené veľkými kameňmi, často dopravenými z veľkej vzdialenosti. V strednej a východnej Európe je doteraz známy len jediný prípad takejto stavby a to v Holíči. Súbor kameňov z Holíčskej pravekej svätyne je navyše cenný tým, že na jeho jednotlivých kameňoch sa nachádzajú, žiaľ, dnes už z veľkej časti, z dôvodu nedostatočnej ochrany objektu, zničené kresby a plastiky, ktoré predstavujú rôzne nástroje, zvieratá a postavy ľudskej podoby. Tieto kresby a plastiky sú mimoriadne cenným kultúrnym dedičstvom a zdrojom poznatkov k pravekej mytológii. Doposiaľ boli skúmané najmä ich objaviteľom, ktorý o nich napísal niekoľko kníh. O Holíčskej svätyni písalo viacero ďalších autorov v rôznych knižných publikáciách.

Kamene z Holíčskej svätyne
V máji roku 2004 lokalitu navštívil na pozvanie ministerstva zahraničných vecí SR a Francúzskeho veľvyslanectva na Slovensku významný francúzsky špecialista na prehistóriu a megalitické pamiatky Charles-Tanguy Le Roux, ktorý potvrdil pravosť a správnosť zaradenia Holíčskej svätyne do okruhu stavieb megalitického typu. Charles-Tanguy Le Roux, vyštudoval archeológiu, je autorom mnohých výskumov a publikácii na tému megalitickej kultúry, najmä v neolite a poradcom pre ministerstvo kultúry v rámci pamiatok Carnacu a jeho okolia. Pozitívne sa k objavu svätyne vyjadrili viacerí skúsení slovenskí archeológovia, prof. Tatiana Štefanovičová v roku 2004 spolu so vtedajším veľvyslancom Francúzskej republiky na Slovensku pokrstila knihu PhDr. R. Iršu o Holíčskej svätyni „Kamene pradávneho času".

Vek celého komplexu svätýň sa odhaduje na cca 5 500 rokov. Kresby na kameňoch sú podľa prof. Le Rouxa z Francúzskej akadémie vied datované najneskôr do doby železnej, pričom samotná kamenná kultová stavba je oveľa staršia.

Lapidárium je na terajšom mieste voľne prístupné a navštevované stovkami návštevníkov zo zahraničia a veľkým počtom domácich turistov.

Externé odkazy
--------------

* 
* 
*

Referencie
----------

1. ↑  Irša, Rudolf, Kamene pradávneho času, 2004
2. ↑  Irša, R: Kultové kamene, tajomné a magické, 2008
3. ↑  Irša, R.: Holíč - dejiny mesta od najstarších čias do roku 2017, Bratislava, 2017
4. ↑  Kroupa, P.: Kameny krve a víry 1, Záhady pravěkých svatyní, Praha, 2010
5. ↑  Novák, A. Jan: Největší záhady středomoří, Praha, 2010
6. ↑  Novák, A. J.: Putovanie po najväčších záhadách Slovenska, Praha, 2010
7. ↑  Sotirovski, B.: Zeta Macedonia, Skopje, 2015
8. ↑  Irša, R.: Kamene zabudnutého času, 1999, strana 5-7

Súradnice: 48°48′32″S 17°09′41″V﻿ / ﻿48,808971°S 17,161369°V﻿ / 48.808971; 17.161369