**Bitka pri Antonove** bola poslednou väčšou protipartizánskou akciou Zaisťovacej divízie v zime 1942 / 1943 v rámci nemeckej akcie FEBRUAR. Výsledky akcie nesplnili očakávania nemeckého velenia, partizánska brigáda unikla vďaka dohode so slovenskými jednotkami. Išlo o druhý prípad, kedy stot. Jozef Čambalík pomohol uniknúť veľkej skupine partizánov pred takmer istým zničením.:223 Na druhej strane metódy nemeckých jednotiek aplikované v rámci akcie FEBRUAR viedli k vysokým civilným obetiam.

Predohra
--------

Rozsiahlu protipartizánsku akciu FEBRUAR alebo HORNUNG naplánovalo velenie SS a polície Generálneho okruhu Bielorusko pod vedením brigadenführera SS a generálmajora polície Kurta von Gottberga. Južná časť Generálneho okruhu Bielorusko sa mala úplne vyčistiť od partizánov, pričom sa mali použiť najbrutálnejšie metódy: civilné obyvateľstvo malo byť podobne ako partizáni vyvraždené, dediny vypálené a všetky hospodárske zvieratá a plodiny skonfiškované. Proti partizánom sa mala použiť nová taktika „*lov na jarabice*", kde pri obkľučovaní partizánov mala časť okupačných jednotiek postupovať vpred a zatlačiť partizánov na druhú časť jednotiek držiacich pozície.:221 Akcie sa mal zúčastniť aj prápor II/102 Zaisťovacej divízie pod vedením stot. Čambalíka. Úlohou práporu bolo prepátrať oblasť Antonov – Lubeň, nájsť partizánov a zničiť ich tábor. Partizáni mali byť zatlačení na pozície nemeckých žandárov okolo obce Lubeň. V priestore sa nachádzala partizánska brigáda S. M. Kirova. Partizánom sa podarilo zistiť, že majú byť proti nim nasadené slovenské jednotky a prostredníctvom agentky Niny Maksimenkovej odovzdali stot. Čambalíkovi prosbu, aby „*nestrieľal na tábor, v ktorom sa nachádza veľa žien a detí*".:221

Bitka
-----

Rozkaz vyraziť a zapojiť sa do akcie prišiel II/102 práporu 6. februára a prápor sa 7. februára po osi Jeľsk – Dobryň – Budki presunul do Antonova, kde prenocoval. 8. februára sa jednotky v dvoch prúdoch presúvali z Antonova na juh na Lubeň a mali pred sebou tlačiť partizánske jednotky do priestoru, kde boli pripravení nemeckí žandári. Akcia prebiehala v zasneženej krajine, čo umožňovalo stopovať partizánske jednotky. Partizánsky tábor sa nedal neobjaviť, no partizánov zachránila dohoda so stot. Čambalíkom. Slovenské ťažké zbrane (horské kanóny, KPÚV a mínomety) spustili paľbu do lesa v okolí Muchojedy asi 3 km od partizánskeho tábora. Paľba nezabila žiadneho člena partizánskej brigády C. M. Kirova. Po zinscenovaní boja prápor II/102 postupoval ďalej na Lubeň, kde prenocoval a nasledujúci deň sa vrátil do svojich posádok.:222-223

Dohra
-----

Priamo pri stretnutí pri Antonove nedošlo k žiadnym stratám na životoch na ani jednej strane. Policajné útvary SS ale nemilosrdne zahájili vraždenie civilného obyvateľstva v oblasti. Predohrou bola likvidácia židovského geta v Slucku, kde komando SD povraždilo 7.  –  8. februára vyše 3000 židov. Partizáni unikli 14. februára aj nemeckým jednotkám, no von Gottberg vydal na ďalší deň rozkaz začať akcie „*na upokojenie banditského rajónu*", čo znamenalo ničenie dedín aj s ich obyvateľmi. Na akcii sa podieľali osobitný prápor SS Dirlewanger a ruský prápor SS Družina. Po skončení akcie nemecké policajné a SS jednotky nahlásili 2219 „banditov" zabitých v boji, 7378 osôb zabitých pre podozrenie zo spolupráce s partizánmi a 3300 židov.:224 Vypálené boli obce Kopacevičy, Lesnaja, Staryje a Novyja Velikovičy, Dobraja Straža, Zaglinnoje, Vojno a Jamnoje.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  MIČIANIK, Pavel. *Slovenská armáda v ťažení proti Sovietskemu zväzu (1941 – 1944) II. Zaisťovacia divízia a železniční pionieri*. 2. vyd. [s.l.] : DALI-BB s.r.o. 2020. ISBN 978-80-8141-235-6.

Externé odkazy
--------------

* Približné miesto bitky, pamätník partizánskeho oddielu S.M.Kirova