recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gliwická rádiová veža je v dnešnej dobe najvyššou drevenou stavbou v Európe
Poloha Gliwíc na mape súčasného Poľska
**Prepadnutie vysielača v Gliwiciach** (toho času *Gleiwitz* v Hornom Sliezsku, ktoré patrilo Nemecku) bola operácia pod falošnou vlajkou, ktorá mala doložiť poľskú agresiu voči Nemecku a ospravedlniť útok na Poľsko. 

Vykonala ho 31. augusta 1939 špeciálna skupina príslušníkov Abwehru a SS prezlečených do poľských uniforiem. Potom útočníci vysielali výzvu v poľštine do boja proti Nemcom. Na mieste prepadnutia zanechali telá väzňov z koncentračného tábora Dachau, ktorých zastrelili a prezliekli do nemeckých uniforiem. Tento incident zorganizovali Reinhard Heydrich a Heinrich Müller, veliteľ gestapa. Aby celé prepadnutie pôsobilo vierohodnejšie, na vysielaciu stanicu priviezli Franciszka Honioka, nemeckého Slezana, ktorý pomáhal poľským ľuďom, a ktorého deň predtým zatklo gestapo. Bol donútený prezliecť sa tak, aby vyzeral ako Poliak. Potom ho usmrtili injekciou a postrelili tak, aby to vyzeralo, že padol v boji. 

Celá akcia mala vyvolať dojem, že nasledujúci útok na Poľsko je odvetou na ňu a že Nemecko nie je agresorom (tzv. operácia pod falošnou vlajkou). 1. septembra 1939 Nemecko spustilo operáciu *Fall Weiss*, čím iniciovalo vypuknutie druhej svetovej vojny. V ten istý deň, v prejave k Reichstagu, Adolf Hitler spomenul 21 pohraničných incidentov, z ktorých tri nazval veľmi vážnymi, ako ospravedlnenie pre nemeckú "defenzívnu" reakciu proti Poľsku. Len niekoľko dní predtým, 22. augusta, povedal svojim generálom: "Zabezpečím propagandistický casus belli. Na jeho dôveryhodnosti nezáleží. Víťaz nebude spytovaný či povedal pravdu."

Pozri aj
--------

* Operácia pod falošnou vlajkou
* Invázia do Poľska
* Druhá svetová vojna

Referencie
----------

1. ↑  Prejav Adolfa Hitlera - 1. september, 1939; prístup z archívov Projektu Avalon na Yale Law School.
2. ↑  James J. Wirtz, Roy Godson, *Strategic Denial and Deception: The Twenty-First Century Challenge*, Transaction Publishers, 2002, ISBN 0-7658-0898-6, Google Print, p.100
3. ↑  Bradley Lightbody, *The Second World War: Ambitions to Nemesis*, Routledge, 2004, ISBN 0-415-22405-5, Google Print, s.39

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Přepadení vysílačky v Gliwicích na českej Wikipédii a Gleiwitz incident na anglickej Wikipédii.*

  



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Historický portál |
**Robert de Sorbonne** (\* 9. október 1201, Sorbon, Francúzsko - † 15. august 1274, Paríž) bol francúzsky kňaz a teológ, zakladateľ Sorbonny (1253).

Životopis
---------

Pochádzal z vidieckej rodiny. Študoval teológiu v Reims a Paríži a v roku 1250 sa stal doktorom teológie. Zastával miesto kanonika v kostole v Cambrai. Potom, čo získal ohlas svojimi kázňami, ho Ľudovít IX. menoval svojim kaplánom a neskôr spovedníkom.

Robert de Sorbonne sa rozhodol zmenšiť prekážky, ktoré mali žiaci z chudobných rodín, a ktoré on sám zažil počas svojho štúdia, a založil spoločnosť duchovných, ktorí by poskytovali výukové lekcie zadarmo šestnástim študentom teológie. K tejto spoločnosti sa pripojili Guillaume de Bray, arcidekan z Reims, Robert de Douai, kráľovnin kanonik a lekár, Geoffroy de Bar, neskorší kardinál, a Guillaume de Chartres, jeden z kráľových kaplánov.

Výnosom z 21. októbra 1250 kráľovná Blanka Kastílska, ktorá vládla počas siedmej krížovej výpravy, venovala Robertovi de Sorbonne dom a priľahlé stajne, aby tu mohol vyučovať chudobných žiakov. Táto kráľovská dotácia je najstaršou písomnou správou týkajúce sa Sorbonny. Samotná fakulta nazvaná po svojom zakladateľovi *College de Sorbonne* bola založená v roku 1253 a neskôr sa stala najslávnejšou fakultou Parížskej univerzity. Nadácia bola potvrdená kráľom v roku 1257. Vo februári 1258 a v roku 1263 Robert získal od kráľa ďalšie dva domy.

Robert nariadil, že žiaci jeho fakulty budú prijatí na základe skúšok. Tým neboli vylúčení zo štúdia študenti z bohatých rodín, iba platili fakulte čiastku zodpovedajúcu štipendiu, ktoré dostávali chudobní študenti. Na fakultu mali tiež prístup študenti z iných európskych krajín.

Teologickú fakultu schválil v roku 1259 pápež Alexander IV.. Robert ju v roku 1271 doplnil o ďalšiu fakultu pre humanitné vedy a filozofiu. Budovy fakúlt stáli až do roku 1635, kedy ich dal kardinál Richelieu zbúrať a na ich mieste vybudovať nové, dnes tu stojí baroková kaplnka Sainte-Ursule de la Sorbonne. 

Vo svojej poslednej vôli z roku 1270 Robert odkázal všetok svoj majetok fakulte Sorbonne.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Robert de Sorbon na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |

Autoritné údaje: * BnF: 104135752
* GND: 100959768
* ISNI: 0000 0001 0923 1970
* LCCN: n93081262
* NK ČR: jx20060206010
* VIAF: 89401441
* WorldCat: lccn-n93081262
**Kosmos-21** je označenie neúspešnej sovietskej planetárnej sondy programu Venera, ktorá odštartovala 11. novembra 1963. Išlo o raný typ *3MV-1* sond Venera určený pre pristátie na Venuši, ako aj pre previerku nových technológii a výskum medziplanetárneho priestoru. Po štarte pomocou rakety Molnija na parkovaciu orbitu kvôli nesprávnej činnosti posledného stupňa rakety sonda neopustila obežnú dráhu Zeme a 14. novembra zhorela v atmosfére.

Označenie tejto misie ako plánovanej planetárnej sondy je založené na evidencii od sovietskych a nesovietskych zdrojov a historických dokumentov. Typické sovietske planetárne misie boli pôvodne vynášané na parkovaciu orbitu okolo Zeme ako odpaľovacie platformy s raketovým motorom a pripojenou sondou. Sondy z tejto dráhy potom štartovali proti ich cieľom so zapáleným motorom po dobu približne 4 minúty. Ak motor zlyhal alebo úplne nedohorel, sondy boli ponechané na obežnej dráhe Zeme a označené ako *Kozmos*.

Zdroje
------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústavaKozmonautický portál |

* Kozmos 21

  


| * z
* d
* u
Program Venera |
| --- |
| 
* 1VA
* Venera-1
* Sputnik 19
* Sputnik 20
* Sputnik 21
* Kosmos-21
* Venera-1964A
* Venera-1964B
* Kosmos-27
* Venera-2
* Venera-3
* Kosmos-96
* Venera-1965A
* Venera-4
* Kosmos-167
* Venera-5
* Venera-6
* Venera-7
* Kosmos-359
* Venera-8
* Kosmos-482
* Venera-9
* Venera-10
* Venera-11
* Venera-12
* Venera-13
* Venera-14
* Venera-15
* Venera-16
* Venera-D

 |
**Uplifting trance** (iné názvy: **anthem trance**, **epic trance**, **emotional trance** alebo **euphoric trance**) je výraz pre jeden zo štýlov trance hudby vyznačujúci sa silným dôrazom na melódiu a prerušovaním hlavného tempa počas celej dĺžky skladby. Tento štýl sa zrodil okolo roku 1997 v Nemecku a jeho základom bol progressive trance. Vďaka svojej melódii a tempu často poslucháčom navodzuje tzv. „epické až pohlcujúce stavy". To bol tiež jeden z dôvodov prečo sa tento štýl nazval „uplifting" - povznášajúci. V súčasnej dobe je uplifting trance celosvetovo veľmi populárny a jeho prvky sa prelínajú do súčasnej tanečnej hudby. Zástupcovia tohto štýlu sú napr. Armin van Buuren, Aly & Fila, Paul van Dyk, John O’Callaghan.

Charakteristika
---------------

|  |
| --- |
| 
Inavon – The Fire Age

 |

Všeobecne je uplifting trance omnoho jemnejší než ostatné trance štýly ako napr. goa trance, ktorý má výrazne temnejšie podanie tónov použitých v skladbe. Namiesto goa trance používa uplifting trance podobný akordový základ ako progressive trance, ale s odlišným priebehom. Jeho základom je hlavný durový kvintakord a v pozadí ďalšie podružené akordové tóniny tvoriace „epickú" medódiu. Týmto striedaním akordov a tónin je možné dosiahnuť buď pozitívneho pocitu skladby „happy" alebo naopak negatívneho „sad". Veľmi výrazným znakom tohoto štýlu sú tzv. „breakdowny" - zlomy a spomalenia, kde je hlavná rýchla časť tempa často dosahujúca okolo 150 BPM nahradená len melódiou. Existuje veľmi úzky vzťah medzi uplifting trance a uplifting house, ale obyčajne čokoľvek dosahuje tempo nad 136 BPM sa dá považovať za trance.

História a súčasnosť
--------------------

Sensation White 2007, Litva
Najväčšej popularite sa tešil uplifting Trance na konci 90. rokov a začiatkom roku 2000. DJovia hrajúci tento štýl nemali veľkú klubovú podporu a preto sa stal uplifting trance skôr undergroundovou záležitosťou. Tento trend sa však od roku 2006 začal meniť a usporiadatelia veľkých halových akcií ako Sensation White alebo Transmission začali na svoju show umelcov hrajúcich predovšetkým tento štýl pozývať. Veľkej popularite sa uplifting trance vždy tešil a teší v Poľsku a ostatných východoeurópskych krajinách. Celkovo je poľská uplifting trance scéna veľmi aktívna a tvorba producentov ako napr. Nitrous Oxide, Nucvise zaraďujú na svoj zoznam aj také hviezdy ako Armin van Buuren, Above & Beyond a Aly & Fila. Za dobu svojej existencie sa trance scéna rozdrobila na mnoho rôznych štýlov a žánrov. Napríklad môžeme menovať kríženca medzi goa trance a uplifting trance, ktorý sa nazýva nitzhonot. Až na začiatku roku 2006 sa stretla uplifting scéna s opätovnou vlnou záujmu či už starších alebo mladších trance fanúšikov a tento vzostup pokračoval aj v roku 2009. Tento štýl sa tak opätovne zaradil na pevné miesto na poli tanečnej a klubovej hudby.

Interpreti
----------

* Paul Van Dyk
* Armin van Buuren
* Aly & Fila
* Bjorn Akesson
* John O’Callaghan
* Above & Beyond
* Nitrous Oxide
* Nucvise
* Daniel Kandi
* Jason van Wyk
* Sean Tyas
* Andy Blueman

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Uplifting trance na českej Wikipédii.*
Vulkanologička Americkej geologickej služby blízko výlevu bazaltovej lávy na Havaji
**Vulkanológ** je vedec, geológ zaoberajúci sa vulkanológiou, skúma sopky a ich sopečnú činnosť. 

Činnosť vulkanológov má veľmi široký záber a patrí medzi najnebezpečnejšie vysoko odborné zamestnania. Vulkanológovia sa však nezaoberajú iba štúdiom aktívnych sopiek, ale zaoberajú sa i stavbou a štúdiom činnosti sopiek, ktoré už nie sú aktívne. Pri práci v teréne vulkanológovia inštalujú do blízkosti činných sopiek seizmografy, pomocou ktorých sledujú seizmickú aktivitu, ktorá je výrazným sprievodným javom sopečnej činnosti. V niektorých prípadoch tiež zbierajú vzorky hornín, plynov a vykonávajú ďalšie merania a pozorovania v blízkosti eruptujúcich vulkánov. Pre spoločnosť má význam najmä predpovedanie a varovanie pred vulkanickou aktivitou sopiek, čím môžu byť minimalizované prípadné straty na životoch a majetku obyvateľov okolia sopiek.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |
Súradnice: 60°42′33″S 28°44′39″V﻿ / ﻿60,70917°S 28,74417°V﻿ / 60.70917; 28.74417

**Vyborg** (rus. Вы́борг; fín. Viipuri; švéd. Viborg; nem. Wiburg) je mesto na severozápade Ruska v Leningradskej oblasti. Leží na Karelskom chrbáte vo Vyborskom zálive, 130 km severozápadne od Petrohradu a 38 km južne od hranice s Fínskom. Žije tu asi 80 000 ľudí.

História
--------

Oblasť dnešného Vyborgu bola starodávnym obchodným centrom na západnej vetve rieky Vouksi tečúcej z jazera Saimaa priamo do Fínskeho zálivu, ktorá neskoršie vyschla. Žili tu Karelovia, ugrofínske kmene, ktoré sa postupne dostali pod vládu Novgorodu a Švédska.

Po rozpade cárskeho Ruska a občianskej vojne bolo mesto súčasťou novovytvoreného Fínska. K Sovietskemu zväzu bolo pričlenené až v dôsledku porážky fínskych vojsk v neskoršej fáze druhej svetovej vojny v roku 1944.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vyborg**
**Alyattes II.** bol kráľ Lýdie od roku 619 pred Kr. alebo 609 pred Kr. do roku 560 pred Kr. Bol štvrtým panovníkom dynastie Mermnovcov. 

Pôvodné územie Lýdie a jej najväčší rozsah.
Alyattes II. bol synom Sadyatta. Jeho vládou sa začala lýdska hegemónia v Malej Ázii. Po nástupe na trón vyhnal Kimmeriov z Anatolie a upriamil sa na boje s pobrežnými mestami iónských Grékov, ktoré začal jeho otec a v roku 600 pred Kr. sa mu podarilo dobyť mesto Smyrnu a zničiť ho. Najdôležitejšie mesto Milétos sa aj napriek jeho veľkej snahe o dobytie úspešne ubránilo. Napriek neúspechu vo vojne s Milétom vyrástla v regióne popri Médii a Babylone nová veľmoc. V roku 590 pred Kr. vypukla vojna medzi Lýdiou a Médiou, v ktorej panoval kráľ Kyaxares. Vojna ktorej cieľom bolo podrobenie Malej Ázie sa skončila 28. mája 585 pred Kr. po zatmení slnka (vo svojich výpočtoch ho predpovedal Thales z Milétu) uzavretím mieru. Po vzájomnej dohode sa rieka Halys stala hranicou medzi oboma štátmi.

Za jeho vlády sa začali raziť normalizované mince (Stater = 168 zŕn pšenice) s hlavou leva symbolom Mermnovcov.

  


|  |
| --- |
| Alyattes II. |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Sadyattes** | **kráľ Lýdie**619 pred Kr. alebo 609 pred Kr. – 560 pred Kr. | Nástupca**Krézus** |
**Dejvická** (do roku 1991 **Leninova**) je jedna zo staníc pražského metra na linke A. Nachádza sa pod Vítězným náměstím vo štvrti Dejvice. Bola otvorená 12. augusta 1978. Od svojho otvorenia až do 6. apríla 2015 bola začiatočnou aj koncovou stanicou linky A.

Charakteristika stanice
-----------------------

Stanica je hĺbená, založená v jame, konštruovaná ako dlhodobá koncová stanica. Za stanicou sa nachádzajú dve odstavné a dve obratové koľaje. Vrátane týchto koľají je stanica dlhá 301 m a nachádza sa v hĺbke 11 m pod Evropskou ulicou. Z nástupišťa, ktoré nemá stĺpy a vlastne je iba veľkou halou, vedú dva výstupy, každý do svojho vestibulu. Tie sú spojené podzemnou pasážou vedúcou ponad nástupište. V roku 2011 sa v stanici začali práce v súvislosti s napojením na nový budovaný úsek linky A do stanice Nemocnice Motol (stanica pražského metra)). Tento nový úsek bol otvorený 6. apríla 2015.

Stanica je obložená keramickými glazovanými tvárnicami typu Hurdis v rôznych farbách, pričom prevláda biela, zelená a hnedá farba. Východný vestibul stanice zdobila busta Vladimíra Iľjiča Lenina a verše Vladimíra Majakovského. Oba objekty boli po prevrate demontované. Stavebné náklady na stanicu dosiahli 301 miliónov Kčs.

Stanica taktiež slúži ako autobusové nádražie pre autobusy regionálnej dopravy v rámci PID z Prahy 6, letiska Ruzyně a priľahlých obcí a autobusy z blízkych miest napojených rýchlostnou cestou R7 z Kladna, Slaného či Chomutova.

Referencie
----------

1. 1 2  Ing. Tomáš Rejdal. *Stanice Dejvická* [online]. metroweb.cz, [cit. 2016-09-29]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dejvická (stanica pražského metra)**

Externé odkazy
--------------

* Profil stanice na stránkach Metroweb.cz

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← smer Nemocnice Motol | **Pražské metro – linka A** | smer Depo Hostivař → |
| **Bořislavka** | **Dejvická** | **Hradčanská** |
| Nemocnice Motol bezbariérový prístup – Petřiny bezbariérový prístup – Nádraží Veleslavín bezbariérový prístup – Bořislavka bezbariérový prístup – Dejvická bezbariérový prístup – Hradčanská – Malostranská – Staroměstská – Můstek  – Muzeum  bezbariérový prístup – Náměstí Míru – Jiřího z Poděbrad – Flora – Želivského – Strašnická bezbariérový prístup – Skalka bezbariérový prístup – Depo Hostivař bezbariérový prístup |
V binárnom systéme dvoch hviezd je ležatá osmička Rocheova oblasť.
Trojrozmerné znázornenie Rocheoho potenciálu binárnej hviezdy s hmotnostným pomerom 2 v spoločne rotujúcom rámci. Krivky v tvare kvapôčky v ekvipotenciálnom grafe v spodnej časti obrázka sa nazývajú Rocheov lalok. L1, L2 a L3 sú Libračné (Lagrange) body, kde sa sily vzájomne rušia. Hmotnosť môže pretekať cez sedlový bod L1 z jednej hviezdy do druhej, ak donorová hviezda vyplní svoj Rocheov lalok .
**Rocheov lalok** je oblasť okolo binárnej hviezdy, v ktorej je obiehajúci materiál gravitačne viazaný na túto hviezdu. Ide o oblasť približne tvaru kvapky, ohraničenú kritickým gravitačným ekvipotenciálom, s vrcholom kvapky smerujúcou na druhú hviezdu (vrchol je v Lagrangianovom bode L1 systému).

Rocheov lalok je odlišný od Rocheovej sféry, ktorá určuje gravitačnú sféru vplyvu astronomického telesa, ktoré obieha okolo ťažšieho telesa. Je odlišný od Rocheovej medze, vzdialenosti, pri ktorej sa objekt držaný gravitáciou ťažšieho telesa, začína rozkladať v dôsledku slapových síl. Rocheov lalok, Rocheova medza a Rocheova sféra sú pomenované podľa francúzskeho astronóma Édouarda Rochea.

Akrečný disk binárnej hviezdy.
Tesná dvojhviezda, ktorej oba Rocheove laloky sú zaplnené sa nazýva dotyková dvojhviezda. Ak je zaplnený len jeden lalok, ide o polodotykovou dvojhviezdu. Ak nie je zaplnený ani jeden, nazýva sa oddelená dvojhviezda. Ak plazma jednej alebo oboch zložiek preteká Rocheov lalok, vytvára spoločnú obálku dvojhviezdy.

Peter P. Eggleton navrhol rovnicu pre účinný priemer Rocheovo laloku:

{\displaystyle R={\frac {0,49q^{2/3}}{0,6q^{2/3}+\ln(1+q^{1/3})}},\ 0<q<\infty }

Tento vzorec poskytuje výsledky s presnosťou až 1% v celom rozsahu hmotnostného pomeru.

* Peter P. Eggleton: *Approximations to the radii of Roche lobes*. Astrophysical Journal vol. 268, 1. mája 1983

Referencie
----------

1. ↑   *Édouard Roche* [online]. www.wikidata.org, [cit. 2019-01-28]. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Velká encyklopedie vesmíru* [online]. is.muni.cz, [cit. 2019-01-28]. Dostupné online.
3. ↑   *Eggleton, P. P. (Peter P.) 1940-* [online]. [Cit. 2019-01-27]. Dostupné online.

Zdroje
------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálAstronomický portál |

*Tento článok je čiastočný preklad článku na anglickej Wikipédii.*
**Mikuláš Šprinc** (\* 30. november 1914, Krompachy – † 31. máj 1986, Wickliffe, Ohio, USA) bol slovenský básnik, prozaik, esejista, redaktor, prekladateľ, katolícky kňaz a pedagóg.

Životopis
---------

Študoval v Levoči, neskôr pokračoval štúdiom katolíckej teológie v Spišskej Kapitule. Pôsobil ako kaplán v Spišskej Novej Vsi, od roku 1943 bol redaktorom mesačníka *Kultúra*. Bol tiež riaditeľom Slovenskej katolíckej akadémie v Bratislave a generálnym tajomníkom Ústrednej charity. V roku 1945 po ukončení 2. svetovej vojny emigroval do zahraničia. Najprv pôsobil v Ríme, potom v roku 1946 odišiel do USA, kde bol tajomníkom Spolku slovenských spisovateľov a umelcov. V roku 1957 sa stal profesorom jazykov a filozofie umenia vo Wickliffe, kde žil až do svojej smrti.

Tvorba
------

Začiatky jeho literárnej kariéry sa viažu k jeho stredoškolským štúdiám a publikoval ich v časopisoch *Podrast*, *Rozvoj*, *Svoradov*, *Kultúra* či *Slovák*. Knižne debutoval v roku 1939 zbierkou sonetov *Ozveny v samotách*. Jeho diela sa vyznačujú senzitívnym vnímaním sveta, kňazskými reflexiami, meditáciami o duchovných a mravných hodnotách, vlastnými skúsenosťami, kresťanskými meditáciami o zmysle života, úvahami o úlohe človeka, ktorý má vytvoriť harmonický, tvorivý život a opierať sa o Boha, ale tiež motívy domova, prírody a oslava jej krásy. Venoval sa tiež štúdiu jazykov a prekladaním poézie. Okrem toho spolu s Karolom Strmeňom a Jánom J. Lachom založil v roku 1954 časopis *Most*, ktorý sám redigoval takmer 30 rokov.

Dielo
-----

### Básnické zbierky vydané na Slovensku

* 1939 – *Ozveny v samotách*

### Básnické zbierky vydané v emigrácii

* 1950 – *Vinohrad. Putovné piesne* (spoluautor Karol Strmeň, Scranton)
* 1953 – *Na Floride sám* (Cleveland)
* 1955 – *Tvárou proti slnku* (Cleveland)
* 1960 – *Z poludnia a polnoci* (Cleveland)
* 1962 – *Mladosť orla* (Cleveland)
* 1965 – *Oči moje pútnice* (Cleveland)
* 1967 – *Andante* (Rím)
* 1968 – *Bratislavský park* (Rím)
* 1969 – *Driftdfhwood: Poems* ((Cleveland)
* 1970 – *Piesne z Palidora* (Rím)
* 1976 – *Sonety o kráse* (Rím)
* 1977 – *Tiché vody* (Cleveland)
* 1980 – *Nezhasínajte hviezdy* (Rím)
* 1982 – *Z diaľky* (Rím)
* 1983 – *Jazero Orióna* (Rím)
* 1983 – *Oleandre* (Rím)

### Ostatné diela

* 1953 – *Paul Verlaine*, literárnovedná práca (Cleveland)
* 1949 – *K slobodným pobrežiam*, spomienková kniha (Scranton)
* 1957 – *Cesty a osudy*, spomienková kniha (Cleveland)

Referencie
----------

1. ↑

Externé odkazy
--------------

* Biografia

Autoritné údaje: * GND: 127807373
* ISNI: 0000 0001 1700 3361
* LCCN: n83006472
* NK ČR: ola2002153813
* SNK: 147209
* VIAF: 116226313
* WorldCat: lccn-n83006472
**Olgus** (iné názvy: **Oleg**, **Volcus**, **Holcus**; \*9. stor. Novgorod, Rus - ?967, Rus) bol údajný veľkomoravský kráľ približne v rokoch 925 - 945. Mal byť jedným z posledných alebo posledným kráľom Veľkej Moravy. Oficiálna historiografia jeho reálnu existenciu väčšinou neuznáva. 

Údaje o ňom pochádzajú z neskorej moravskej tradície (Tomáš Pešina z Čechorodu a Jan Jiří Středovský), podľa ktorej stal veľkomoravským kráľom so súhlasom pápežského stolca, bol z ruského rodu Rurikovcov, na Veľkej Morave vládol približne v rokoch 925-945. Na začiatku svojej vlády vraj sídlil vo Veligrade a neskôr v Olomouci.

Životopis
---------

Olgus sa údajne narodil kniežaťu Kyjevskej Rusi Olegovi, ktorý vládol v Novgorode a od roku 882 v Kyjeve. Olgus mal byť so svojou družinou vyhnaný z Rusi a mal nájsť pohostinstvo na dvore veľkomoravského kráľa Svätoboga. Tam mal prijať krst. 

Po korunovácií na Veligrade (925) nový veľkomoravský panovník Olgus najprv stratil Nitriansko, keď maďarské vojsko obsadilo územie na hraniciach Veľkomoravskej ríše. Mal čeliť maďarskému vojsku. Neskôr si pozval na pomoc ruské a poľské vojsko a spočiatku úspešne bojoval s Maďarmi. Na konci vojny však bol porazený a uchýlil sa do Olomouca. Zaviazal sa platiť Maďarom mierový tribút.

Po strate Vislianska, ktoré zrejme dobyl český knieža Boleslav I. Olgus odišiel so svojou družinou a s časťou duchovenstva do Poľska a pokračoval na Rus. Ku kresťanstvu mal priviesť kňažnú Kyjevskej Rusi Oľgu. Podľa povesti bol predkom moravského rodu Žerotínovcov.

Zdroje
------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Olgus na českej Wikipédii.*
**Prenocephale** bol stredne veľký bylinožravý alebo všežravý dinosaurus. Známy je z pozostatkov zahrňujúcich aj lebku. Žil pred približne 70 miliónmi rokov na území dnešného Mongolska.

Opis
----

Dva až tri metre dlhý Prenocephale predstavoval dvojnohé zviera vonkajším vzhľadom trochu podobné ornitopodom. Mal totiž dlhé zadné končatiny a chvost, avšak krátke predné končatiny. Vývojovo však patril do skupiny Pachycephalosauria, ktorá bola viac príbuzná rohatým dinosaurom (Ceratopsia) a Heterodontosaurom (napr. Heterodontosaurus) než spomínaným ornitopodom. Podobne ako iné Pachycephalosauria, disponoval zhrubnutou lebkou, v jeho prípade kopulovitého tvaru. Okolo kostenej klenby mal výrazné malé kostené výrastky, zrejme slúžiace na ozdobu.

Účel zhrubnutých kostí
----------------------

Dodnes nie je isté, načo slúžili mimoriadne zhrubnuté lebečné kosti taxónu Pachycephalosauria. Pôvodne sa myslelo, že samce do seba počas ruje v rámci zápolenia narážali hlavami ako niektoré dnešné kopytníky. Lebke však chýbalo pórovité tkanivo na absorpciu nárazov. Mohlo teda dôjsť ku poškodeniu mozgu. Niektorí vedci predpokladajú, že samce nenarážali hlavami o hlavy sokov, ale o široké bedrá.

Druhy
-----

* *Prenocephale prenes*
* *Prenocephale brevis*
* *Prenocephale edmontonense*

Pozri aj
--------

* Pachycephalosaurus
**Prepadný záloh** je druh zálohu, ktorý bol rozšírený najmä v starorímskom práve, ale neskôr sa stal zriedkavým. Je to taký záloh, ktorý - po vypršaní záložnej lehoty bez splnenia príslušnej pohľadávky dlžníkom - prepadne ako celok záložnému veriteľovi, čiže "automaticky" prejde do jeho vlastníctva. Vo vyspelých právnych poriadkoch prepadný záloh neexistuje, pretože hodnota prepadnutého zálohu je spravidla vyššia ako výška pohľadávky. Namiesto toho spravidla existuje predajný záloh, pri ktorom je záložný veriteľ povinný - po vypršaní záložnej lehoty bez splnenia príslušnej pohľadávky dlžníkom - záloh predať a uspokojiť sa až z takto získaných finančných prostriedkov.

Prepadný záloh nie je prípustný ani v slovenskom právnom poriadku, pretože podľa § 151 j ods. 3 Občianskeho zákonníka: *Akákoľvek dohoda uzatvorená pred splatnosťou pohľadávky zabezpečenej záložným právom, na ktorej základe sa záložný veriteľ môže uspokojiť tým, že nadobudne vlastnícke právo k veci, bytu alebo nebytovému priestoru, alebo iné právo a inú majetkovú hodnotu, na ktoré je zriadené záložné právo, je neplatná, ak zákon neustanovuje inak.*
**Azar Nafisi** (\* 1955, Teherán, Irán) je iránska spisovateľka a vysokoškolská profesorka anglickej literatúry. Od roku 1997 žije v Spojených štátoch amerických, kde pracuje ako profesorka literatúry a estetiky na Johns Hopkins University vo Washingtone. Prednášala takisto v Oxforde a na univerzitách v Iráne.

Kvôli odmietaniu povinného nosenia šatky bola v 80. rokoch vylúčená z radov vyučujúcich na Teheránskej univerzite. Študentov potom učila na tajných stretnutiach u seba doma.

Dielo
-----

* *Jak jsme v Teheránu četly Lolitu*, Paseka Praha 2003, 2011 (anglicky 2003)
* *Things I've Been Silent About* (2008)
* *The Republic of Imagination* (2014)

Referencie
----------

1. ↑  Azar Nafisi, Databáze knih

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Azar Nafisi na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 14528841q
* GND: 129992178
* ISNI: 0000 0001 1001 2353
* LCCN: n2002044578
* NK ČR: xx0104272
* VIAF: 305136376
* WorldCat: lccn-n2002044578
**Františka Svobodová-Goldmannová** (\* 14. august 1859, Ždánice - † 22. november 1924, Brezno) bola česká spisovateľka pre deti, folkloristka a publicistka. Pseudonym: Františka Goldmannová, Soběslavská

Rodina
------

* otec Antonín Goldmann
* matka Jana rod. Soběslavská

Životopis
---------

Popri pedagogickej praxi činná ako publicistka a prednášateľka vo Vesne, zberateľka národopisného materiálu pre Mestské múzeum v Brne. Literárne sa realizovala ako autorka scénok a veršov pre deti, od 1911 ako autorka divadelných hier pre ochotnícke krúžky, z nich najväčší ohlas mala hra Jánošík. Písala drobné prózy (črty, fejtóny, besednice, poviedky, ľud. rozprávky), kt. uverejňovala v Nár. novinách aj Živene. Členka Syndikátu čes. spisovateľov a Kola moravských spisovateľov. V roku 1918 prešla s manželom na Slovensko, po jeho smrti žila u dcéry v Brezne.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1049457528
* NK ČR: jk01122127
* VIAF: 83914324
**Komunistická strana - Josip Broz** (skr. **KP**) (srb. v cyrilike Комунистичка партија, v latinke Komunistická partija) je opozičná mimoparlamentná komunistická politická strana v Srbsku. Bola založená na zakladajúcom kongrese v Belehrade 28. novembra 2010 zjednotením dvoch malých organizácií, NKPS a Sociálni demokrati z Nového Sadu.

Organizácia
-----------

Jej predsedom je Josip Joška Broz, vnuk bývalého doživotného prezidenta SFRJ a SKJ Josipa Broza Tita, generálnym tajomníkom je Nataša Radulović. Je to jediná komunistická strana v krajine, ktorá dokázala získať 12 000 podpisov pre registráciu. Na čele strany je predseda a nasledujúcim podľa hierarchie je generálny tajomník, stranu riadi ústredný výbor. Strana je rozdelená do výborov, jeden výbor má aspoň 5 členov, výbory riadia tajomníci výborov. Pri strane existuje aj mládežnícka organizácia, ktorá sa volá Komunistická mládež Srbska. Členom KP sa môže stať každý plnoletý občan. Strana má 6 919 členov (december 2012).

Akcie
-----

Strana má dobrý vzťah s veľvyslancami komunistických krajín a komunistických strán v zahraničí. Komunistická strana je aktívna v presadzovaní za prepustenie kubánskej pätice z amerického väzenia. Je veľmi aktívna už od svojho založenia na území Srbska, a o niečo menej v bývalých juhoslovanských republikách. Delegáti KP sa zúčastnili na XV. zjazde KSRF. Čestný člen KP je Gennadij Zjuganov. V súčasnej dobe nie je členom žiadnej medzinárodnej organizácie, plánuje požiadať o členstvo v Strane európskej ľavice.

Voľby
-----

V posledných parlamentných voľbách v roku 2012 získala 0,74 % hlasov.

Vedenie strany
--------------

* Josip Joška Broz – predseda ústredného výboru strany (od 28. novembra 2010)
* Nataša Radulović – generálny tajomník strany (od 28. novembra 2010)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka strany
* Oficiálna stránka strany vo Vojvodinskom autonómnom kraji
* Kandidačná listina KP v parlamentných voľbách 2012
Súradnice: 48°08′50″S 17°06′07″V﻿ / ﻿48,1472°S 17,1019°V﻿ / 48.1472; 17.1019

**Kozia ulica** v je ulica v Bratislave.

História
--------

Ulica vznikla počas predmestskej výstavby na vonkajšej strane mestského opevnenia najneskôr pred koncom 14. storočia. V roku 1381 mala 4 domy a v roku 1720 mala 14 domov.

### Historické názvy

Pôvodný názov ulice bol *Gaißgasse(n)*/*Gaisgasse(n)* (spisovne nem. *Geißgasse*). Na jej hornom konci bola vo vonkajšom opevnení mesta Kozia brána (*Gaistor*), ktorou sa v minulosti vyháňali kozy na pašu na svahy Malých Karpát.

Neskôr bola ulica niekoľkokrát premenovaná:

* Kisfaludy Straße (Károly Kisfaludy)
* Lenardova ulica, 1942 (Philipp Lenard)
* Markovičova ulica, 1945
* Šmeralova ulica (Bohumír Šmeral)

Cintorín pri Kozej bráne
------------------------

Na konci Kozej ulice vznikol v roku 1783 evanjelický Cintorín pri Kozej bráne (*Gaistor-Friedhof*), ktorý sa používal do konca 2. svetovej vojny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kozia ulica (Bratislava)**

Referencie
----------

1. ↑  Archiv für Geschichte, Statistik, Literatur und Kunst, 16.–18.3.1825, s.  174
2. ↑  Bratislavské noviny, Spomienkový album 06/2000
**Polar Music** je švédske hudobné vydavateľstvo založené v roku 1963 Stigom Andersonom a Bengtom Bernhagemom. Prvou skupinou, ktorá u nich vydala platňu bola švédska folková kapela Hootenanny Singers, ktorej členom bol tiež neskorší člen slávnej ABBY, Björn Ulvaeus. Skupina ABBA sa stala ich najvýnosnejším produktom. Súčasným vlastníkom vydavateľstva je Universal Music Group.

Vydavateľstvo udeľuje ceny Polar Music Prize za vynikajúce hudobné počiny. Ocenenie založil Stig Anderson v roku 1989, potom čo predal svoj label Polygramu.

Pod vydavateľstvo Polar Music patria napríklad: ABBA, Alive Feat, Jessie Martins, Lena Andersson, Chana, Crosstalk, Dilba, Emilia, Frida, Agnetha & Linda, Ted Gärdestad, Gemini, Hellacopters, The Infinite Mass, Fredrik Kempe, Lambretta, Maarja, Paulo Mendonca, Mr. Vegas Fea Intense, Emma Nilsdotter, Mats Paulson, Pineforest Crunch, Sam, Skintrade, Starr Chukka, Svenn & Lotta, Joey Tempest, Top Notch, Topaz Sound a Anders Widmark.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Polar Music na českej Wikipédii.*
**Hamza** je písmeno (ء) arabského písma. 

Z hľadiska výslovnosti je to hlasivková záverová nehlasná spoluhláska. 

Má zvláštne postavenie, pretože sa nepokladá za samostatnú spoluhlásku, aj keď sa prakticky tak správa. Pokladá sa niekedy za spoluhláskovú formu písmena ا - alif. Môže stáť na začiatku, v strede alebo na konci slova. Hamza sa zapisuje buď samostatne alebo *usadená* nad (alebo pod) pomocné písmeno, ktorým môže byť

* ا - alif
* ﻭ - wáw
* ى - já ale bez bodiek pod písmenom.

Tieto písmená sa potom nazývajú *nositeľ*:

* ا +‎ ء →‎ أ alebo إ
* ﻭ +‎ ء →‎ ؤ
* ى +‎ ء →‎ ئ

Na začiatku slova je *nositeľom* pre hamzu vždy písmeno alif. V tomto prípade nasledujúca krátka samohláska určí, či sa hamza *usadí* nad alif (أ) alebo pod ʾalif (إ):

* ا +‎ ءَ →‎ أَ [ʾa-]
* ا +‎ ءُ →‎ أُ [ʾu-]
* ا +‎ ءِ →‎ إِ [ʾi-]

Moderný pravopis určuje, že aj v nevokalizovanom texte (bez samohláskových značiek) sa má hamzaẗ nad, alebo pod písmenom ʾalif vždy zapisovať. V praxi sa je však možné stretnúť s textom, kde hamzaẗ zapísaná nie je a na začiatku slova nájdeme iba samotný ʾalif.

* أَ [ʾa-] →‎ أ →‎ ا
* أُ [ʾu-] →‎ أ →‎ ا
* إِ [ʾi-] →‎ إ →‎ ا

Iné projekty
------------

WikiknihyCommons
* Spolupracuj na Wikiknihách Wikiknihy ponúkajú texty a príručky na tému **Arabčina/Arabské písmo**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hamza**
**Alypos** (starogr. *Ἄλυπος*) bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.

Sochár Alypos pochádzal zo Sikyónu. Učil sa u sochárskeho majstra Naukyda z Argosu a činný bol približne na konci 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. O sochárovi Alypovi a jeho dielach nám uvádza správy staroveký cestovateľ Pausanias, a to vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku.

Pausanias zaznamenal, že bol autorom niekoľkých sôch olympijských víťazov umiestnených na posvätnej pôde Olympie: „*Po pravej strane Hérinho chrámu je socha zápasníka, bol to Symmachos, syn Aischylov, rodom Éliďan; vedľa neho je podobizeň Neolaida, syna Proxenovho, z arkádskeho Fenea, ktorý si odniesol víťazstvo v pästnom zápase medzi chlapcami. Ďalej je Archedamos, syn Xeniov, tiež rodom Éliďan, rovnako víťaz medzi chlapcami, a to v zápasení. Sochy týchto ľudí, ktorých som vymenoval, zhotovil sikyónsky Alypos, žiak argejského Naukyda.*" V Olympii ho zaujala aj socha Euthymena z arkádskeho Mainalu, dvojnásobného olympijského víťaza v zápasení.

V Apolónovom posvätnom okrsku v Delfách medzi najpamätnejšie votívne diela zaradil aj jeho sochy bojovníkov (boli to votívne dary Sparťanov a ich spojencov po víťazstve nad Aténčanmi pri *Aigospotamoi* (*Kozích riečkach*) v roku 405 pred Kr. mali zvečniť týchto bojovníkov za ich statočnosť), bola to socha myndského Theopompa (na zvyšku z podstavca sa našiel nápis s jeho menom a signatúra autora sochy ), samského Kleoméda, karystského Aristoklea z Euboie, eretrijského Autonoma, korintského Aristofanta, troizénskeho Apollódora a Dióna z Epidaurosu v Argolide.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 355.
2. 1 2  Archeologický ústav CSAV v Akademii, nakl. CSAV, 1860, *Památky archaeologické*, str. 104
3. ↑  Julius Meyer, Wilhelm Schmidt, Hermann Lücke, Hugo von Tschudi, W. Engelmann, 1872, *Allgemeines Künstler-Lexikon*, str. 575
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 429.
5. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 446-447.
6. ↑  Philipp Vandenberg. *The Mystery of the Oracles*. New York : Macmillan, 1982. ISBN 978-00-2621-590-9. S. 109.
7. ↑  Inscriptiones Graecae, Regions: Central Greece (IG VII-IX): Delphi *FD III 1:56*
8. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 282.
**Uprising Records** je hudobné vydavateľstvo, ktoré v roku 2004 založili Matt Harvey a Evan Short z novozélandskej drum and bassovej skupiny Concord Dawn. Vydavateľstvo pôvodne vytvorili pre vydávanie svojej vlastnej hudby, avšak odvtedy cez neho vydalo svoju hudbu viacero drum and bassových interpretov, vrátane skupiny Pendulum a nórskej dvojice Rawthang.

Interpreti
----------

Nasledujúci interpreti majú aspoň jedno vydanie cez Uprising Records.

* Bulletproof (2007–súčasnosť)
* Concord Dawn (2004–súčasnosť)
* Pacific (2006)
* Pendulum (2004)
* Rawthang (2005)
* State of Mind (2006–súčasnosť)

Referencie
----------

* Uprising Records - Releases. rolldabeats. Retrieved on 23 September 2008.
* Uprising Records | Amplifier NZ Music. amplifier.co.nz. Retrieved on 23 September 2008.
* Uprising Records | Music at music.net.nz. music.net.nz. Retrieved on 23 September 2008.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Uprising Records (New Zealand) na anglickej Wikipédii.*
**Útok na mesto Baalbek** (známy aj ako **Operácia Ostrý a hladký**) ležiace v údolí Bikaa na území Libanonu sa odohral v noci z 1. na 2. augusta 2006 počas vojny medzi hnutím Hizballáh a Izraelom. Cieľom operácie izraelských špeciálnych jednotiek bolo zajať predstaviteľov hnutia Hizballáh a získať spravodajské informácie.

Útok
----

Skupina zhruba dvesto (podľa niektorých odhadov je toto číslo nadhodnotené) vojakov na palubách helikoptér sa k cieľu priblížila letom ponad Stredozemné more kde letka dotankovala. Krátko pred samotným vysadením vojakov zaútočilo izraelské letectvo na ciele v okolí cieľovej budovy. Vojaci zapojení do operácie pochádzali z dvoch izraelských špeciálnych jednotiek – Šaldag (izraelské letectvo) a Sajeret Matkal (Aman – rozviedka izraelskej armády).

Cieľom útoku bola budova nemocnice Dar al-Hikma. Podľa informácií rozviedky ju využíval Hizballáh a mali v nej pôsobiť aj príslušníci iránskych Revolučných gárd. Podľa predstaviteľov Hizballáhu padli vojaci do pasce a boli obkľúčení, ale keďže všetci izraelskí vojaci sa bezpečne dostali po splnení misie domov dá sa predpokladať, že toto vyhlásenie sa nezakladalo na pravde.

Príslušníkom Sajeret Matkal sa podarilo zajať niekoľko osôb. Medzitým sa jednotka Šaldag dostala do prestrelky zhruba tri kilometre od nemocnice, no neutrpela žiadne straty. Celá operácia prebehla rýchlo. Vojaci boli vysadení 1. augusta o 22:32 a oblasť opustili okolo tretej ráno nasledujúceho dňa, takže na mieste zotrvali len okolo štyri a pol hodiny. Okrem zajatých osôb so sebou izraelskí vojaci odniesli nájdené dokumenty a zbrane.

Dohra
-----

Izrael tvrdil, že zajaté osoby boli členmi libanonského Hizballáhu. Ten ale toto vyjadrenie dementoval a tvrdil, že ide o nevinných civilistov. Neskôr boli zadržané osoby prepustené. Podľa izraelskej armády stratil Hizballáh v boji 19 mužov, ale ten toto vyhlásenie taktiež odmieta.

Referencie
----------

* 
* 
*
**Brahman** (-sanskritský kmeň; písmom dévanágarí:ब्रह्मन्) alebo **brahma** (-hlavný zaužívaný slovenský tvar; zároveň sanskritský nominatív od kmeňa brahman a alternatívny sanskritský kmeň; písmom dévanágarí: ब्रह्म; pozor na zámenu s výrazmi bráhman, Brahmá) je:

* čarovná formulka
* sila, ktorá dodáva účinnosť obetným úkonom
* od seba samého existujúci princíp tvoriaci a udržujúci svet, princíp, ktorý všetko tvorí, nesie, udržiava a opäť navracia do seba. Brahman je duchovný základ sveta.

Od upanišád tvoria špekulácie o vzťahu brahmanu a ja (átmanu) jednotlivej
bytosti hlavnú tému védánty. Duchovná podstata človeka, jeho skutočné ja - duša - átman je totožná s týmto brahmanom. Uvedomením si tejto skutočnosti sa človek oslobodzuje z kolobehu znovuzrodenia.

Brahman podľa upanišád
----------------------

„Brahman je za všetkým, je nekonečný a večný. Preto ho nemožno poznať rozumom (konečnou mysľou), ani správne popísať konečnými slovami. Na pomoc pri vysvetľovaní sa používajú prirovnania, alebo negácia: „Ani toto, ani toto..."

Pokusy o opis brahmanu
----------------------

„Jedna transcendentálna neduálna skutočnosť. Bez počiatku, bez konca, bez bolesti, bez strachu, plná blaženosti. Pravda-Vedomie-Blaženosť." (Sat-Chit-Ananda)

Podľa Šankaru je Najvyšší duch totožný s átmanom. Brahman je nedeliteľný, preto individuálne átmany nemôžu byť len nejaké jeho časti alebo dokonca výtvory.

Pozri aj
--------

* adavaita védanta
* dharmakája
* transhorizontová realita
* stong-pa-ňid
* šúnjatá
* tao

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Brahmanka** je veľká, silná a výrazne mäsitá sliepka, ktorá sa chová predovšetkým ako plemeno s mäsovou úžitkovosťou.

Opis
----

Pre brahmanky je typické mohutné, široké a vysoko a nesené telo. Hrebeň je malý, hráškovitý, trojradý a bez tŕňa, medzi jemnými krčnými lalokmi je dobre vyvinutý krčný záhyb. Sú nápadné bohatým, mäkkým perím a operenými behákmi.

Je to predovšetkým mäsové plemeno s pokojnou povahou. Sú kvokavé, ročná priemerná znáška je 120 – 140 vajec so žltohnedou škrupinkou o hmotnosti minimálne 53 g.

Pôvod plemena
-------------

Brahmanka bola vyšľachtená v Severnej Amerike z ázijských plemien hydiny, z kočiniek a malajok.

Chov brahmanok
--------------

Plemeno brahmanka je jedno z najväčších plemien na svete. Dobrý kohút by si mal zo stola zobrať zrnko kukurice bez toho aby vyskočil. Niekedy sa zaradzovala k plemenám mäsovým, ale v terajšej dobe už toto delenie nie je celkom pravdivé. Je to veľké, mohutné a ťažké plemeno. Kohút dosahuje v dospelosti hmotnosť až 5,5 kg. Sliepky dosahujú hmotnosť až 4 kg. Dospelosť dosahujú vo veku asi 9 mesiacov. Vychovať tak veľké a najmä vysoké zviera si vyžaduje náročné kŕmenie najmä v čase rastu na množstvo bielkovín a minerálnych látok. Na vychovanie kurčiat do dospelosti vonkoncom nestačí len obsah minerálnych látok v kŕmnej zmesi pre kurčatá. Je potrebné pridávať navyše vápnik, či už vo forme kŕmneho vápna, alebo vápenca. Potom si vyžaduje pravidelný prísun ostatných minerálnych látok vo forme minerálnych doplnkov. Je to plemeno citlivé na kŕmenie. V kŕmnej dávke potrebuje aj dostatok vlákniny, ale nie prebytok (max. do 4 % z celkovej KD), lebo tento znižuje stráviteľnosť a využiteľnosť krmiva. Kurčatá, ale najmä dospelé brahmanky sú prítulné až milé a to i napriek svojej veľkej hmotnosti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brahmanka**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Brahmánka na českej Wikipédii.*
**Karla Camila Cabello Estrabao** (španielsky: [kaˈmila kaˈbeʎo]; \* 3. marec 1997, Cojímar, Havana, Kuba) je kubánsko-mexická speváčka a skladateľka. Preslávila sa ako členka skupiny Fifth Harmony, ktorá vznikla počas druhej série americkej súťaže *The X Factor* v roku 2012. Následne skupina podpísala nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvami Syco Music a Epic Records. 

Cabello sa začala presadzovať ako sólistka v období, keď vydala viacero spoluprác, vrátane piesne „Bad Things" s Machine Gun Kelly, ktorá sa umiestnila na štvrtej priečke amerického rebríčka *Billboard* Hot 100. Po opustení skupiny Fifth Harmony v decembri 2016 vydala sólový singel „Crying in the Club". Začala sa sústreďovať na hudbu ovplyvnenú latinskoamerickou hudbou a vydala svoj debutový štúdiový album *Camila* (2018). Debutoval na prvej priečke amerického rebríčka *Billboard* 200. Singel z albumu s názvom „Havana" sa stal číslom 1 vo viacerých krajinách vrátane Spojeného kráľovstva a USA.

Detstvo
-------

Cabello sa narodila v Cojímare, časti mesta Havana matke Sinuhe Estrabao a Alejandrovi Cabellovi, ktorý pochádza z Mexika. Dlhú časť detstva žila prechodne v Havane a Mexiku, no keď mala 5 rokov presťahovala sa do Miami. Navštevovala Miami Palmetto High School, ale školský rok 2012 – 2013 vynechala, keď bola v 9. ročníku, kvôli speváckej kariére. Napriek tomu školu dokončila.

Diskografia
-----------

* *Camila* (2018)
* *Romance* (2019)

Turné
-----

**Ako hlavná umelkyňa**

* Never Be the Same Tour (2018)

**Ako predskokanka**

* Bruno Mars – 24K Magic World Tour (2017)
* Taylor Swift – Reputation Stadium Tour (2018)

Referencie
----------

1. ↑  Šablóna:Cite tweet Archive link requires long scrolldown to pertinent tweet.
2. ↑   *Camila Cabello* [online]. Infoplease, [cit. 2017-02-19]. Dostupné online.
3. ↑  YEUNG, Neil Z.. *Biography & History* [online]. AllMusic, [cit. 2017-05-01]. Dostupné online.
4. ↑  CABELLO, Camila. *Camila Cabello: 'Our Dreams Were Bigger Than Our Fears'* [online]. PopSugar.com, October 5, 2016. Dostupné online. Archivované 2016-11-30 z originálu.
5. ↑  ARGUELLES, Victoria. Q&A with Palmetto student Camila Cabello. *The Panther*. Dostupné online [cit. 2017-10-17]. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Camila Cabellová**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Camila Cabello na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 17752706v
* GND: 1153226499
* ISNI: 0000 0004 6320 5695
* LCCN: no2017083085
* NK ČR: pag20201084703
* VIAF: 3599149919435306650002
* WorldCat: lccn-no2017083085
**Ústredný zoznam ochrany prírody** (*Ústřední seznam ochrany přírody* - *ÚSOP*) je informačný systém verejnej správy, ktorý bol vytvorený podľa zákona ČR č. 114 / 1992 Zb. o ochrane prírody a krajiny. Sú v ňom evidované chránené územia, vtáčie oblasti, európske významné lokality a pamätné stromy na území Česka, a je v ňom tiež sústredená príslušná zriaďovacia a odborná dokumentácia evidovaných objektov. Prevádzkovaním ÚSOP je poverená Agentúra ochrany prírody a krajiny Českej republiky (AOPK).

ÚSOP má dve základné časti: Zbierku listín a Register objektov. Zbierka listín ÚSOP je verejne prístupná, nachádza sa v sídle ústredí AOPK v Prahe. Register objektov ÚSOP obsahuje údaje o evidovaných objektoch v digitálnej podobe, a je prístupný ako súčasť *Digitálneho registra ÚSOP*.

Referencie
----------

1. ↑  LUX, J.; VLČKOVÁ, V.. Digitální registr Ústředního seznamu ochrany přírody: Uživatelská příručka. *Ochrana přírody*, 2007, roč. 62, Příloha III/2007, I-IV. ISSN 1210-258X. Dostupné online [cit. 2019-02-21].  (po česky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ústřední seznam ochrany přírody na českej Wikipédii.*
**Heinrich Friedrich Emil Lenz** (\* 12. február 1804, Tartu (Dorpat), územie dnešného Estónska – † 10. február 1865, Rím) bol nemecký fyzik, ktorý v roku 1833 sformuloval Lenzov zákon.

Po skončení strednej školy v roku 1820 začal študovať teológiu, ale neskôr sa rozhodol pre chémiu a fyziku, ktorú študoval na univerzite v Tartu.

Neskôr cestoval s Ottom von Kotzebuem (na jeho tretej expedícii) po svete v rokoch 1823 až 1826. Na ceste študoval klimatické podmienky a fyzikálne vlastnosti morskej vody.

Po ceste začal pracovať na univerzite v Sankt Petersburgu, kde neskôr pôsobil ako dekan katedry matematiky a fyziky od roku 1840 do roku 1863. V roku 1831 začal študovať elektromagnetizmus.

Okrem zákona pomenovaného podľa neho, Lenz tiež nezávisle objavil Joulov zákon v roku 1842. Aby sa ocenilo jeho úsilie na tomto probléme, ruskí fyzici vždy používajú názov Joule-Lenzov zákon.

Navrhol galvanometer z ľahkého kovu, ktorý bol ovinutý 72 otáčkami veľmi tenkého drôtu.

Zomrel v Ríme 10. februára 1865 na mŕtvicu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Heinrich Lenz**

Autoritné údaje: * GND: 116911344
* ISNI: 0000 0001 0911 3966
* LCCN: n2001009822
* VIAF: 67229324
* WorldCat: lccn-n2001009822
Súradnice: 47°30′12″S 19°03′52″V﻿ / ﻿47,5033°S 19,0644°V﻿ / 47.5033; 19.0644

Nová budova Zeneakadémie z roku 1907 na námestí Ferenca Liszta v Budapešti
**Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem** (doslova *Hudobnoumelecká univerzita Franza Liszta*), starší názov **Zeneakadémia** (doslova *Hudobná akadémia*), je vysokoškolská hudobná inštitúcia v Maďarsku, ktorá sídli v Budapešti v VI. mestskom obvode. 

Školu založil hudobný skladateľ Franz Liszt v roku 1875 pod menom *Királyi Zeneakadémia* (*Kráľovská hudobná akadémia*). Prvú budovu v neorenesančnom štýle pre ňu postavili v rokoch 1877-1879 podľa plánov Adolfa Lánga. Dnes sa budova nachádza na Andrásiho ulici č 67. Zeneakadémii slúžila do roku 1907, keď sa presťahovala do novej secesnej budovy na dnešnom námestí Ferenca Liszta. Od roku 1980 patrí opäť tejto inštitúcii a dnes slúži ako múzeum a výskumné centrum Ferenca Liszta.

Najväčšiu slávu a celosvetové uznanie dosiahla Zeneakadémia na konci 19. a začiatku 20. storočia, keď v nej študovali slávni operetní skladatelia ako Jenő Huszka, Emmerich Kálmán, Albert Szirmai a Viktor Jacobi, operný skladateľ Béla Bartók a skladateľ národných hudobných piesní Zoltán Kodály. Veľkú zásluhu na tom malo skvelé pedagogické umenie Jána Koesslera, ktorý vyučoval kompozíciu na škole v rokoch 1883-1908.

Autoritné údaje: * BnF: 12395309z
* GND: 2091915-3
* ISNI: 0000 0001 2222 2171
* LCCN: n86046859
* NK ČR: ko2008434975
* ULAN: 500306635
* VIAF: 139637171
* WorldCat: lccn-n86046859
Servery SUN
**Sun Microsystems, Inc.** je americká spoločnosť zaoberajúca sa výrobou a predajom počítačov, počítačových komponentov, softvéru a služieb z oblasti informačných technológií. Spoločnosť bola založená v roku 1982 a sídli v meste Santa Clara v Kalifornii (v Silicon Valley).

Spoločnosť Sun je známa vývojom inovatívnych technológií ako je platforma Java a NFS (sieťový súborový systém). Je priekopníkom otvorených systémov, najmä Unixu a v poslednom období je jedným z hlavných podporovateľov slobodného softvéru.

K výrobkom Sunu patria počítačové servery a pracovné stanice založené na ich vlastných procesoroch SPARC a procesoroch Opteron spoločnosti AMD, úložiská dát a množstvo softvérových produktov, ako napr. operačný systém Solaris a vývojové nástroje. Medzi ďalšie známe produkty z dielne Sun patrí aj open source kancelársky balík Open Office.org a virtualizačný nástroj xVM Virtual Box.

Názov spoločnosti je odvodený z prvých písmen **S**tanford **U**niversity **N**etwork.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sun Microsystems**

Externé odkazy
--------------

* oficiálne stránky Sun Microsystems