recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Message-Digest algorithm** (**MD**) je skupina kryptografických hašovacích funkcií. Tieto funkcie boli široko používané v kryptológii. Ich implementácie sa naďalej nachádzajú vo viacerých štandardoch, avšak v súčasnosti sa odporúča ich nahradenie bezpečnejšími funkciami zo skupiny Secure Hash Algorithm.

MD5
---

**Message-Digest algorithm 5** (**MD5**) bola široko používaná kryptografická hašovacia funkcia so 128-bitovým hašom. MD5 bola navrhnutá Ronaldom Rivestom v roku 1991. Funkcia má defintívne degradovanú bezpečnosť, po publikovaní rýchlej metódy hľadania konkrétných kolízii v roku 2005, a preto ju už nemožno považovať za bezpečnú.

Externé odkazy
--------------

### Anglicky

* Štandard RFC 1321 *The MD5 Message-Digest Algorithm*
* W3C recommendation on MD5
* Two colliding PostScript files with the same size
* Two colliding executable files
* Online MD5 hash generator
* Filesystem-based MD5 tool
* MD5 Collision Generation

### Implementácie

*Nasledujúce odkazy majú informatívny charakter, licencovanie a bezpečnosť kódu nie je overená*
* Delphi
* Java
* JavaScript
* Perl
* PHP
* Python
O obvodných úradoch v rokoch 1990 – 1996 pozri *obvod (Slovensko, 1990 – 1996).*
**Obvodný úrad** (-termín podľa zákona) alebo **obvodný úrad všeobecnej štátnej správy** bol na Slovensku od roku 2004 miestny orgán štátnej správy pre oblasť všeobecnej vnútornej správy, živnostenského podnikania, civilnej ochrany a riadenia štátu v krízových situáciách mimo času vojny a vojnového stavu, ktorý bol zodpovedný za jeden územný obvod, tvorený (spravidla) skupinou susediacich okresov (prehľad územných obvodov je uvedený v prílohe k zákonu 515/2003). 

Ako "obvodné úrady" sa nepresne (teda v rozpore s terminológiou použitou v zákone) označovali aj obvodné úrady špecializovanej štátnej správy; tieto existovali paralelne k obvodným úradom všeobecnej štátnej správy. 

Obvodné úrady boli vytvorené k 1.1. 2004 a nahradili dovtedajšie okresné úrady (namiesto niektorých okresných úradov fyzicky vznikli obvodné úrady, namiesto iných len tzv. pracovisko obvodného úradu, iné okresné úrady zanikli). K 1.10.2007 boli navyše zrušené krajské úrady všeobecnej štátnej správy a namiesto nich boli vytvorené tzv. obvodné úrady v sídle kraja, ktorých územným obvodom bol celý kraj, a ktoré prevzali časť ich agendy. K 1.1.2013 obvodné úrady v sídle kraja prevzali aj agendu k tomu dňu zrušených krajských úradov špecializovanej štátnej správy.

K 1.10.2013 boli obvodné úrady zrušené a nahradili ich okresné úrady.

Zdroje
------

* Obvodné úrady
* zák. č. 515/2003 Z.z. v znení zák. 263/2006 Z.z. a 254/2007 Z.z.
* Činnosť obvodného úradu a obvodného úradu v sídle kraja
Dva plechy potiahnuté "rovnakými" farbami pri dennom svetle D65 (vľavo); pod zdrojom A (v strede) - horná polovica sa javí červenšia, a pod svetlom TL84 (vpravo) - dolná polovica sa javí tmavšia **Metamerizmus** (iné názvy: **metaméria**, **metamera**) je jav, ktorý súvisí s integrálnym vnímaním farebných podnetov.

Keďže náš zrak, tak isto ako bežné kolorimetre, vníma svetlo ako celistvú zložku (svetlo zložené z viacerých vlnových dĺžok), nie je schopný zistiť reálne farebné spektrum, ale iba výsledok pôsobenia zloženého spektra na jednotlivé svetlocitlivé bunky oka.
Sú preto prípady, keď získame zhodné podnety, ktoré vydávajú rôzličné zdroje, pričom nevieme rozlíšiť rozličné farebné spektrá, lebo ich celistvé pôsobenie vyvoláva zhodnú retinálnu reakciu.

Tak isto sa môžu správať aj kolorimetre, ktoré vyhodnocujú farebné súradnice. Dôsledok tohto javu je to, že viac spektrálnych distribúcií sa môže javiť ako farebne zhodných, pričom to tak vo skutočnosti nie je.

Dôsledy
-------

Vnímanie farieb zrakom je dané farbou telesa a jeho osvetlením. Farba telesa vzniká optickými vlastnosťami jeho povrchu - časť zloženého svetla jednotlivých vlnových dĺžok sa odrazí, časť sa pohltí. Podobne aj svetlo osvetľujúce teleso sa skladá z rôznych vlnových dĺžok, ktoré sú dané spektrom farieb zdroja svetla s spektrom farieb už raz odrazeného svetla (od stien, tienidla lampy, prostredia). Ľudské oko (aj kolorimetre) preto môžu pri jednom druhu osvetlenia vyhodnotiť dva rôzne farebné objekty ako farebne absolútne zhodné, ale pri inom druhu osvetlenia sa javia ako farebne podstatne rozdielne.

Prakticky sa s týmto javom môžeme stretnúť pri osvetlení prirodzeným a umelým svetlom. Napr. automobil s nastriekanou časťou karosérie sa pri prirodzenom svetle javí ako farebne nemenný, no pri umelom osvetlení majú nastriekané časti úplne iný odtieň. Podobne farebne zladené časti oblečenia v predajni sa na vonkajšom osvetlení javia ako farebne úplne odlišné.

Referencie
----------

1. ↑   *Měřicí úlohy do laboratorních cvičení* [online]. Fakulta elektrotechniky a komunikačních technologií, VUT Brno, [cit. 2014-10-28]. Dostupné online. Archivované 2014-10-28 z originálu. (po česky)
Súradnice: 43°03′14″S 17°38′50″V﻿ / ﻿43,05389°S 17,64722°V﻿ / 43.05389; 17.64722

**Metković** (tal. Metchovich, Metcovich) je mesto v chorvátskej Dubrovnícko-neretvianskej župe.

Časti mesta
-----------

Mesto sa skladá z piatich častí (stav z roku 2006): Dubravica, Glušci, Metković, Prud a Vid

Geografia
---------

Mesto sa nachádza blízko delty rieky Neretva. Má stredomorské podnebie a priemerná ročná teplota sa pohybuje na úrovni okolo 15,5°C. Najchladnejšie mesiace sú december, január a február. Sneh sa tu vyskytuje ojedinele, pričom najnižšia teplota bola nameraná v roku 1947, kedy dosiahla hodnotu −11°C. Najteplejší mesiac je spravidla júl, kedy tu najvyššie popoludňajšie teploty bežne dosahujú hodnoty nad 35°C. Najvyššia teplota bola nameraná v roku 1946 a mala hodnotu 40°C.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Metković**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta
* Stránka miestnej strednej školy
* Stránka Gymnázia Metković

| * z
* d
* u
Dubrovnícko-neretvianska župa, Chorvátsko |
| --- |
| Mestá | 
* **Dubrovnik**
* Korčula
* Metković
* Opuzen
* Ploče

 | Erb župy |
| Opčiny | 
* Blato
* Dubrovačko primorje
* Janjina
* Konavle
* Kula Norinska
* Lastovo
* Lumbarda
* Mljet
* Orebić
* Pojezerje
* Slivno
* Smokvica
* Ston
* Trpanj
* Vela Luka
* Zažablje
* Župa dubrovačka

 |
**Slobodná demokratická strana** (nem. *Freie Demokratische Partei* alebo iba *Freie Demokraten* (Slobodní demokrati)), skratka **FDP**, je liberálna stredopravicová politická strana v Nemecku. Jej predsedom je od roku 2013 Christian Lindner.

V nemeckom Spolkovom sneme je s výnimkou rokov 2013 - 2017 zastúpená nepretržite od roku 1949. V bývalom Západnom Nemecku, ako aj v dnešnej Spolkovej republike sa ako menšia strana v koalícii s kresťanskými alebo sociálnymi demokratmi podieľala na niekoľkých vládach. Od roku 2021 vládne spolu so Sociálnodemokratickou stranou a Zelenými, pričom spravuje 4 ministerstvá.

Slobodná demokratická strana vznikla v roku 1948 zlúčením viacerých liberálnych hnutí v západných okupačných zónach, z ktorých sa o rok neskôr sformovala Nemecká spolková republika. V nasledujúcich desaťročiach počas trvania studenej vojny mala pri zostavovaní vlád väčšinou kľúčovú úlohu, keďže bola popri CDU a SPD jedinou menšou stranou v Spolkovom sneme a obe ju tak potrebovali na dosiahnutie väčšiny. Jej prvý predseda Theodor Heuss sa stal prvým prezidentom NSR. Okrem neho bol slobodný demokrat vo funkcii prezidenta ešte v rokoch 1974 - 1979, kedy túto funkciu zastával Walter Scheel.

FDP je klasickou liberálnou stranou, ktorá sa sama označuje za „stranu slobody a sebaurčenia". Orientuje sa najmä na slobodný trh, digitalizáciu, vzdelávanie či občianske práva a zastáva výrazné proeurópske postoje. Jej voličskú základňu tvoria najmä príslušníci strednej a vyššej triedy, podnikatelia a mladí ľudia. Svoje tradičné bašty má predovšetkým v Bádensku-Württembersku, Hesensku a iných častiach bývalej NSR, zatiaľ čo vo východných spolkových republikách je jej popularita nižšia.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Slobodnej demokratickej strany

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  BILDUNG, Bundeszentrale für politische. *Freie Demokratische Partei (FDP)* [online]. bpb.de, [cit. 2023-10-07]. Dostupné online. (po nemecky)
3. ↑  A.S, Petit Press. *Slobodná demokratická strana (FDP)* [online]. encyklopedia.sme.sk, [cit. 2023-10-07]. Dostupné online.
4. 1 2  BERLIN, Berliner Morgenpost-. *FDP: Ziele, Mitglieder, Vorsitzender – Alle Fakten zur Partei* [online]. www.morgenpost.de, 2022-05-26, [cit. 2023-10-07]. Dostupné online. (po nemecky)
5. ↑   *Unsere Werte | FDP* [online]. www.fdp.de, [cit. 2023-10-07]. Dostupné online. (po nemecky)
**Vojtech Máriáši** - prídomok "Máriássy de Márkusfalva et Batízfalva" (aj Vojtech Mariássy, maď. Mariássy Béla, \* 23. októbra 1824, Brzotín – † 5. októbra 1897, Ždaňa) poslanec uhorského snemu, historik práva.

Narodil sa do šľachtickej rodiny Mariášiovcov. Jeho otcom bol Žigmund Máriássy a matkou Mária Szepesi. Gymnázium absolvoval v Rožňave, filozofiu a právo v Pešti a právo v Bratislave.

Po absolvovaní štúdií cestoval po Anglicku a Francúzsku. V roku 1848 bol kapitánom národnej gardy. V roku 1861 bol zvolený za poslanca uhorského snemu vo volebnom okrsku Veľké Blahovo za Rezolučnú stranu. V marci 1864 bol zatknutý a obvinený z protištátnej činnosti, avšak v dôsledku absencie dôkazov bol po 100 dňoch prepustený. V roku 1869 bol opäť zvolený za poslanca vo volebnom okrsku Veľké Blahovo a v roku 1872 vo Sázssebesi. V máji 1872 po havárii koňmi ťahaného koča mu museli amputovať pravú ruku a následne sa naučil písať ľavou. V roku 1875 sa definitívne stiahol z politiky, presťahoval sa do Győru, potom do Sárváru a venoval sa histórii.

Publikoval v časopisoch *Budúcnosť* (*Jövő)*, *Domovina (Hon)* a v Maďarských novinách (*Magyar Ujság)*. Je autorom 18 zväzkového diela Maďarské zákonodarstvo a dejiny Maďarska (A magyar törvényhozás és Magyarország történelme. Győr, 1887-93).

Referencie
----------

1. ↑  MARIÁŠI, Vojtech. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok IV. M – Q. Martin : Matica slovenská, 1990. 568 s. ISBN 80-7090-070-9. S. 72.

Zdroj
-----

* rodový erb z listiny*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Máriássy Béla na maďarskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 102085345X
* ISNI: 0000 0003 6764 5738
* PIM: PIM64557
* VIAF: 232660761
portrét
**Friderica Derra de Moroda** (\* 2. jún 1897, Bratislava – † 19. jún 1978, Salzburg, Rakúsko) bola britská tanečnica, choreografka a učiteľka tanca rakúsko-maďarského pôvodu, držiteľka Rádu Britského impéria.

Kariéra
-------

Friderica Derra de Moroda sa narodila v Bratislave ako tretia dcéra spisovateľa z Budapešti s gréckymi koreňmi Simeona Juliusa Derra de Morodu a maďarskej kunsthistoričky z Viedne Olgy von Némethy. Po smrti otca v roku 1902 sa rodina presťahovala do Viedne a neskôr do Mníchova. Po baletných štúdiách debutovala v 14. rokoch 22. februára 1912, ako tanečnica na voľnej nohe v združení Viedenská secesia.

Od roku 1914 žila v Anglicku, kde v Londýne založila svoju prvú tanečnú školu. Od roku 1918 absolvovala štvorročné štúdium u Enrica Cecchettiho a následne v roku 1923 prvýkrát vystúpila v Salzburgu: Jej sólový tanečný večer vo Veľkej sále Mozartea nadchol publikum. V roku 1936 získala anglické občianstvo.

V roku 1941 prevzala vedenie baletu národnosocialistickej kultúrnej organizácie Kraft durch Freude v Berlíne, ktorý pravidelne koncertoval až do roku 1944.    De Moroda bola na konci vojny internovaná ako anglická občianka v tábore pri Bodamskom jazere.

Po smrti svojej sestry Minky v decembri roku 1950 de Moroda v Salzburgu zdedila Vilu Schmederer a v roku 1952 v nej založila baletnú školu, ktorú viedla do roku 1967 a ktorú navštevovali predovšetkým členovia baletu divadla Salzburger Landestheater, ale aj neskoršia slávna sólová tanečnica Margot Werner.

Od roku 1960 sa stále viac venovala tanečnej vede a vybudovala si rozsiahlu knižnicu tanečnej literatúry. Pozostalosť *Tanečného archívu Derra de Moroda* je verejne prístupná v Hudobnovednom inštitúte Salzburskej univerzity.

15. júna 1977 sa stala vôbec prvou ženou, ktorej bol udelený čestný doktorát na Univerzite v Salzburgu.

V roku 1936 znovuobjavila pôvodný rukopis *Nuova e curiosa scuola de' balli theatrali*  od Gregoria Lambranziho.  

V roku 1974 jej bol udelený Rád Britského impéria .

Friderica Derra de Moroda zomrela v Salzburgu vo veku 81 rokov.

Referencie
----------

1. ↑  Sybille Dahms et Lotte Roth-Wölfle, Derra de Moroda Dance Archives. The Dance Library, a Catalogue, Munich, Robert Wölfle, 1982 (ISBN 3-87913-197-X)
2. ↑  Derra de Moroda on DigitalerAtlasTanz
3. ↑  Article by De Moroda on DigitalerAtlasTanz
4. ↑  *Nuova e curiosa scuola de' balli theatrali* on Googlebooks
5. ↑  . Dostupné online.
6. ↑  Publications by De Moroda on WorldCat

Externé odkazy
--------------

* Portrét v Národnej galérii portrétov
* Galéria v Národnej galérii portrétov
* Kto bola *Friderica Derra de Moroda?* od Stephanie Schroedterovej na WorldCat (nemecky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Friderica Derra de Moroda na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12879557s
* GND: 120739585
* ISNI: 0000 0001 1023 292X
* LCCN: n82154877
* VIAF: 28065689
* WorldCat: lccn-n82154877
Súradnice: 50°04′55″S 14°25′05″V﻿ / ﻿50,0819139°S 14,4179361°V﻿ / 50.0819139; 14.4179361

**Národní** (v minulosti **Národní třída**) je jedna z významných tried v Prahe. Nachádza sa na rozhraní Starého Mesta a Nového Města, juhozápadným smerom od stredu metropoly, spája Most Légií s Jungmannovým náměstím. V miestach Národní třídy stávali v stredoveku hradby.

Dejiny
------

V 19. storočí bol názov Nové Aleje (nemecky Neue Allee), jej pomenovanie sa časom menilo: V alejích, V nových alejích, V stromořadí, Uršulinská, U Řetězového mostu či Ferdinandova. V 19. storočí pozdĺž nej vzniklo veľa dôležitých budov a inštitúcií, ako je napríklad Národní divadlo, Akadémia vied Českej republiky, či kaviareň Slavie v paláci Lažanských. Viedli tadiaľ už koncom 19. storočia (1885) aj koľajnice konskej železnice (Koněspřežná dráha), ktoré sa pred Reťazovým mostom (Most císaře Františka I.) obracali po nábreží naspäť do centra. V 20. storočí došlo k zmene; mnohé staré budovy boli zbúrané a trieda rozšírená. Neskôr pribudol obchodný dom Máj (dnes Tesco), ktorý bol v roku 2007 vyhlásený za kultúrnu pamiatku, hlavne vďaka originálnej konštrukcii. V polovici 80. rokov bola nablízku vybudovaná rovnomenná stanica metra a časť električkovej trate po Národnej smerom na Můstek bola zrušená. S 80. rokmi prišla zmena – časť kláštora vedľa Národného divadla bola zbúraná, aby ustúpila brutalistickej Novej scéne, otvorenej v roku 1983. 17. novembra 1989 tu došlo k známemu zásahu zložiek Verejnej bezpečnosti proti študentom. Začala tak tzv. Nežná revolúcia, ktorá znamenala definitívny koniec komunistického režimu v Česko-Slovensku.

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Národní třída (Praha) na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Referencie
----------

1. ↑  Informace na stránkách Prahy 1
2. ↑  Historie městské dopravy v Praze, Pavel Fojtík, Stanislav Linert, František Prošek, ISBN 80-238-5702-9, str. 22
3. ↑  Článek na bydleni.idnes ohledně prohlášení OD za kulturní památku
Súradnice: 42°38′32″S 24°48′28″V﻿ / ﻿42,642222°S 24,807778°V﻿ / 42.642222; 24.807778

**Mešita Kuršum** (bulh. Куршум джамия – *Kuršum džamija*) je historická budova bývalej mešity nachádzajúca sa v parku „Demokracia" v centre mesta Karlovo v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Budova má štatút kultúrnej pamiatky.

Charakteristika
---------------

Mešita Kuršum (olovená) je najstaršia zachovalá stavba v meste Karlovo, postavená bola v roku 1485. Bola postavená v čase keď bolo Karlovo pod správou Karl Ali Beja (významný turecký hodnostár po ktorom je pomenované aj mesto Karlovo). Pri výstavbe mešity boli použité materiály z ktorých bol postavený pravoslávny monastier, ktorý na mieste mešity kedysi stál. Na niektorých častiach mešity sú tak aj dnes viditeľné kresťanské znaky. Mešita bola postavená na mieste, ktoré bolo určené za hranicu medzi tureckou a bulharskou časťou mesta, pričom Bulhari žili na juh od budovy. Strecha je zhotovená z olovených plátov a tieto dali názov celej mešite (kuršum je po turecky olovo). Budova má štatút kultúrnej pamiatky. Minaret mešity bol zbúraný.

Galéria
-------

* Pohľad z východuPohľad z východu
* Pohľad zo severozápaduPohľad zo severozápadu
* Pohľad zo severovýchoduPohľad zo severovýchodu
* Východná stena so zvyškom minaretuVýchodná stena so zvyškom minaretu
* Arkádová predsieň mešityArkádová predsieň mešity
* Vchod na severnej strane mešityVchod na severnej strane mešity

Referencie
----------

1. 1 2  opoznai.bg
2. ↑  guide359.com
Mešita al-Adžamí
Mešita al-Adžamí
**Mešita al-Adžamí** alebo **Misgad Adžami** (po hebrejsky: מסגד עג'מי) alebo **Masdžid al-Adžamí** (po arabsky) je mešita v juhozápadnej časti Tel Avivu v Izraeli, vo štvrti Adžami v Jaffe.

Leží na juhozápadnom okraji Tel Avivu, na pobreží Stredozemného mora, necelý 1 kilometer južne od historického jadra Jaffy, v nadmorskej výške okolo 20 metrov. Je situovaná v blízkosti križovatky ulíc *Kedem* a *ha-Kabarnit*. Je postavená na údajnom mieste hrobu jedného z Mohamedových spoločníkov. Pôvodná stavba bola prestavaná v 70. rokoch 20. storočia.

Referencie
----------

1. ↑  Mapa
2. ↑   *Visit Jaffa* [online]. [Cit. 2014-01-19]. Dostupné online. Archivované 2013-10-04 z originálu.

Súradnice: 32°2′50″S 34°44′54″V﻿ / ﻿32,04722°S 34,74833°V﻿ / 32.04722; 34.74833

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mešita al-Adžamí**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mešita al-Adžami na českej Wikipédii.*
**Nedeľa ortodoxie** alebo **Nedeľa pravoslávia** alebo **Nedeľa o úcte svätých ikon** je prvá nedeľa Veľkého pôstu v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. 

V túto nedeľu si cirkev pripomína obnovenie úcty ikon, ku ktorému prišlo na sneme v Konštantínopole za cisárovny Teodory v r. 843 na prvú pôstnu nedeľu. Slávi sa víťazstvo ortodoxie (pravej viery) nad ikonoklazmom a znovuzavedenie uctievania ikon.

V túto nedeľu je niekde zvykom po liturgii svätého Bazila Veľkého pridávať ešte osobitný obrad s čítaním vyznania viery, slávoslovia a anatém nad heretikmi.

Tropár nedele ortodoxie, hlas 2.:

*Klaniame sa tvojmu prečistému obrazu, Dobrotivý, prosiac odpustenie našich prehrešení, Kriste Bože. Veď ty si dobrovoľne dovolil pribiť svoje telo na kríž, aby si vyslobodil svoje stvorenie z otroctva nepriateľa. Preto ti vďačne spievame: Spasiteľ náš, všetko si naplnil radosťou, keď si prišiel spasiť svet.*

Zdroje
------

* Peter Medviď: Nedeľa pravoslávia – Prvá nedeľa Veľkého pôstu Archivované 2014-03-08 na Wayback Machine

Pozri aj
--------

* Obrazoborectvo
**Michal Polák**, BSc, MSc, PhD. je slovenský ľavicový intelektuál, filozof a ekonóm.

Životopis
---------

Pochádza z rodiny intelektuálov (matka - novinárka a spisovateľka Gabriela Rothmayerová, otec novinár Emil Polák. Je absolventom London School of Economics.

Publikačná činnosť
------------------

"V rokoch 1996-2001 a 2003-2004 pracoval v bývalej slovenskej redakcii zahraničného vysielania BBC. Do roku 2006 spravoval webovú stránku hej rup!, ktorá vznikla v roku 1999 s cieľom "dať priestor názorom dôsledne protikladným k existujúcemu spoločenskému poriadku."  V rokoch 2006-2008 bol šéfredaktorom časopisu Slovo. Články a komentáre publikuje aj v ďalších médiách, napríklad v internetovom periodiku Britské listy  alebo na blogu SME. Zaoberá sa predovšetkým aktuálnymi politickými otázkami, sociálnou problematikou a situáciou v slovenskom socialistickom a sociálno-demokratickom hnutí. V júli 2012 spolupracoval na projekte *Ľavé spektrum 2012* .

### Významné publikácie

* POLÁK, Michal. *Hlavou proti vetru*. 1. vyd. Bratislava: CCW Bratislava v spolupráci so SOK Praha, 2011. ISBN 978-80-89166-35-0

Referencie
----------

1. ↑  O troch grošoch a penzijných systémoch, druhá časť, tretia časť (*Slovo*)
2. ↑  Hejrup.sk , Náš súdruh George Orwell
3. ↑  Zoznam článkov v *Britských listoch*
4. ↑  Ľavé spektrum 2012 at

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1616 3101
* VIAF: 32247387
**Moratoc** bol kmeň domorodých indiánov zo Severnej Karolíny. Význam kmeňového názvu nie je známy. Kmeň patril do Algonkínskej jazykovej rodiny.

Kultúra
-------

Kmeň Moratoc žil na severnom brehu rieky Roanoke v Severnej Karolíne. Moratokovia boli jazykovo príbuzní s kmeňmi Chowanoc, Hatteras, Pamlico, Weapemeoc a s kmeňmi z konfederácie Powhatan. Hlavná dedina niesla rovnaký názov, ako mal samotný kmeň, čiže Moratoc. O ich počte sa vie len toľko, že ich bolo veľa. Kultúrne patrili k indiánom severovýchodných lesov. 

Moratokovia boli poľnohospodársky kmeň lovcov, zberačov a rybárov.

Dejiny
------

Kmeň Moratoc je známy len z rozprávania Raleighovej expedície. Prvý kontakt s kmeňom mal ale Ralph Lane už v roku 1585, keď cestoval popri rieke Roanoke. V tom čase Ralph Lane narazil na ich opustené dediny. Moratokovia boli kmeň, ktorý odmietal viesť styk s Angličanmi.
Boli spojencami s kmeňmi Pamlico, Coree, Chowanoc, Hatteras, Machapunga, Secotan, Weapemeoc, Pasquotank, Perquiman a Poteskeet. Tieto skupiny žili na Atlantickom pobreží v severovýchodnej časti Severnej Karolíny a juhovýchodnej časti Virgínie.
Moratokovia zanikli v toku dejín. Ako u mnohých kmeňov ani u kmeňa Moratoc sa ale nevie kedy a akým spôsobom. Ich osud je tak neznámy.

Externé odkazy
--------------

Moratoc Indians

Zdroj
-----

* Kmeň Moratoc na accessgenealogy.com
* Moratoc tribe[nefunkčný odkaz]
Súradnice: 49°15′50.405″S 16°27′28.832″V﻿ / ﻿49,26400139°S 16,45800889°V﻿ / 49.26400139; 16.45800889

**Na Skalách** je prírodná pamiatka ev. č. 1650 na k.ú. Kníničky v Brne, okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno, vyhlásená vyhláškou Úradu mesta Brna 11/1991 z 19.12.1991. Nachádza sa na ľavej strane prelomového údolia rieky Svratky, čiastočne zatopenej Brněnskou přehradou v Bobravskej vrchovine. Tvoria ju skalný odkryv a príkry svah s južnou až juhozápadnou expozíciou v okrsku Trnovka.

Ochrana
-------

Predmetom ochrany sú lesné spoločenstvá zakrpatených dúbrav, ich bylinný podrast a teplomilné trávinobylinné spoločenstvá.

Prírodné pomery
---------------

### Geológia

Podložie tvoria vilémovické vápence devónskeho veku (macošské súvrstvie), vyvreliny brnianskeho masívu a sedimenty Boskovickej brázdy. Pôdy reprezentujú rendzina typická (litická) a kambizem typická (kyslá varieta).

### Flóra

V porastoch teplomilných drieňových dúbrav a dubohrabín sú zastúpené dub letný, dub zimný, hrab obyčajný, javor mliečny, jarabina brekyňová, brest horský, lipa malolistá, lipa veľkolistá, medzi kríkmi baza čierna, bršlen bradavičnatý, drieň obyčajný, hloh krivokališný, lieska obyčajná, rešetliak prečisťujúci, trnka obyčajná, svíb krvavý alebo ruža šípová. Rastlinstvo zastupuje cyklámen purpurový, chochlačka plná, medúnka medovkolistá, prvosienka jarná, mliečnik mandľolistý a veronika viedenská. Na vápencových skalkách je to potom divozel Chaixov rakúsky, mliečnik mnohofarebný, sezel sivý alebo mednička brvitá.

### Fauna

V starých bútľavých stromoch hniezdia krutohlav hnedý, muchárik bielokrký, muchár sivý, žltochvost hôrny, ďateľ prostredný a vlha obyčajná.

Referencie
----------

1. ↑   *Stránky AOPK ČR* [online]. [Cit. 2014-10-05]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Na skalách (prírodná pamiatka, okres Brno-mesto)**

Externé odkazy
--------------

* Drusop.nature.cz (po česky)
* Na stránke Vyletnik.cz (po česky)
* gotobrno.cz Archivované 2014-10-26 na Wayback Machine (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Na Skalách (přírodní památka, okres Brno-město) na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chránené územia v okrese Brno-mesto  |
| --- |
| Chránená krajinná oblasť | 
* Moravský kras

 |
| Národná prírodná rezervácia | 
* Hádecká planinka

 |
| Národné prírodné pamiatky | 
* Červený kopec
* Stránská skála

 |
| Prírodné rezervácie | 
* Babí doly
* Bosonožský hájek
* Břenčák
* Černovický hájek
* Jelení žlíbek
* Kamenný vrch
* Krnovec
* Velký Hornek

 |
| Prírodné pamiatky | 
* Augšperský potok
* Bílá hora
* Holásecká jezera
* Junácká louka
* Kavky
* Kůlny
* Medlánecká skalka
* Medlánecké kopce
* Mniší hora
* Na skalách
* Netopýrky
* Obřanská stráň
* Pekárna
* Rájecká tůň
* Skalky u Přehrady
* Soběšické rybníčky
* Údolí Kohoutovického potoka
* Velká Klajdovka
* Žebětínský rybník

 |
| Prírodné parky | 
* Baba
* Podkomorské lesy

 |
Súradnice: 32°06′54″S 34°50′32″V﻿ / ﻿32,115°S 34,8422222°V﻿ / 32.115; 34.8422222

Migdal ha-Chazon
**Migdal ha-Chazon** je mrakodrap v priemyselnej zóne Kirjat Atidim v severovýchodnej časti Tel Avivu v Izraeli.

Leží na severovýchodnom okraji Tel Avivu, cca 5,5 kilometra od pobrežia Stredozemného mora, neďaleko severného brehu rieky Jarkon, v nadmorskej výške cca 20 metrov. Je súčasťou súboru výškových budov Migdalej Atidim, ktoré tvoria tunajšiu priemyselnú zónu. V tomto prípade ide o vežu *Migdal Atidim 8*.

Meria 149,8 metra, má 40 poschodí. Projekt vypracoval ateliér *Zarhy Architects*, ktorý nadväzuje na prácu Moše Zarhyho. Budovu navrhli podľa požiadavky klientov tak, aby maximalizovala okennú plochu a podiel kancelárií s prístupom k dennému svetlu. Je preto vystavaná na členitom pôdoryse kombinujúcom kríž a štvorec. Má 110 000 štvorcových metrov plochy. V budove sú dve obchodné poschodia, päť poschodí podzemných garáží s 1 500 parkovacími miestami, dva hlavné vchody a jedenásť výťahov.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka prevádzkovateľa priemyselnej zóny Archivované 2011-05-12 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Migdal ha-Chazon na českej Wikipédii.*
**Okular** je multiplatformný prehliadač dokumentov vyvinutý komunitou KDE a založený na knižniciach Qt a KDE Frameworks. Je distribuovaný ako súčasť balíka KDE Applications. Pôvodne bol založený na KPDF a nahradil KPDF, KGhostView, KFax, KFaxview a KDVI v KDE 4. Jeho funkcie môžu byť ľahko vložené do iných aplikácií.

História
--------

Projekt Okular začal na Google Summer of Code v roku 2005; Piotr Szymański bol prijatým študentom.

Okular bol identifikovaný ako úspešný príbeh 2007 Season of Usability. V tejto sezóne bola vytvorená maketa nástrojov Okular na základe analýzy ďalších populárnych prehliadačov dokumentov a prieskumov použitia.

Keď bol v decembri 2016 portovaný do Qt 5, číslovanie verzií sa zmenilo z 0.26 na 1.0.

Vlastnosti
----------

Medzi funkcie anotácie Okularu patria komentovanie dokumentov PDF, zvýrazňovanie a kreslenie čiar, geometrické tvary, pridávanie textových polí a pečiatok. Anotácie sa ukladajú oddelene od nemodifikovaného PDF súboru, alebo ich je možné uložiť do dokumentu ako štandardné PDF poznámky.

Text je možné extrahovať do textového súboru. Je možné vybrať časti dokumentu a skopírovať text alebo obrázok do schránky. Medzi ďalšie funkcie patrí čítanie textu nahlas pomocou Qt Speech modulu časti Qt od Qt 5, orezanie okrajov bielych strán a nastavenie záložiek.

### Podpora formátov súborov

Podporuje nasledujúce formáty súborov:

* Formát PDF (Portable Document Format)
* PostScript
* Tagged Image File Format (TIFF)
* XPS
* Formát OpenDocument (ODF) (iba OpenDocument Text)
* ePub
* Rôzne obrazové formáty, ako napríklad JPG
* Markdown
* a iné...

Oficiálna verzia sa štandardne riadi obmedzeniami DRM súborov PDF, čo môže zabrániť kopírovaniu, tlači alebo konverzii niektorých súborov PDF. Toto je však možné vypnúť v možnostiach „Obey DRM limits" (Obmedziť DRM obmedzenia).

Referencie
----------

1. ↑  Season of Usability Archivované 2013-09-25 na Wayback Machine Published on September 30th, 2007 by Ellen Reitmayr » Okular
2. ↑
3. ↑  Okular - Document format handlers status
4. ↑  KDE Applications 17.12.0 Full Log Page
5. ↑  Okular and DRM
6. ↑  Okular, PDF and file permissions
7. ↑  Okular, Debian, and copy restrictions
8. ↑  Debian Bug report logs - #531221 okular: Arbitrarily enforces DRM by default
Súradnice: 20°56′00″J 68°29′00″Z﻿ / ﻿20,93333°J 68,48333°Z﻿ / -20.93333; -68.48333

**Olca-Paruma** je názov vulkanického komplexu, pozostávajúceho z niekoľkých stratovulkánov, nachádzajúceho sa v centrálnej Bolívii, blízko hraníc s Čile. Komplex je tvorený prevažne andezitmi až dacitmi, jeho vývoj je datovaný do pleistocénu. Mladšie vulkanické štruktúry sa nachádzajú na svahoch stratovulkánu Cerro Olca, ležiaceho medzi dvoma staršími, pleistocénnymi vulkánmi Cerro Michincha a Cerro Paruma. Najmladší člen komplexu Volcán Paruma javí v posledných rokoch neustálu fumarolickú aktivitu. Jediná aktivita komplexu (s nezisteným centrom erupcie) sa odohrala v rokoch 1865 až 1867.

Zoznam vulkanických foriem komplexu Olca-Paruma
-----------------------------------------------

* **Stratovulkány**
	+ Cerro Michincha (5 305 m)
	+ Cerro Olca Sur (5 167 m)
	+ Cerro Paruma (5 762 m)
	+ Volcan Paruma (5 728 m)

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - komplex Olca-Paruma na Global Volcanism Program (po anglicky)
Prof. Ing. **Oldrich Benda,** DrSc. (\* 18. november 1924 Kráľova Lehota – † 11. júl 1999 Bratislava), elektrotechnik, vysokoškolský pedagóg, člen korešpondent SAV a ČSAV, akademik Ruskej akadémie vied, špecialista vo fyzike feromagnetík.

Vysokoškolské štúdium na SVŠT v Bratislave ukončil v roku 1947. Od skončenia štúdií až do roku 1999 pôsobil v odbore Teoretická elektrotechnika na Katedre teoretickej a experimentálnej elektrotechniky Elektrotechnickej fakulty, ktorá bola v roku 1994 premenovaná na Fakultu elektrotechniky a informatiky Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. 1. decembra 1963 bol vymenovaný za vysokoškolského profesora. Počas tohto obdobia prešiel aj rôznymi akademickými funkciami. V školských rokoch 1953-54 až 1955-56 bol prodekanom Elektrotechnickej fakulty, dekanom bol v rokoch 1960-61 až 1961-62. V rokoch 1956-57 až 1957-58 bol prorektorom Slovenskej vysokej školy technickej.

S účinnosťou od 1. 1. 1981 bol Elektrotechnický Ústav SAV spolu s Fyzikálnym ústavom, Ústavom merania a Oddelením fyzikálnej elektroniky (Piešťany) začlenený do Centra elektro-fyzikálneho výskumu SAV, ktorého vznik inicioval a riadil až do zrušenia Oldřich Benda. Celkový dopad organizačných zmien v Centre na prácu Ústavu bol negatívny. Tento stav bol systematicky kritizovaný pracovníkmi aj spoločenskými organizáciami, preto Predsedníctvo SAV 14. decembra 1989 Centrum elektro-fyzikálneho výskumu SAV zrušilo.

Za súbor prác z aplikovaného magnetizmu, venovaných technológii, konštrukcii a teoretickej analýze vlastnosti feritovaných jadier a tenkých feromagnetických vrstiev pre pamäti počítačov sa stal v roku 1968 spolu s akademikom Ľudovítom Kneppom laureátom Štátnej ceny Klementa Gottwalda za vedu. Stal sa držiteľom Zlatej Stodolovej medaily SAV, Striebornej medaily za zásluhy o vedu a ľudstvo ČSAV, Zlatej medaily SAV za spojenie vedy s paxou, Zlatej medaily SVŠT, Zlatej medaily MMF UK. V zahraničí získal nasledovné ocenenia: Čestný doktorát Moskovského energetického inštitútu (1985), Medailu profesora Požaryskiego Towarišštva elektrikov Poľskich, Medailu rektora TU Ilmenau, Zlatú Křižikovu medailu rektora ČVUT a Medailu rektora University of Kanazawa. 31. marca 1994 bol zvolený za zahraničného člena Ruskej akadémie vied (Oddelenie fyzikálnych a technických problémov energetiky).

Bol bratom spisovateľky Kristy Bendovej.

Referencie
----------

1. ↑  SAV, Elektrotechnický ústav. *Elektrotechnický ústav SAV* [online]. [Cit. 2022-02-24]. Dostupné online. (po anglicky)
2. 1 2   *Osobnosti | www.kralovalehota.sk* [online]. www.kralovalehota.sk, [cit. 2022-02-24]. Dostupné online. Archivované 2022-02-24 z originálu.

Autoritné údaje: * NK ČR: jn20000600796
* SNK: 169833
* VIAF: 84023856
Súradnice: 48°44′28″S 16°45′16″V﻿ / ﻿48,74111°S 16,75444°V﻿ / 48.74111; 16.75444

**Neorenesančná radnica** je budova radnice z konca 19. storočia na námestí Slobody v centre mesta Valtice v okrese Břeclav v Juhomoravskom kraji. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Prvá radnica stála vo Valticiach preukázateľne už na konci 14. storočia a slúžila svojmu účelu až do roku 1763, kedy ju spolu s velkou časťou mesta zničil požiar. Už v roku 1764 však v meste stála nová radnica, tentoraz už na mieste dnešnej budovy. Rýchlemu postaveniu tejto radnice pomohla predovšetkým finančná pomoc od Jozefa Václava z Lichtenštejnu, ako aj od miestnych živnostníkov. Táto budova bola v druhej polovici 19. storočia čiastočne zrenovovaná, ale neskôr sa rozhodlo o výstavbe radnice novej.

Velkú zásluhu na výstavbe má predovšetkým vtedajší starosta Karel Haussner. Jedným z dôvodov na výstavbu novej budovy bola aj nutnosť jej rozšírenia z dôvodu umiestnenia okresného súdu.

Za účelom stavby radnice bola zbúraná pôvodná radničná budova, ako aj jeden susediaci meštiansky dom. Budova bola postavená v neornesenčnom slohu pod vedením viedenského architekta Jana Drexlera v rokoch 1887 - 1889. Takmer polovicu nákladov na stavbu uhradil Ján II. z Lichtenštejnu a sporitelňa. Budova je 38 metrov vysoká. Vstup do radnice zabezpečujú dva neorenesančné portály, jeden s mestským a jeden s cisárskym znakom. Veža radnice je vybavená ochozom. Na prednej fasáde budovy sa nachádza mestský znak a hodiny. Schodisko v budove je vyrobené z mannersdorfského kameňa. 

Radnica je dominantou severozápadnej strany valtického hlavného námestia Slobody.

V minulosti sa v budove okrem radnice sídlili aj mestská sporitelňa, múzeum, súd, daňový úrad a jednacia sieň. o dvornom trakte sa nachádzala väznica a byty pre dozorcov, daňových úradníkov a obecného tajomníka.

Dnes v budove radnice sídli mestský úrad a mestská knižnica.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  hrady.cz
2. 1 2 3 4 5 6  turistika.cz
3. 1 2 3 4 5 6  valtice.cz
**Milan Antol** (\* 1959) je slovenský manažér, herec a režisér.

V súčasnosti sa venuje príprave projektu Znovuobnovenie Kina Družba v Košiciach. Riaditeľ OZ Chi3

Životopis
---------

**2021 - 2023**

Riaditeľ OZ Chi3 - Projekt Znovuobnovenie Kina Družba v Košiciach

**2021 – 2023**

Účinkovanie v TV JOJ ( Hranica ), RTVS (Niekde v Európe).

**2020 - 2021**

Herec činohry Štátneho divadla Košice

**2016 - 2020**

Riaditeľ Činohry Štátneho divadla Košice. 

Réžia charitatívneho programu Štvorlístok pre talenty v divadle NS Bratislava 

a koncertov Melódie šťastia. Príprava televíznych a rozhlasových výstupov a spotov.

**2014**

Réžia muzikálu "Na skle maľované" v Štátnom divadle Košice

**2013 - 2016**

Šéf Činohry Štátneho divadla Košice. 

Réžia a spoluautorstvo muzikálu "Móric Beňovský" - celodivadelný projekt trojsúborového Štátneho divadla Košice - opera, balet, činohra, orchester a hostia. 

Réžia televízneho záznamu a príprava spotov a vizuálnych výstupov. 

**2011 - 2013**

Člen Rady RTVS

**2005 - 2011**

Riaditeľ Chi3 – občianske združenie, ktoré organizuje klaunské vystúpenia v nemocniciach na Východnom Slovensku. 

Riaditeľ Muzikál Slovensko s.r.o.( scenár a organizácia koncert Ruslana a miliónoví tanečníci s TV JOJ, scenár a režisér hlavného programu Oskarove mesto Sabinov – 7000 divákov, GASP2 - show Jána Ďurovčíka, tvorba mediálnych výstupov, producentská a produkčná práca, tvorba a produkcia eventov)  

**2003 - 2005**

riaditeľ Rádio Flash – námet a realizácia zmeny značky a štýlu rádia – „Ftipné rádio"

**2002**

Kreatívny riaditeľ TV JOJ

**2000 - 2002**

Programový riaditeľ TV GLOBAL

**1998 – 2000**

Príprava projektu vysielania TV GLOBAL 

**1996-1998**

Riaditeľ činohry - Východoslovenské divadlo Košice

Producent - manažér : Sweet Charity ( réžia: Bednárik), Oliver! ( Bednárik, 

Cammeron Mackinthosh - prvýkrát nová verzia mimo Londýna), Bocatius ( Peter Scherhaufer, Michal Hatina, cca 500 účinkujúcich 30 000 divákov)

Réžia priameho prenosu programu v STV Galaprogram LÚČ 97. Réžia muzikálu  "Malý obchod s hrôzami".

**1995**

spoluzakladateľ TV NAŠA a Medzinárodného festivalu mestských televízií "Zlatý žobrák". Spoluúčasť na riadení procesu štartu televízneho vysielania TV NAŠA.

**1993**

Člen tímu CTV v tendri o licenciu na STV 2. Réžia televízneho záznamu Na skle maľované.

**1992 - 1995**

šéf činohry DJZ Prešov

réžia : "Cik-cak-cik-cak-bum", "Na skle maľované" (408 repríz)

manažér: Pokrvní bratia, Dom Bernardy Alby, Bathoryčka, Merlin, Nový život, Veselé panie Windsorské

**1990 - 1991**

Herec DJZ v Prešove

**1990**

Šéf Činohry ŠD v Košiciach

**1983 - 1990**

Herec ŠD v Košiciach. Televízne programy a televízne inscenácie v STV Štúdio Košice ( napr. Svetlá nad prístavom, Zlatá brána a iné)

**1979 – 1983**

VŠMU Bratislava - herectvo

**1975 - 1979**

Gymnázium Bardejov. Organizácia školského rádia na gymnáziu.

Referencie
----------

1. ↑  Milan Antol v Česko-Slovenskej filmovej databáze
2. ↑   *Milan Antol: Na sny si človek musí dávať pozor* [online]. www.milujemevychod.sk, 2018-04-02, [cit. 2019-06-05]. Dostupné online.

Autoritné údaje: * GND: 1163668907
* VIAF: 2722153363086737520000
**Neresuscitovať** (anglicky: *DNR*) je deviata epizóda z prvej série seriálu Dr. House.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Podľa mnohých ľudí je John Henry Giles jedným z najlepších hráčov na trúbku. Jedna hudobná skupina by bola rada, keby ju doprevádzal hraním na trúbku. Pri nahrávaní ale dostane dýchací problém. House by rád liečil i jeho paralyzované nohy, ale Cuddyová mu to zakáže a celý prípad preberá Foreman, keďže pacientov ošetrujúci lekár Hamilton je Foremanov učiteľ. Foreman súhlasí s predchádzajúcou diagnózou – t. j. RS (roztrúsená skleróza). John podpisuje DNR (tzn. že si v prípade komplikácii nepraje byť resuscitovaný). Náhle však skolabuje, ale nemôžu ho resuscitovať. House ho aj napriek tomuto zákazu intubuje a zachráni mu tak život, ale zároveň poruší zákon. Housea zažalujú za ublíženie na zdraví. Domnieva sa, že ide o Vegenerovú granulomatózu. Johnov ošetrujúci lekár Hamilton priletí do Princetonu, aby ho odpojil od prístrojov a on tak mohol pokojne zomrieť. House si však zaistí súdny príkaz. Keďže je neskôr stiahnutá žaloba, je stratená možnosť, ako by House mohol zabrániť odpojeniu. Po vypojení dýchacích prístrojov, ale John stále dýcha, čo ukazuje, že nejde o „Vegenera". John však chce stále zomrieť, keďže už nemôže hrať. House zistí, že prekonal mŕtvicu a zrazeninu na mozgu mu operatívne odstráni, čím opäť získa cit do ruky. Zázrakom sa mu čiastočne vráti i cit do nôh. Vysadia mu tak všetky lieky a zisťujú, ktorý liek zaberá. Nakoniec zistia, že má na chrbtici malformáciu, ktorá stláča nerv. Chirurgicky ju odstránia a John Henry začne opäť chodiť. Ku koncu epizódy venuje Houseovi svoju trúbku.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Diagnózy
--------

* **Zlé diagnózy:** Lobárna pleumónia, roztrúsená skleróza, Vegenerova granulomatóza
* **Správna diagnóza:** Arteriovenózna malformácia (AVM)

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nechat zemřít (Dr. House) na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Pozri aj
--------

* Smrť

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Neresuscitovať (House)** (po česky)

Externé odkazy
--------------

* DrHouse.cz – Nechat zemřít (po česky)
* HouseMD.serial4u.cz Archivované 2009-10-01 na Wayback Machine – 1x09 DNR

| * z
* d
* u
Dr. House |
| --- |
| Hlavní doktori | 
* Gregory House
* Lisa Cuddyová
* James Wilson

 |
| Bývalý tím | 
* Eric Foreman
* Allison Cameronová
* Robert Chase

 |
| Súčasný tím | 
* Eric Foreman
* Remy „Trinástka" Hadleyová
* Chris Taub
* Robert Chase

 |
| Vedľajšie postavy | 
* Lucas Douglas
* Stacy Warnerová
* Michael Tritter
* Edward Vogler
* Amber Volakis

 |
| Zoznam častí **·** Soundtrack **·** Kategória |
Doc. Ing. **Milan Murgaš**, CSc. (\* 10. júl 1951, Banská Bystrica) je slovenský vysokoškolský pedagóg, politik, predseda Banskobystrického samosprávneho kraja v rokoch 2005 - 2009.

Životopis
---------

Študoval na SPŠ elektrotechnickej v Tvrdošíne (1966-1970), v roku 1975 absolvoval Národohospodársku fakultu Vysokej školy ekonomickej v Bratislave, kde následne pôsobil (1975-1999). V roku 1982 získal titul kandidát vied a v roku 1985 docent. Od absolvovania školy až do roku 1990 pôsobil v rôznych funkciách, naposledy ako dekan na VŠE v Bratislave. V roku 1991 študoval ekonómiu zdravotníctva v Svetovej zdravotníckej organizácii. Od roku 1990 do 1993 bol riaditeľom Rehabilitačného liečebného ústavu Kováčová a v rokoch 1993 až 1996 podnikal. Od roku 1995 pôsobí na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici, najskôr ako vedúci katedry verejnej ekonomiky Ekonomickej fakulty, neskôr prorektor pre rozvoj a od roku 2000 ako rektor. Je predsedom Vedeckej rady UMB v Banskej Bystrici, členom Vedeckej rady Žilinskej univerzity, Vedeckej rady Technickej univerzity vo Zvolene, členom komisie Ministerstva školstva pre tvorbu koncepcie vysokých škôl. Publikoval štúdie, odborné práce, populárnovedecké práce v domácich aj zahraničných časopisoch a zborníkoch.

Milan Murgaš sa stal členom strany SMER v roku 2001. Určitý čas pôsobil vo funkcii podpredsedu tejto strany pre ekonomiku. Bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za SMER, ktorý od 1. januára 2005 pôsobí pod názvom SMER - sociálna demokracia. Bol členom Výboru NR SR pre financie, rozpočet a menu a Stálej delegácie NR SR do Zhromaždenia Západoeurópskej únie.
V decembri 2005 bol ako kandidát koalície SMER-SD, SNS, HZD, KDH, SZS zvolený za predsedu Banskobystrického samosprávneho kraja.

Ocenenie
--------

* Roku 1996 získal Cenu rektora UMB v Banskej Bystrici v oblasti vedy, výskumu a umenia;
* Pamätnú medailu Za zásluhy o rozvoj vysokého školstva v Banskej Bystrici

Dielo
-----

* *Ekonómia zdravotníctva*, Banská Bystrica, 1995 (spoluautor)
* *Manažment zdravotníctva*, Banská Bystrica, 1998

Literatúra
----------

* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* životopis na stránke SMERu
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* 

* E-mail na nrsr.sk:

* Web na nrsr.sk: Milan Murgaš

| * z
* d
* u
Predsedovia Banskobystrického samosprávneho kraja |
| --- |
| 
* Milan Marčok (2001 – 2005)
* Milan Murgaš (2005 – 2009)
* Vladimír Maňka (2009 – 2013)
* Marian Kotleba (2013 – 2017)
* Ján Lunter (2017 – 2022)
* Ondrej Lunter (2022 – súčasnosť)

 |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0003 5624 3872
* NK ČR: xx0139326
* VIAF: 181393645
**Ness Digital Engineering** (hebrejsky: נס טכנולוגיות), je izraelský poskytovateľ IT služieb so sídlom v USA. Na Slovensku má zastúpenie prostredníctvom spoločnosti Ness Košice a Ness Slovensko v Bratislave.

Charakteristika
---------------

Ness globálna centrála v Tel Aviv
Spoločnosť Ness Digital Engineering poskytuje služby informačných technológií a obchodného plánovania v Severnej Amerike, Európe, na Strednom východe, ale aj v tichomorskej Ázii. Pôsobí v dvoch odvetviach: softvérové inžinierstvo (*Ness Digital Engineering*) a technológia a integrácia (*Ness CEE*).

Vedenie
-------

Vedenie spoločnosti pozostáva z:

* Ranjit Tinaikar – Výkonný riaditeľ
* Vinay Rajadhyaksha - Prezident a prevádzkový riaditeľ
* Ed Galati – Prezident a finančný riaditeľ
* Moshe Kranc – Výkonný technický riaditeľ
* Narayanan Nair – Hlavný zamestnanecký riaditeľ
* Mark Lister – Hlavný marketingový riaditeľ
* Anand Subramanian – Vedúci dodávky, India

História
--------

Počiatky spoločnosti Ness možno hľadať v spoločnosti *TEKEM*, jednej z prvých softvérových spoločností v Izraeli, ktorú v roku 1969 spolu založili Dr. Laxmi, Meir Burstein a Yoram Rosenfeld. Názov spoločnosti vyšiel z jej hebrejských iniciálok, ktoré znamenajú *Advanced Technology* (v angličtine bola známa ako *Advanced Technology Limited* alebo skrátene *ATL*). Prvým veľkým projektom spoločnosti *TEKEM* bol projekt pre izraelské letectvo v spolupráci s leteckou spoločnosťou Hughes Aircraft Company, ktorá tiež kúpila časť spoločnosti. V 70. rokoch spoločnosť kúpil konglomerát *Tadiran* a stala sa poprednou izraelskou softvérovou spoločnosťou.

V rokoch 1997 až 1999 rodina Wolfsonovcov - investorov do nehnuteľností v New Yorku - získala šesť izraelských IT spoločností, z ktorých najväčšia bola práve spoločnosť *TEKEM*. Po dokončení týchto akvizícií boli všetky nadobudnuté spoločnosti konsolidované do jednej prevádzkovej štruktúry v rámci spoločnosti *Ness Technologies* - novej spoločnosti, ktorá bola zaregistrovaná v Delaware v marci 1999. Krátko nato kúpila 20% spoločnosti, spoločnosť *Warburg Pincus*, americká súkromná kapitálová spoločnosť.

Do roku 2001 sa Ness stala najväčšou izraelskou spoločnosťou v oblasti IT služieb a začala s globálnou expanznou stratégiou.

Referencie
----------

1. ↑  Ness. *Locations* [online]. ness.com, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online. Archivované 2021-01-26 z originálu. (po anglicky)
2. ↑  Ness. *Leadership* [online]. ness.com, [cit. 2021-01-28]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  Yossi Vardi - Profile - Business Insider
4. ↑  Ness Technologies Annual Report 2005 (Form 10-k)
5. ↑  KONFORTAS, Yehuda. Ness Technologies Targets Global Growth The leading IT-services company in Israel looks worldwide for growth opportunities.. *InformationWeek*, August 1, 2005. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka spoločnosti

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ness Digital Engineering na anglickej Wikipédii.*
**National Geographic**, predtým **National Geographic Magazine** je populárno-náučný mesačník, ktorý začala vydávať americká Národná geografická spoločnosť od októbra roku 1888, kedy vyšiel v náklade 200 výtlačkov. Dnes vychádza v náklade viac ako 8,5 milióna výtlačkov (vrátane všetkých cudzojazyčných mutácií). Časopis je známy pre svoje rozsiahle reportáže o svetových problémoch v oboroch geografie, prírody a histórie a je charakteristickým žltým okrajom na prednej obálke a používaním veľkých fotografií vo vnútri čísel.

Jazykové mutácie
----------------

Až do roku 1995 vychádzal časopis výhradne v angličtine, následne pribudla verzia v japončine a potom začali pribúdať ďalšie jazykové mutácie. Ku koncu roka 2013 ich bolo už 40, pričom slovenská verzia, ako jedna z mála európskych, stále chýba.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Masthead: National Geographic Magazine* [online]. July 1, 2014, [cit. 2014-07-01]. Dostupné online. Archivované 2014-07-01 z originálu.
3. ↑   *AAM: Total Circ for Consumer Magazines* [online]. Alliance for Audited Media, December 31, 2013, [cit. 2014-04-18]. Dostupné online. Archivované 2014-04-18 z originálu.

Pozri aj
--------

* National Geographic Society
* National Geographic Slovakia Archivované 2016-09-11 na Wayback Machine (Lokálna verzia portálu zameranom na cestovanie a spoznávanie krajín a kultúr.)
***Omezená seuverenita / Jedůfka*** (1986) je SP platňa Karla Kryla. Vyšla v Kanade vo významnom exilovom vydavateľstve ’68 Publishers.

"...Druhú knihu svojich textov *Z mého plíživota*, dal ilustrovať Ivanovi Steigerovi, ktorý nám úplne na začiatku našich snáh, urobil krásne logo. A Karel súhlasil, že opäť vyberie dve piesne a my sa postaráme o orchestrálny sprievod. Tou dobou bol už v exile Jaroslav Jeroným Neduha, zakladateľ skupiny Extempore, ktorý sa preslávil najmä rockovou operetou "*Milá čtyř viselců*", ktorú uviedol na V. Pražských jazzových dňoch v Lucerne. Samozrejme sa hlboko znepáčil školdozorcom nad kultúrou a nasledoval Kryla na Západ, do Viedne. V štúdiu Slobodnej Európy v Mníchove natočili, tentokrát spolu, dve piesne, "*Omezenou suverenitu*" a "*Jedůfku*".

Aj kniha *Z ​​môjho plíživota* rýchlo z nášho skladu zmizla...."

Zoznam piesní
-------------

1. A-strana: „Omezená seuverenita (Morytát)"
2. B-strana: „Jedůfka"

Referencie
----------

1. ↑   Archivované 2014-09-07 na Wayback Machine Spomienky Josefa Škvoreckého na samotné natáčanie SP platne zo zborníku "*Jaro desáté*",ktorý v roku 2004 vydali Břevnovský kláštor, Opus Bonum a Klub Karla Kryla.

Externé odkazy
--------------

* SP platňa na of. stránkach Karla Kryla Archivované 2014-09-07 na Wayback Machine


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Hudobný portál |