**Móric Ballagi** (maď. Ballagi Mór, rodným menom *Móric Bloch*; \* 18. marec 1815, Inovce – † 1. september 1891, Budapešť) bol uhorský teológ, jazykovedec, kráľovský radca, učiteľ Reformovanej teologickej akadémie v Pešti, sudca rady Dunajského reformovaného cirkevného dištriktu a Peštianskej diecézy, presbyter Reformovanej cirkvi v Budapešti, člen Budapeštianskeho stoličného výboru a prvý židovský člen Maďarskej akadémie vied.

Životopis
---------

 Portrét z mladosti v časopise Vasárnapi Újság (1856)
Narodil sa v roku 1815 v Inovciach, malej osade v Zemplínskej župe, v židovskej rodine ako Móric Bloch. Mal štrnásť súrodencov. Už ako malé dieťa v rodine sa zoznámil s hebrejčinou a Talmudom. V roku 1831 začal štúdiá učiteľstva Talmudu v škole Beth-Hammidras v Pápe, študoval filozofiu na škole vo Veľkom Varadíne . 

V roku 1837 sa zapísal na vyššie štúdium matematiky na Kráľovskej uhorskej univerzite v Pešti. Popri vysokoškolskom štúdiu publikoval v novinách a časopisoch - najmä v Hasznos Mulatságy a Pester Tageblatt .

Keďže v Uhorsku bolo vysokoškolské vzdelanie pre ľudí so židovským pôvodom obmedzené, v roku 1839 sa presťahoval do Paríža a pokračoval v štúdiu na tamojšej univerzite. V roku 1840, vydáva brožúru „O Židoch", s ktorou si získal uznanie a pozornosť verejnosti aj politikov.

Po jej vydaní ho József Eötvös pozval, aby sa vrátil domov a zúčastnil sa programu, ktorým chcel šíriť maďarčinu medzi Židmi.

V rokoch 1840 - 1841 vydal „Päť kníh Mojžišových", ktoré vychádzali dvojjazyčne, v maďarčine a hebrejčine. Po zverejnení jeho prekladu Tóry ho Maďarská akadémia vied prijala za svojho korešpondenta, čím sa stal prvým židovským maďarským akademikom. V roku 1841 pripravil modlitebnú knihu s názvom „Izraelské prosby na celý rok".

Okrem lingvistiky sa zaujímal aj o religionistiku, a tak vycestoval do nemeckého Tübingenu a vyštudoval teológiu.  

V roku 1843 bol už opäť v Uhorsku, kde sa dostal do konfliktu s poprednými židovskými kruhmi. V dôsledku toho opäť odcestoval do Nemecka a v máji 1843 prestúpil na luteránske náboženstvo, ktoré neskôr zmenil na reformované náboženstvo a stal sa kalvínom .

V roku 1843 získal v Nemecku doktorát z humanitných vied. Potom sa opäť vrátil do Uhorska a stal sa učiteľom na luteránskom lýceu v Szarvasi. Vo svojom náboženskom živote sa dôsledne postavil za zjednotenie luteránskej a reformovanej cirkvi. V roku 1845 sa oženil s kresťankou; v dôsledku toho sa jeho rozchod so Židmi stal konečným. 

Počas Uhorskej revolúcie 1848-1849 vstúpil do revolučnej armády a čoskoro získal hodnosť kapitána. Po porážke revolúcie ho internovali v Szarvasi a zakázali mu učiť. Prenajal si pôdu a hospodáril v Kondorose. V roku 1851, získal miesto učiteľa na reformovanej teológii v Kecskeméte. Od roku 1855 bol učiteľom na katedre teológie a výkladu písiem na Reformovanej teologickej akadémii v Budapešti. V roku 1858 bol zvolený za riadneho člena Uhorskej akadémie vied. 

V roku 1861 bol zvolený za stranu Františka Deáka - za Adresnú stranu za poslanca Uhorského snemu vo volebnom obvode Stara Moravica Báčsko-bodrockej župy (dnes Srbsko). 

Patril k hlavným iniciátorom Uhorského protestantského spolku (Magyarországi protestáns egylet) s cieľom odstraňovať konfesionálne individuality vo vede a spoločenskom živote, a tak pripravovať pôdu maďarizačným úsiliam cirkvi. Proti jeho hlavným iniciátorom a ich cieľom sa postavil Jozef Miloslav Hurban v *Osvedčení proti Ballagimu* uverejnenom v *Cirkevných listoch.*

V roku 1877 ochorel, odišiel do dôchodku a venoval sa iba vedeckej činnosti. Práve v tom čase vyšli jeho početné práce z maďarskej jazykovedy a tiež jeho slovníky ( *Úplný slovník maďarského jazyka*, *Nový vývin* nášho jazyka, *Maďarsko-nemecký a nemecko-maďarský slovník*, *Základná učebnica* *hebrejskeho jazyka* ). V roku 1884 ho cisár František Jozef I. vymenoval za kráľovského radcu. 

Móric Ballagi hovoril šestnástimi jazykmi vrátane starej hebrejčiny, latinčiny, gréčtiny a sanskrtu .

Referencie
----------

1. ↑  BALLAGI, Móric. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok I. A – D. Martin : Matica slovenská, 1986. 544 s. S. 124.
2. ↑  . Dostupné online.
3. ↑
4. ↑  . Dostupné online.
5. ↑  . Dostupné online.
6. ↑
7. ↑  K 19 - Király Személye Körüli Minisztérium Levéltára – Királyi könyvek – 68. kötet – 625. oldal

* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Móric Ballagi**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ballagi Mór na maďarskej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 12033472r
* GND: 11756169X
* ISNI: 0000 0001 0902 0110
* LCCN: n2001023812
* NK ČR: xx0111073
* PIM: PIM43350
* VIAF: 54163673
* WorldCat: lccn-n2001023812