recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mini Master Mind** logická hra v ktorej jeden z hráčov vytvorí farebnú kombináciu a druhý hráč sa snaží túto kombináciu farieb uhádnuť. Farebná kombinácia je buď bez opakovania farieb alebo s opakovaním farieb.

Odpovede sú: uhádnutie farby a miesta - čierna, uhádnutie farby a neuhádnutie miesta biela.

Príklad hry
-----------

Prípustné farby: Zelená, Červená, Modrá, Žltá, Hnedá, Fialová, Oranžová, Biela

```
Myslená kombinácia HŽFZ
                   ZČMŽ odpoveď 2B
                   ČZHF         3B
                   HFČO         1Č1B, vieme, že O tam nepatrí a Z tam patrí
                   ŽFZH         4B, vieme, že všetky tam patria a Z patrí na koniec
                   HŽFZ         4Č, uhádli sme
```

Varianty hry
------------

1. Číselný Mini Master Mind - miesto farieb si myslíme číslo, odpovede sú počet A a počet B, kde A je uhádnuté číslo a miesto a B je uhádnuté číslo, neuhádnuté miesto. Číslice sa nesmú alebo môžu opakovať.
2. Slovný Mini Master Mind
**Ktésios** (starogr. *Κτήσιος* – *Ktésios*, lat. *Ctesius*) je v gréckej mytológii syn Ormena, kráľ na ostrove Syros.

Kráľ Ktésios vládol na malom ostrove Syros v súostroví Kyklád. Mal syna Eumaia, ktorého ešte mladého zajali fenickí piráti a predali ho do otroctva Laertovi, otcovi itackého kráľa Odysea. Aj keď to bolo pre jeho syna veľmi kruté, napokon sa so svojim osudom zmieril a žil potom spokojný v službách Laerta a neskôr jeho syna Odysea, ako pastier svíň.

Eumaios je sympatickou postavou Homérovej Odysey. Odyseovi verne slúžil a vždy mu zostal verný. Medzi ním a svojim pánom vznikol priateľský vzťah a medzi najdojímavejšie miesta v Homérových básniach patrí ich večerný rozhovor pri víne, kde svojmu pánovi hovorí o svojej vlasti. Spomína, že jeho otec Ktésios vládol ostrovu plnému slnka, ostrovu bohatému na stáda, na víno, plnému pšenice. Hladomor a aj choroby vždy obchádzali jeho ostrov a ľudia, ktorí už zostarli, zomierali v tichosti, zasiahnutí šípom boha Apolóna, alebo bohyne Artemidy.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Homér, *Odysea*, 15,380-430.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 135-136.
Frézovanie
rôzne frézy
**Frézovačka** (frézka) je obrábací stroj, ktorý obrába povrch obrobku pomocou rotujúceho rezného nástroja - frézy. Proces odoberania triesky z obrobku pomocou frézy sa nazýva frézovanie. Nástroj sa môže pohybovať horizontálne i vertikálne a obrába materiál upevnený na pracovnej ploche. Pracovná plocha je pohyblivá, pri obrábaní sa však môže pohybovať zároveň iba jedným smerom.

Frézová hlava sa väčšinou otáča okolo Z-osi (zvislej). Pri *deliacej fréze* je hlava vodorovná a priečne na jej os sa pohybuje predmet, ktorý sa frézuje (tzv. obrobok). Tento typ je v súčasnosti v priemysle málo používaný.

Pri malých obrobkoch sa spravidla pohybuje len obrobok v osiach *x* a *y* a hlava v osi *z*. Ďalšia možnosť je lineárno-radiálny pohyb hlavy. Pri veľkých obrobkoch je obrobok upnutý a hlava sa pohybuje vo všetkých troch osiach. Frézová hlava sa pri zložitejších frézovačkách môže aj nakláňať od zvislej osi.

Pohyb hlavy vzhľadom na obrobok sa pri malých frézovačkách riadi ručne. Pri veľkých pohyb zabezpečujú elektromotory riadené elektromechanicky, alebo servopohonami s krokovými motormi riadené numericky (CNC).

História frézovačiek
--------------------

Prvý frézovací prístroj vznikol pravdepodobne v roku 1818. Vo svojej dobe však stroj nebol docenený a užívaný vo významnejšej miere.
 V praxi sa uplatnila až univerzálna frézovačka z roku 1862, ktorá slúžila predovšetkým na frézovanie skrutkových vrtákov. Mala všetky znaky novodobých frézovačiek, deliaci prístroj a otočný stôl.

Referencie
----------

1. 1 2  
DEJMEK, Ján. *Frézy a frézovačky*. Bratislava : SPN, 1953.  s. 7

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Frézovačka**
Nemecko
**Bukové a jedľovo-bukové kvetnaté lesy** sú typom bukových a zmiešaných bukových lesov, ktorý je najbežnejší lesný biotop na Slovensku od Malých Karpát na západe až po Bukovské vrchy na východe, od 300 – 1 200 m n. m.. Podľa smernice Európskej únie o biotopoch je to európsky významný biotop s kódom **9130**. Pre európsky významné biotopy sa vyhlasujú v každej krajine Európskej únie v rámci siete Natura 2000 územia európskeho významu.

Vytvárajú ho typické dreviny buk lesný a jedľa biela, môže byť prítomný aj javor horský. Typické druhy v podraste sú ostrica chlpatá, zubačka žliazkatá a cibuľkonosná a marinka voňavá. V tomto type bukových lesov sa vyskytujú tri endemity Slovenska  –  cyklámen fatranský, prilbica moldavská a kostihoj srdcovolistý.

Výskyt a stav na Slovensku
--------------------------

Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu jednotku Ls5.1 Bukové a jedľovo-bukové kvetnaté lesy (klasifikačná jednotka Ls5 Bukové a zmiešané bukové lesy), biotopy **Bukové a jedľové kvetnaté lesy** (2113400) a **Bukové kvetnaté lesy podhorské** (2113500), je súčasne rovnomenný európsky významný biotop 9130 Bukové a jedľovo-bukové kvetnaté lesy.

Na Slovensku sa vyskytuje na ploche približne 650 000 ha.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  VICENÍKOVÁ, Andrea; POLÁK, Pavol; (eds.). *Európsky významné biotopy na Slovensku*. 1. vyd. Banská Bystrica : Štátna ochrana prírody SR, 2003. 151 s. ISBN 80-89035-24-8. S. 110 – 111.
2. 1 2 3  STANOVÁ, Viera; VALACHOVIČ, Milan; (eds.). *Katalóg biotopov Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : DAPHNE - Inštitút aplikovanej ekológie, 2002. 225 s. Dostupné online. ISBN 80-89133-00-2. S. 99 – 100.
3. ↑  RUŽIČKOVÁ, H.; HALADA, Ľ.; JEDLIČKA, J.; KALIVODOVÁ, E. (eds.) *Biotopy Slovenska : príručka k mapovaniu a katalóg biotopov*. [Bratislava] : Ústav krajinnej ekológie SAV, 1996. 192 s. ISBN 80-967527-3-1. S. 43 – 44.
Súradnice: 39°28′S 0°22′Z﻿ / ﻿39,47°S 0,37°Z﻿ / 39.47; -0.37

Katedrála
**Valencia** je španielske prístavné mesto na pobreží Stredozemného mora, pri ústí rieky Turia. Je hlavným mestom regiónu a provincie Valencia. S takmer 800 tisíc obyvateľmi je po Madride a Barcelone tretím najväčším mestom Španielska. Sídli tu jeden z najlepších futbalových klubov Španielska FC Valencia. Prístav vo Valencii je najväčší na Stredozemnom mori a piaty najväčší v Európe.

Dejiny
------

Mesto Valencia založili Rimania v roku 138 pred Kr. Po tom, ako mestu vládli rôzne národy (Vizigóti i Arabi), ho v roku 1238 definitívne dobyli kresťania. V 15. storočí tu založili prvú nemocnicu pre mentálne postihnutých v Európe. Valencia má štyri univerzity, najstaršou je Valencijská univerzita, ktorú v roku 1501 založil pápež Alexander VI.

Počas španielskej občianskej vojny, v rokoch 1936 – 1937, vo Valencii sídlila republikánska vláda.

Udalosti
--------

3. júla 2006 mesto zažilo veľkú tragédiu, keď prišlo k vykoľajeniu vozňov metra. Pri tejto havárii zomrelo 41 osôb a desiatky ďalších bolo zranených. 

V dňoch 8. a 9. júla 2006 sa vo Valencii konalo V. svetové stretnutie katolíckych rodín. Na slávnosť prišiel aj pápež Benedikt XVI. Pri tej príležitosti sa konala slávnostná omša na voľnom priestranstve na Námestí Európy, ktorú spolu s pápežom celebrovalo 40 kardinálov, 450 biskupov a viac ako 3000 kňazov z celého sveta, a zúčastnilo sa na nej okolo jeden a pol milióna pútnikov. Eucharistiu podávalo viac ako 2000 kňazov. Trón, na ktorom pápež počas bohoslužby sedel, bol vyrezaný z dreva starých lavíc zo starej katedrály Valencie. Kalich, ktorý pri omši používal, bol vzácnou pamiatkou z roku 1437.

V priestore, kde sa slávnosť konala, sa nachádza päť futuristických stavieb, medzi nimi prekrásny palác umenia kráľovnej Sofie.

Vo Valencii sa nachádza najväčšie podmorské akvárium.

Partnerské mestá
----------------

* Italy  Bologna, Taliansko
* Germany  Mainz, Nemecko
* Ukrajina  Odesa, Ukrajina
* USA  Sacramento, Kalifornia, USA
* Venezuela  Valencia, Venezuela
* Mexiko  Veracruz, Mexiko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Valencia (mesto)**
Súradnice: 51°48′00″S 157°32′00″V﻿ / ﻿51,80000°S 157,53333°V﻿ / 51.80000; 157.53333

**Ksudač** je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka. Masív vulkánu je tvorený prevažne bazaltovo-andezitovými lávami, čiastočne premenenými a dacitovými pyroklastikami. Jeho vrchol je ukončený piatimi prekrývajúcimi sa kalderami, vo východnej časti kalderového komplexu sa nachádza niekoľko jazier (*Baľšoje* a *Kratemoje ozero*).

Tri mladšie kaldery vznikli v posledných 10 000 rokoch (v rokoch 7 900, 5 000 a 240 pred Kr.) Posledná erupcia (240 pred Kr.) bola jedna z najväčších na Kamčatke počas holocénu, objem vyvrhnutej tefry dosiahol 15 km³ a objem pyroklastických prúdov 3 až 4 km³. Historicky zaznamenaná erupcia na jar roku 1907 tiež nebola, čo sa týka objemu vyvrhnutých sopečných produktov, najmenšia - 2,4 km³ tefry.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **stratovulkán Ksudač**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Ksudač na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Kto za pravdu horí** (pôvodne **Sláva šľachetným** alebo **Sláva statočným**) je názov hymnickej básne, ktorú napísal evanjelický farár Karol Kuzmány. Báseň vyšla prvýkrát v literárnej prílohe Slovenských národných novín - Orol tatranský, 4. apríla 1848 pod názvom **Sláva šlechetním**. Českú verziu textu zapísal Kuzmány 4. marca 1852 vo Viedni do viazaného pamätníka Adely Ostrolúckej. Báseň bola viackrát pretlačená ešte za autorovho života. Melódiu k nej zložil hudobný skladateľ Štefan Fajnor, veľký Hurbanov podporovateľ a zástanca, priateľ a švagor Štefánikovho otca, krstný otec M.R.Štefánika.

Text
----

Kto za pravdu horí v svätej obeti,   
kto za ľudstva právo život posvätí,  

kto nad krivdou biednych slzu vyroní:   
tomu moja pieseň slávou zazvoní.

Keď zahrmia delá, orol zaveje,   
za slobodu milú kto krv vyleje,  

pred ohnivým drakom kto vlasť zacloní:   
tomu moja pieseň slávou zazvoní.

Kto si stojí slovu, čo priam zhŕkne svet,   
komu nad statočnosť venca v nebi niet,  

koho dar nezvedie, hrozba neskloní:   
tomu moja pieseň slávou zazvoní.

Pán Boh šľachetnosti nebo vystavil,   
večné on pre podlosť peklo podpálil;  

kto ctí pravdy božskej Božské zákony:   
tomu moja pieseň slávou zazvoní.

Zaujímavosti
------------

Kuzmányho rukopis má niekoľko odchýlok od vytlačeného textu — názov „Sláva statočnosti, r. 1846"; 7. verš mal ukončenie: „kto rod zacloní"; 13. verš začiatok: „Boh sám šľachetnosti".

Posledná verzia používaná v ECAV od r. 1992 - 9. verš - Kto si stojí **v slove**, čo priam zhŕkne svet, 10. verš - komu nad statočnosť venca v **svete** niet

Zdroj
-----

* KUZMÁNY, Karol: Sláva šľachetným. Bratislava: Tatran 1993. 200 s.
* KUZMÁNY, Karol: Básne zo 40-tych rokov. Zlatý fond denníka SME 2010, [cit. 19.4.2011]. Dostupné na webovskej stránke (world wide web):
**Cesta II. triedy 554** je cesta II. triedy na Slovensku v okresoch Michalovce, Vranov nad Topľou, Humenné, Medzilaborce a Stropkov. Jej dĺžka je 88,556 km.

Priebeh
-------

Komunikácia začína v Oboríne na križovatke s cestou II/552 a vedie severným smerom obcami Malčice, Markovce, Kačanov, Falkušovce, Bracovce, Ložín a Bánovce nad Ondavou do Trhovišťa, kde križuje I/19. 

Pokračuje cez Moravany, Rakovec nad Ondavou a v okrese Vranov nad Topľou cez Nižný Hrušov, Pošu a Nižný Hrabovec. Tu vedie na krátkom úseku v peáži s I/18 a smeruje cez Kučín, Kladzany (následne križuje II/558), Ondavské Matiašovce, Žalobín a Jasenovce.

V okrese Humenné pokračuje cez Košarovce, Nižnú Sitnicu, Pakostov a Ruskú Kajňu. Na území okresu Medzilaborce prechádza obcami Oľka a Repejov a v okrese Stropkov Varechovce a Havaj, kde cesta končí križovatkou s II/575.

Pozri aj
--------

* Zoznam ciest II. triedy na Slovensku

Referencie
----------

* Miestopisný priebeh cestných komunikácií (Slovenská správa ciest)

  


| * z
* d
* u
Cestná infraštruktúra na Slovensku II |
| --- |
| Cesty II. triedy | 
* 106
* 127
* 143
* 211
* 425
* 426
* 428
* 484
* 487
* 499
* 500
* 501
* 502
* 503
* 504
* 505
* 506
* 507
* 509
* 510
* 511
* 512
* 513
* 514
* 515
* 516
* 517
* 519
* 520
* 524
* 526
* 527
* 527A
* 527B
* 529
* 531
* 532
* 533
* 534
* 535
* 536
* 536A
* 537
* 538
* 539
* 540
* 541
* 542
* 543
* 545
* 546
* 547
* 548
* 549
* 550
* 552
* 554
* 555
* 556
* 558
* 559
* 560
* 561
* 562
* 563
* 564
* 566
* 567
* 571
* 572
* 573
* 574
* 575
* 576
* 578
* 579
* 580
* 580A
* 581
* 582
* 583
* 583A
* 584
* 584A
* 585
* 587
* 588
* 589
* 590
* 591
* 592
* 593
* 594
* 595

 | Slovensko |
| Zaniknuté cesty | 
* 508
* 510
* 518
* 520A
* 521
* 522
* 523
* 525
* 528
* 530
* 541
* 544
* 551
* 553
* 557
* 565
* 574A
* 576
* 577
* 583B
* 583C
* 583D
* 586

 |
| Súvisiace šablóny | 
Cestná infraštruktúra na Slovensku I
Cestné tunely na Slovensku
 |
**Nepozičná číselná sústava** je spôsob reprezentácie čísel, v ktorom nie je hodnota číslice daná jej umiestnením v danej sekvencii číslic. Tieto spôsoby zápisu čísel sa dnes už takmer nepoužívajú a sú považované za zastarané.

V najjednoduchšom systéme stačí sčítať hodnoty jednotlivých číslic. Ak by napríklad boli hodnoty symbolov nasledovné: A = 1, B = 10, C = 100, D = 1000, potom by vyjadrením čísla 3542 mohol byť napríklad reťazec "AABBBBCCCCCDDD", ale rovnako dobre aj "ACDABBCCCCDDBB" a pod. (z hľadiska hodnoty, ale za cenu horšej zrozumiteľnosti).

Nevýhody
--------

* Často neobsahovali symbol pre nulu a záporné čísla
* Dlhý zápis čísel, ktorá výrazne prevyšujú hodnotu najväčšieho symbolu sústavy

Výhody
------

* Jednoduché sčítanie a odčítanie

Príklady nepozičných číselných sústav
-------------------------------------

* Rímska číslica
* Egyptské číslice
* Grécke číslice
* Etruské číslice
* Unárna sústava
* Sústava zvyškových tried

Kombinácia s pozičnou sústavou
------------------------------

Typickým príkladom praktickej realizácie takejto sústavy je guľôčkové počítadlo. V jednotlivých riadkoch sú čísla vyjadrované nepozične počtom guličiek. Celé počítadlo potom môže fungovať len pre zobrazenie čísel daných počtom guličiek na jednej strane drôtov (nepozične), alebo môžu byť jednotlivé riadky (drôty) chápané ako vyjadrenie poriadkov (pozične).

Pozri aj
--------

* Číselná sústava
* Pozičná číselná sústava

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nepoziční číselná soustava na českej Wikipédii.*
**Hérofón** (starogr. *Ἡροφῶν*) bol grécky sochár z prelomu 2. a 1. storočia pred Kr.

Anaxagorov syn Hérofón, bol grécky sochár z Macedónie, činný pravdepobne na konci 2. a na začiatku 1. storočia pred Kr. Od starovekých autorov sa o ňom nezachovala správa. V marci roku 1879 bol však počas vykopávok v Olympii pod vedením nemeckého archeológa Ernsta Curtia objavený na bielom vápencovom podstavci nápis (v hornej časti značne poškodený), ktorý hlásal, že Hérofón zhotovil v mene Éliďanov sochu Romy venovanú ako votívny dar Diovi Olympijskému. Znalci nápis datujú do rímskych čias a z veľkých rozmerov podstavca predpokladajú, že aj socha mohla mať značné rozmery.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Walter de Gruyter, *Biographischer Index der Antike*, str. 434
2. ↑  J.H. Richards, 1879, *The Nation*, str. 176
3. 1 2  Die Inschriften von Olympia (IvO), *IvO 317*
4. ↑  Ramazan Özgan, Mustafa Şahin, İ. Hakan Mert
Ege Yayınları, 2005, *Festschrift für Ramazan Özgan*, str. 253
O iných významoch výrazu *Charing Cross* pozri *Charing Cross (rozlišovacia stránka)*.
Pamatník Eleonóry Kastílskej.
Pohľad na železničnú stanicu Charing Cross.
**Charing Cross** je jednou z londýnskych štvrtí. Nachádza sa na severnom brehu rieky Temže v mestskom obvode Westminster.

História
--------

Meno Charing Cross, ktoré okrem vlakovej stanice nesie aj neďaleké okolie, pochádza z mena osady Charing, kde nechal kráľ Eduard I. vybudovať pamätník pre svoju zosnulú manželku Eleonóru Kastílsku. Charing Cross je oficiálne  považovaný za presný stred Londýna a všetky vzdialenosti v Londýne sa merajú vzhľadom k pamätnému krížu vybudovanému v Charing. 

Charing Cross bol posledným z dvanástich zastavení Eleonórinho pohrebného sprievodu. Jej rakva tu spočívala počas noci pred jej pohrebným obradom vo Westminsterskom opátstve dňa 17. decembra 1290. Na každom z týchto zastavení nechal Edward postaviť pamätný kríž, z ktorých sa do dnešnej doby zachovali iba tri. Kríž, ktorý sa v súčasnosti nachádza pred stanicou Charing Cross je viktoriánskou kópiou pôvodného kríža, ktorú navrhol architekt Edward Middleton Barry.

Pôvodný kríž bol oveľa menší a menej zdobený a nachádzal sa na mieste osady Charing, na severnom konci ulice Whitehall a na južnom konci Trafalgarského námestia. Na tomto mieste sa v súčasnosti nachádza jazdecká socha kráľa Charlesa I.

Predpokladalo sa, že názov osady Charing vznikol skomolením francúzskych slov *„chère Reine"* (slov.: drahá Kráľovná). Avšak pravdepodobnejšie je to, že názov pochádza zo staroanglického slova „cearring" znamenajúceho riečny meander. Práve na mieste, kde kedysi stál Charing sa Temža dramaticky ohýba o skoro 90 stupňov.

Zaujímavosti
------------

* Londýnski taxikári, riadiaci tradičné čierne taxíky, sa musia počas získavania takzvanej „The Knowledge" naučiť všetky ulice v okruhu 6 míl od Charing Cross.

Miesta záujmu
-------------

V blízkosti Charing Cross sa nachádza veľké množstvo kultúrnych pamiatok a iných turistických atrakcií, medzi inými aj:

* Trafalgarské námestie a Nelsonov stĺp (Nelson’s Column)
* National Gallery a National Portrait Gallery
* kostol St Martin-in-the-Fields
* Oblúk admirality
* ulice The Mall, Pall Mall, Whitehall a Strand

Dopravné spojenie
-----------------

Najbližšie stanice londýnskeho metra:

* **Charing Cross** (Bakerloo Line a Northern Line)
* **Embankment** (District Line a Circle Line)
* **Leicester Square** (Northern Line a Piccadilly Line)

Najbližšie železničné stanice:

* **Charing Cross**
**Súkromná základná škola DSA Prešov** je škola na Mukačevskej ulici na Sídlisku III. V roku 2016 sa novým zriaďovateľom školy stala slovenská vzdelávacia spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien (DSA), ktorá je súčasťou nemeckého vzdelávacieho koncernu Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft - EBG so sídlom v nemeckom Magdeburgu. EBG má takmer 30 ročnú tradíciu v oblasti vzdelávania a v Nemecku prevádzkuje sieť 36 vzdelávacích inštitúcií od materskej škôlky až po univerzitu. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, bol nový zriaďovateľ schopný od prebratia školy implementovať mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania a zároveň došlo k zlepšeniu situácie aj v iných oblastiach ako obnova majetku školy, modernizácia technického vybavenia či diverzifikácia a optimalizácia ponúkaných študijných odborov.

Zrekonštruovaná budova SZŠ DSA Prešov

Štúdium
-------

Žiaci SZŠ DSA Prešov
Schopnosti a znalosti žiakov SZŠ DSA v Prešove sú od prvého ročníka systematicky rozvíjané zážitkovým a tematickým vyučovaním, v duchu hesla „čo človek zažije, to si zapamätá". K tomu prispieva aktívna komunikácia s rodičmi žiakov a silná podpora technických znalostí, športu a cudzích jazykov. Žiaci sú počas celého štúdia vedení k takému rozvoju svojich schopností a znalostí, ktoré im po absolvovaní základnej školy umožnia zvoliť si najvhodnejšiu strednú školu.

Cieľom je vytvoriť žiakom také tvorivé prostredie, v ktorom získajú vzťah k učeniu sa jazyka, nadobudnú základy logického myslenia a vzťah k technike, ktorý neskôr budú môcť zúročiť počas štúdia na strednej odbornej škole alebo gymnáziu. To učí žiakov nebáť sa robiť chyby, otvorene sa vyjadrovať, argumentovať, vecne diskutovať no zároveň tolerovať svoje okolie.

DSA ponúka profesionalitu manažmentu školy, férový prístup medzi učiteľom a žiakom, kvalitné a moderné učebné prostriedky, rovnosť šancí medzi žiakmi a flexibilitu v individuálnych požiadavkách. Rodič je partnerom, a jeho názor je dôležitý pre správne nastavenie vzdelávacieho procesu. Škola preto nie je vzdelávacia inštitúcia vytváraná pre deti, avšak vytváraná spolu s deťmi.

Galéria
-------

* Žiaci SZŠ DSA Prešov počas exkurzieŽiaci SZŠ DSA Prešov počas exkurzie
* SZŠ DSA PrešovSZŠ DSA Prešov
* Žiačky SZŠ DSA Prešov počas hokejového turnajaŽiačky SZŠ DSA Prešov počas hokejového turnaja

Referencie
----------

1. ↑  A.S, Petit Press. *Reštart Základnej školy na Mukačevskej ulici v Prešove* [online]. presov.korzar.sme.sk, [cit. 2019-02-18]. Dostupné online.
**Ján Zeman** (\* 25. jún 1885, Myjava - † 14. január 1975, Trenčín) bol evanjelický kňaz, národný a kultúrny pracovník a politik agrárnej strany v období medzivojnového Česko-Slovenska. 

Pochádzal z chudobnej remeselnícko-roľníckej rodiny. Študoval na evanjelickom lýceu v Bratislave. V tomto meste následne pokračoval štúdiom teológie. Pre svoje slovenské národné presvedčenie sa dostával do sporov s maďarskými úradmi. Už počas štúdií prispieval do dobových periodík (domácich i amerických). Po skončení štúdií sa stal kaplánom na trenčianskej fare, kde sa neskôr stal aj farárom a v roku 1921 sa tam trvalo usadil. Ako farár vo viacerých obciach Považia vyvinul bohatú národnú a osvetovú činnosť. Zakladal spolky, spevokoly, divadelné krúžky alebo knižnice. Po vzniku Česko-Slovenska sa stal členom župného zastupiteľstva Trenčianskej župy a po župných voľbách v roku 1923 členom Považskej župy za agrárnu stranu. Redigoval Považské listy a vyvíjal politickú činnosť medzi roľníckym ľudom na Považí.

V parlamentných voľbách v roku 1925 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia. Mandát nadobudol až dodatočne 13. decembra 1927, kedy nastúpil na uprázdnený mandát po smrti poslanca Pavla Blaha. Poslanecké kreslo obhájil aj po parlamentných voľbách v roku 1929. Po nasledujúcich voľbách v roku 1935 prestúpil do hornej komory Národného zhromaždenia, kde zotrval do zániku činnosti parlamentu na prelome rokov 1938/1939. Ešte krátko predtým v decembri 1938 prestúpil spolu so svojimi kolegami do senátorského klubu HSĽS.

Pôsobil aj ako podpredseda Štefánikovej spoločnosti a predseda Národohospodárskeho zboru Považia. Významné funkcie zastával aj v rámci slovenskej evanjelickej cirkvi (konsenior alebo generálny presbyter). Mal zásluhy na poštátnení Teologickej vysokej školy v Bratislave, ktorá následne získala status teologickej fakulty.

V období Slovenského štátu pôsobil v opozícii voči vládnemu režimu a podporoval odboj. Po skončení vojny sa stal nakrátko predsedom MNV (starostom) Trenčína. Po zrušení trenčianskeho seniorátu v roku 1953 pôsobil ešte štyri roky ako kňaz v Trenčíne a v roku 1957, sklamaný vývinom udalostí, rezignoval a dožil v Trenčíne.

Referencie
----------

1. 1 2   Senátor Ján Zeman päťdesiatročný. *Slovenský denník*, 1935-06-25, roč. XVIII, čís. 145, s. 4.
2. ↑   *Register - menný* [online]. nrsr.sk, [cit. 2023-06-26]. Dostupné online.
3. ↑   *Register - menný* [online]. nrsr.sk, [cit. 2023-06-26]. Dostupné online.
4. ↑  BRABENEC, Vojtech. *Ján Zeman* [online]. , 2016, [cit. 2023-06-26]. Dostupné online.
**Charizard** (jap.: リザードン, *Rizádon*) je Pokémon – fiktívna postava z hier, mangy, zbieracích kariet, anime a ďalších médií vytvorených Satoši Tadžirim s názvom *Poketto Monsutta* alebo skrátene *Pokémon*.

Charakteristika
---------------

Charizarda je možné získať len v regióne Kanto, avšak prenosom sa môže dostať do akejkoľvek dosiaľ vydanej Pokémon hry. Voľne žijúci neexistujú, získať sa dá len vývojom z jeho predošlej formy, Charmeleona, od 36. úrovne alebo od 32. úrovne v hrách Pokémon Red, Blue a Yellow.

Charizard je oranžovej farby a na konci dlhého chvosta má veľký plameň, ktorý sa mu po evolúcii zase zväčšil. Dokáže už používať aj nejaké dračie útoky, napríklad Dračí Hnev (angl. Dragon Rage). Je oveľa väčší, než jeho predchodca Charmeleon, má dlhé pazúry a tiež mu už narástli krídla. Navyše je aj ešte namyslenejší a veľmi ľahko sa vie rozčúliť, no je to veľmi silný pokémon. Je na najvyššom možnom stupni, ďalej sa už nevyvíja.

Dvojnásobné zranenie Charizardovi spôsobujú útoky vodného a elektrického typu a kamenné útoky mu spôsobujú až štvornásobné zranenie. V hrách Pokémon Red, Blue a Yellow mu dvojnásobné zranenie spôsobujú aj ľadové útoky. Malé alebo žiadne zranenia mu spôsobujú útoky ohnivého, trávnatého, bojového, zemného, chrobačieho a oceľového typu. V hrách Pokémon Red, Blue a Yellow sa oceľový typ nenachádza.

Charizard v anime
-----------------

### Pokémon

* **Epizóda 46**: Útok Prehistorických Pokémonov (angl. Attack of the Prehistoric Pokémon) – Ashov Charmeleon sa nazúril a aby mohol bojovať proti Aerodactylovi sa vyvinul na Charizarda. Ako Charizard už Ashove rozkazy neposlúchal vôbec. Odvtedy sa objavoval vždy, keď ho Ash vybral z pokéballu.
* **Epizóda 105**: *Charizard Chills* – V tejto epizóde si Charizard obľúbil Asha po tom, čo mu pomohol rozmraziť sa. Odvtedy už Asha poslúchal na slovo a vďaka tomu sa Charizard stal asi najsilnejším pokémonom v Ashovom tíme.
* **Epizóda 134**: *Charizard's Burning Ambition* – Ash nechal svojho Charizarda s trénerkou Lizou, aby ho vytrénovala na silnejšieho pokémona. Odvtedy už Ash cestoval bez neho, ale pri dôležitých udalostiach si ho vyzdvihol.

Externé odkazy
--------------

* Charizard na bulbapédii (po anglicky)
* Charizard na bulbapédii (po japonsky)
**Ján Čado** (\* 7. máj 1963, Trstená) je bývalý československý reprezentant v skoku do diaľky a v trojskoku. Atlét slovenskej národnosti, ktorý počas svojej športovej kariéry dosiahol najväčší úspech ziskom striebornej medaily na 16. halových ME v roku 1985 v Pireus v Grécku.

Kariéra
-------

Svoju kariéru začal v rodnej obci Nižná. Bol členom miestneho atletického oddielu, ktorý v roku 1977 získal pre ZŠ v kategórii vidieckych škôl prvý Pohár Československého rozhlasu. Majster Československa v trojskoku v roku 1986 výkonom 17,04 m. Ján Čado je zároveň držiteľom rekordu v trojskoku za Československo a kvalifikoval sa aj na letné olympijské hry v Los Angeles v roku 1984, avšak nemohol sa ich zúčastniť kvôli politickému bojkotu hier.

V auguste roku 1983 reprezentoval ČSSR na prvom ročníku MS v atletike v Helsinkách, kde vo finále skončil na 6. mieste (17,06 m). Štyrikrát skončil na halových ME tesne za stupienkami víťazov, na 4. mieste. Takto sa umiestnil na halových ME 1983 v Budapešti, halových ME 1984 v Göteborgu, halových ME 1986 v Madride a na halových ME 1987 vo francúzskom meste Liévin.

Po halových majstrovstvách sveta v Indianopolise sa v roku 1987 zo Spojených štátov nevrátil domov. Študoval na North Central, kde v roku 1993 ukončil štúdia. V USA získal dvojnásobný titul Majster NCAA Division III v hale (1989 a 1990) a titul Majster NCAA Division III pod holým nebom (1989). V roku 1990 získal striebro z atletického okruhu IAAF/Mobil Grand Prix. Na 2. majstrovstvách sveta v atletike v Tokiu v roku 1991 sa nekvalifikoval.

Prehľad dosiahnutých výsledkov
------------------------------

| Rok | Podujatie | Dejisko | Umiestnenie | Disciplína |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | 1. Majstrovstvá sveta v atletike | Helsinki, Fínsko | 6. | trojskok |
|  | 14. halové ME | Budapešť, Maďarsko | 4. | trojskok |
| 1984 | 15. halové ME | Göteborg, Švédsko | 4. | trojskok |
| 1985 | 16. halové ME
Pireus, Grécko | 2. | trojskok |
|  | Svetové halové hry | Paríž, Francúzsko | 5. | trojskok |
|  | Svetové halové hry | Paríž, Francúzsko | 9. | skok do diaľky |
| 1986 | 17. halové ME | Madrid, Španielsko | 4. | trojskok |
| 1987 | 18. halové ME | Liévin, Francúzsko | 4. | trojskok |
|  | 1. halové MS | Indianapolis, USA | 10. | trojskok |

Osobné rekordy
--------------

* v hale – **17,23 m** – 2. marec 1985, Pireus
* vonku – **17,34 m** – 26. máj 1984, Bratislava

Referencie
----------

1. ↑  Kompletné výsledky HME 1983
2. ↑  Kompletné výsledky HME 1984
3. ↑  Kompletné výsledky HME 1986
4. ↑  Kompletné výsledky HME 1987
5. ↑

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránkach IAAF
**Charizma** (gr.) je súbor vlastností uznávaných okolím, na základe ktorých sa človek s takýmito vlastnosťami môže stať vodcom ovplyvňujúcim svojím konaním široké vrstvy bez toho, aby ho formálne ustanovili ich predstaviteľom (napr. M. K.Gándhí).

Vlastnosti charizmatických osobností
------------------------------------

Charizmu osobnosti vnímajú ľudia ako vyžarovanie, ktoré vychádza zvnútra, extrémny šarm a schopnosť očariť, mimoriadnu príťažlivosť, obrovskú schopnosť medziľudskej komunikácie a presvedčivosti. 

Podľa profesora Richarda Wisemana má charizmatická osobnosť tieto vlastnosti:

* sama cíti silné emócie
* dokáže ich vyvolať aj v ostatných ľuďoch
* bez problémov odoláva vplyvom ostatných ľudí

Napriek tomu, že charizmatickí jedinci dokážu v druhých vyvolať obrovské emócie, sami väčšinou vyžarujú neobyčajný pokoj, dôveryhodnosť, asertivitu, dominantnosť, sú voči iným pozorní a vnímaví. Takmer vždy vynikajú v komunikačných schopnostiach..

Možnosti zvýšenia charizmy
--------------------------

Slovo charizma pochádza z gréckeho slova (kharisma) a v preklade znamená "udelenie milosti". 

Nemecký sociológ, Max Weber, považuje charizmu za jednu z troch autorít (patrí sem tradičná, právna a charizmatická autorita). Podľa neho je charizma definovaná nasledovne:

*"Určitá kvalita ľudskej osobnosti, na základe ktorej sa odlišuje od ostatných ľudí a jedinec je považovaný za obdareného nadpozemskými silami alebo schopnosťami, ktoré sa odlišujú od zvyšku ľudstva. Na základe toho je človek obdarovaný týmito vlastnosťami považovaný za vodcu."*

I keď charizmu dotyčnému pripisuje jeho okolie, dnes prevláda názor, že charizma je schopnosť, ktorá sa dá naučiť a vycvičiť netreba si protirečiť.

Zneužitie vplyvu charizmy
-------------------------

O zvýšenie vplyvu na okolie prostredníctvom charizmy sa usilujú mnohokrát politici, kazatelia, umelci, tvorcovia programov v masovokomunikačných médiách, tréneri a všetci tí, čo sa zaujímajú o schopnosť viesť ľudí. Osobnú charizmu je možné využiť na dosahovanie najrôznejších cieľov. Je však namieste opatrnosť: Zo života i z histórie sú známe aj mnohé prípady zneužitia charizmy s katastrofálnymi následkami zo strany vodcov (napr. Adolf Hitler).

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Budova Súkromnej obchodnej akadémie DSA v Žiari nad Hronom na Námestí Matice Slovenskej 23
**Súkromná obchodná akadémia DSA v Žiari nad Hronom** je súčasťou siete škôl zriaďovanej slovensko-nemeckou vzdelávacou spoločnosťou Deutsch-Slowakische Akademien od roku 2019, kedy došlo k zmene zriaďovateľa z predchádzajúceho zriaďovateľa na spoločnosť DSA. Spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien patrí do portfólia nemeckej firmy Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft (EBG), ktorá v Nemecku prevádzkuje 36 škôl a vzdelávacích centier. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, implementuje nový zriaďovateľ od prebratia školy mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania.

Výučba
------

Výučba na Súkromnej obchodnej akadémii DSA v Žiari nad Hronom prebieha v jednom študijnom odbore 6317 M obchodná akadémia.

Silnou stránkou odboru je orientácia na jazykovú výučbu, predovšetkým na anglický a nemecký jazyk. Študenti majú prostredníctvom siete partnerstiev zriaďovateľa DSA množstvo príležitostí na absolvovanie pobytov, resp. študentských výmenných pobytov v zahraničí. Popri veľkom rozsahu výučby angličtiny majú študenti možnosť výučby nemčiny, do ktorej sa zapoja aj učitelia z partnerských nemeckých škôl DSA. DSA využíva pri výučbe nemeckého jazyka formu videokonferencií, to znamená, že triedy na gymnáziu v Sabinove a na partnerskej škole v Nemecku budú počas hodiny nemčiny naživo prepojené. Ide o najmodernejšie metódy výučby jazykov tzv. e-learning a distance learning.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑

| * z
* d
* u
Žiar nad Hronom |
| --- |
| Samospráva | 
* *Primátor:* Peter Antal (od 2014)
* *Čestní občania*
* *Časti mesta (neoficiálne):*
* Horné Opatovce
* Šášovské Podhradie

 |
| Geografia | Žiarska kotlina
* *Vodstvo:* Hron
* Lutilský potok
 |
| Pamiatky a stavby | 
* Kaštieľ
* Šášovský hrad
* Závod Slovenského národného povstania
* *Zoznam kultúrnych pamiatok*
* *K:Stavby*

 |
| Doprava | 
* *Mestská:* MHD
* *Cestná:*
* R1
* R2
* I/9
* I/65
* *Železničná:* Železničná stanica Žiar nad Hronom
* Železničná trať Nové Zámky – Zvolen

 |
| Námestia a ulice | 
* *Zoznam*

 |
| Kultúra | 
* Knižnica Michala Chrásteka
* Krajská hvezdáreň a planetárium Maximiliána Hella
* Mestské kultúrne centrum
* Pohronské osvetové stredisko
* TV Žiar
* *K:Kultúra*

 |
| Školy | 
* Gymnázium Milana Rúfusa
* Stredná odborná škola obchodu a služieb
* Súkromná obchodná akadémia DSA
* Súkromná pedagogická a sociálna akadémia EPG
* Súkromná stredná odborná škola technická
* *K:Školy*

 |
| Šport | 
* FK Pohronie
* HK MŠK Indian Žiar nad Hronom
* Mestský štadión Žiar nad Hronom
* *K:Šport*

 |
**Diktys** (starogr. *Δίκτυς* – *Diktys*, lat. *Dictys*) je v gréckej mytológii syn Magnea a brat serifského kráľa Polydekta.

Diktys brat serifského kráľa Polydekta bol rybárom, ktorý jedného dňa vylovil z mora veľkú truhlicu a v nej našiel polomŕtvu ženu a nemluvňa. Tou ženou bola Danaé, dcéra argejského kráľa Akrisia a jej malý synček Perseus. Kráľ ich zavrhol, pretože mu dávna veštba predpovedala, že zomrie rukou svojho vnuka a jeho dcéra Danaé aj keď bola uväznená, neunikla pozornosti najvyššieho boha Dia a porodila dieťa.

Danaé a Perseus tak získali útočisko na Serife u kráľa Polydekta, ale napriek tomu tam neboli v bezpečí. Po rokoch sa Polydektes do Danaé zaľúbil a ponúkal jej manželstvo, ale ona ho opakovane odmietala. Keď to nešlo po dobrom, pokúšal sa ju získať násilím, ale syn Perseus ju stále ubránil.

Aby mu Perseus neprekážal, rozhodol sa ho odstrániť ľsťou a to tak, že začal spochybňovať jeho božský pôvod a žiadal dôkaz. Navrhol mu preto ťažkú, priam nadľudskú úlohu: zabiť Medúzu jednu z troch Gorgón a ako dôkaz priniesť jej hlavu. Perseus sa dal nachytať a úlohu prijal, vydal sa na dlhú cestu, našiel Medúzu a s pomocou bohov i zázračných predmetov sa mu podarilo odseknúť jej hlavu a vrátil sa s ňou na Serifos. Matku po príchode našiel ukrytú pred útokmi Polydekta v Diovom chráme, stráženú ozbrojencami, aby nemohla utiecť. Kráľ si zatiaľ čas krátil hodovaním, pokojný v presvedčení, že Perseus už nie je nažive. Keď sa Perseus nečakane zjavil, Polydektes neveril svojim očiam a žiadal dôkaz, že Medúzu doniesol – a stalo sa, keď Perseus hlavu Medúzy vytiahol, Polydektes sa so svojimi druhmi v tom okamihu premenili na kameň.

Perseus tak svoju matku oslobodil, vládu nad Serifom odovzdal svojmu záchrancovi Diktyovi a vrátil sa do rodného Argu.

Referencie
----------

1. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 1,9,6.
2. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 2,4,1.
3. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 2,4,2.
4. ↑  Strabón, *Geographica* 10,5,10.
5. 1 2  Hyginus, *Fabulae* 63.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Diktys na českej Wikipédii.*
**Myroslav Vološčuk** (ukr. Мирослав Михайлович Волощук, \* 2. júl 1979, Čerganivka, Ukrajina) je ukrajinský historik, profesor.

Životopis
---------

Pôsobí na katedre všeobecných dejín a na čele Centra stredovekých štúdií Inštitútu histórie, politológie a medzinárodných vzťahov Podkarpatskej národnej univerzity Vasyľa Stefanyka v Ivano-Frankivsku na Ukrajine. Vyučuje stredoveké dejiny Európy, Ázie a Afriky, pričom sa zvlášť venuje vzťahu Rusi a Uhorska v stredoveku (9. – 14. storočie).

Absolvoval viaceré zahraničné výskumné a študijné pobyty. (Program Stypendialny Rządu RP; Fundacja Królowej Jadwigi, Kraków, RP; Kasa Mianowskiego ANP, Warszawa, RP; OBTA, Uniwersytet Warszawski, RP; SAIA, Bratislava; International Visegradfund, Slovensko; New Europe College, Bucharest, Rumunsko).

Na Katedre slovenských dejín FiF UK bude v rámci ročného (2018 – 2019) štipendijného pobytu (SAIA, n.o.) robiť výskum vzťahov Veľkej Moravy a Kyjevskej Rusi.

Od roku 2018 hosťujúci profesor Katedry slovenských dejín na Univerzite Komenského (Bratislava).

Referencie
----------

1. 1 2   *Волощук Мирослав Михайлович* [online]. Кафедра всесвітньої історії, [cit. 2023-03-30]. Dostupné online. (po ukrajinsky)
2. 1 2   *Doc. Myroslav Voloshchuk, PhD.* [online]. fphil.uniba.sk, [cit. 2023-03-30]. Dostupné online.
3. ↑   *Myroslav Voloshchuk, Мирослав Волощук, Myrosław Wołoszczuk, Miroslav Voloscsuk, Miroslav Vološčuk* [online]. scholar.google.com.ua, [cit. 2023-03-30]. Dostupné online.
Sídlo konzervatória na Batkovej 2
**Súkromné konzervatórium ALKANA** je jediné konzervatórium na Slovensku, ktoré má ako hlavný odbor štúdia muzikál. Ten predstavuje spojenie herectva, tanca a spevu do jedného celku. Absolventi môžu pôsobiť ako muzikáloví umelci, herci, tanečníci, speváci alebo pokračovať v štúdiu na vysokých umeleckých školách, vysokých školách humanitného smeru a vyučovať na nižších umeleckých školách.

Štúdium
-------

Štúdium na konzervatóriu trvá 6 rokov. Študenti počas štúdia pravidelne vystupujú v divadle − individuálne a spoločné muzikálové tvorby, herecké predstavenia, tanečné a stepové choreografie, sólové a zborové spevácke vystúpenia, klavírne koncerty*.*

Všetky odborné predmety sú každý polrok hodnotené komisiou.

Po úspešnom ukončení 4. ročníka vykonávajú študenti maturitnú skúšku, v 6. ročníku je to absolutórium a študent získa medzinárodne uznávaný titul DiS. art.

Hlavný študijný odbor a predmety
--------------------------------

Hlavným študijným odborom je muzikálová tvorba.  
 Naň nadväzujú praktické predmety ─ *herectvo, tanec, spev*. Medzi herecké predmety patria aj javiskový pohyb, javisková reč, umelecký prednes, pantomíma. Z tanečných sú to klasický tanec, ľudový tanec, džezový tanec, step (ako jediná škola na Slovensku). Okrem individuálnych hodín spevu študenti navštevujú šansón, ansámblový spev. K individuálnym predmetom patrí aj hra na klavíri.

Sídlo konzervatória
-------------------

Konzervatórium sídli v Bratislave-Dúbravke na Batkovej ulici č. 2. Názov ALKANA je akronymom mena zakladateľky Aleny Kaňukovej - ALena KAňuková. Okrem konzervatória patrí pod Alkanu aj divadlo a základná umelecká škola.

Divadlo ALKANA
--------------

Hoci konzervatórium vzniklo v roku 2006, výučba muzikálu siaha už do roku 1990, keď bolo založené Divadlo ALKANA. To je dodnes súčasťou konzervatória, študenti na jeho doskách prezentujú nielen svoje muzikálové tvorby, ale i herecký, tanečný a spevácky talent. Javisko sa nachádza priamo v budove konzervatória.

Známi absolventi
----------------

Medzi absolventov Alkany patria mladé herecké a muzikálové tváre: Jana Lieskovská (herečka), Michal Ďuriš (herec), Paula Staroňová (herečka), Kristína Mackovčáková (herečka), Petra Gažíková Lángová (dabingová herečka), Tomáš Horváth (dabingový herec).

Súradnice: 48°11′02″S 17°02′45″V﻿ / ﻿48,18388°S 17,045755°V﻿ / 48.18388; 17.045755
**Diaľnica Hemus** alebo **Diaľnica A2** (bulh. *Aвтомагистрала Хемус*) je významná diaľnica v severnom Bulharsku. Spája hlavné mesto Sofia s prístavným mestom Varna a vedú po nej európske cesty Е70, Е79, Е83 a Е772. Z celkovej dĺžky 418 km je (v roku 2022) dokončených 191 km. Pomenovaná je po historickom (latinskom) pomenovaní Starej planiny „Haemus".

Priebeh
-------

Diaľnica začína na sofijskom mestskom okruhu, odkiaľ vedie severo-východným smerom cez Starú planinu okolo miest Botevgrad, Jablanica, Pleven, Veliko Tărnovo a Šumen k Varne. Tu je plánované napojenie diaľnice Černo more, ktorá prepojením s diaľnicou Trakija vytvorí súvislý diaľničný okruh, ktorý bude kostrou cestnej siete a dopravne obslúži veľkú časť krajiny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Diaľnica A2 (Bulharsko)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Хемус (магистрала) na bulharskej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Cestná infraštruktúra v Bulharsku |
| --- |
| Diaľnice | 
* A1
* A2
* A3
* A4
* A5
* A6
* A7

 |  |
| Rýchlostné cesty | 
* Veliko Tarnovo–Ruse
* Botevgrad-Vidin
* Severný obchvat Sofie

 |
| Cesty I. triedy | 
* 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* Sofijský okruh

 |
**Dikobraz juhoafrický** (*Hystrix africaeaustralis*) je druh dikobraza, rozšírený po celom území subsaharskej Afriky s výnimkou púštnych oblastí na juhozápadnom pobreží.

Opis
----

* hmotnosť: 18 – 30 kg
* dĺžka tela: 80 – 86 cm

Dikobraz juhoafrický je vo svojej oblasti výskytu najväčším hlodavcom. Samice sú v priemere o jeden kilogram ťažšie než samce. Tmavá, priliehavá a hrubá srsť, ktorá kryje brucho a končatiny, prechádza na hlave a na chrbte v hrivu, ktorú zvieratá v rozčúlení naježia. Na chrbte a chvoste je srsť premenená v tuhé, čierno-biele ostne, ktoré môžu byť až 50 cm dlhé. Niektoré z kratších pichliačov na chvoste sú navyše duté a keď nimi dikobraz zatrasie, vydávajú zvuk. Ostne sú usadené v koži len veľmi volne a ľahko sa uvoľňujú, rýchlo ale dorastajú.

Rozšírenie a stanovisko
-----------------------

Je hojný v celej subsaharskej Afrike, vyskytuje sa až do výšky 2 000 m n. m. všade tam, kde je nejaký vegetačný kryt. Obýva kroviny, savany ale aj lesy, dáva však prednosť kamenistým oblastiam, kde cez deň ľahko nachádza úkryt.

Biológia
--------

Dikobraz juhoafrický je aktívny prevažne v noci, cez deň odpočíva v skrýšach pod kameňmi, v opustených norách hrabáča alebo si vyhrabáva vlastné, až 20 m dlhé nory. Sú buď samotári, alebo žijú v malých rodinných skupinkách do 6 jedincov.

Sú to prevažne bylinožravce, vyhrabávajú korene, hľuzy a cibule rastlín, požierajú ovocie a tiež obhrýzajú kôru zo stromov. V oblastiach, kde je nedostatok fosforu, tiež obhrýzajú kosti.

Samica je gravidná 3 mesiace a potom v nore vystlanej trávou vrhne 1 – 4 dobre vyvinuté mláďatá. Mladé dikobrazy sú osrstené, majú otvorené oči a prerezané zuby, mäkké ostne stvrdnú až niekoľko hodín po narodení. Matka ich kojí 3 alebo 4 mesiace, mláďatá rýchlo rastú a v prvom roku veku už majú plnú veľkosť. Samce pohlavne dospievajú medzi 8. až 18. mesiacom, samice medzi 6. až 16. mesiacom veku. Dikobraz juhoafrický je na hlodavca dlhoveký a dožíva sa 12 – 15 rokov.

V prípade ohrozenia sa dikobraz naježí a začne výhražne šramotiť ostňami. V prípade, že to nepriateľa neodoženie, pokúsi sa ho nabodnúť na ostne, ktoré sa pri zabodnutí do kože ľahko uvoľňujú. Dikobraz tak môže spôsobiť aj ťažké zranenia.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dikobraz juhoafrický**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Dikobraz juhoafrický**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dikobraz jihoafrický na českej Wikipédii.*
**Ján Hunfalvy** (maď. *Hunfalvy János*; \* 9. jún 1820, Veľký Slavkov, Habsburská monarchia – † 6. december 1888, Budapešť, Maďarsko) bol geograf, univerzitný profesor a člen Maďarskej akadémie vied. Bol bratom Pavla Hunfalvyho – etnografa a lingvistu.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine spišských Nemcov ako **Johann Hunsdorfer**. Jeho otec bol Ján Hunsdorfer a matka Mária rod. Wester. Neskôr, si meno pomaďarčil spolu s bratom Pavlom. Podobne ako jeho brat Pavol, študoval v polovici 30. rokov 19. storočia na lýceu v Kežmarku, potom v Miškolci, kde sa naučil po maďarsky, v Prešove, neskôr filozofiu, štatistiku, históriu a teológiu na univerzite v Berlíne a Tübingene.

Po vzniku katedry práva na kežmarskom lýceu sa v roku 1846 stal jej profesorom. Učil štatistiku a dejepis. Stal sa aktívnym účastníkom maďarskej revolúcie v rokoch 1848 – 1849 za čo bol v roku 1851 uväznený a pozbavený profesorského miesta.

Po prepustení z väzenia v roku 1853 odišiel zo Spiša do Pešti. Tu pracoval ako redaktor viacerých novín, od roku 1870 začal účinkovať na katedre geografie univerzity v Pešti. V rokoch 1887 – 1888 bol rektorom budapeštianskej univerzity.

Bol spoluzakladateľom Uhorskej geografickej spoločnosti (1872) a jej predsedom. Bol členom mnohých zahraničných geografických spoločností. Vydal okolo 50 samostatných prác (v zemepise Uhorska venoval časť Tatrám, zemepis Afriky, a Európy) a bol zakladateľom vedeckého zemepisu Uhorska.

Účinkovanie na Slovensku
------------------------

Cestoval po okolí Kežmarku, po Spiši a Vysokých Tatrách. Výlety opísal v miestnych časopisoch, okrem iného publikoval aj článok o klimatológii Oravy. Jeho meno niesla Hunfalvyho chata vo Velickej doline vo Vysokých Tatrách.

V roku 2008 bratom Hunfalvyovcom na budove kežmarského lýcea odhalili pamätnú tabuľu: „Kežmarskí profesori, bratia Hunfalvovci, vedci európskeho formátu". Pamätnú tabuľu majú aj vo svojom rodisku na obecnom úrade vo Veľkom Slavkove.

Referencie
----------

1. ↑  Lány, Juraj: Geograf Ján Hunfalvy. Podtatranské noviny, roč. 23, čís.2, 14.1.1982
2. ↑  Slovenský biografický slovník, Matica slovenská 1987, s.434-435
3. ↑  Baráthová, Nora a kol.: Osobnosti Kežmarku, vyd. JADRO, 2009, ISBN 978-80-89426-02-7

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ján Hunfalvy**

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike farnosť Veľký Slavkov, pokrstený ako Johann Hunsdorfer

Autoritné údaje: * BnF: 11945450j
* GND: 117069094
* ISNI: 0000 0000 8122 4014
* LCCN: n81022101
* PIM: PIM58760
* VIAF: 44307170
* WorldCat: lccn-n81022101
**Kurinec** je mestská časť Rimavskej Soboty.

Nachádza sa približne 4 km na juh od stredu mesta a prístup je po ceste cez mestskú časť Včelinec. Z mesta sem vedie aj cyklotrasa a v letnom období tu premáva turistický vláčik. 

Na južnom okraji leží na riečke Ľukva rovnomenná vodná nádrž, na brehoch ktorej je rekreačné stredisko. Pre návštevníkov sú k dispozícii aj bazény s pitnou a termálnou vodou, detský bazén, troj tobogán, ubytovanie v súkromných chatách a kemping. Sú tu vybavené športoviská a pri vodnej nádrži je možnosť požičania si člnov a vodných bicyklov. Bohatú ponuku uzatvára možnosť rybolovu a jazdy na koni a široké okolie je popretkávané sieťou turistických chodníkov. V blízkosti priehrady je na jej pravom brehu prírodná rezervácia Kurinecká dubina.

Turistika
---------

Cez mestskú časť a jej okolie vedie niekoľko vyznačených turistických chodníkov, ktoré sa pripájajú na Chodník Márie Széchy.

Referencie
----------

1. ↑   *Súčasnosť* [online]. rimavskasobota.sk, [cit. 2018-12-18]. Dostupné online.
2. ↑   *Rekreačná oblasť Kurinec - Zelená voda* [online]. rimavskasobota.sk, [cit. 2018-12-18]. Dostupné online.
3. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-12-18]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka mesta Rimavská Sobota

Súradnice: 48°20′49″S 20°01′18″V﻿ / ﻿48,34693°S 20,02169°V﻿ / 48.34693; 20.02169

| * z
* d
* u
Mestské časti Rimavskej Soboty (11) |
| --- |
| 
* Bakta
* Dúžava
* Kurinec
* Mojín
* Nižná Pokoradz
* Sabová
* Sobôtka
* Tomášová
* Včelinec
* Vinice
* Vyšná Pokoradz

 |
**Trest smrti na Slovensku** bol zrušený v roku 1990 a tak najvyšším trestom, prípustným podľa zákona, je odňatie slobody na doživotie. V minulosti bol trest smrti využívaný v Česko-Slovensku, vojnovom Slovenskom štáte, Rakúsko-Uhorsku a Uhorsku. Koniec vykonávania trestu smrti na Slovensku znamenalo prijatie Listiny základných práv a slobôd z 9. januára 1991. V jej šiestom článku sa uvádza, že „trest smrti sa nepripúšťa." Rovnakú formuláciu prevzala do svojho článku 15 aj Ústava SR s účinnosťou od 1. októbra 1992.

Posledná osoba, na ktorej bol vykonaný trest smrti na území Slovenska bol Štefan Svitek (28) z Podbrezovej, ktorý v roku 1987 zabil sekerou svoju ženu a dve dcéry. Bol popravený 8. júna 1989 v Bratislave.

Referencie
----------

1. ↑   *Trest smrti v Európe a vo svete: fakty a čísla | Spravodajstvo | Európsky parlament* [online]. www.europarl.europa.eu, 2019-02-25, [cit. 2019-11-25]. Dostupné online.
2. ↑  JANCURA, Vladimír. *Ako tieň šibenice prestal dopadať na Slovensko* [online]. 28. február 2010, [cit. 2014-08-27]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Capital punishment in Slovakia na anglickej Wikipédii.*