Pleseň na dome spustošenom hurikánom Katrina (2005)
Pleseň napadajúca broskyňu
Pleseň pokrývajúca jahody
**Pleseň** je odborné (ale nie taxonomické) označenie pre hubu, ktorá:

* je tzv. vláknitou hubou (čiže má - spravidla viditeľné - pravé podhubie, t.j. nejde napr. o kvasinku), a
* nie je vyslovene vodnou hubou (t.j. nejde napr. o bunkovku), a
* žije alebo môže žiť aj saprofyticky (t.j. nejde napr. o dermatofyt), a
* rozmnožuje sa prevažne nepohlavnými výtrusmi a buď nemá žiadne pohlavné orgány alebo ich má veľmi malé.

Táto definícia zodpovedá v taxonómii:

* časti taxónu Zygomycota (po slovensky: plesne [v užšom taxonomickom zmysle]); a
* časti taxónu Ascomycota (po slovensky: vreckaté huby); a
* časti (presnejšie: skoro celému) taxónu Deuteromycota (po slovensky: nedokonalé huby).

Taxónu Zygomycota v najnovšom systéme zodpovedajú taxóny Mucoromycota a Zoopagomycota, plesne sú najmä v prvom z nich, ale aj v druhom.  

Taxón Deuteromycota je neprirodzený taxón, a preto sa v posledných desaťročiach spravidla považuje za nevhodný (resp. zrušený) a jeho obsah (resp. aspoň tá jeho časť, ktorú sa už podarilo prehodnotiť) bol presunutý do taxónov Ascomycota a Basidiomycota (po slovensky: bazídiové huby). Pokiaľ ide špeciálne o plesne (teda predmet tohto článku), prakticky všetky plesne boli konkrétne presunuté z Deuteromycota do Ascomycota a viac-menej iba jeden rod (pozri nižšie) bol presunutý do Basidiomycota. Taxón Deuteromycota je pre plesne dôležitý v tom zmysle, že veľká väčšina húb z tohto taxónu spadá pod vyššie uvedenú definíciu plesne.

Trochu zjednodušene sa teda dá povedať, že plesne sú všetky mikroskopické huby (iný názov: mikromycéty) z taxónov Zygomycota (resp. Mucoromycota a Zoopagomycota) alebo Ascomycota (vrátane bývalého Deuteromycota) okrem kvasiniek a dermatofytov.

Existujú aj iné, spravidla širšie definície plesní - pozri článok pleseň.

Povlak
------

Ako **pleseň** sa označuje aj viditeľný vatovitý, chumáčovitý alebo múčnatý povlak vytváraný podhubím húb, definovaných vyššie, na rastline, v pôde alebo organickom substráte (t.j. potravine, textile, farbe, papieri, gume a pod.), ktorý je buď belavý alebo fruktifikačnými orgánmi nápadne sfarbený (t.j. zelený, žltý, ružový, modrý či čierny).

Príklady
--------

Medzi plesne podľa úvodnej definície patria najmä tieto rody (\* označuje, že rod patril pôvodne do taxónu Deuteromycota):

* v rámci taxónu Zygomycota:
	+ Absidia
	+ Conidiobolus
	+ Mucor
	+ Mycocladus
	+ Rhizopus
	+ Thamnidium
* v rámci taxónu Ascomycota:
	+ Acremonium\* (=Cephalosporium)\*
	+ Alternaria\*
	+ Aspergillus\*
	+ Aureobasidium\* (niekedy zaraďované pod Basidiomycetes)
	+ Botrytis\*
	+ Byssochlamys
	+ Cladosporium\*
	+ Claviceps
	+ Clonostachys\*
	+ Curvularia\*
	+ Emericella
	+ Epicoccum\*
	+ Eupenicillium
	+ Eurotium
	+ Fusarium\*
	+ Chaetomium
	+ Chrysonilia\*
	+ Monascus
	+ Monilia\*
	+ Nectria
	+ Neosartoria
	+ Neurospora
	+ Paecilomyces\*
	+ Penicillium\*
	+ Phoma\*
	+ Phialophora\*
	+ Scopulariopsis\* (staršie zaraďovaný pod Penicillium)
	+ Sporotrichum\*
	+ Stachybotrys\*
	+ Stemphyllium\*
	+ Talaromyces
	+ Trichoderma\*
	+ Trichothecium\*
	+ Ulocladium\*
	+ Verticillium\*
* v rámci taxónu Basidiomycetes:
	+ Wallemia\* (Sporendonema)\*

Niekedy sa za plesne považujú aj tzv. Mycelia sterilia\* (=Agonomycetalies\*; po slovensky neplodné podhubia), čo je dosť atypická skupina z taxónu Deuteromycota, ktorá dnes už patrí sčasti pod Ascomycota a sčasti pod Basidiomycetes.

Ťažkosti a prínosy
------------------

Plesne v prostredí bežne nie sú okom viditeľné, zbadáme ich až pri premnožení, čiže až keď vytvoria charakteristický povlak (pozri vyššie).

Niektoré plesne (napr. niektoré druhy z rodov Penicillium a Aspergillus) vylučujú toxíny, tzv. mykotoxíny, ktoré spôsobujú napr. otravu pri konzumácii potravín alebo aj (akútnu či chronickú) otravu pri pobyte v nimi napadnutej miestnosti. U ľudí môžu plesne (t.j. spravidla ich výtrusy, resp. konídie) spôsobovať aj alergie. Alergické reakcie bývajú vo forme častých zápalov priedušiek, chronického kašľa, astmy, dráždenia slizníc, prípadne kožných alergií. Priamym kontaktom s plesňami dochádza k chorobám kože (ekzém, mykóza, psoriáza). U takmer polovice obyvateľov budov, v ktorých sú problémy s rastom plesní, sa vyskytujú symptómy typu opuchnutie očí, pískanie na hrudníku pri dýchaní či pocit nedostatku dychu, ktoré zmiznú krátko po opustení postihnutého priestoru. Dlhodobé vystavenie plesniam v budovách spôsobuje nielen zhoršenie alergií, ale aj zvýšenie citlivosti organizmu na infekcie, a teda takto nepriamo spôsobuje chrípku, bronchitídu či infekciu stredného ucha.

Rast plesní v budovách je podporovaný prítomnosťou živín (napr. papier, drevo, koža, bavlna), teplotou vzduchu v rozpätí 20 – 35 st. C a prítomnosťou vlhkosti, pričom rozvoj plesní podporuje viac kondenzácia vody a vlhkosť na povrchoch než vyššia relatívna vlhkosť vzduchu.

Niektoré plesne spôsobujú choroby rastlín (rastlinné mykózy).

Na boj proti plesniam sa používajú antimykotiká, dezinfekčné prostriedky, konzervačné látky a fungicídy. Vzniku plesní v bytoch sa predchádza najmä správnym vetraním.

Niektoré netoxické plesne (opäť sú to napr. niektoré druhy z rodov Penicillium a Aspergillus) sa používajú pri výrobe potravín (napr. plesňového syra či vína). Iné plesne (napr. niektoré druhy z rodov Penicillium a Cephalosporium) sa používajú na výrobu antibiotík (napr. penicilínu).

Zdroje
------

1. 1 2  SCHWANTES, Hans Otto. *Biologie der Pilze : eine Einführung in die angewandte Mykologie*. Stuttgart : Ulmer, 1996. 478 s. ISBN 3-8001-2691-5. S. 230 – 231.
2. 1 2  MÜCKE, Wolfgang; LEMMEN, Christa. *Schimmelpilze : Vorkommen, Gesundheitsgefahren, Schutzmaßnahmen*. 3. überarb. und erw. Aufl. Landsberg : ecomed, 2004. 182 s. ISBN 978-3-609-68001-9. S. 16 – 18.
3. ↑  CHUMCHALOVÁ, Jana, et al. *Miniatlas mikroorganismů : multimediální elektronický výukový materiál* [online]. Brno: Masarykova univerzita, 2006, [cit. 2020-08-12]. Dostupné online.
4. ↑  ADL, Sina M. at al. Revisions to the Classification, Nomenclature, and Diversity of Eukaryotes. *Journal of Eukaryotic Microbiology*, 2019, roč. 66, čís. 1, s. 4 – 119. ISSN 1550-7408. DOI: 10.1111/jeu.12691.
5. ↑  TEDERSOO, Leho, et al. High-level classification of the Fungi and a tool for evolutionary ecological analyses. *Fungal Diversity*, 2018, roč. 90, s. 135 – 159. ISSN 1878-9129. DOI: 10.1007/s13225-018-0401-0.
6. ↑  pleseň. In:  *Všeobecný encyklopedický slovník*. Ed. Ivan Paulička. Zväzok M – R. Praha : Ottovo nakladatelství, 2005. 1000 s. ISBN 80-7181-708-2. S. 636.
7. ↑  Schimmelpilz. In:  *Lexikon der Biologie*. [CD-ROM] München : Elsevier, Spektrum, Akad. Verl. 2005. ISBN 3-8274-0342-1.
8. ↑   *Einteilung der Schimmelpilze* [online]. schimmel-schimmelpilze.de, [cit. 2020-08-12]. Dostupné online.
9. ↑
10. ↑   *Welcome to Doctor Fungus!* [online]. drfungus.org, [cit. 2020-08-12]. Dostupné online.
11. ↑  ZALAR, Polona, et al. Taxonomy and phylogeny of the xerophilic genus Wallemia (Wallemiomycetes and Wallemiales, cl. et ord. nov.). *Antonie van Leeuwenhoek*, 2005, roč. 87, s. 311 – 328. ISSN 1572-9699. DOI: 10.1007/s10482-004-6783-x.
12. ↑  huby. In.  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok II E – J. Bratislava : Veda, 1978. 536 s. S. 343.
13. 1 2 3 4   *Užitočné informácie o plesniach* [online]. Bratislava: [cit. 2020-08-12]. Dostupné online.
14. 1 2 3 4  Schimmelpilze. In:  *Lexikon der Biologie*. [CD-ROM] München : Elsevier, Spektrum, Akad. Verl. 2005. ISBN 3-8274-0342-1. ; Mykotoxine. In:  *Lexikon der Biologie*. [CD-ROM] München : Elsevier, Spektrum, Akad. Verl. 2005. ISBN 3-8274-0342-1.