recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ellison Shoji Onizuka** (\* 14. jún 1946, Kealakekual, Havaj, Spojené štáty – † 28. január 1986, nad Floridou) bol americký dôstojník, letec a astronaut. Pri svojom druhom štarte do vesmíru tragicky zahynul na palube raketoplánu Challenger.

Život
-----

V decembri 1969 úspešne ukončil štúdium na univerzite v Colorade a získal titul majstra letectva. Potom nastúpil na leteckú základňu Edwards v Kalifornii - Mohavská púšť, kde pracoval v škole testovacích pilotov. V roku 1978 bol vybraný medzi kandidátov na astronautov ako potencionálny astronaut - špecialista. V tom čase bol ženatý a otec troch detí..

Lety do vesmíru
---------------

Po prvýkrát letel v septembri 1985, keď mal 39 rokov, v raketopláne Discovery. Išlo o krátku vojenskú misiu STS-51-C, posádka bola zložená z piatich dôstojníkov a na obežnej dráhe vypustila špionážnu družicu. Štart aj pristátie boli na myse Canaveral - Kennedyho vesmírne stredisko na Floride. V COSPAR bola katalogizovaná ako 1985-010A.

Druhý let skončil tragicky 73 sekúnd po štarte z Floridy, celá posádka zahynula.

Lety v skratke:

* STS-51-C Discovery - štart 24. január 1985, pristátie 27. január 1985
* STS-51-L Challenger - štart 28. január 1986

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ellison Onizuka na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

1. ↑  CODR, Milan. *Sto hvězdných kapitánů*. Praha : Práca, 1982. Kapitola Američtí astronauti-kandidáti vybraní v USA v roce 1978. (po česky)

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* Na webe Kosmo
* Misia STS-51-C na webe MEK
* Tragická misia STS-51-L na webe Kosmo

Autoritné údaje: * LCCN: n86105656
* VIAF: 252979092
* WorldCat: lccn-n86105656
**Letucha indomalajská** alebo **letucha väčšia** (*Galeopterus variegatus* alebo *Cynocephalus variegatus*) je zvláštny nočný cicavec z čeľade letuchovitých.

Latinské názvy
--------------

*Galeopterus variegatus*, *Cynocephalus variegatus*, *Galeopithecus natunae*, *Galeopithecus tellonis*, *Galeopithecus variegatus*, *Galeopterus abbotti*, *Galeopterus lautensis*.

Opis
----

Letucha indomalajská má štíhle telo dosahujúce dĺžky približne 40 cm, z toho chvost tvorí často viac než polovicu. Hmotnosť je v rozmedzí 0,9 – 2 kg. Hlava je malá, má malé zaguľatené uši a tupý ňufák a veľké guľaté oči. V dolnej čeľusti majú zvláštne hrebienkovité rezáky. Jemná srsť má hnedo-šedú farbu so svetlejšími škvrnami na chrbte. Nápadná je takisto osrstená blana tiahnúca sa od krku cez končatiny až k chvostu slúžiaca ako padák umožňujúci letuche kĺzavý let medzi stromami až na vzdialenosť presahujúcu 100 m. Prsty sú opatrené ostrými pazúrikmi, vďaka ktorým sa udržia na kmeňoch a vetvách stromov.

Areál rozšírenia
----------------

Štáty juhovýchodnej Ázie, vrátane Sundských ostrovov.

Potrava
-------

Letucha indomalajská je bylinožravá - žerie ovocie, mladé výhonky rastlín, púčiky i niektoré kvety.

Rozmnožovanie
-------------

Letucha rodí veľmi malé a nevyvinuté mláďatá po 60 dňoch gravidity, podobne ako u vačkovcov. Prvých 6 mesiacov života mláďatá žijú na matkinom bruchu. Tá ich prenáša a chráni v akomsi vaku, ktorý vytvorí stočením chvostu a lietacej blany. Mláďatá rastú veľmi pomaly, až v dvoch alebo troch rokoch dorastú do plnej veľkosti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Letucha indomalajská**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Letucha malajská na českej Wikipédii.*
Sestercius cisára Gordiana II.
**Gordianus II.** (\* okolo 192 – † 12. apríl 238, Thysdrus pri Kartágu), vl. menom **Marcus Antonius Gordianus Sempronianus**, ako cisár **Imp. Caesar Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus Africanus Augustus**, bol rímsky cisár, vládnuci necelé tri týždne na začiatku roka 238. 

V čase svojho zvolenia zastával post správcu provincie Africa Proconsularis. Jeho vymenovanie bolo následkom nesúhlasu s despotickou vládou dovtedajšieho cisára Maximina Thraxa. Bezprostrednou príčinou bolo cisárom plánované zvýšenie daní, najmä u majetných občanov obávajúcich sa majetkových strát. Tí otvorene požadovali na čele krajiny cisára, ochotného spolupracovať pri správe impéria.

Prvým otvoreným prejavom proti Maximinovej vláde bolo povstanie v Afrike. Po zabití cisárovho vyslanca 22. marca 238 bol za nového cisára vyhlásený Gordianus I. ktorého spoluvládcom sa stal jeho syn Gordianus II. Onedlho ho v tejto funkcii uznala veľká časť ríše (okrem oblastí verných dovtedajšiemu cisárovi Maximinovi Thraxovi).

Thraxovou odpoveďou bolo vyslanie vojenskej jednotky na čele s Capelianom, legátom v Numídii, veliteľom jednej z najlepších rímskych légií. Gordianovci mohli postaviť iba málopočetnú a slabo vyzbrojenú jednotku. Bitka, ktorá sa odohrala 12.4.238 neďaleko Kartága tak pre nich dopadla katastrofálne. Gordianus II. v nej padol a jeho otec spáchal samovraždu.

Po smrti bola jeho pamiatka na krátky čas „vymazaná" (*damnatio memoriae*), počas panovania Gordiana III. však nasledovala konsekrácia spolu s otcom. V čase svojej proklamácie bol Gordianus II. bezdetný slobodný muž, ktorý mal takmer štyridsaťsedem rokov.

Zdroj
-----

* Br. Panis, *Zborník Slovenského národného múzea*, XCVI, str. 134, SNM - Národné múzejné centrum, Bratislava, 2002, ISBN 80-8060-108-9
* V. Zamarovský, *Dejiny písané Rímom*, Mladé letá, Bratislava, 1988
* E. Gibbon, *Úpadok a zánik Rímskej ríše*, Tatran, Bratislava, 1988

Externé odkazy
--------------

* Gordianova biografia (po anglicky)

Pozri aj
--------

* Zoznam rímskych cisárov

Autoritné údaje: * GND: 119166305
* ISNI: 0000 0000 7994 395X
* LCCN: nb2010015085
* ULAN: 500355713
* VIAF: 47565555
* WorldCat: lccn-nb2010015085
**Oľga Májovská** (\* 18. máj 1943, Obsolovce – † 14. február 2022) bola slovenská divadelná a televízna herečka.

Narodila sa v roku 1943 v dedinke Obsolovce (od r. 1976 súčasť Horných Obdokoviec) v okrese Topoľčany, asi 6 km od Radošiny. Vyštudovala Pedagogický inštitút v Nitre. Učiteľskú prax začala v obci Dubodiel, neskôr učila na ZDŠ vo Veľkých Ripňanoch. V rokoch 1978 – 1998 pôsobila na ZŠ Horné Obdokovce.

Ako talentovaná recitátorka zaujala Stanislava Štepku. Ponúkol jej spoluprácu a stala sa tak zakladajúcou členkou Radošinskeho naivného divadla. Účinkovala v prvých hrách Divadla, neskôr zaujala v hrách *Jánošík*, *Človečina* a stvárnila hlavnú postavu v hre *Alžbeta Hrozná*. Účinkovala v televíznom projekte *Trpaslíci s rodokmeňom* (1973). V roku 1975 sa znova vydala a narodila sa jej dcéra Anna. Rodičovské povinnosti jej už nedovolili naďalej aktívne pracovať v divadle. No v roku 1983 si s radošincami ešte spolu s dcérkou zahrala v TV filme *Víno vinovaté*. Predtým prijala malú úlohu susedy v rodinnom filme *Otec ma zderie tak či tak* (1980).

Zomrela po dlhej a ťažkej chorobe 14. februára 2022. Pochovaná je na cintoríne v Obsolovciach.

Referencie
----------

1. 1 2   *ZA OLINKOU…* [online]. rnd.sk, [cit. 2022-03-20]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Smútočné oznámenie* [online]. zsobdokovce.edupage.org, [cit. 2022-03-20]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oľga Májovská-Stručková v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* Oľga Májovská-Stručková vo Filmovej databáze
**Oľga Paulinyová** (\* 8. december 1876, Kláštor pod Znievom – † 26. júl 1960, Bratislava) bola slovenská spisovateľka. Pseudonym: Natália Ľubomirská, Oľga I.

Rodina
------

* otec Gustáv Izák
* matka Žofia rod. Beniačová
* manžel Viliam Pauliny

Životopis
---------

Vyštudovala na Vyššej dievčenskej škole maď. v Bratislave, vzdelanie si rozšírila samoštúdiom ruštiny a literatúry. Od roku 1922 žila v Banskej Bystrici na sklonku živova v Bratislave. Aktívna členka slov.kultúrnych, mládežníckych a ženských spolkov. Autorka lyrických a príležitostných básní, gratulačných veršov, dramatizácie Sládkovičovho Detvana.

Pamiatky
--------

* korešpondencia v Literárnom archíve Matice slovenskej

Dielo
-----

* divadelná hra: Detvan, Martin roku 1920

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike indexovaný záznam číslo 102 – farnosť Príbovce; pokrstená ako Vlasta Olga Natalia Izak
**Katastrálny úrad** (-do decembra 2012) resp. **Správa katastra v sídle kraja** (-od januára do septembra 2013) bol na Slovensku od januára 1993 do septembra 2013 orgán štátnej správy (v neskoršom období pôsobiaci na území daného kraja), zodpovedný za katastrálne záležitosti. 

Od roku 2002 bol nadriadeným orgánom správy katastra, ktorá sa v jeho pôsobnosti nachádzala, do roku 2001 (keď ešte Správy katastra neexistovali) zahŕňala jeho činnosť aj činnosť správ katastra. Katastrálny úrad bol organizačne podriadený Úradu geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky.

Mal nasledujúce úlohy (tu je uvedený stav v roku 2008):

* a) riadi a kontroluje výkon štátnej správy na úseku katastra,
* b) vykonáva v druhom stupni štátnu správu vo veciach, v ktorých v prvom stupni konajú správy katastra, ak katastrálny zákon neustanovuje inak,
* c) zabezpečuje zostavenie návrhu registra obnovenej evidencie pozemkov.
* d) zo súhlasom Úradu geodézie, kartografie a katastra zriaďuje alebo ruší pracovisko správy katastra.
* e) vydáva preukazy oprávňujúce zamestnancov úradu, zamestnancov katastrálnych úradov a fyzické osoby a právnické osoby vykonávajúce geodetické a kartografické činnosti a ich zamestnancov na vstup a vjazd na cudzie nehnuteľnosti.
* f) ukladá pokuty za niektoré priestupky na úseku geodézie a katastra.
* g) mzdovo a vecne zabezpečuje správy katastra.

Na čele katastrálneho úradu bol prednosta katastrálneho úradu, ktorého menoval a odvolával predseda Úradu geodézie, kartografie a katastra. Prednosta katastrálneho úradu menoval a odvolával riaditeľa správy katastra.

Zdroje
------

* zákon č. 266/1992 Zb.
* zákon č. 162/1995 Z.z.

Externé odkazy
--------------

* Katastrálne úrady
**Pentatlon** (po grécky *pentathlón*) alebo **päťboj** (iné názvy: **antický päťboj, klasický päťboj**) bola v starovekom Grécku športová disciplína skladajúca sa z 5 športov vyučovaných v gréckom gymnáziu zápasenie, beh na 180-190 m, skok do diaľky, hod diskom, hod oštepom. Bol to jeden zo základných športov antických Olympijských hier.

Podľa Aristotela: *"Kto má rýchle či vytrvalé nohy, je bežec. Kto má silu, čo zovrie súpera, je zápasník a kto vie zasiahnuť súpera mocným úderom, je boxer; kto dokáže oboje spojiť, je pankratista. Kto je však vo všetkom majster, súťaží v päťboji."*

Pentatlon bol na antických olympijských hrách jednou z najväčšmi cenených disciplín. Právom, kládol najvyššie nároky na všestrannosť pretekára a najviac prispieval k harmonickému rozvoju tela podľa požiadaviek kalokagathie. Navyše mal osobitnú divácku príťažlivosť: sledovalo ho s obľubou športovo najvyspelejšie publikum a ako súťaž na pokračovanie stŕhaval svojou dramatickosťou a častými zvratmi i široké masy. Pozostával z troch "ľahkých" disciplín, t. j. z behu, skoku do diaľky a hodu oštepom, a z dvoch "ťažkých" či "silových", za ktoré sa považovali hod diskom a zápasenie. V akom poradí sa v jednotlivých jeho zložkách súťažilo, nijaký antický autor nezaznamenal; bezpečne vieme len toľko, že poslednou z nich bolo zápasenie.
**Gréta Švercelová** (vyd. Jezná) (\* 15. jún 1947, Brodzany) je operná speváčka (soprán).

Životopis
---------

Absolvovala štúdium spevu na Konzervatóriu v Bratislave (K. Figurová) roku 1968. V roku 1967-1974 sólistka opery DJGT v Banskej Bystrici (s účinkovaním aj v činohre DJGT vo Zvolene), od 1974 spevohry NS v Bratislave. V DJGT spievala viaceré závažné operné, operetné i muzikálové úlohy: Mária (Cár a tesár, 1968); Amarillis (Erindo, 1968); Zerlina (Don Giovanni, 1971); Jeanetta (Modrá ruža, 1970); a i. niekoľko postáv vytvorila vo zvolenskej činohre. V súbore spevohry NS s pozoruhodným spôsobom uplatnila svoje vokálne dispozície - jasný zvonivý a pohyblivý soprán, spolu s pohybovo-tan. schopnosťami, temperamentom a hereckým prejavom vo všetkých formách dnešného spevoherného divadla. Bola ideálnou predstaviteľkou najmä subretných úloh v klasických operetách: Arsena (Cigánsky barón, 1976); Julietta Vermontová (Gróf Luxemburg, 1978); Hana Glawiarová (Veselá vdova, 1985) a i. Účinkovala v mnohých hudobno-zábavných programoch Čs. televízie predovšetkým zo sveta operety v tel. inscenáciách operiet a muzikálov a v tel. filmoch. Vystupovala na koncertoch pri rôznych kult. spoločenských podujatiach.

Literatúra
----------

* *Encyklopédia dramatických umení Slovenska*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 171616
Vlajka symbolizujúca BDSM.
Človek priviazaný reťazou o stenu
**BDSM** (z angl. *Bondage and Discipline, Domination and Submission, Sadism and Masochism* – zväzovanie a disciplína, dominancia a submisivita, sadizmus a masochizmus) je súhrnný názov širokého spektra alternatívneho ľudského sexuálneho správania. Samotná skratka v sebe združuje viaceré smery:

* Zväzovanie a disciplína (angl. Bondage & discipline, B&D)
* Dominancia a submisia (angl. Domination & submission, D&S)
* Sadizmus a masochizmus (angl. Sadism and masochism, S&M)

Osobnosti, ktoré sú zamerané na túto orientáciu, sú zhruba v 80 % prípadoch inteligentní a vysokoškolsky vzdelaní ľudia.[chýba zdroj]

Scéna u nás a v zahraničí
-------------------------

Na Slovensku existuje občianske združenie Zlá Zelina, ktoré sa zaoberá slovenskou BDSM scénou.

V Česku sa vytváraním filmov s tématikou BDSM zaoberá napríklad Lupus Pictures, ale v podstate je to vetva BDSM a to konkrétne spanking, čo v preklade znamená plieskanie, ale nie je to úplne presný preklad, v slovenčine na to nie je presný výraz.

V USA sa touto tématikou zaoberá viacej produkcií a naberá narastajúcu tendenciu, pričom popularita BDSM v USA rastie.

V západnej Európe sa táto tematika rozširuje hlavne v Nemecku, Holandsku a v Spojenom kráľovstve.

Bezpečnosť
----------

Dôležitá je pri BDSM praktikách bezpečnosť, aby nedošlo k vážnemu poškodeniu zdravia.

Legálnosť
---------

V jednotlivých štátoch je legálnosť rozdielna.
**Berkeley Aerial Robot (BEAR)** je projekt, ktorý vznikol v roku 1996.

Neskôr ho začala finančne podporovať agentúra Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA). Cieľom výskumu je vytvorenie robotickej helikoptéry, schopnej samostatného letu.

Projekt používa modely helikoptér, ktoré dokážu samostatne letieť, bez toho, aby boli riadené človekom. Vedcom sa podarilo úspešne realizovať testy, v rámci ktorých helikoptéry projektu BEAR dokázali letieť vedľa seba, navzájom kontrolovali svoje rozostupy a dodržiavali letový plán. uskutočnené boli aj pokusy, v rámci ktorých dokázali letieť podľa letového plánu a vyhýbať sa prekážkam zaznamenaným na mape, ako aj tým, ktoré sa neplánovane dostali do ich letovej dráhy. Helikoptéry dokázali vyhýbacie manévre samostatne naplánovať a vykonať.

Výsledky výskumu poslúžia armáde, ale aj civilnému sektoru, napríklad na prepravu pomoci do oblastí postihnutých prírodnými katastrofami, ťažko dostupných, nebezpečných apod.
Výsledky výskumu by rada využila armáda a tá podobné projekty štedro financuje, helikoptéra by sa však dala využiť aj v civilnom sektore, napríklad na prepravu pomoci do oblastí ťažko prístupných, postihnutých prírodnými katastrofami a pod.
**Čínska dáma**[chýba zdroj] je strategická dosková hra určená pre 2 až 6 hráčov. Ide o variant hry halma. Cieľom hry je premiestniť všetky svoje figúrky do protiľahlého cípu hviezdy.

Každý hráč má svoju sadu - farbu figúrok. Pri dvoch hráčoch stoja figúrky v základnej pozícii proti sebe (obaja hrači hrajú napríklad na červenom poli), pri troch má každý hráč jednu farbu pola, pri štyroch ako 2 a 2 hráči proti sebe nastúpia (jedna farba polí sa vynechá). Pri šiestich hráčoch (obsadené všetky polia) či štyroch hráčoch sa krajné figúrky vynechajú (v mieste stretu dvoch farieb polí nemožno mať dve figúrky).

Ťah sa vykonáva figúrkou len do boku alebo šikmo vpred - v smere hry k protiľahlému rohu. Buď hráč posunie figúrku o 1 pole (pokiaľ je susedné pole voľné), alebo môže svoj presun figúrok zrýchliť preskokom cez inú figúrku (susedovu alebo vlastnú) - teda o 2 polia podobne ako dáma. Tento preskok sa dá aj reťaziť, vykonať aj 6 preskokov a rôznymi smermi vykonať ťah, avšak nikdy nie späť.

Externé odkazy
--------------

* Čínska dáma

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Čínská dáma na českej Wikipédii.*
*Salvia rosmarinus*
**Rozmarín lekársky** (*Salvia rosmarinus*) je vždyzelený poloker z čeľade hluchavkovité (*Lamiaceae*). Do roku 2017 bol známy pod vedeckým názvom ***Rosmarinus officinalis**,* teraz už len synonymum.

Pôvod mena
----------

Pomenovanie Rozmarín pochádza z latinského *ros marinus* v preklade ros - rosa, marinus - morský, čiže morská rosa.

Rozšírenie
----------

Rastie v južnej a strednej Európe, ako divorastúca bylina. Na Slovensku sa zvykne pestovať v záhradách a kvetináčoch. Zimu neznáša.

Vzhľad
------

Je to poloker s čiarkovitými, kožovitými a na vrchnej strane bieloplstnatými listami. V pazuchách listov sú nakopené do vidlíc bledomodré, pyskovité kvety, ktoré majú iba dve tyčinky. Plody sú tvrdky. Kvitne od júna do augusta.

Využitie
--------

Zbiera sa list (*Folium rosmarini, Folium roris marini*), ktorý sa strhá z odrezaných konárov a suší sa. 
Vo farmácii sa z nej pripravujú galenické prípravky (nálevy, liečivé čaje, mastí, náplasti) a získava sa silica (*Oleum rosmarini*). Silica sa používa aj vo voňavkárskom a v kozmetickom priemysle (výroba kolínskej vody atď.) Čerstvé prúty bývajú odpradávna slávnostnou ozdobou svadobčanov. V príprave pokrmov sa používa ako korenina hlavne na ryby, pre svoju charakteristickú arómu.

Vlastnosti
----------

Listy obsahujú až 2% silice, triesloviny, živicu, horčinu a iné. Má ostrú, gáforovú chuť a silnú aromatickú vôňu.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rozmarín lekársky**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Rozmarín lekársky**
**Lykovec muránsky** (*Daphne arbuscula*) je treťohorný relikt a endemit. Vyskytuje sa len na území Muránskej planiny a prežil v nezmenenej podobe od treťohôr, cez všetky doby ľadové. Je to 10 až 30 cm vysoký vždyzelený kríček, rastúci najmä na ťažko dostupných vápencových skalných zrázoch, v nadmorskej výške od 590 do 1330 m n. m. Optimálne podmienky má na južne exponovaných otvorených alebo málo zatienených svahoch, často ho však nájdeme aj na severných svahoch, spolu v približne 35 lokalitách Muránskej planiny. Populácie majú veľkosť od 10 do 500 jedincov.

Lykovec muránsky je symbolom Národného parku Muránska planina. Je chránený zákonom a zapísaný v Červenom zozname rastlín Slovenska ako ohrozený druh. Jej spoločenská hodnota je 230 EUR.

Kvitnutie
---------

Kvitne od apríla až do júna, tmavoružovými (občas bielymi) prenikavo voňavými kvetmi. Listy má čiarkovité až obrátene kopijovité, na okrajoch podvinuté, na vrcholoch tupé, kožovité. Jeho plody sú nenápadné kôstkovice, kryté suchými zvyškami kalicha. Tie však vytvára len zriedka.

Referencie
----------

1. 1 2 3  VALENT, Miroslav. *Lykovec muránsky (Daphne arbuscula)* [online]. regiongemer.sk, [cit. 2021-01-15]. Dostupné online.
2. 1 2   *F-301 Lykovec muránsky Daphne arbuscula* [online]. sk.wander-book.com, [cit. 2021-01-15]. Dostupné online.
3. 1 2 3  Štátna ochrana prírody SR. *Lykovec muránský* [online]. biomonitoring.sk, [cit. 2021-01-15]. Dostupné online.
4. ↑  HOSKOVEC, Ladislav. *DAPHNE ARBUSCULA Čelak. – lýkovec slovenský / lykovec muránsky* [online]. botany.cz, 2007-07-13, [cit. 2021-01-15]. Dostupné online. (po česky)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Lykovec muránsky**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Lykovec muránsky**
**Porovnávanie** alebo **komparácia** je vyhľadávanie objektov alebo javov, ktoré majú spoločnú črtu alebo črty. Je to metóda zisťovania zhodných alebo rozdielnych vlastností pozorovaných entít. Je to jedna zo základných myšlienkových operácií.

Darwina viedla táto metóda k vytvoreniu vývinovej teórie. V medicíne sa často porovnávajú normálne hodnoty (napr. biochemických parametrov) s hodnotami patologickými. Porovnávanie je všeobecná metóda poznávania, ktorá je použiteľná vo všetkých vedách a v mnohých vedách sa aj používa. V niektorých nadobúda zvláštny význam a porovnávací výskum sa v nich konštituuje ako špecifický odbor alebo ako výskumná špecializácia (komparatistika).

Porovnávanie je všeobecná operácia myslenia, ktorá vyúsťuje do zistenia, či sú dva predmety alebo javy rovnaké (totožné), podobné alebo odlišné. Ten istý jav môže byť z istého hľadiska podobný, ale z iného hľadiska odlišný, preto si treba uvedomiť (a v komunikácii upresniť) hľadisko, z ktorého sa porovnávanie uskutočňuje.

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Porovnávanie**

Zdroj
-----

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**.BMP** alebo **.DIB** (device-independent **bitmap**) je formát obrázku uloženého v počítači. Tento formát sa používa hlavne v operačných systémoch Microsoft Windows a OS/2. Je to veľmi jednoduchý, nekomprimovaný (podporuje kompresiu, táto sa však prakticky nepoužíva) a bezstratový formát. 

Existuje viacero typov bitmáp, líšiacich sa svojou farebnou hĺbkou: 2 farby (1-bitová), 16 farieb (4-bitová), 256 farieb (8-bitová), 65 536 farieb (16-bitová) alebo 16,7 milióna farieb (24-bitová) (každý bit reprezentuje počet bitov pamäte potrebných na uchovanie informácie o farbe jedného pixelu). 8-bitové obrázky môžu byť použité aj v čiernobielom (grayscale) formáte. 

Alfa kanál pre priesvitnosť môže byť uložený v ďalšom súbore, ktorý je podobný 8-bitovej bitmape. 32-bitová verzia zahŕňa v sebe aj alfa kanál. Bola predstavená v operačnom systéme Windows XP, kde ju vidno napríklad pri štarte systému.

Veľkosť bitmapy závisí od šírky a výšky obrázku a farebnej hĺbky:

**Veľkosť bitmapy:** (v bajtoch) {\displaystyle \approx 54+4\cdot 2^{n}+{\frac {sirka[pix]\cdot vyska[pix]\cdot n}{8}}}, 
kde šírka a výška sú šírka a výška obrázku, n je farebná hĺbka v bitoch. Číslo 54 symbolizuje hlavičkovú informáciu bitmapy.

Pozri aj
--------

* stratová kompresia
* bezstratová kompresia

| * z
* d
* u
Audiovizuálna kompresia dát |
| --- |
| Obrázky | 
* APNG
* BMP
* GIF
* JPEG XR
* JPEG
* JPEG 2000
* MNG
* PCX
* PNG
* SVG
* TIFF
* WBMP
* XPM

 |
| Video | 
* MPEG-1
* MPEG-2
* MPEG-4
* MPEG-5 = part1 (EVC) + part2 (LC EVC)
* H.264/MPEG-4 AVC
* H.265/mpegH HEVC
* H.266/MPEGi VVC
* VP8
* VP9
* AV1
* HuffYUV
* RealVideo
* Theora
* Dirac
* WMV
* Apple ProRes

 |
| Zvuk | 
* AAC
* Apple Lossless
* AC-3
* AMR
* ATRAC
* CELT
* FLAC
* G.711
* G.729
* MP3
* MOD
* Opus
* Speex
* Vorbis
* TAK
* WAV
* WMA
* Musepack

 |
| Kontajnery | 
* AVI
* Ogg
* MPEG
* QuickTime
* ASF
* MP4
* Matroska
* VOB

 |
**Katechizmus katolíckej cirkvi** je katechizmus, ktorý obsahuje náuku katolíckej cirkvi.

Zverejnil ho Ján Pavol II. v roku 1992 apoštolskou konštitúciou Fidei depositum. Katechizmus katolíckej cirkvi nemá za cieľ nahradenie riadne schválených miestnych katechizmov ale podnietenie zostavovania nových miestnych katechizmov.

História
--------

Rozhodnutie publikovať katechizmus bolo prijaté na druhom mimoriadnom generálnom zhromaždení synody biskupov, ktoré sa kontalo od 24. novembra do 8. decembra 1985. Toto zhromaždenie zvolal pápež Ján Pavol II. pri príležitosti 20. výročia konania druhého vatikánskeho koncilu. Komisia pre prípravu katechizmu bola ustanovená v roku 1986. Pozostávala z 12 biskupov a kardinálov, viedol ju kardinál Jozeph Ratzinger. Komisii asistoval výbor pozostávajúci zo siedmich diecéznych biskupov, expertov v teológii a katechéze.

Tajomníkom komisie pre katechizmus bol Christoph Schönborn, pôvodne profesor dogmatiky vo Fribourgu, a od roku 1991 pomocný biskup vo Viedni. Okrem Josepha Ratzingera boli členmi komisie: kardinál William Wakefield Baum, kardinál Simon D. Lourdusamy, kardinál Jozef Tomko, kardinál Antonio Innocenti, arcibiskup Jan Schotte, kardinál Bernard F. Law (Boston), arcibiskup Jerzy Stroba (Poznaň), arcibiskup Henry Sebastian D'Souza (Kalkata), arcibiskup Isidore de Souza (Cotonou, Benin), biskup Felipe Santiago Benítez Ávalos (Asunción, Paraguay), melkitský arcibiskup sýrskeho Aleppo Néophytos Edelby (neskôr nahradený maronitským biskupom Guy-Paul Nouja)).

Redakčný výbor tvorili: José Manuel Estepa Llaurens (španielsky vojenský biskup), arcibiskup Jean-Marcel Honoré (Tours), arcibiskup Estanislao Esteban Karlic (Paraná, Argentína), biskup David Every Konstant (Leeds), arcibiskup Joseph Levada (Portland v Oregone) ), Biskup Alessandro Maggiolini (Carpi, Como od roku 1989), biskup Jorge Arturo Medina Estévez (Rancagua, Čile), maronitský kňaz Jean Corbon (Libanon).

Text bol schválený Jánom Pavlom II. 25. júna 1992 a promulgovaný 11. októbra 1992, na 30. výročie otvorenia druhého vatikánskeho koncilu prostredníctvom apoštolskej konštitúcie Fidei depositum.

Štruktúra
---------

Text sa člení na štyri hlavné časti:

* Vyznanie viery
* Slávenie kresťanského tajomstva
* Život v Kristovi
* Kresťanská modlitba

Neskôr bolo vydané kompendium tohto katechizmu, ktoré jeho náuku prináša v skrátenej forme.

Referencie
----------

1. ↑  porov. Apoštolská konštitúcia Fidei depositum. In: KKC (Trnava: SSV, 1998), s. 6.
2. 1 2   '**Fidei depositum'** [online]. Libreria Editrice Vaticana, 11 October 1992. Dostupné online.
3. ↑  *Kompendium katechizmu katolíckej cirkvi.* 1. vyd. Trnava : Spolok svätého Vojtecha - Vojtech, spol. s r. o. 2006. 248 s. ISBN 80-7162-593-0

Externé odkazy
--------------

* *Katechizmus Katolíckej cirkvi.* Trnava : Spolok svätého Vojtecha, 1998. X + 918 s. ISBN 80-7162-253-2 Dostupné online na oficiálnej stránke KBS
**Murtagh** je fiktívna postava z trilógie Odkaz Dračích jazdcov. Vo filmovej podobe knihy Eragon ho stvárnil herec Garrett John Hedlund.

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Murtagh Morzansson je synom Morzana a Seleny a nevlastným bratom Eragona. Je vysokej postavy, má čierne vlasy, je výborný šermiar a bystrý chlapec. Vyrastal na hrade svojho otca v starostlivosti pestúnky, neskôr po Morzanovej smrti sa jeho výchovy ujal kráľ Galbatorix. Murtagh však od neho ušiel a neskôr stretol Eragona so Zafirou, ktorých odprevadil k Vardenom. Tam bol zajatý, pretože bol spoznaný ako Morzanov syn. Po bitke vo Farthen Dure bol nezvestný, unesený do Uru'baenu, kde sa zodpovedal za svoje činy a pohrdnutie kráľovou starostlivosťou. Murtagh bol potrestaný, no neskôr sa pre neho vyliahol Tŕň - červený drak z vajca, ktoré vlastnil Galbatorix. Murtagh sa ako Dračí jazdec stal pre kráľa dôležitým a tak donútil Murtagha aj Tŕňa prisahať mu vernosť. Keď boli obaja poslaní do bitky na Horiacich pláňach, Murtagh prezradil Eragonovi, že sú bratia.Napriek tomu, že súboj s Eragonom a Zafirou vyhral, nechal ich odísť, čím je zrejmé, že Murtagh nebol celkom zlý. Počas nedobrovoľných služieb Kráľovstvu sa Murtagh zamiloval do Nasuady, ktorú bol donútený mučiť počas jej väznenia. Po zvrhnutí Galbatorixa, on aj Tŕň odišli niekam ďaleko s vysvetlením, že sa potrebujú vyliečiť.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Pozri aj
--------

* Eragon
* Eldest
* Brisingr
* Christopher Paolini
* Odkaz Dračích jazdcov
**Tremolit** je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky kremičitan vápnika, železa a horčíka Ca2(Mg,Fe2+)5Si8O22(OH)2. Patrí do skupiny amfibolu.

Charakteristika
---------------

Tento minerál sa vyskytuje vo forme dlhých steblovitých kryštálov, ktoré bývajú niekedy zdvojčatené. Často vytvára aj stĺpcovité, vláknité a ihlicovité agregáty, prípadne má celistvý alebo zrnitý habitus. Býva bezfarebný, biely, sivý, zelený, ružový alebo hnedý; vryp má biely. Tremolit je priehľadný až priesvitný a vyznačuje sa skleným leskom. Patrí do jedného radu s aktinolitom.

Vznik
-----

Vzniká v kontaktne premenených dolomitoch a serpentinitoch.

Poznávanie
----------

Tremolit je nerozpustný v kyselinách.

Výskyty na Slovensku
--------------------

Kremnica (pri Žiari nad Hronom), Žiar nad Hronom, Banská Štiavnica, Breznička.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tremolit**

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Tremolit na www.mindat.org
**Juraj Lažo** (\* 2. máj 1867, Svidník – † 28. máj 1929, tamže) bol kultúrny a politický pracovník Rusínov. Do prvej svetovej vojny pracoval v USA. Skúsenosti získane v Spojených štátoch využil po návrate do Svidníka, kde vybudoval stavebnú firmu.

Bol tvrdý kritik maďarskej politiky Prešovskej gréckokatolíckej eparchie. V 20. rokoch 20. storočia začal dodržiavať pravoslávne náboženské cítenie. Svoje názory vyjadroval na poste senátora Československej sociálno-demokratickej robotníckej strany v rokoch 1920 – 1925 v česko-slovenskom parlamente.

V roku 1924 založil tlačiareň vo Svidníku na tlačenie kníh, ktoré propagovali rusínsku orientáciu a tradície v súlade s pravoslávnym náboženským presvedčením.

Autor vlastnej knihy *Russkomu narodu na Slovensku* (Svidník 1925), kde kritizovali slovakizáciu regiónu. V roku 1927 venoval tlačiareň ladomírovskému monastyru.

Zomrel 28. mája 1929 vo Vyšnom Svidníku, kde je aj pochovaný. Je čestným občanom mesta Svidník „in memoriam".

Dielo v elektronickej podobe
----------------------------

* LAŽO, J. *Russkomu narodu na Slovensku*. Vyšnij Svidnik na Slovensku: Ju. Lažo, 1925, 50 s. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

Referencie
----------

1. ↑  LAŽO, Juraj. In: *Biografický lexikón Slovenska V Km – L*. Martin: Slovenská národná knižnica, 2013. 852 s. ISBN 978-80-8149-011-8. s. 667.

Literatúra
----------

* Енциклопедія історії та культури Карпатських Русинів, Ужгород 2010, c. 392. (Encyklopédia histórie a kultúry karpatských Rusínov, Užhorod 2010, s. 392). ISBN 978-966-387-044-1
* ŠVORC, Peter. Od pluhu do senátorského kresla - Jurko Lažo a jeho doba (1867-1929). Prešov : UNIVERSUM, 2018, 269 s. ISBN 978-80-89946-02-0

Autoritné údaje: * GND: 1193532108
* NK ČR: jo20181016623
* VIAF: 6661154387187230970009
Logo Lotyšského rozhlasu do roku 2015
**Latvijas Radio** (skrátene **LR**, v preklade *Lotyšský rozhlas*) je lotyšská verejnoprávna rozhlasová spoločnosť. Organizácia bola založená 1. novembra 1925 so sídlom v hlavnom meste Lotyšska v Rige. Je to kultúrna inštitúcia Lotyšska - s rozhlasovými hrami, rozhlasovým zborom a detskými speváckymi skupinami. Hudobný archív obsahuje približne 200 000 nahrávok. Od 1. januára 1993 je členom Európskej vysielacej únie.

Medzi rokmi 1960 - 1995 bolo vysielanie relácií vykonávané aj vo švédčine.

Rozhasové stanice
-----------------

Vysiela sa na piatich rôznych staniciach

* **Latvijas Radio 1** – vysiela správy, diskusie, publicistické relácie. Slogan: Latvijas Radio 1 - vienmēr pirmais
* **Latvijas Radio 2** – prenáša lotyšskú hudbu. Slogan: Dziesmas dzimtajā valodā
* **Latvijas Radio 3 - Klasika** – sa zameriava na klasickú a jazzovú hudbu. Slogan: Mode mainās - klasika paliek
* **Latvijas Radio 4 - Doma laukums** – prenáša relácie pre menšiny, hlavne v ruštine. Slogan: Ваше пространство и Ваше время
* **Latvijas Radio 5 - Pieci.lv** – je najnovšou stanicou a vysiela od 31. marca 2014. Slogan: Uzgriez un ir !

Externé odkazy
--------------

* latvijasradio.lsm.lv

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Latvijas Radio na českej Wikipédii.*
Mapa starovekého Latia a Kampánie
**Latium** bolo historické územie ležiace na Apeninskom polostrove medzi Etrúriou a Kampániou. Okolo roku 1000 pred Kr. sa tu rozvinula tzv. latijská kultúra, v minulosti považovaná za variantu kultúry villanovskej, s ktorou má viacero spoločných čŕt. Jej sídliská boli menšie (do 9. storočia pred Kr. s veľkou pravdepodobnosťou nemalo žiadne z nich viac ako 100 obyvateľov) a ležali zväčša na kopcoch. Neskôr došlo k podobnému vývoju ako v Etrúrii; počet sídlisk a ich obyvateľov začal stúpať a objavili sa prvé staroveké mestá. Z tohto raného obdobia patrí k archeologicky najvýznamnejším Gabii. Na tomto území vznikol i staroveký Rím a neskôr sa stalo centrom Rímskej ríše.

Mýtus o vzniku
--------------

Podľa starovekých rímskych historikov bol zakladateľom Latia a Latinov Aeneas, pôvodne obyvateľ Tróje, ktorý z mesta utiekol po jeho dobytí Grékmi. Po dobrodružnej plavbe pristál neďaleko budúceho mesta Lavinium, kde z miestnych ľudí a svojich spoločníkov sformoval nový národ.[1]

Charakteristika
---------------

Mestá v oblasti Latia mali mnoho spoločné. Ich obyvatelia sa označovali ako Latin (Latinovia), hovorili príbuznými variantmi latinčiny a mali spoločnú kultúru, dnes označovanú ako latijská. Spoločnú identitu potvrdzovali náboženskými rituálmi, na ktorých sa schádzali obyvatelia viacerých sídlisk - najvýznamnejšie boli oslavy Jupitera, tzv. Latiaria. Tieto oslavy pretrvali dlho po strate nezávislostí jednotlivých miest Latia a prevzatí moci Rímom. Ďalším spoločným božstvom boli Penates, tzv. domáce božstvá, ktorých svätyňa bola objavená napr. v Laviniu. Stálo v nej trinásť oltárov, pravdepodobne jeden pre jedno mesto. K významným božstvám patrila i Diana.[1]

Latijské mestá neboli tak uzatvorené ako napríklad mestá starovekého Grécka. Latinovia mali právo uzatvoriť manželstvo s obyvateľom akéhokoľvek latijského mesta a získať občianstvo, takisto v nich mohli vlastniť pôdu a uzatvárať obchodné zmluvy. Občianstvo mohol Latin získať jednoducho tak, že sa v príslušnom meste usadil; to v Grécku nebolo možné.[1]

Napriek náboženskej, kultúrnej, jazykovej a do istej miery i právnej jednote neboli Latinovia jednotní politicky. Viedli vzájomne vojny a jednotlivé mestá súperili o nadvládu, ktorú nakoniec získal Rím. Rím mal aj predtým zrejme určité výsadné postavenie, ako to dokazuje grécky historik Polybios, ktorý spomína zmluvu medzi Rímom a Kartágom (cca 500 pred Kr.), v ktorej sa Kartágo zaväzuje neškodiť žiadnemu latijskému mestu poddanému Rímu a neútočiť na žiadne latijské mesto, ktoré Rímu poddané nie je.[1]

Zdroje
------

* Boatwright, Mary T. et al. (2004), *Dějiny římské říše od nejranějších časů po Konstantina Velikého* (2012, 1. české vyd.), Praha: Grada, ISBN  978-80-247-3168-1

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Boatwright 2004, *Řím a Latinové*, s. 60-63
Súradnice: 48°17′14″S 17°16′06″V﻿ / ﻿48,287206°S 17,268301°V﻿ / 48.287206; 17.268301

**Obchodné centrum Plus** (v minulosti **Obchodné centrum Interdat**) je obchodné centrum v historickom centre mesta Pezinok na Holubyho ulici číslo 28. Obchodné centrum vlastnia spoločnosti Anglo-Imports, s.r.o. a Interdat, spol. s.r.o.

Výstavba objektu sa začala okolo roku 1999. Nachádza sa na mieste bývalých rodinných domov, ktoré sa nachádzali na Holubyho a Potočnej ulici. Ich majitelia boli vysťahovaní a domy boli zrovnané so zemou. Obchodné centrum má rozlohu 3011 m².

Prístup do obchodného centra je možný tromi vchodmi. Prvý sa nachádza zo strany Domu kultúry (neskôr bol vchod prerobený na presklený s tromi vchodmi, z ktorých sa používajú len dva), druhý zo strany Potočnej ulice a tretí zo strany Holubyho ulice. Budova má tri poschodia s prízemím a suterénom. Na prvom poschodí sa nachádza aj Gastro zóna so stravovacími prevádzkami.

V súčasnosti sa v obchodnom centre nachádza 73 prevádzok, z toho jedna drogéria, jedna pošta a jedna banka.

Referencie
----------

1. ↑   *Pribudlo šesť obchodných domov* [online]. *Pezinčan*, august 2006, [cit. 2019-05-23]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka obchodného centra
**Fritz Rumey** (\* 3. marec 1891, Königsberg – † 27. september 1918, Cambrai) bol nemecký stíhací pilot – letecké eso, ktorý bojoval v prvej svetovej vojne. 

Na začiatku vojny slúžil ako infanterista pri *45. Pešom regimente*, neskôr pri *3. Regimente granátnikov*. Ako účastníkovi bojov na ruskom fronte mu udelili Železný kríž 2. triedy. V roku 1915 sa dostal do kurzu pre pilotov vo Francúzsku, po jeho absolvovaní slúžil najprv ako pozorovateľ. Od mája 1917 ho pridelili k *Jaste 2* ako pilota. Onedlho bol prevelený k *Jagdstaffel 5*. 

Prvý úspech dosiahol zostrelením britského pozorovacieho balóna 6. júla 1917. Do konca roka dosiahol päť víťazstiev. Slávne víťazstvo zaznamenal v súboji s kanadským esom Edwardom Eatonom, keď 25. júla zostrelil jeho Sopwith Camel.

10. júla 1918 bol vyznamenaný rádom Pour le Mérite za 29 zostrelov. Celý august sa mu nedarilo, ale v septembri zaznamenal 16 víťazných súbojov. Týmto výkonom skoro vyrovnal 17 septembrových víťazstiev Franza Büchnera. 

25. augusta a 24. septembra v bojoch utrpel zranenie. Po leteckom súboji a zrážke s juhoafrickým pilotom George Lawsonom sa jeho Fokker D.VII rútil k zemi. Vyskočil z padajúceho lietadla, ale jeho padák sa neotvoril.

Rumey celkom zostrelil 45 lietadiel protivníka. Bol jedným z najznámejších a najúspešnejších nemeckých stíhacích pilotov.

Po jeho smrti na jeho počesť v Berlíne a iných nemeckých mestách pomenovali ulice.

Externé odkazy
--------------

* Kompletný súpis zostrelov


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoBiografický portál |

| * z
* d
* u
Nemecké letecké esá prvej svetovej vojny |
| --- |
| 
* Hans Ritter von Adam
* Karl Allmenröder
* Rudolph Berthold
* Oswald Boelcke
* Julius Buckler
* Paul Bäumer
* Carl Degelow
* Gerhard Fieseler
* Franz Büchner
* Mieczysław Garsztka
* Hermann Göring
* Robert Ritter von Greim
* Max Immelmann
* Erich Löwenhardt
* Friedrich Noltenius
* Theo Osterkamp
* Lothar von Richthofen
* Manfred Albrecht von Richthofen
* Wolfram von Richthofen
* Fritz Rumey
* Kurt Schneider
* Kurt Student
* Ernst Udet
* Werner Voss

 |

Autoritné údaje: * GND: 128178074X
* VIAF: 4243167764302913890004
Hlavná budova Žofín na Slovanskom ostrove (pohľad od juhu)
Pohľad z Jiráskovho mostu cez Šítkovský jez
**Slovanský ostrov** (**Žofín**) je vltavský ostrov v Prahe. Nachádza sa pri pravom novomestskom brehu neďaleko od Národného divadla, južný cíp ostrova potom neďaleko od Jiráskovho námestia.

Ostrov vznikol postupnými nánosmi pôdy v 17. storočí. Jeho rast zrejme urýchlilo zriadenie novomestských mlynov pod Zderazom. Po povodni roku 1784 bol ostrov spevnený múrom a boli tu vysadené stromy.

Dejiny
------

Od roku 1817 ostrov vlastnil farbiar koží Josef Ignác Saenger. V rokoch 1836 – 1837 nový majiteľ Václav Antonín Novotný nechal prestavať starý hostinec na reštauráciu. Od roku 1838 ostrov nesie meno podľa rakúskej arcivojvodkyne Žofie, matky cisára Františka Jozefa I. V roku 1848 sa tu konal známy Slovanský zjazd. V roku 1884 ostrov vykúpila pražská obec a prestavala hlavnú budovu podľa návrhu Jindřicha Fialku. Až do postavenia Obecného domu fungoval ostrov ako centrum českého spoločenského života. V budove Žofína sa rôzne spoločenské akcie konajú veľmi často podnes.

V roku 1918 sa tu nachádzalo sídlo Vojenského veliteľstva Národného výboru. Na južnom konci ostrova bola v roku 1930 v tesnom susedstve Šítkovskej vodárenskej veže vybudovaná spolková budova SVU Mánes so známou výstavnou sieňou a umeleckou kaviarňou. V roku 1948 bol ostrov v tesnej blízkosti pražského Národného divadla spojený s pobrežím novým mostom.

Ostrov vrátane budov bol zasiahnutý povodňami v roku 2002, objekty boli znovu sprevádzkované v septembri 2003.

Ďalšie názvy
------------

* Barvířský ostrov
* Šítkovský ostrov
* Engelův ostrov
* Žofínský ostrov, Žofín

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Slovanský ostrov (Praha)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Slovanský ostrov na českej Wikipédii.*
**Juraj Lessák** alebo **Juraj Lešák** (žil v 18. stor.) bol slovenský pedagóg. 

Autor prvej slovenskej matematickej príručky. Pôsobil ako učiteľ vo Svätom Juri, ďalšie životopisné údaje nie sú o ňom známe. Svoje dielo napísal pre široké vrstvy obyvateľstva v češtine-bibličtine, ale jednoznačne pre Slovákov, ako to vyplýva z dlhého, no výstižného titulu: *„Uměnj počtu, to gest: Tak snadny spůsob, že gedenkaždý, který čjtati a máličko pjsati wj, zde z wyswětlených regul a přjkladůw w krátkém čase arithmetiku, nebožto kumsst počtowánj se navčiti může, skrze ... w slowensky gazyk a w neylepssj pořádek uweděný ..."* (260-stránkové dielo vyšlo v Bratislave v tlačiarni Františka Augustína Patzka v roku 1775.)

Externé odkazy
--------------

Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * NK ČR: ola2015874605
* VIAF: 316009020
**Juraj Krutek** (\* 18. apríl 1904, Lazany (Kláštor pod Znievom) – † 26. marec 1981, Bratislava) bol slovenský akademický maliar, reštaurátor a grafik, pôsobiaci v Bratislave.

Študoval na Gymnáziu v Kláštore pod Znievom, neskôr na Umelecko-priemyslovej škole v Prahe. Na gymnáziu v Kláštore pod Znievom neskôr v rokoch 1927 až 1931 aj učil kreslenie a hru na husle. Neskôr pracoval ako propagačný grafik a maliar mesta Bratislavy, zamestnaný v PKO a Mestskej galérii v Bratislave.

Jeho doménou boli maľby krajiny, obzvlášť rodného Kláštora pod Znievom, mestské veduty, podobizne, zátišia a figurálne kompozície. Jeho diela visia napríklad aj v Tatranskej galérii.

Referencie
----------

1. ↑  Informácie o autorovi na webumenia.sk dostupné online
2. ↑  III. Výročná správa Rímskokatolíckeho patronátneho verejného reálneho gymnázia v Kláštore pod Znievom za školský rok 1926-1927 dostupné online
3. ↑  Zásady ochrany pamiatkového územia - Pamiatková zóna Kláštor pod Znievom dostupné online
4. ↑  Informácie na stránkach obce dostupné online
5. ↑  Diela v Tatranskej galérii dostupné online

Autoritné údaje: * abART: 40397
* SNK: 159344
* VIAF: 6177156565700923500002
* Web umenia: 5405
**Fonografické písmo** (iné názvy: **fonografia, fonetické písmo, fonetické abecedné/alfabetické písmo, fonetická abeceda, fonémické písmo, fonematické písmo** ) môže byť písmo, v ktorom znak reprezentuje len jednotlivú (aj keď nie nevyhnutne každú) hlásku, pozri hláskové písmo (znak pre hlásku)

**Fonografické písmo** (iné názvy: **fonografia, fonetické písmo, fonémické písmo, fonematické písmo**) môže byť aj písmo, ktoré vyjadruje len zvuky, pozri fonetické písmo (len zvuky)

**Fonografické písmo** alebo **fonografia** alebo **fonetické písmo** môže byť aj písmo, ktoré vyjadruje aj alebo len zvuky, t. j. logofonetické písmo a fonetické písmo (len zvuky)

**Fonetické písmo** alebo **fonetické abecedné/alfabetické písmo** alebo **fonetická abeceda** môže byť aj:

* slabičné písmo
* písmo, ktoré presne zobrazuje jednotlivé hlásky a prízvuky a ostatné fonetické črty jazyka, v praxi to je len IPA

**Fonografické písmo** (iné názvy: **fonografia, fonémické písmo, fonematické písmo**) môže byť aj pravé hláskové písmo (aj prípadne vrátane rozšíreného abecedného písma)

**Fonémické písmo** alebo **fonematické písmo** môže byť aj pravé hláskové písmo, ktoré verne vyjadruje fonologické alternácie, alebo v ktorom reprezentovaná fonológia takmer nemá alternácie, pozri pod pravé hláskové písmo

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
„**Rough Landing, Holly**" je skladba americkej pop punkovej skupiny Yellowcard. Skladba bola napísaná v spolupráci so všetkými členmi skupiny pre album *Lights and Sounds* z roku 2006. Skladba sa skladá z úvodného gitarového zvuku, po ktorom nasleduje prudko stúpajúci refrén a ťažké bicie. 

Skladba bola vydaná dňa 6. mája 2006 ako druhý singel a dosiahla 27. miesto v rebríčku Hot Modern Rock Tracks. Po jej vydaní sa skladba dostala do soundtracku hry *FlatOut 2*. Hudobné video režíroval Mark Webb, ktorý predtým spolupracoval zo skupinou na ich predchádzajúcich hudobných videách.

Zoznam skladieb
---------------

**AU Singel:**

1. „Rough Landing, Holly" – 3:33
2. „Holly Wood Died" (live) – 3:55
3. „Cigarette" (live) – 4:56

Pozície v rebríčkoch
--------------------

| Rebríček (2006) | Pozícia |
| --- | --- |
| U.S. Modern Rock Tracks | 27 |
| Australian Singles Chart | 49 |

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka skupiny Yellowcard
* Yellowcard Wiki
**Stefán Karl Stefánsson** (\* 10. júl 1975, Hafnarfjörður – † 21. august 2018, Reykjavík) bol islandský herec a spevák. Je známy predovšetkým vďaka roli Robbieho Rottena v detskom seriáli *LazyTown*.

Kariéra
-------

Kariéra Stefána Karla Stefánssona začala v roku 1994, kedy pracoval ako bábkar pre televíziu.

Neskôr ho Magnús Scheving pozval, aby stvárnil jednu z postáv v druhej hre *LazyTown*. Scheving vytvoril hry kvôli svojim obavám z mladšej generácie Islandu, ktorej chýbal dostatok fyzického cvičenia. Stefán Karl vysvetlil, že „[Scheving] chcel, aby deti boli zdravšie, a tak vytvoril muzikál *LazyTown*. Po počiatočnom úspechu s muzikálom sa Nickelodeon nakoniec dohodol s tvorcami LazyTownu, aby vysielal prvých 40 epizód spolu so speciálnym štúdiom postaveným na Islande. Počas prvých rokov na začiatku roka 2000, Stefán Karl spočiatku nerozumel po anglicky.

Smrť
----

V auguste 2016 Stefán Karl oznámil, že mu bol diagnostikovaný cholangiokarcinóm. Následne bola vytvorená kampaň GoFundMe, spisovateľom LazyTownu Markom Valentimom, aby zaplatil svoje životné náklady, keď sa stal príliš chorým na prácu. Kampaň bola popularizovaná rôznymi užívateľmi služby YouTube, ktorí nahrali paródie diela Stefana Karla, čo viedlo k tomu, že sa skladby „We are Number One" a „The Mine Song" z *LazyTownu* stávajú internetovým mémom. V auguste 2017 uvedol Stefán Karl, že je v remisii. Na svojej kampani GoFundMe objasnil, že zatiaľ, čo jeho metastázy boli odstránené po úspešnej operácii pečene v júni 2017, bol stále chorý a odmietol ďalšiu adjuvantnú terapiu.

V marci 2018 bol Stefánovi Karlovi diagnostikovaný neoperovateľný cholangiokarcinóm a uviedol, že podstupuje chemoterapiu k predĺženiu života. V auguste 2018 oznámil, že sa osobne rozhodol prerušiť chemoterapiu a ukončil všetky svoje účty na sociálních sieťach.

Zomrel 21. augusta 2018 vo veku 43 rokov. Jeho žena uviedla, že „podľa priania Stefána nebude žiadny pohreb".

Externé odkazy
--------------

* Stefán Karl Stefánsson v Internet Movie Database (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stefán Karl Stefánson na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1293064432
* ISNI: 0000 0000 7321 385X
* VIAF: 102360585
Súradnice: Hviezdna mapa 12h 41m 33s; 41° 09′ 04″

**NGC 4618** alebo **Arp 23** je trpasličia galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. apríla 1787. Formálne je zaradená ako galaxia typu Sm, čo znamená, že iba matne pripomína štruktúru špirálových galaxií.

Táto galaxia je niekedy označovaná ako Magellanova špirálová galaxia kvôli jej podobnosti Magellanovým mrakom. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,6.

Na rozdiel od väčšiny špirálových galaxií má iba jedno špirálové rameno. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií ako jeden z troch príkladov blízkych galaxií s jedným špirálovým ramenom. Aj keď je označená ako pekuliárna, bolo nájdených mnoho podobných galaxií. Predpokladá sa, že asymetrický tvar tejto galaxie môže byť výsledkom gravitačnej interakcie s NGC 4625. Takáto asymetrická štruktúra sa bežne pozoruje u mnohých interagujúcich galaxií. Z pozorovaní neutrálneho vodíku ale vyplýva, že iba časť neutrálneho plynu mimo optického disku NGC 4618 je ovplyvnená gravitačnou interakciou. To by mohlo naznačovať, že jej tvar je výsledkom vnútorných procesov v galaxii samotnej.

  

*… | NGC 4617 | **NGC 4618** | NGC 4619 | …*

Supernova
---------

V roku 1985 v NGC 4618 vybuchla supernova SN 1985F.

Pozri aj
--------

* Zoznam NGC objektov

Referencie
----------

1. ↑   *NASA/IPAC Extragalaktická Databáza - výsledky pre NGC 4618* [online]. [Cit. 2018-05-09]. Dostupné online.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku NGC 4618 na anglickej Wikipédii.*