recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nervová dráha** je súbor axónov – výbežkov nervových buniek, ktoré vychádzajú z buniek jednej časti a končia synapsiami na bunkách inej časti (alebo častí) centrálnej nervovej sústavy. Zabezpečuje tak ich vzájomné spojenie. Jedna nervová dráha môže nadväzovať na druhú.

Existuje viacero definícií pojmu „nervová dráha"; rôzne odbory i prístupy k ich skúmaniu používajú vlastné definície. Neuroanatómia kladie dôraz na topologický priebeh a morfológiu nervových dráh, neurofyziológia na funkciu, rýchlosť prenosu, charakteristiku prenášaných vzruchov a využívané mediátory. Dôkladne popísaná nervová dráha vyžaduje spoluprácu oboch odborov – napríklad anatomicky mohutná dráha môže mať minimálny vplyv na funkciu organizmu, naopak veľmi drobná dráha z niekoľkých axónov môže mať veľmi dôležitú funkciu. V dôsledku rýchleho pokroku v skúmaní centrálnej nervovej sústavy dochádza pomerne často k revíziám systematiky nervových dráh.

Klasifikácia
------------

Je zložitá:

* podľa počtu neurónov (jednoneurónová, dvojneurónová, atď.) alebo synapsií (monosynaptická, bisynaptická, atď.)
* podľa smeru zapojenia (eferentné, aferentné; descendentné, ascendentné, komisurálne, asociačné)
* podľa funkcie (senzitívne/senzorické a motorické, špecifické a nešpecifické)
* podľa vnútorného usporiadania (topografické, difúzne)

Zdroj
-----

* PETROVICKÝ, Pavel. *Klinická neuroanatomie CNS*. Praha : Triton, 2008. ISBN 978-80-7387-039-3. Kapitola Nervové dráhy, s. 53-7. (česky)
**Andrea Pallang** (\*1973) je slovenská filozofka, publicistka a občianska aktivistka. Prvá žena občianskeho aktivizmu v Trnave po roku 1989. Venuje sa hlavne problematike korupcie, klientelizmu, nepotizmu a zlepšovaniu etiky vo verejnom živote. Je bojovníčkou za otvorenú samosprávu podporuje princípy otvoreného vládnutia. Vyhrala boj s trnavskou radnicou o poskytovaní informácii. Ešte počas štúdia na vysokej škole publikovala články o umení v časopise PB times, určený pre privátnych klientov Tatra Banky. Od roku 2007 do roku 2009 pôsobila ako programová riaditeľka v Galérií M++. V roku 2008 založila vlastnú neziskovú platformu, ktorá funguje dodnes. Ako aktívna občianka pomáhala v roku 2011 rozbehnúť projekt Odkaz pre starostu v Trnave. Príležitostne publikuje v občianskej prílohe denníka Pravda. Každoročne organizuje vianočne zbierky pre núdznych a ľudí bez domova. Nie je členkou žiadnej politickej strany ani politického hnutia. Žije v Bratislave.

Vzdelanie
---------

Vyštudovala odbor filozofia na Trnavskej univerzite v Trnave. Absolvovala stáže na Úrade splnomocnenca vlády SR pre rozvoj občianskej spoločnosti a Inštitúte pre dobre spravovanú spoločnosť.

Pôsobenie vo verejnom živote
----------------------------

Ako prvá zorganizovala verejnú prednášku o zanedbaných verejných priestoroch v čakárni železničnej stanice v Trnave. Z ampliónu sa po prvýkrát neozvala informácia pre cestujúcich o príchode vlaku, ale pozvánka na prednášku a diskusiu.

* na základe žiadosti o informácie, ktorý upravuje Zákon o slobode informácií - Zákon č. 211/2000 Z. z. ako prvá zverejnila na svojom osobnom webe zápisnice z rokovaní mestských komisií.
* neskôr ako prvá zverejnila odmeny politických funkcionárov mesta Trnava.
* prvá zorganizovala verejný protest v novodobých dejinách *Trnavy* pred radnicou mesta.

Otvárala kontroverzné témy, organizovala viacero petičných kampaní na ochranu životného prostredia. 

V trnavskom kníhkupectve Artfórum zorganizovala minifestival Jeden svet, ktorý sa komplexne zaoberal ľudskoprrávnymi a globálnymi témami.

Mesto Trnava po nátlaku začalo postupne zverejňovať informácie na webovom sídle.

Politická kariéra
-----------------

V roku 2010 kandidovala do mestského parlamentu ako nezávislá kandidátka na post poslankyne s podporou politických subjektov SDKÚ -DS a SAS s výsledným počtom hlasov 563. (účasť voličov v %: 29,35)

Počet volebných obvodov: 6

Počet oprávnených voličov: 55 590

Počet voličov, ktorým boli vydané obálky: 16 316

Počet odovzdaných obálok: 16 316

Počet odovzdaných platných hlasov pre voľbu do MZ: 15 666

Ocenenia
--------

* 2011 Ekologický čin roka. Cenu udelilo TTSK
* 2014 Dobrovoľník roka za prínos v sociálnej oblasti. Ocenenie udelilo CARDO – Národné dobrovoľnícke centrum

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
**Telesón** (starogr. *Τελέσων*) bol grécky sochár v 2. storočí pred Kr.

Sochár Telesón, syn Antigena z Rodosu, bol činný v 2. polovici 2. stor. pred Kr. Zo skulptúrnej tvorby tohto umelca sa nezachovalo nič, je ale známa jeho signatúra na veľkom mramorovom podstavci zo sochárskeho diela, objavená v meste Lindos:

|  |  |
| --- | --- |
| *Τελέσ<ω>ν Ἀντιγένευς καθ’ ὑοθεσίαν δὲ Κ<λ>ευτίμου Ῥόδιος ἐποίησε*  | preklad: *Teles<ó>n syn Antigena osvojený K<l>eutimom z Rodosu zhotovil* |

- text v starogréčtine
Nápis na tomto podstavci uvádza mená niekoľkých významných osôb mesta Lindos (kňazov, usporiadateľov hier atď). Záznam *καθ’ ὑοθεσίαν* – *osvojený*, je charakteristický pre zápis adaptovaných osôb v tomto období hlavne na ostrove Rodos. Nie je vylúčené, že Telesón patril do rozvetvenej sochárskej rodiny Telesóna z Rodosu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Teleson - 3*
2. 1 2  Inscriptiones Graecae, *Lindos II 247*
3. ↑  *Initiation à l'épigraphie grecque par Claire Tuan, l'adoption à Rhodes*
Súradnice: 48°08′30″S 17°07′05″V﻿ / ﻿48,14173°S 17,11793°V﻿ / 48.14173; 17.11793

Sídlo na Bezručovej 9 v Bratislave
**Združenie miest a obcí Slovenska** (ZMOS) je záujmové združenie právnických osôb, ktoré združuje vyše 97 % všetkých miest a obcí na Slovensku.

Združenie miest a obcí Slovenska (ZMOS) bolo založené na obhajobu spoločných oprávnených záujmov a presadzovanie potrieb svojich členov, teda miest, obcí a mestských častí Bratislavy a Košíc, čo zároveň znamená, že jeho úlohou nie je vstupovať do riešenia individuálnych problémov jednotlivých členských miest a obcí. 

Združenie miest a obcí Slovenska je najväčšia nevládna organizácia združujúca, zastupujúca  a reprezentujúca mestá, obce a mestské časti na Slovensku ako právnické osoby. Od svojho založenia v marci 1990 sa aktívne zapája do reformných procesov verejnej správy a svoje aktivity vyvíja tak vo vzťahu k svojim členom,  ako aj vo vzťahu k národným orgánom a tiež na európskej a medzinárodnej úrovni. Vďaka aktívnej participácii v procesoch budovania a upevňovania miestnej samosprávy a demokracie na Slovensku Združenie miest a obcí Slovenska predstavuje neoceniteľný zdroj informácií, skúseností a dobrých praktík pre domáce a zahraničné inštitúcie a združenia miestnych samospráv.

Ústredným riaditeľom Kancelárie ZMOS je od januára 2020 Michal Kaliňák.

Kancelária ZMOS
---------------

* je výkonná zložka ZMOS zabezpečujúca odborné, organizačné, administratívne, hospodárske a technické úlohy súvisiace s činnosťou ZMOS,

* výraznou mierou sa podieľa  na všetkých aktivitách a výsledkoch ZMOS,
* zabezpečuje rokovania všetkých orgánov ZMOS, spracováva odborné podklady na rokovania predstaviteľov ZMOS, zapája sa do legislatívneho procesu, rokuje na pracovnej úrovni s odbornými zástupcami jednotlivých ministerstiev, realizuje vzdelávacie aktivity a projekty, udržiava kontakty s médiami a zahraničnými organizáciami,
* kanceláriu združenia riadi ústredný riaditeľ, ktorý zodpovedá za jej činnosť a odbornú úroveň predsedovi a Rade ZMOS.

História
--------

Združenie založili zástupcovia 176 miest a obcí na ustanovujúcom sneme v Žiline 21. marca 1990. Na I. sneme združenia sa už zúčastnilo 1 013 delegátov z členských miest a obcí.

Orgány
------

Orgánmi združenia v zmysle platných stanov združenia sú:

* snem združenia,
* predseda združenia,
* kontrolná komisia združenia,
* rada združenia.

### Predseda

Predsedom združenia je Jozef Božik, primátor mesta Partizánske.

### Podpredsedovia

* Radomír Brtáň, starosta obce Košeca
* Štefan Gregor, primátor mesta Šahy
* Michal Sýkora, starosta obce Štrba
* výkonný podpredseda Jozef Turčány

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Predseda a podpredsedovia ZMOS* [online]. ZMOS, [cit. 2015-02-02]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Združenie miest a obcí Slovenska
Štvorec protikladov
**Logický štvorec** (*štvorec protikladov*) je mnemotechnická pomôcka na zapamätanie si vzťahov medzi štyrmi základnými druhmi súdov aristotelovskej logiky, ktorými sú:

* všeobecný kladný súd (napr. „Všetci ľudia sú smrteľní."),
* čiastočný kladný súd (napr. „Niektorí ľudia sú smrteľní."),
* všeobecný záporný súd (napr. „Žiaden cicavec nevie plávať."),
* čiastočný záporný súd (napr. „Niektoré vtáky nevedia lietať.").

Termín „ľudia" vo všeobecnom kladnom súde je subjektom súdu (**S**) a „sú smrteľní" jeho predikátom (**P**). Všeobecný kladný súd (*universalis affirmativa*) skrátene zapisujeme v tvare „**S** a **P**", kde „a" je tzv. spona medzi subjektom a predikátom; je vyjadrením kvantifikátora (v tomto prípade slova „všetci") a zároveň identifikuje fakt, že ide o kladný súd.

Čiastočný kladný súd (*particularis affirmativa*) zapisujeme v tvare „**S** i **P**", všeobecný záporný súd (*universalis negativa*) v tvare „**S** e **P**" a čiastočný záporný súd (*particularis negativa*) v tvare „**S** o **P**".

Zdroj
-----

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Gahér, František. *Logika pre každého*. 3 vydanie. Bratislava: IRIS, 2003. ISBN 80-89018-54-8.
**Telesón** (starogr. *Τελέσων*) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.

Telesón, grécky sochár z Rodosu, bol syn a žiak Mnasitima a otec sochára Mnasitima. Tvoril zrejme v polovici 3. storočia pred Kr. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy, svedectvom tvorby tohto umelca je ale jeho menom signovaný mramorový podstavec zo sochy, objavený na akropole mesta Lindos.

Na tomto podstavci sa podľa nápisu, datovaného približne do roku 236 pred Kr. nachádzala dvojica sôch kňazov bohyne Atény *Lindskej* (možno otca a syna), a to socha Kallikrata, syna Eufrantida, ktorú Telesón zhotovil so svojim otcom a socha Eufrantida, syna Charidama, zhotovená sochárskym majstrom Fylom z Halikarnasu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Teleson*
2. 1 2  *Paulys Real-encyclopädie der classischen Altertumswissenschaft. Supplement, Zväzok 8*, str. 7
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *Lindos II 106*
Členovia ASEAN
**Združenie národov juhovýchodnej Ázie** (iné názvy: **Združenie krajín juhovýchodnej Ázie**, **Združenie štátov juhovýchodnej Ázie**; skr. **ASEAN**; angl. *Association of Southeast Asian Nations*) je geopolitické združenie 10 krajín juhovýchodnej Ázie. Funguje ako medzivládna organizácia na zlepšovanie hospodárskej, politickej a kultúrnej spolupráce. Bola založená v 8. augusta 1967 Bangkockou deklaráciou štátov Indonézia, Filipíny, Malajzia, Singapur a Thajsko. Neskôr sa medzi členov zaradili štáty ako Brunej, Mjanmarsko, Kambodža, Laos a Vietnam. Od roku 2006 sa o členstvo snaží aj Východný Timor. 

Organizácia sídli v Jakarte, jej generálnym tajomníkom je Le Luongh Minh.

Dejiny
------

Predchodcom ASEAN bola organizácia ASA (*Association of Southeast Asia*), ktorá vznikla v roku 1961 a združovala štáty Filipíny, Malajzia a Thajsko. Charta ASEAN, ktorá je ústavou ASEAN bola prijatá v novembri 2007 na 13. summite.

Referencie
----------

1. ↑  ASEAN in: Encyclopaedia Beliana
2. ↑  Bangkok Declaration wikisource
3. ↑   *Establishment* [online]. ASEAN. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *East Timor ASEAN bid* [online]. 2006, [cit. 2010-03-08]. Dostupné online. (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Združenie národov juhovýchodnej Ázie na stránke MZV SR

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Združenie národov juhovýchodnej Ázie**.
Abbey Road Studios.
**Abbey Road Studios**, vytvorené v novembri 1931 firmou EMI v Londýne, (Anglicko) je považované za prestížnu ikonu nahrávacích štúdií. Nachádza sa na Abbey Road v St John's Wood v City of Westminster. Okrem priameho použitia na nahrávanie nových albumov je jeho technické vybavenie používané aj na remastrovanie množstva nahrávok klasickej hudby, ktoré vznikli v Kingsway Hall.

Umelci, ktorí nahrávali v Abbey Road Studios
--------------------------------------------

V štúdiách na Abbey Road nahrávali aj 
Red Hot Chilli Peppers, The Beatles, Cliff Richard, Deep Purple, Radiohead, Al Stewart, Pink Floyd, U2, Oasis, The Shadows, Morrissey-Mullen, Elliott Smith a Plácido Domingo. 

V štúdiu dva nahrávali The Hollies, Manfred Mann, The Seekers, Gerry & the Pacemakers, Martin Briley, Mrs Mills, Miroslav Žbirka a iní. 

V roku 2018 sa tu stretla hudobná skupina Smile (bez Freddieho Mercuryho) v 80. rokoch Queen.

Nahrávacie a mixovacie konzoly
------------------------------

* Štúdio jeden: 72 Fader Neve 88RS
* Štúdio dva: 60 Fader Neve VR Legend
* Štúdio tri: 96 Fader Solid State Logic 9000 J
* Penthouse: 48 Fader Neve DFC Gemini

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Abbey Road Studios**

Externé odkazy
--------------

* Abbey Road Studios — oficiálna stránka
* Live from Abbey Road - oficiálna stránka
* Video interviews shot at Abbey Road and studio tour
**Zdroj, štátny podnik** alebo **Zdroj, národný podnik**, skrátene **Zdroj**, bol názov siete samoobslužných predajní na Slovensku. Išlo o ekvivalent českej siete Pramen.

História
--------

Základom podniku sa stalo 28 predajní firiem Julius Meinl, Lahôdky Lamplota a Jedlo Bratislava, nad ktorými štát v roku 1948 získal kontrolu. Neskôr sa k ním pridali všetky tradičné koloniály, zelovoce, mäsiarstva a zmiešané tovary súkromných vlastníkov. Jeho prvým riaditeľom sa stal František Sloboda a centrála sídlila v Bratislave.

Dňa 30. novembra 1957 Zdroj otvoril dve samoobslužné predajne v Bratislave. Prvá sa nachádzala na 
vtedajšiom Stalinovom námestí a druhá na Vajnorskej ulici číslo 15.

Po páde socialistického režimu sa sieť rozbila na niekoľko krajských častí, ktoré sa neskôr sprivatizovali. V 90. rokoch 20. storočia tieto časti fungovali buď samostatne, v rôznych alianciách, s vlastnými sieťami, ako napríklad Verex, Mavop, Prima Zdroj či Sama, alebo postupne zanikli. 

Väčšina reťazcov z 90. rokov sa stala súčasťou siete CBA.

Zdroje
------

* AUGUSTÍN, Radoslav. *CBA je pohrobkom komunistickej siete Zdroj, ktorý poskladali z vyvlastnených predajní* [online]. 2011-09-19, [cit. 2022-05-16]. Dostupné online.
* AIKALAJKA. *Interiéry a exteriéry ČSSR: PRAMEN-ZDROJ:SIEŤ SAMOOBSLÚH V ČSSR* [online]. utorok 3. mája 2011, [cit. 2022-05-16]. Dostupné online.
* *Rok 1957: Zdroj otvára nové samoobslužné potraviny - fotografie - Vtedy* [online]. Vtedy.sk, [cit. 2022-05-16]. Dostupné online.
**Združené pomenovanie** je ustálené spojenie slov, ktoré ako celok vyjadrujú jeden pojem, ale ich komponenty vystupujú v svojich základných významoch. Ide o opisné pomenovania takých pojmov, pre ktoré jazyk nemá jednoslovný výraz.

Typológia
---------

Pri určovaní vzťahu združených pomenovaní k frazeológii sa rozlišujú:

* **nefrazeologické združené pomenovania** (najmä **terminologické združené pomenovania**),
* obrazné (frazeologické) združené pomenovania.

Nefrazeologické združené pomenovania vznikajú presnou a cieľavedomou pomenovacou činnosťou ľudí, pričom sa príslušný výraz hľadá, alebo umelo vytvára pre konkrétnu potrebu (napr. *kyselina sírová*, *rovnoramenný trojuholník*, *materská škola*, *osobný vlak*, *písací stroj*, *zubná kefka*, *cesta prvej triedy*, *káblová televízia*, *kupónová privatizácia*). Nefrazeologické združené pomenovania sa často menia na jednoslovné pomenovania, univerbizujú sa (napr. *obývacia izba* → *obývačka*, *panelový dom* → *panelák*, *táborový oheň* → *táborák*, *osobný vlak* → *osobák*, *kupónová privatizácia* → *kupónka*).

Obrazné združené pomenovania vznikajú bez zámerného vyhľadávania terminologického označenia. Nepodliehajú univerbizácii. Na základe obraznej podobnosti a častým používaním sa ich význam prehodnotil a ustálil v novom výraze (napr. *lúčavka kráľovská*, *pávie oko*, *lišaj smrtihlav*, *zlatý dážď*, *medvedia služba*, *gordický uzol*, *labutia pieseň*, *babie leto*, *posledný mohykán*, *ľahké futro*, *trójsky kôň*, *kameň úrazu*).

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
**My Winter Storm** je druhý sólo album fínskej rockovej speváčky - Tarje Turunen. Album bol vydalo vydavateľsto Universal music vo Fínsku 19. novembra 2007, v Južnej Amerike 2. januára 2008 a v Severnej Amerike 26. februára 2008; vo Veľkej Británii bola vydaná špeciálna verzia limitovaná na 300 kusov. Album je tiež k dispozícii v limitovanej edícii digipack 2-disk s DVD. Oba single a albumy sú produkované Danielom Presleym.

Album bol nahrávaný s rôznymi slávnymi umelcami, vrátene violončelistu Martina Tillmana, gitaristu Kika Loureira a skladateľa Jamesa Dooleyho. Album obsahuje niekoľko hudobných štýlov, vrátane alternatívneho rocku, symfonického metalu, popu a folku. Nahrávalo sa v ôsmich štúdiách - Fínsko, Brazília, Írsko, USA, Španielsko, Švajčiarsko, Nemecko a Česko. Podľa Tarjy, niektoré texty boli založené na knihe Alchymista od brazílskeho spisovateľa Paula Coelho, napríklad piesne „Oasis" a „The Reign". Pieseň „My Little Phoenix" bola napísaná podľa filmu z roku 2002 *The Ring* od Gore Verbinskeho. 

Album *My Winter Storm* je platinový vo Fínsku, získal dva zlaté disky v Rusku, taktiež získal zlatú platňu v Maďarsku a prvú zlatú platňu v celej svojej profesionálnej kariére v Česku.

Zoznam skladieb
---------------

1. „Ite, Missa Est" - 0:27
2. „I Walk Alone" - 3:53
3. „Lost Northern Star" - 4:22
4. „Seeking for the Reign" - 0:58
5. „The Reign" - 4:07
6. „The Escape of the Doll" - 0:32
7. „My Little Phoenix" - 4:02
8. „Boy and the Ghost" - 4:36
9. „Sing for me" - 4:16
10. „Oasis" - 5:10
11. „Poison" - 4:01
12. „Our Great Divide" - 5:05
13. „Sunset" - 0:36
14. „Damned and Divine" - 4:29
15. „Die Alive" - 4:04
16. „Minor Heaven" - 3:53
17. „Ciaran's Well" - 3:39
18. „Calling Grace" - 3:06

Svetové turné
-------------

Na predstavenie albumu My Winter storm, Tarja zorganizovala turné **Storm World Tour** , bolo to Tarjine prvé svetové turné po odchode z Nightwishu v 2005. Turné bolo rozdelné na sedem častí: v prvej časti Tarja zrealizovala 10 koncertov po Európe medzi novembrom a decembrom 2007. V roku 2008 hrala v Južnej Amerike a na konci roka opäť v Európe. Debutovala v mnohým krajinách - Luxembursko, Srbsko, Izrael, Ukrajina, Bulharsko a Bielorusko. 

V roku 2009 Tarja zrealizovala turné po Severnej Amerike, hrala v Spojených štátoch a v Kanade. Po koncertoch v Južnej Amerike, debutovala vo Venezuele. V poslednom úseku Tarja hrala prvýkrát vo svojej kariére v Turecku a Chorvátsku. Dokončila turné v Londýne 19. októbra 2009.

Členovia kapely
---------------

Členovia kapely, ktorí ju sprevádzali na jej turné od 25. novembra v Columbia Club v Berlíne do 20. decembra v Electric Ballroom v Londýne boli: 

|  |  |
| --- | --- |
| basgitara | Doug Wimbish |
| gitary | Kiko Loureiro |
| bicie | Mike Terrana |
| klávesy | Maria Ilmoniemi |
| violončelo | Max Lilja and Markus Hohti |
| Ďalšie elektrické klávesy | Tony Turunen |

Preklad
-------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku My Winter Storm na anglickej Wikipédii.*
**Ján Augustíni** (Augusti) (\* Brezno - † 21. október 1675 Žilina) bol evanjelický kňaz, cirkevný hodnostár.

Jeho otec Eliáš Augustíni, jeho syn Eliáš Augustíni (?-1702), jeho manželka Magdaléna rod. Regisová.

Životopis
---------

Navštevoval evanjelickú školu v Brezne, v Prievidzi, v Nemeckej Ľupči, v Bytči a v Žiline. Rektor školy v Okoličnom, v Spišských Vlachoch, 1640-1642 v Jelšave, 1643 v Žiline, 1646 v Bánovciach nad Bebravou, 1646-1657 a 1663-1665 evanjelický farár v Dubnici nad Váhom, 1657 senior, 1665-1667 v Lednici, 1667-1674 v Martine, 1669 superintendant. Pri prenasledovaní evanjelikov, po odhalení Vešeléniho sprisahania 1674 predvolaný pred mimoriadny súd v Bratislave, podpísal reverz a žil v ústraní v Žiline. Autor príležitostných latinských básní, z ktorých jedna sa zachovala v rukopise Rezikovej Gymnaziológii.

Literatúra
----------

* AUGUSTÍNI, Ján. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok I A – B. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2002. 638 s. ISBN 80-89023-16-9. S. 121.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 159266
* VIAF: 185156563614823242393
Súradnice: 5°33′S 95°19′V﻿ / ﻿5,550°S 95,317°V﻿ / 5.550; 95.317

**Aceh** je jedna z 33 provincií Indonézie. Nachádza sa na severozápadnom okraji ostrova Sumatra. Hlavným mestom a administratívnym strediskom je Banda Aceh.

Geografia
---------

Stredná časť provincie je hornatá a pokrytá tropickým lesným porastom; najvyšším vrcholom je sopka Leuser (3 404 m n. m.). Pobrežie tvoria úrodné nížiny.

Populácia
---------

Osídlenie je riedke (väčšinu tvoria Acehovia), s vysokou prevahou moslimského vierovyznania.

Dejiny
------

Aceh bol v roku 1500 malým samostatným kráľovstvom, centrom obchodu s korením. Svoj vrchol dosiahlo v 1. polovici 17. storočia. Snahy Holandského kráľovstva o jeho podmanenie vyústili v rokoch 1873 až 1903 do tzv. acehskej vojny. Tá síce skončila víťazstvom Holanďanov, no posledné ohniská odporu boli potlačené až v roku 1913.

Od roku 1947 je Aceh provincia v rámci Indonézie.

Hospodárstvo
------------

Aceh je zdrojom vzácnych tropických drevín. Pestuje sa tu ryža, kokosové palmy, kaučukovníky. Nachádzajú sa tu a ťažia sa ložiská ropy a zemného plynu.

Pozri aj
--------

* Zemetrasenie v Indickom oceáne 26. decembra 2004
* Pulau Weh
* Simon Tuturop

Referencie
----------

1. ↑   *Central Bureau of Statistics: Census 2010* [online]. august 2010, [cit. 2012-06-03]. Dostupné online. (indonézština)

Zdroj
-----

* Aceh. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 37.
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Divoký západ* pozri *Divoký západ (rozlišovacia stránka)*.
Kovboj - symbol Divokého západu
**Divoký západ** (angl. Wild West alebo *American Old West*) je územie dnešných západných štátov USA v 19. storočí, najčastejšie v čase medzi občianskou vojnou a rokom 1911, ako aj príslušná zmes histórie, mýtov, legiend, príbehov, domnienok a kultúry. Oblasť možno na východe zhruba vymedziť západnou hranicou štátov Severná Dakota, Južná Dakota, Nebraska, Kansas, Oklahoma a Texas, teda asi 104. stupňom západnej dĺžky.

Pretože Divoký západ poslúžil ako prostredie mnohých fiktívnych príbehov, stal sa tento región po celom svete populárnym a definuje sa ním aj žáner takýchto príbehov — western.

Vtedajšie prostredie amerického západu sa vyznačovalo ozbrojenými zrážkami prichádzajúcich osadníkov, pôvodných Indiánov, obchodníkov a vládou USA. Malé vojny o pozemky medzi osadníkmi boli bežné, rovnako ako korupcia a kriminalita v justícii.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Divoký západ**

Externé odkazy
--------------

* Western Folklife Center
* Autry National Center of the American West – Los Angeles, California
* American West History
* New Perspectives on 'The West'
* Dodge City, Kansas 'Cowboy Capital'
* Fort Dodge, Kansas History
* Old West Kansas
* Tombstone Arizona History
* "The American West"
* *The Frontier: A Frontier Town Three Months Old* by Ward Platt
* 161 photographs of frontier geography and personalities; these are pre-1923 and out of copyright

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku American Old West na anglickej Wikipédii.*
Aktaión uvidel bohyňu Artemis nahú, autor:Tiziano Vecelli (1490–1576)
**Aktaión** alebo **Akteón** (starogr. *Ἀκταίων, Ἀκτέων* - *Aktaión, Akteón*, lat. *Actaeon*) je v gréckej mytológii syn Aristaia a jeho manželky Autonoy, dcéry tébskeho kráľa Kadma.

Aktaión bol žiakom Kentaura Cheiróna, ktorý ho okrem iného naučil aj loviť zver. Z Aktaióna sa potom stal vášnivý poľovník. 

Jedného dňa si Aktaión, ako inokedy, vyšiel na lov do kithairónskych lesov a pri prenasledovaní zveri vošiel náhodne do jaskyne, kde sa práve kúpala bohyňa lovu Artemis. Keď ho zazreli nymfy, ktoré sa tiež chystali na kúpeľ, začali kričať a bohyňa ho za trest, že ju uvidel nahú, premenila na jeleňa.
O chvíľu ho však čakal ešte krutejší osud. Jeho päťdesiat psov ho vystopovalo a netušiac, že majú pred sebou vlastného pána, ho uštvalo k smrti a roztrhalo.

Antický autor Nonnos z Panopole uvádza, že Aktaión sprevádzal boha Dionýza na jeho výprave do Indie.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 306.
2. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 3,4,2.
3. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,4,4.
4. 1 2  Ovidius, *Metamorphoses*, 3,131-250.
5. ↑  Hyginus, *Fabulae* 181.
6. ↑  Hyginus, *Fabulae* 180.
7. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 39-40.
8. ↑  Nonnos, *Dionysiaka*, 13,54.
**Východné Alpy** sú geomorfologická provincia vo východnej časti Álp. V tejto členitejšej oblasti Álp sa nachádzajú skôr nižšie pohoria. Najčastejšie sú vymedzované ako oblasť Álp východne od línie Bodamské jazero (na severe)-priesmyk Splügen-Comské jazero (na juhu).

Hranice a členenie
------------------

Východné Alpy zahŕňajú oblasti Švajčiarska, Rakúska, Lichtenštajnska ako aj menšie oblasti južného Nemecka a sever Slovinska. Východnú hranicu tvorí Wienerwald (Viedenský les) a viedenská panva, ktoré sú prechodným členom medzi Alpami a Západnými Karpatami. Geologicky je hranica medzi oboma pohoriami menej zreteľná, pretože viaceré stavebné jednotky Východných Álp sú prítomné v Malých Karpatoch a možno i v Považskom Inovci.

Alpský klub (*Alpenvereins-Einteilung*) uprednostňuje členenie Východných Álp na Nördliche Kalkalpen, Zentrale Ostalpen a Südliche Kalkalpen. Tieto väčšie celky sa ďalej členia na niekoľko desiatok menších regiónov.

Prírodné podmienky
------------------

Najvyšší vrch vo Východných Alpách je Piz Bernina (4 049 m) vo Švajčiarsku. Okrem niekoľkých vrcholov v oblasti Bernina, je ďalším najvyšším vrch Ortler (3 905 m) v Taliansku resp. Južnom Tirolsku a Großglockner (3 798 m) v Rakúsku.

Počas poslednej ľadovej doby – Würmu, boli Východné Alpy suchšie ako Západné Alpy, s ľadovou pokrývkou končiacou v oblasti Nízkych Taur. Toto umožnilo prežiť dobu ľadovú mnohým druhom, ktoré sa nezachovali v žiadnej z okolitých oblastí.

### Geológia

Východné Alpy majú výraznú príkrovovú stavbu, ktorá bola formovaná počas alpínskej orogenézy pri vzniku a uzatvorení oceánu Tethys. Rozsiahle príkrovy tvoria 3 na seba nasunuté jednotky. Najvyššou z nich je austroalpinikum, v Západných Alpách, ktoré boli viac vyzdvihnuté, je už takmer oderodované. Pod austroalpinikom leží penninikum a helvetikum. Jednotky penninika predstavujú 2 oceánske oblasti (severná Valaiská a južná Piemontská), medzi ktorými sa nachádzal úzky pás pevniny známy ako Briançonnaiský mikrokontinent. Geologickú spätosť so Západnými Karpatami podčiarkuje aj prítomnosť pozostatkov Meliatsko-halstattského oceánu.

Referencie
----------

1. 1 2  I. Dieška a kol.: *Horolezectvo - Encyklopédia.* Šport, 1989, s. 17
**Taktnosť** je vlastnosť správania sa voči druhému človeku, ktorú konštituujú tieto zložky: ľudskosť, uznanlivosť, porozumenie, starostlivosť, ochota pomáhať, láskavosť, úctivosť, dôvera k osobnosti, záujem o osobnosť, rešpektovanie individuálnych osobitostí, psychického a telesného stavu, priateľskosť, nepovýšenecký postoj, profesionálnosť, pozitívny vzťah k situácii, v ktorej sa nachádzame s partnerom, svedomité plnenie si povinností, nenásilnosť v dosahovaní cieľov, nezaujatosť, spravodlivosť, snaha o všestranné rozvíjanie partnerovej osobnosti, cit pre mieru, primeraná náročnosť a prísnosť, snaha zachovať duševné zdravie a vytvárať psychickú klímu optimálnu pre spoločnú činnosť alebo pre činnosť partnera; kladná motivácia činnosti partnera, pozitívne odmeňovanie, ohľaduplnosť a diskrétnosť pri riešení problémov, povzbudzovanie pri neúspechu, vzbudzovanie a posilňovanie sebadôvery; charakternosť, úprimnosť, sebakritickosť, sebaovládanie, rozvážnosť, vyrovnanosť, trpezlivosť, slušnosť, kultúrnosť, príkladnosť; optimizmus, zmysel pre humor. 

Tieto konštituenty taktnosti musia byť zastúpené v rovnakej miere. Pri chýbaní jedného alebo viacerých konštituentov taktnosti hovoríme o netaktnosti.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Mydlo* pozri *Mydlo (rozlišovacia stránka)*.
Doma vyrobené mydlo.
**Mydlo** je tenzid používaný v kombinácii s vodou na umývanie a pranie.

Mydlo sa pôvodne predávalo v podobe lisovaných zvyčajne tehličiek alebo v podobe mydlových vločiek, postupne sa však rozšírilo aj používanie tekutého mydla. Pri praní bielizne neskôr nahradili mydlo syntetické detergenty v podobe pracieho prášku.

Štruktúra
---------

CH3-(CH2)n-COO−Na+
Všeobecný vzorec molekuly mydla - sodnej soli vyššej mastnej kyseliny. Na ľavej strane je nepolárny (hydrofóbny) koniec a na pravej strane je polárny (hydrofilný) koniec.

Výroba
------

### Zmydelňovanie

Mydlá sú zvyčajne zmesi sodných a draselných solí vyšších mastných kyselín, ktoré pochádzajú z olejov alebo tukov. Tieto reagujú s hydroxidom sodným alebo hydroxidom draselným v procese zvanom zmydelňovanie. 
Pôsobením hydroxidu sa triacylglyceroly v olejoch alebo tukoch štiepia alkalickou hydrolýzou za vzniku glycerolu a príslušných draselných alebo sodných solí, ktoré tvoria surové mydlo. Historicky sa využíval hydroxid draselný, získavaný z popola spálenej rastlinnej alebo drevnej hmoty.

Metódy zmydelňovania v základe rozlišujeme dve: 

* **metóda za tepla** - celý proces prebieha pri pomerne vysokých teplotách (až do 80 °C), ktoré umožňujú väčšiu kontrolu celého procesu, táto metóda je výhradne používaná v priemyselnej výrobe. Pri výrobe priemyselne vyrábaných mydiel pri procese zmydelňovania sa zámerne oddeľuje glycerín a predáva sa ako vedľajší produkt. Táto metóda takisto umožňuje výrobu transparentných mydiel.
* **metóda za studena** - najjednoduchšia a najprírodnejšia metóda, veľmi vhodná pre domácich kutilov. Tuky/oleje a hydroxid reagujú prirodzene za nízkych teplôt, bez varenia. Tento postup neumožňuje oddelenie glycerínu, takto vyrobené mydlá sú ním teda prirodzene bohaté.

Obidve metódy zmydelňovania sa dajú praktikovať doma, metóda za tepla však vyžaduje viac času a pozornosti.

### Priemyselná výroba

V priemyselnej výrobe je súčasťou konečnej úpravy produktu pri výrobe mydla zvyčajne odstránenie chloridu sodného, hydroxidu sodného a glycerolu rozpustením surového mydla vo vriacej vode a opätovným vyzrážaním soľou (vysolenie).

Následne sa z mydla odstráni väčšina vody a suché mydlo s obsahom 6-12 % vody sa lisuje do malých peliet. Tieto sa potom upravujú do predávanej formy.

Využitie
--------

Ukážka dekoratívnych toaletných mydiel.
Aj keď je pojem *mydlo* bežný v každodennej konverzácii, v skutočnosti väčšinu toaletných mydiel tvoria syntetické detergenty, ktoré sú lacnejšie a ich výroba je jednoduchšia.

Mydlo je užitočné pri umývaní, pretože molekuly mydla sa dobre viažu s nepolárnymi molekulami (napr. tuk, olej) a polárnymi molekulami (ako voda).

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |

* Hygiena
* Plienka
* Koža
* Zmäkčovadlo
* Čistenie

Iné projekty
------------

CommonsWikislovníkWikicitáty
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mydlo**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Mydlo****
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Mydlo**
**Takt** je prispôsobovanie všeobecných zásad a pravidiel spoločenského styku každému jednotlivému prípadu, bez toho, že by sa ustupovalo od princípu, alebo ich primerané uplatňovanie v konkrétnych situáciách. Takt neznamená iba ohľaduplnosť, ale ohľaduplnosť odstupňovanú, kvalifikovanú podla situácie a osôb, s ktorými rokujeme.

Takt je jemnocit, je to umenie zvážiť primeranosť nášho správania a konania a umenie vžiť sa do situácie toho, s kým sme v styku, a správať sa k nemu tak, ako by sme si priali, aby sa v rovnakej situácii zaobchádzalo s nami.

Tak vedie človeka k tomu, aby bol znášanlivý k iným, aby rešpektoval iné osoby a iné názory. Takt pritom neznamená súhlasiť so všetkým, čo povie partner rozhovoru. Ide práve o najvhodnejšiu formu, ako názory, s ktorými nesúhlasíme, odmietnuť bez toho, aby sme vecne a formálne druhú stranu urazili.

Avšak aj tá najvybrúsenejšia forma môže byť urážkou, ak existuje taký úmysel. Taktní voči iným budeme vtedy, keď budeme ochotní premýšľať o tom, ako rokujeme s druhými, či nám záleží na tom, ako s inými ľuďmi komunikujeme. Ak to nie sme ochotní alebo ak nám na tom nezáleží, je obyčajne výsledkom netaktnosť alebo skôr neslušnosť.

Pozri aj
--------

* taktnosť

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Obrázok zobrazujúci hlavu Ignáca Martinoviča po exekúcii
**Ignác Martinovič** (\* 20. júl 1755, Pešť, Uhorsko – † 20. máj 1795, Budín) bol uhorský učenec, filozof, spisovateľ a vodca hnutia jakobínov.

Biografia
---------

Martinovič pracoval ako tajný agent a od začiatku svojej akademickej kariéry sympatizoval s novými radikálnymi liberálnymi myšlienkami.

Osvietenský absolutizmus skončil v Uhorsku za Leopoldovho nástupcu Františka II. (vládol v rokoch 1792 – 1835), ktorý si vytvoril averziu voči zmenám, čo spôsobilo Uhorsku desaťročia politickej stagnácie. Nový panovník, cisár František II. kvôli týmto činom odvolal Martinoviča a jeho kolegu Ferenca Gotthardiho, bývalého šéfa tajnej polície. Obmedzením slobody tlače sa cisár František II snažil zabrániť šíreniu revolučných myšlienok. Cisár začal vyšetrovanie proti autorom už vydaných diel a zhabal ich brožúry, vrátane troch Martinovičových diel, ktoré však boli vydané bez mena autora. Nečakaná udalosť však radikálne zmenila jeho osud: Dostal tajný list priamo z Parížskej komúny, samotného centra Francúzskej revolúcie, s takými signatármi ako Maximilien de Robespierre, Saint-Just a Georges Danton. List vyzdvihoval jeho vedeckú kariéru a talent, no jeho hlavným cieľom bolo presvedčiť ho – ako „najschopnejšieho človeka v Uhorsku" – organizovať revolučné hnutia a radikalizovať existujúce spoločnosti a skupiny v mene „ Práva človeka a občana" v Uhorsku a iných habsburských oblastiach. Martinovič následne založil rozsiahlu organizáciu hnutí a tajných organizácií, ktorých členov získaval väčšinou z „dôveryhodných" už existujúcich radikálnych spoločností. Vo svojom Oratio pro Leopolda II. Martinovič  výslovne uvádza, že má byť uznaná len právomoc, ktorá vyplýva zo spoločenskej zmluvy; aristokraciu videl ako nepriateľa ľudstva, pretože bránila ľuďom vo vzdelaní. Mal na starosti rozprúdenie vzbury proti šľachte medzi uhorskými nevoľníkmi. V ďalšom zo svojich diel, Katechizmus ľudí a občanov, tvrdil, že občania majú tendenciu brániť sa akejkoľvek represii a že suverenita spočíva na ľude.
V roku 1794 nadobudol revolučný tlak v Uhorsku dve podoby, nacionalistický aristokratický z radov nižších šľachticov a šľachty a rovnostársku jakobínsku formu z buržoázie. Martinovič tak založil dva republikánske tajné kluby: jeden pre aristokratických členov („Compagnie des Réformateurs") a jeden pre členov s buržoáznym pôvodom („Liberté Égalité Fraternité"). Pre každú spoločnosť napísal Martinovič samostatný „katechizmus". Martinovič však bol zatknutý vo Viedni a rýchlo sa obrátil proti svojim maďarským jakobínom, čím sa ukončilo hnutie jakobínov v Uhorsku. Martinovič bol odsúdený na smrť za velezradu.

Referencie
----------

1. ↑  LENDVAI, Paul. *The Hungarians: A Thousand Years of Victory in Defeat*. Princeton University : Princeton University Press, 2004. ISBN 9780691119694. S. 182 - 186.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ignác Martinovič**

Autoritné údaje: * GND: 129249505
* ISNI: 0000 0000 7871 7627
* LCCN: n85117396
* PIM: PIM64326
* VIAF: 77388133
* WorldCat: lccn-n85117396
**Igor Benca** (\* 11. október 1958, Topoľčany) je slovenský maliar a vysokoškolský pedagóg.

Životopis
---------

V roku 1973-1977 študoval na gymnáziu, 1981-1987 na Vysokej škole výtvarných umení, odbor grafika. V roku 1999 sa habilitoval na docenta. V rokoch 1988-1991 pôsobil ako umelec v slobodnom povolaní. Od roku 1991 Igor Benca pracuje ako vysokoškolský pedagóg na Katedre výtvarnej tvorby Pedagogickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. Od roku 2001 pracoval ako vedúci katedry grafiky, neskôr ako dekan Fakulty výtvarných umení na Akadémii umení v Banskej Bystrici. Venuje sa grafike, maľbe ilustrácií, známkovej tvorbe a výtvarnej tvorbe v architektúte, spoluautor a spoluorganizátor niekoľkých výtvarných podujatí, pravidelne sa zúčastňuje domácich aj zahraničných výstav, vo svojej tvorbe sa venuje figurálnemu znaku, posledné práce nadväzujú na súčasné neoabstraktné tendencie.

Je členom Slovenskej výtvarnej únie, združenie grafikov "G-bod".

Ocenenie
--------

* držiteľ viacerých domácich aj zahraničných ocenení, Inter-Contakt-Grafik Praha, I. cena, strieborná medaila na
* Medzinárodnom bienále grafiky, Peking, najlepší výtvarný návrh známky roka, Slovensko

Referencie
----------

1. ↑   *Manažment fakulty* [online]. Banská Bystrica: Akadémia umení v Banskej Bystrici, [cit. 2011-04-18]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* Who is Who v Slovenskej republike

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 6016
* GND: 120949067
* ISNI: 0000 0000 7863 7889
* NK ČR: xx0032679
* SNK: 162178
* VIAF: 85501434
* Web umenia: 687
**Hybridné smerové odbočnice** sú špeciálnym prípadom 4-bránových smerových odbočníc (SO). Smerovú odbočnicu v mikrovlnových obvodoch nazývame hybridnou vtedy, ak je väzobný a vstupný útlm rovný **3dB** (C=IL=3dB, pričom C je činiteľ väzby-*coupling* a IL je vložný útlm-*insertion loss*). Poznáme dve skupiny hybridných SO (delenie na základe fázového posunu): 

* 90° alebo štvorcové hybridné SO
* 180º hybridné SO

90° hybridné smerové odbočnice
------------------------------

Táto skupina hybridných odbočníc sa často nazýva aj kvadratúrna a vzhľadom na podobné vlastnosti do nej patrí: Langeho odbočnica, štvorcová hybridná SO, kruhová hybridná SO. Dĺžky jednotlivých vedení majú veľkosť λ/4

V tejto časti sa budeme v krátkosti venovať štvorcovej hybridnej SO.

V prípade, že ide o skladanie signálov, budú na vstupe 2 vektory s hodnotami A a B. Výstupné hodnoty majú fázu posunutú o 90º:

Ak by sme hovorili o **deliči**, na vstup by prichádzal len jeden signál, druhý vstupný otvor by bol izolovaný a energia by sa rozdelila na polovicu (3dB) na 2 výstupy.

Štvorcové hybridné odbočnice majú pomerne malú šírku pásma, ktorá je približne 5% strednej frekvencie a sú úzkopásmovejšie ako kruhové hybridné SO.

180° hybridné smerové odbočnice
-------------------------------

Zahŕňajú magické T konštruované pomocou vlnovodu a cirkulátor (*rat-race*).

Cirkulátor na princípe **skladania** signálov:

Ako **delič**:

Pri budení do brány 1 (2) sú výstupné signály 2 a 3 (1 a 4) vo fáze. 

Pri budení do brány 3 (4) sú výstupné signály 1 a 4 (2 a 3) v protifáze. 

Cirkulátor má obvod dĺžky 1,5λ.

Konverzia štvorcovej odbočnice na 180° hybrid
---------------------------------------------

V niektorých aplikáciách je miesto 90° výhodnejšie použiť 180° hybrid, kvôli komplikovanému rozmiestneniu brán. U štvorcovej odbočnice je „sčítavacia" brána medzi deliacimi. Riešenie môže byť veľmi jednoduché a to napríklad pridaním 90° sekcie na jednu z brán štvorcovej odbočnice.

Externé odkazy
--------------

*
**Hybridná komunikácia** je druh komunikácie, pri ktorej sa využíva viacero komunikačných kanálov a ľudských zmyslových orgánov. Využívajú sa pri nej rôzne kombinácie komunikačných činností - čítanie, písanie, rozprávanie či vedenie dialógu.

Hybridná komunikačná sieť zároveň reprezentuje taký komunikačný systém, ktorý je schopný prijímať a vysielať analógový aj digitálny signál.

Pojem hybridnej komunikácie takisto úzko súvisí s novými médiami. Okrem interaktivity a multimediálnosti je totiž jednou z hlavných charakteristík nových médií práve hybridnosť komunikácie, ktorá pomocou nich prebieha.

Vznik pojmu
-----------

Pojem hybridnej komunikácie vznikol v súvislosti s rozvojom elektronických médií a s rozvojom informačnej spoločnosti, pri ktorých sa počítač stáva sprostredkovateľom komunikácie. Súčasné elektronické médiá sú hybridnou formou spojenia medzi písanou a orálnou (ústnou) komunikáciou. V súčasnej dobe internetu klasická orálna komunikácia sama o sebe pomaly zaniká a vždy má svoju podporu aj v písomnej podobe.

Príklady hybridnej komunikácie
------------------------------

Príkladom hybridnej komunikácie môže byť šírenie osobného ústneho odporúčania (v angličtine "word of mouth") pomocou sociálnych sietí. Ďalším príkladom je používanie mobilného telefónu, kde sa orálna komunikácia transformuje cez elektronické komunikačné kanály.

Referencie
----------

1. ↑   *Human and Mediated Communication around the World* [online]. [Cit. 2014-12-06]. Dostupné online.
2. ↑   *Dictionary of Pure and Applied Physics* [online]. [Cit. 2014-12-06]. Dostupné online.
3. 1 2   *Human and Mediated Communication around the World* [online]. [Cit. 2014-12-06]. Dostupné online.
Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Winchester* pozri *Winchester (rozlišovacia stránka)*.
Súradnice: 51°3′S 1°18′Z﻿ / ﻿51,050°S 1,300°Z﻿ / 51.050; -1.300

**Winchester** je historické katedrálne mesto a bývalé hlavné mesto kráľovstva Wessex a Anglického kráľovstva. Mesto leží v strede nemetropolitného okresu City of Winchester a je administratívnym stredisko grófstva Hampshire. Je situované na západnom konci pohoria South Downs pozdĺž rieky River Itchen.

Mesto vzniklo z rímskeho mesta *Venta Belgarum*. Medzi najznámejšiu pamiatku patrí jedna z najväčších katedrál v Anglicku Winchesterská katedrála. Mesto je sídlom univerzity a známej chlapčenskej školy Winchester College.

Referencie
----------

1. ↑   *KS01 Usual resident population: Census 2001, Key Statistics for urban areas* [online]. National Statistics, [cit. 2011-05-20]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Winchester**
Nové Švábsko na mape Antarktídy.
**Nové Švábsko** (nem. *Neuschwabenland*) je kartografický názov označujúci časť územia (medzi 18° východnej z.d. a 12° západnej z.d. a od 70° južnej z.š. až do 75° j.z.š.) v Zemi kráľovnej Maud, ktorá je dnes podľa Antarktického zmluvného systému spravovaná ako závislé územie Nórska. Územie bolo cieľom nemeckej expedície v rokoch 1938 a 1939 a pomenované podľa Švábska, podobne ako i loď expedície MS *Schwabenland*. Rozloha Nového Švábska je približne 600 000 km².

Expedícia vedená Alfredom Ritscherom kapitánom Kriegsmarine mala za hlavný cieľ nájsť vhodné miesto pre veľrybársku základňu so zámerom zabezpečiť veľrybí tuk, ktorý muselo Nemecko nákladne dovážať. Na území nebola postavená žiadna rybárska základňa a územie nebolo Nemeckom nikdy formálne nárokované.

Nemecká mapa Antarktídy (1941) s vyznačeným Novým Švábskom.

Referencie
----------

1. ↑  Heinz Schön, *Mythos Neu-Schwabenland. Für Hitler am Südpol*, Bonus, Selent 2004, s. 106, ISBN 3-935962-05-3

Pozri aj
--------

* územné nároky na Antarktídu

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nové Švábsko**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov New Swabia na anglickej Wikipédii a Neuschwabenland na nemeckej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Územné nároky na Antarktídu |
| --- |
| Súčasné | Francúzsko  Adelina zem · Argentína  Argentínska Antarktída · Austrália Austrálske antarktické teritóriumSpojené kráľovstvo Vlajka Britského antarktického územia Britské antarktické územie · Čile  Čilské antarktické teritóriumNórsko Zem kráľovnej Maud a Ostrov Petra I. · Nový Zéland Rossova dependencia | Územné nároky na Antarktídu |
| Neoficiálne | Brazília Brazílska Antarktída |
| Bývalé | Nacistické Nemecko Nové Švábsko |
**Príručková publikácia** alebo **príručkové dielo** alebo **príručka** je publikácia na rýchle vyhľadanie a osvojenie si základných informácií, vedeckých poznatkov. Spravidla obsahuje konkrétne poznatky, údaje a fakty z jednotlivých oblastí ľudského poznania alebo praktickej činnosti, spracované zhusteným, maximálne prehľadným, podľa potreby i názorným spôsobom. Je významnou pomôckou i na seminároch a cvičeniach na vysokých školách. Do kategórie príručiek patria predovšetkým encyklopédie (všeobecné i špeciálne odborné), slovníky (jazykové i vecné), príručky pre jednotlivé profesie, príručky materiálov a zariadení, normatívne príručky, kvalifikačné, kľúče na určovanie (napr. rastlín), receptáre, sprievodcovia, (turistickí, inštitucionálni), adresáre, tabuľkové publikácie a návody.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* príklad príručky z r. 1920 : *Rukoväť (skrátená) spisovnej reči slovenskej : 1. časť*. Čita - Chabrin : Informačno-osvetový odbor čsl. vojska v Rusku, 1920. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB
**Hydina** je súhrnný názov viacerých druhov hospodárskych zvierat, ktoré slúžia na chov, patriacich do taxonomickej triedy vtákov, ktoré sa chovajú doma.

Kura domáca
-----------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Kura domáca*
Pochádza pravdepodobne od divého predka nazývaného *Gallus gallus bankiva* z územia dnešnej Indie a Indonézie. Kvôli nízkemu generačnému intervalu patrí medzi popredných producentov mäsa. Nosivé hybridy sliepok sa využívajú pre produkciu vajec.

Perlička domáca
---------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Perlička domáca*
Pochádza od *perličky štetcovitej*, ktorá ešte stále žije v severnej Afrike. Produkuje hlavne mäso a vajcia. Môže sa spáriť s kurou domácou, ich potomstvo však nebude plodné.

Hus domáca

Hus domáca
----------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Hus domáca*
Domáce husi pochádzajú od viacerých divých predkov z viacerých kontinentov (Európa, Ázia, Afrika a Amerika). Používa sa hlavne pre produkciu mäsa a peria, v minulosti tiež na produkciu pečienky.

Kačica domáca
-------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Kačica domáca*
Predkom kačice domácej je *divá kačica*, ktorá ešte stále žije v prírode. Chová sa pre produkciu mäsa a peria.

Morka domáca
------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Morka domáca*
Divý predok morky, *morka divá*, pochádza zo Severnej Ameriky. Morka domáca sa chová pre produkciu mäsa.

Holub domáci
------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Holub domáci*
Pochádza od *holuba skalného*, z oblasti juhozápadnej Ázie (oblasť blízkeho východu). Chová sa predovšetkým zo záľuby, ale aj pre produkciu kvalitného diétneho mäsa.
Súradnice: 49°11′38″S 19°42′38″V﻿ / ﻿49,1939661°S 19,7105697°V﻿ / 49.1939661; 19.7105697

**Príslop** (2 142 m n. m. poľ. *Jałowiecki Przysłop*) je vrch v slovenskej časti Západných Tatier. 

Nachádza sa v južnej rázsoche vrchu Baníkov (2 178 m) medzi samotným Baníkovom, ktorý je oddelený bezmenným sedlom, a Jalovskou kopou (1 938 m), ktorá je oddelená Jaloveckým sedlom (1 858 m). Západné svahy strmo spadajú do doliny Parichvost, východné a južné do Žiarskej doliny. Juhovýchodným smerom vybieha z hory krátky výbežok oddeľujúci Baníkovský kotol a Šarafiový žľab, ktorým tečie Šarafiový potok vytvárajúci Šarafiový vodopád. Príslop je budovaný prevažne žulami. Z vrcholu sú dobré výhľady.

Prístup
-------

* po  turistickej značke z vrcholu Baníkov alebo od Žiarskej chaty

Referencie
----------

1. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2019-12-30]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Príslop (Západné Tatry)**

Externé odkazy
--------------

* Príslop na Turistika.cz
* Príslop na Treking.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Príslop (Západní Tatry) na českej Wikipédii.*

Príslop a Baníkov