recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
pes Tosa Inu
**Tosa** (iné názvy: **tosa-inu, tosa inu, japonská doga**; jap. 土佐 - tosa alebo 土佐闘犬 - tosa-inu) je plemeno psa, pochádzajúce z Japonska. Podľa klasifikácie FCI je zaradený v skupine 2, v sekcii 2 - Molosoidné plemená, medzi Mastifovité.

História
--------

Toto plemeno vzniklo v devätnástom storočí krížením pôvodných japonských psov šikoku-ken so západnými plemenami, ako buldog, mastif, nemecké stavače a nemecká doga. Podľa zdrojov pri vytváraní tohto plemena boli použití aj bernardíni a bulteriéri. Toto plemeno bolo pôvodne vyšľachtené na použitie v psích zápasoch.

Vzhľad
------

Tosa je veľké a silné plemeno. Má veľkú hlavu, ktorá je čiastočne v tvare klinu. Charakteristické sú aj vrásky na čele, zvesené uši, visiace vedľa tváre. Telo je dlhé a svalnaté, chvost je dlhý, srsť krátka.

Dĺžka života
------------

Tosa žije v priemere desať až dvanásť rokov, no často máva problémy s očami, plynatosťou a bolesti kĺbov.

Referencie
----------

1. ↑   *II FCI GRUPA* [online]. Kinološki savez Republike Srbij, [cit. 2013-08-23]. Dostupné online. Archivované 2012-10-21 z originálu. (srbsky)
2. ↑   *TOSA INU* [online]. greatbreeds.com, [cit. 2013-08-23]. Dostupné online. Archivované 2012-10-30 z originálu. (anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tosa (pes)**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kynologický portál |
***Mater a Bludička*** je krátkometrážna filmová komédia vyrobená produkciou Pixar pre DVD film Autá z roku 2006, ktorá obsahom nadväzuje na film.

Podstatou filmu je, že robiť si žarty z iných sa môže vypomstiť. Film mal premiéru v Austrálii v stredu 25. októbra 2006 v USA a Kanade až v utorok 7. novembra 2006.

V tomto filme sú ako vo filme Autá vyobrazené zvieratá ako stroje – hmyz, konkrétne svätojánska muška, je znázornený modelom VW Chrobák, alebo kravy sú znázornené ako traktory.

Dej filmu
---------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Mater, hrdzavé, ale priateľské odťahovacie auto známe z úspešného filmu Autá, býva v ospalom mestečku Chladičové Kúpele v okrese Karburátor. Miluje stvárať žarty, pestvá, vylomeniny, šibalstvá či recesiu, ale vždy len na úkor tých druhých. Zrazu ho začne prenasledovať tajomné modré svetielko, ktoré ho naučí, že sa neoplatí robiť zle iným autám.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Postavy
-------

Hlavnou postavou krátkeho filmu je Mater. V krátkom filme sa objavujú aj postavy z filmu Autá - obyvatelia mestečka Chladičové Kúpele vrátane najnovších obyvateľov – Bleskového McQueena a ťahača jeho kamiónu Macka. Taktiež sa v ňom v krátkych chvíľach objavujú okolití obyvatelia – traktory a kombajn Frank.

Knižná podoba
-------------

14. novembra 2006 bola uvedená aj knižná podoba tohto krátkeho filmu *Mater and the Ghost Light (Little Golden Book)*.

Referencie
----------

1. ↑  Cars Blu-ray Blu-ray.com. November 6, 2007. Retrieved July 27, 2011
2. ↑   *Pixar Press Box* [online]. 2008-12-24, [cit. 2018-08-06]. Dostupné online. Archivované 2008-12-24 z originálu.
3. ↑  Mater and the Ghost Light - goodreads.com

Externé odkazy
--------------

* *Mater a Bludička* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *Mater and the Ghostlight* v Internet Movie Database (po anglicky)
* Citácie ku krátkemu filmu Mater a Bludička
* Mater and the Ghostlight - Big Cartoon DataBase
* Martin et la Lumière Fantôme - otakia.com
* Burák a Bludička na FDb.cz
Veľký münsterlandský stavač
**Veľký münsterlandský stavač**, oficiálne *Großer Münsterländer Vorstehhund*, je nemecké národné plemeno. Pridružuje sa k 7 FCI skupine, sekcia 1. Vznikol ako farebná varieta nemeckého dlhosrstého stavača, u ktorého sa začali vyskytovať čierno-biele šteniatka. Toto sfarbenie bolo síce zanedlho vylúčené ale poľovníci z Münsteru sa rozhodli naďalej chovať čierno-biele psy pre ich vynikajúce poľovné vlohy. Plemeno bolo uznané v roku 1908. Psi vynikajú skvelým čuchom, prácou po výstrele aj vo vode. Majú chuť pracovať a silný lovecký pud.

Vzhľad
------

Veľký münsterlandský stavač by mal mať atletickú postavu, dĺžka trupu a výška v kohútiku by sa mali zhodovať. Dĺžka trupu môže prevyšovať výšku v kohútiku o 2 cm. Telo by malo byť dobre osvalené, nie však ťažkopádne. Klus by mal byť pružný a plynulý.Výraz tváre ušľachtilý a inteligentný.

Povaha plemena
--------------

Toto plemeno je zvyčajne opisované ako veľmi inteligentné, energické, pracovité a lojálne. Typickí sú nedôverčivosťou takže psi tohto plemena sú dobrí strážnici. Môžu byť trochu dominantný, nie však agresívny. Dobre vychádzajú s ostatnými zvieratami, taktiež vo svorke. Veľká trpezlivosť voči deťom. Majú vysoký stupeň inteligencie ale taktiež tvrdohlavosti. Plemeno je veľmi energické takže nie je vhodné do bytu, potrebuje pravidelný pohyb a výcvik.

Veľkosť
-------

Veľký münsterlandský stavač by mal mať od 60 do 65 cm v kohútiku u psa, u feny 58 až 63. Váha by mala byť približne 30 kg, psy však často vážia aj 35 kilogramov.

Srsť a sfarbenie
----------------

Srsť by mala mať strednú dĺžku, podstatne dlhšia by mala byť na ušiach, na krku a hrudi, na zadnej strane predných nôh, na zadných nohách by mala srsť tvoriť tzv. nohavičky, na chvoste vytvára zástavu. Srsť by mala byť hustá, hladká, a jemná. Drsná srsť je neprípustná. Jediné povolené sfarbenie je čierno-biele. Kvôli výskytu piebald génu sa množstvo čiernej a bielej líši v závislosti na predispozíciach. Pes môže byť prevažne biely až po prevažne čierneho. Hlava musí byť vždy čierna, prípustná je biela lysinka. Koniec chvosta je zvyčajne biely. Zvyšok tela môže byť striekaný, bodkovaný.

Veľký münsterlandský stavač na Slovensku
----------------------------------------

V súčasnosti sa na Slovensku nachádza jediná chovateľská stanica. Prvý a dosiaľ jediný vrh bol odchovaný koncom roka 2012. Dve tretiny šteniat zostalo na slovensku. Možnosť vidieť toto plemeno na výstavách alebo poľovačkách je vzácnosť. Na celom svete je približne len 3000 psov tejto rasy. Na slovensku je ich aktuálne približne 20. Naopak, u našich susedov, v Česku je týchto stavačov hojne. U nás sa plemeno pomaly ale isto dostáva do povedomia verejnosti.
**Dedičstvo v Pekle** je krátky kriminálny príbeh Květoslava Matějku, ktorý vyšiel vo vydavateľstve Naše vojsko, v edícii Magnet.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Príbeh sa odohráva na viacerých miestach súčasne jedna perspektíva zobrazuje udalosti v Pullach im Isartal, ďalšia v Prahe a neskôr sa príbeh prenesie do Libereckého kraja do okolia obce Lázně Libverda.

Po nečakanom násilnom usmrtení nenápadnej staršej ženy, miestneho príjmateľa a vyhodnocovateľa informácií pre nemeckú tajnú službu Bundesnachrichtendienst tzv. rezidenta, jedným agentom z lokálnej siete, generál nemeckej tajnej služby, ktorému okolnosti odmlčania rezidenta nie sú známe, nariadi vyšetrenie udalostí a prípadné nahradenie rezidenta. Predtým je potrebné získať dvojča - železnú schránku s dôležitým obsahom, ktorú rezident uschoval. Redaktor, ktorý je rezidentovým dedičom chalupy v prírodnom parku Peklo pri obci Lázně Libverda, je zamotaný do sledu neočakávaných udalostí, spojených so snahou nemeckej tajnej služby získať schránku ukrytú v pivnici. Budovu v noci navštívi neznámy návštevník a neskôr do nej násilne vniknú. Súčasne Národná bezpečnosť odhalí odmlčanie sa rezidenta a šikovnou prácou v akcii "Nemý" vypátra súvislosti a podozrivé zahraničné osoby v Libereckom kraji. Začnú sledovať redaktorovu chalupu a sledované osoby ich dovedú k tzv. mŕtvym schránkam (úložný priestor na výmenu informácií) a tým sa podarí odhaliť štruktúru organizačnej bunky nemeckej tajnej služby na území ČSSR. Dôležitá schránka uschovaná v komíne chalupy v Pekle skončí v rukách Národnej bezpečnosti.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
Súsošie *Tritón a nymfa* ako súčasť rovnomennej fontány na nádvorí Mirbachovho paláca v Bratislave
**Tritón a nymfa** je názov dvoch bronzových súsoší rakúskeho neobarokového sochára Viktora Oskara Tilgnera v Bratislave.

Bratislavský rodák Viktor Tilgner patril k významným umeleckým osobnostiam svojej doby o čom svedčí viacero zachovaných diel. K nim patria aj dve súsošia s rovnakým názvom - *Tritón a nymfa*. Ide vlastne o kópie pôvodného súsošia, ktoré bolo Tilgnerovou prvou prácou tohto druhu.

Na začiatku sedemdesiatych rokov 19. storočia absolvoval Viktor Tilgner študijný pobyt v Taliansku a pravdepodobne pod bezprostredným dojmom z cesty vytvoril v roku 1874 model fontánového súsošia v mierne nadživotnej veľkosti. Po prezentácii u širokej verejnosti sa stretlo s mimoriadne pozitívnym ohlasom. Model zaujal i samotného cisára Františka Jozefa I. ktorý ho kúpil a dal odliať do bronzu. Hotové dielo potom vystavili v novozriadenom viedenskom parku Volksgarten neďaleko cisárskej rezidencie Hofburg.

Viktor Tilgner sa neskôr stal profesorom Akadémie umenia a v tejto funkcii usporiadal v roku 1883 výstavu svojich diel v rodnom meste. Po jej skončení daroval Bratislave dvadsaťjeden vystavených diel, medzi ktorými bol aj model spomínaného súsošia. Predstaviteľov mesta dielo natoľko zaujalo, že v 50-tych rokoch nasledujúceho storočia ho dali, rovnako ako vo Viedni, odliať a vystaviť na nádvorí tzv. Vodných kasární rodiacej sa Slovenskej národnej galérie. Neskôr, v roku 1981 dali súsošie odliať do bronzu ešte raz. Nový odliatok použili ako ústredný prvok fontány na nádvorí Mirbachovho paláca, sídla Galérie mesta Bratislavy.

Motívom súsošia je antický príbeh o bohovi - polorybe-poločloveku Tritónovi, synovi boha mora Poseidóna, ako unáša morskú nymfu Néreovnu. Príbeh v Tilgnerovom sochárskom podaní pôsobí mimoriadnou dynamickosťou a pohybom. Predpokladá sa, že inšpiráciu pre svoje dielo našiel vo figurálnej maliarskej kompozícii rakúskeho umelca Hansa Makarta.

* Súsošie na nádvorí Slovenskej národnej galérieSúsošie na nádvorí Slovenskej národnej galérie
* Súsošie vo viedenskej VolksgartenSúsošie vo viedenskej Volksgarten

Súvisiace články
----------------

* Zoznam fontán v Bratislave

Zdroje
------

* kol. autorov, *Galéria mesta Bratislavy*, Tatran, Bratislava, 1990, ISBN 80-222-0234-7
* B. Bublincová, Št. Holčík, *Bratislavské fontány*, Tatran, Bratislava, 1990, ISBN 80-222-0175-8

Súradnice: 48°08′41″S 17°06′28″V﻿ / ﻿48,144792°S 17,107754°V﻿ / 48.144792; 17.107754
Rotunda sv. Juraja na Řípe, rok 2005
V roku 2010
**Rotunda svätého Juraja** na vrchole hory Říp je jedna z najstarších dochovaných stavieb v Česku.

Dejiny
------

Prvýkrát je v písomných prameňoch miestna rotunda uvádzaná v roku 1126, kedy dal knieža Soběslav I. na pamiatku víťazstva v bitke pri Chlumci opraviť existujúci kostolík a rozšíriť o západnú kruhovú vežu. Z tejto skutočnosti vyplýva, že stavba bola založená už skôr. Románska rotunda bola pôvodne zasvätená svätému Vojtechovi. Kostol, ktorého zasvätenie bolo medzitým zmenené na sv. Juraja, sa v 17. a 18. storočí stal obľúbeným pútnickým miestom.

Súčasná podoba rotundy je výsledkom puristickej prestavby v rokoch 1869 až 1881. Pri nej bol na novo prerazený južný portál (predtým sa do rotundy vstupovalo dnes zamurovaným vchodom na západnej strane), urobené veľké okná v lodi a na steny stavby boa nanesená hladká vonkajšia omietka. Tá bola počas prvej československé republiky spolovice obitá.

K ďalším stavebným úpravám došlo v 20. storočí na základe požiadavky romanizovať fasádu. Plášť bol od prízemia kompletne premurovaný, čím zaniklo i najstaršie dochované románske murivo na druhom poschodí veže. Rotunda tak získala „románsky" vzhľad s neomietnutou fasádou. Južný portál zriadený pri predchádzajúcej prestavbe bol vybúraný a nahradený novým v neorománskom štýle, okenné otvory v lodi boli zmenšené a vybavené replikou románskeho ostenia. Hoci bolo v priebehu prác opakovane konštatované, že historická opuková dlažba je v poriadku, a že stačí len vymeniť niekoľko prasknutých dlaždíc, bola nakoniec nahradená pieskovcovou dlažbou.

Vzhľadom k zhoršujúcemu sa stavu historického opukového muriva v prízemnej časti fasády, na ktorom sa negatívne podpísalo vystavenie neomietnutého muriva poveternostným vplyvom, bola približne v roku 2009 fasáda omietnutá.

Púte, omše a prehliadky
-----------------------

Každoročná púť sa koná v nedeľu pred sviatkom sv. Juraja (24. apríla). S púťou je spojený aj zábavný a kultúrny program konajúci sa nasledujúci víkend.

Omše sú v rotunde každú prvú nedeľu v mesiaci od 15.00 hod. Slúži ich roudnický farár, do ktorého farnosti rotunda patrí.

Ak nie je práve omša, je od apríla do októbra možná prehliadka rotundy so sprievodcom.

Pozri aj
--------

* Říp
* Zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rotunda svätého Juraja (Říp)**

Súradnice: 50°23′11″S 14°17′22″V﻿ / ﻿50,386456°S 14,289524°V﻿ / 50.386456; 14.289524

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rotunda svatého Jiří (Říp) na českej Wikipédii.*
Súradnice: 59°34′00″S 150°48′00″V﻿ / ﻿59,56667°S 150,80000°V﻿ / 59.56667; 150.80000

**Magadan** je mesto v Rusku. Žije tu asi 95 900 obyvateľov. Je administratívnym centrom Magadanskej oblasti.

Poloha
------

Mesto leží na brehu Nagajevovho a Gertnerovho zálivu Ochotského mora.

Dejiny
------

Ďaleký východ Sovietskeho zväzu sa v období konca 20. rokov 20. storočia stal miestom prospekcie drahých kovov, ktoré boli potrebné pre rastúcu sovietsku ekonomiku a pripravovanú industrialiázciu krajiny. V roku 1926 geologický prieskum pod vedením S.V. Obručeva objavil v oblasti ložiská zlata. Pôvodná osada na mieste mesta bola založená v roku 1929. Mestom sa stal v roku 1939 a v roku 1953 - oblastným centrom Magadanskej oblasti. Mesto bolo centrom osídľovania Kolymského kraja, známeho množstvom pracovných táborov Gulag. V roku 1931 tu boli usídlení demobilizovaní príslušníci protisovietskej Ďalekovýchodnej armády (asi 2000 osôb).

Primátor mesta - Vladimír Petrovič Pečjonyj (zvolený 10. októbra 2004).

Ekonomika
---------

Magadan je ekonomickým, vedeckým a kultúrnym strediskom oblasti. V meste sa vyrábajú banské zariadenia, nachádzajú sa tu podniky na spracovanie rýb, strojárske a kovospracujúce závody. Dôležitým pre severovýchod Ruska je námorný prístav, ktorý pracuje od mája do decembra. Mesto má tiež medzinárodné letisko (Sokol).

Kultúra a veda
--------------

Nachádza sa tu Inštitút biologických problémov severu DVO Ruskej akadémie vied, Severná medzinárodná univerzita, 28 všeobecnovzdelávacích škôl, 11 knižníc a niekoľko múzeí.

Vývoj počtu obyvateľov
----------------------

Počet obyvateľov sa od r. 1990 sústavne znižuje:

* 1939 - 27 000 obyvateľov
* 1972 - 102 000 obyvateľov
* 1979 - 121 200 obyvateľov
* 1989 - 151 600 obyvateľov.
* 2004 - 99 800 obyvateľov
* 2010 - 95 900 obyvateľov

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Archivované 2006-09-17 na Wayback Machine
* Noviny «Вечерний Магадан» Archivované 2005-04-03 na Wayback Machine
* Severná medzinárodná univerzita

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Magadan**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Ruský portál |
Súradnice: 49°28′07″S 14°59′53″V﻿ / ﻿49,468532°S 14,997946°V﻿ / 49.468532; 14.997946

**Cintorínsky kostol svätej Barbory** je budova barokového rímskokatolíckeho kostola nachádzajúca sa na cintoríne na južnom okraji mesta Pacov v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Kostol bol pôvodne postavený ako osemboká baroková cintorínska kaplnka.

V rokoch 1681 - 1682 prešla stavba kompletnou prestavbou, kedy bola ku kaplnke pristavaná obdĺzniková loď a prezbytérium nad ktorým sa týči dvojposchodová veža. Sakristia sa nachádza na južnej strane kostola. Kostol je dlhý 19,25 metra a široký 9,1 metra. Prezbytérium má osemuholníkový pôdorys s priemerom 5,75 metra a dvojposchodová veža nad ním má taktiež tvar osembokého hranolu. Vo veźi sa nachádzajú elipsovité okná a je zakončená ihlanovitou strechou. Prestavaný bol na základe želania Johany Eusebie Barbory grófky zo Žďáru, vdove po Myslíkovi z Hiršova.

Budova kostola je pamiatkovo chránená od 3.5.1958. Chránená je nielen samotná budova kostola, ale aj cintorín s hrobmi významných pacovských rodákov.

V roku 1998 prebehla reštaurácia exteriéru budovy.

Vnútorný priestor kostola je strohý a bez výzdoby. Klenba je kupolovitá.

Hlavný oltár v kostole je barokový z roku 1681 a nachádza sa na ňom maľba svätej Barbory z roku 1899. Obraz svätej Barbory na hlavnom oltári namaľoval maliar Bedřich Kamaryt. Bočný oltár je rokokový a pochádza z polovice 18. storočia.

Organ v kostole pochádza z polovice 18. storočia.

V severnej stene kostola je osadených niekoľko náhrobkov. Tieto pochádzajú z rokov 1818 - 1840.

V kostole sa nachádzajú dva zvony a to zvon svätej Barbory a zvon svätého Vavrinca.

Galéria
-------

* Historická fotografia kostola svätej BarboryHistorická fotografia kostola svätej Barbory
* Pôdorys kostola svätej BarboryPôdorys kostola svätej Barbory

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  hrady.cz
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Pacov - Hřbitovní kostel, *Soupis památek, 18. Politický okres pelhřimovský (1903)*, str. 145-147, cit: digiknihovna DEPOSITUM (česky)
3. 1 2 3 4 5 6 7  kudyznudy.cz
4. 1 2 3 4 5  vysocina.eu
5. 1 2 3 4  pamatkovykatalog.cz
6. 1 2 3 4 5   *zamekpacov.cz* [online]. [Cit. 2019-05-20]. Dostupné online. Archivované 2019-05-03 z originálu.
Nákladný prístav v Bratislave, remorkér Šturec
Súradnice: 48° 08′ 13.8″ s.š. 17° 08′ 14.27″ v.d.**Prístav Bratislava** je riečny prístav na Dunaji a v širšom zmysle na rýnsko-mohansko-dunajskej vodnej ceste. Skladá sa z dvoch častí, z nákladného a osobného prístavu.

Vlastnícke vzťahy
-----------------

Pozemky v prístave a jeho obvode vlastní štátna akciová spoločnosť Verejné prístavy. Infraštruktúru a superštruktúru však vlastní súkromná akciová spoločnosť Slovenská plavba a prístavy. Táto situácia komplikuje rozvoj, modernizáciu a využitie finančných zdrojov v prístave.

Nákladný prístav
----------------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Nákladný prístav (Bratislava)*
Nákladný prístav sa nachádza na ľavom brehu Dunaja, medzi riečnymi kilometrami 1 867,29 a 1862. Má tri časti a štyri prístavné bazény.

Osobný prístav
--------------

Osobný prístav sa nachádza na ľavom brehu na voľnom toku Dunaja, medzi riečnymi kilometrami 1870 a 1867,00.

Galéria
-------

* Nákladný prístav Bratislava, remorkér Šturec a novobudované štvrte
* Nákladný prístav Bratislava (tzv. Zimný prístav)Nákladný prístav Bratislava (tzv. Zimný prístav)
* Nákladný prístav Bratislava (tzv. Zimný prístav)Nákladný prístav Bratislava (tzv. Zimný prístav)
* Nákladný prístav Bratislava (tzv. Zimný prístav)Nákladný prístav Bratislava (tzv. Zimný prístav)
* Remorkér Šturec v areáli nákladného prístavuRemorkér Šturec v areáli nákladného prístavu
* Remorkér Šturec v areáli nákladného prístavuRemorkér Šturec v areáli nákladného prístavu
* Prístav v nociPrístav v noci

Pozri aj
--------

* Prístav Komárno
* Prístav Štúrovo

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Bratislavský portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prístav Bratislava**

Referencie
----------

1. ↑   *Záverečná správa NKU z decembra 2017:Kontrola nakladania s finančnými prostriedkami a majetkom spoločnosti Verejné prístavy, a.s.* [online]. [Cit. 2018-09-04]. Dostupné online. Archivované 2019-09-04 z originálu.
2. 1 2   *Verejné prístavy, a. s.* [online]. [Cit. 2018-09-04]. Dostupné online.
***Na samotě u lesa*** je česko-slovenská komédia, ktorú natočil režisér Jiří Menzel v roku 1976. Film rozpráva príbeh obyčajnej pražskej rodinky a jej pachtenie sa za výhodnou kúpou domčeka na vidieku. V domčeku ale ešte žije dedko Komárek.

Dej
---

Rodina Lavičkovcov s deťmi Peťom a Zuzankou sa vyberie na návštevu do Loukova, na chalupu ich známeho inžiniera Zvona a jeho ženy Marty. Snažia sa o kúpu chalupy a dúfajú, že Zvon im pomôže. Napokon však objavia malebnú chalúpku odlišného dedinského muža, deda Komárka, ktorý súhlasí s predajom, no zatiaľ im prenajme jednu miestnosť.

Lavičkovci sa rozhodnú stráviť na chalupe celú dovolenku. Olda je nadšený z pobytu na vidieku, no Věra je neustále viac rozčúlená a podráždená. Sú jej nepríjemné veci na chalupe a nalieha na manžela, aby sa s dedom, ktorého neznáša, porozprával o predaji.

Olda pozýva na víkend na chalupu kamaráta, lekára Houdka, ktorý zistí, že dedo je úplne zdravý. Keď sa navyše zoznámi s dedovým staručkým otcom, pochopí, že nádeje na dedov odchod sú falošné. V zime však dedo ochoreje a musí do nemocnice. Keď sa rodina vráti s notárom, aby prerokovali predaj chalupy, nájdu deda znova doma, zdravého a plného energie. Bude ich snaha získať chalupu úspešná?

Externé odkazy
--------------

* České filmové nebe-Na samotě u lesa Archivované 2007-09-30 na Wayback Machine
* *Na samotě u lesa* v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Na samotě u lesa* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
**Mentálny šport** alebo **duševný šport** je šport založený hlavne na duševnej činnosti. Ide väčšinou o logické spoločenské hry. Organizácie hráčov mentálnych športov združuje Medzinárodná asociácia mentálnych športov, ktorá v roku 2008 plánuje usporiadať prvú olympiádu mentálnych športov pod názvom *mentalympiáda*.

Medzi mentálne športy zastúpené na prvej mentalympiáde patria:

* bridž
* dáma
* go
* šach
* čínsky šach

Mentálne športy možno pestovať až do najvyššieho veku, okrem mentálnych schopností vyžadujú hlavne na vrcholovej úrovni i kondičnú výdrž, okrem logických schopností i silnú psychickú odolnosť.

Podľa Mind Sports Organisation Worldwide Ltd. možno za mentálne športy pokladať aj celý rad ďalších
spoločenských hier napr. Poker, Scat, Othello a mnohé ďalšie. Táto organizácia poriada v roku 2008 už 12. olympiádu mentálnych športov. Táto olympiáda však nie je organizovaná oficiálnymi športovými zväzmi.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2008-08-04]. Dostupné online. Archivované 2020-04-25 z originálu.
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2008-08-12]. Dostupné online. Archivované 2008-06-18 z originálu.
**Výpočet dátumu Veľkej noci** sa v jednotlivých cirkvách odlišuje.

Veľká noc sa podľa kresťanských cirkví slávi prvú nedeľu po prvom splne po jarnej rovnodennosti. Táto nedeľa bola ustanovená na nicejskom koncile (prvom všeobecnom) roku 325.

Ak spln pripadá na nedeľu, Veľká noc bude až nasledujúcu nedeľu. Dátum Veľkej noci sa teda môže odlišovať medzi jednotlivými rokmi až o viac ako jeden mesiac (od 22. marca do 25. apríla).
Jarná rovnodennosť je „úradne" stanovená na 21. marec podľa gregoriánskeho kalendára bez ohľadu na astronomickú skutočnosť (ktorá sa môže líšiť až o dva dni). V niektorých protestantských krajinách (napríklad v Nemecku, Švédsku a Dánsku) sa ale Veľká noc slávila počas niekoľkých desaťročí 18. a 19. storočia podľa astronomickej skutočnosti.

Pravoslávne cirkvi (s výnimkou pravoslávnych cirkví vo Fínsku a v Estónsku) používajú pre výpočet dátumu Paschy juliánsky kalendár. Navyše zachovávajú kánon nicejského koncilu, že Veľká noc nesmie kolidovať so židovským sviatkom Pesach. V praxi sa tak dátum Veľkej Noci vo východných cirkvách a na Západe môže odlišovať o 0, 1, 2, 4, alebo 5 týždňov.

Algoritmus pre výpočet dátumu Veľkej noci
-----------------------------------------

Nasledujúci algoritmus sa používa pre výpočet dátumu Veľkej noci v cirkvách používajúcich gregoriánsky kalendár. Je odvodený z pravidelných mesačných, týždenných a ročných cyklov (lebo Veľká noc je v nedeľu a závisí na prvom splne po 21. marci):

  

Rok vydelíme 19 a zvyšok označíme "a";

Rok vydelíme 4 a zvyšok označíme "b";

Rok vydelíme 7 a zvyšok označíme "c";

Pre 20. a 21. storočie platia konštanty:

m = 24;
n = 5;
Vyrátame:

(19\*a + m) / 30 a zvyšok označíme "d";
(n + 2b + 4c + 6d) / 7 a zvyšok označíme "e";

  

Pre marec platí:

22 + d + e = Veľkonočná nedeľa;
Pre apríl platí:

d + e - 9 = Veľkonočná nedeľa;
(Poznámka: vykonáme obidva výpočty a vyberieme ten, ktorý vyhovuje.)

  

Dodatok: ak je dátum Veľkej noci neskôr ako 25. apríla, tak sa posúva o týždeň skôr. V 20. a 21. storočí platí pre roky 1981 a 2076.

  

Pre zaujímavosť:
Veľká noc 22. marca v 21. ani 22. storočí nebude.

Dátum Veľkej noci v najbližších rokoch
--------------------------------------

| Rok | Gregoriánsky kalendár | Juliánsky kalendár |
| --- | --- | --- |
| 2019 | 21. apríl | 28. apríl |
| 2020 | 12. apríl | 19. apríl |
| 2021 | 4. apríl | 2. máj |
| 2022 | 17. apríl | 24. apríl |
| 2023 | 9. apríl | 16. apríl |
| 2024 | 31. marec | 5. máj |
| 2025 | 20. apríl |
| 2026 | 5. apríl | 12. apríl |
| 2027 | 28. marec | 2. máj |
| 2028 | 16. apríl |
| 2029 | 1. apríl | 8. apríl |
| 2030 | 21. apríl | 28. apríl |
| 2031 | 13. apríl |
| 2032 | 28. marec | 2. máj |
| 2033 | 17. apríl | 24. apríl |
| 2034 | 9. apríl |
| 2035 | 25. marec | 29. apríl |
| 2036 | 13. apríl | 20. apríl |
| 2037 | 5.apríl |
| 2038 | 25. apríl |
| 2039 | 10. apríl | ? |
| 2040 | 1. apríl | ? |
| 2041 | 21. apríl | ? |
|

Pozri aj
--------

Algoritmus na výpočet dňa v týždni
O SKA pozri *SKA.*

**Ska** je hudobný žáner, ktorý sa vyvinul koncom päťdesiatych rokov na Jamajke a je považovaný za predchodcu rocksteady a reggae hudby. Má typický kolísavý rytmus, je však rýchlejšie ako reggae a často sa mieša s punkom či jazzom.

Vznik
-----

Tento hudobný štýl vznikol v päťdesiatych rokoch minulého storočia na Jamajke. Je spojením amerických jazzových big-bandov a menta - jamajskej domorodej hudby. Priekopníkom bol Ernest Ranglin, ktorý svojim pozdravom „*Love skavoovie*" tento hudobný štýl pomenoval. Týmto boli položené základy prvej populárnej jamajskej hudby. Popularita ska sa dostavila spolu so získaním nezávislosti Jamajky a odchodom Angličanov začiatkom sedemdesiatych rokov. Hudobní producenti sa ju pokúšajú šíriť do celého sveta v čom majú plnú podporu vlády a v roku 1964 bola ska vyhlásená za národnú jamajskú hudbu.

Vplyv na žánre
--------------

### Skinheads a Rude boys

Šesťdesiate roky boli známe hnutím hippies. Bola tu však aj mládež, ktorá chcela byť istým protikladom k týmto dobráckym intelektuálom. Táto mládež, nasledujúca príklad svojich starších súrodencov, zvaných „mods", začala nosiť kratší účes, čistý odev, pevné robotnícke topánky a traky, Títo mladí ľudia boli deti z robotníckych rodín a preto navštevovali lacné prístavné krčmy, kam sa chodili zabávať najmä jamajskí prisťahovalci, ktorí do týchto krčiem priniesli ich vlastnú jamajskú hudbu - ska. Týmto mladým rebelom tmavej pleti sa hovorilo rude boys. Nosili klobúky, obleky a na mladých anglických robotníkov mali taký vplyv, že si títo ľudia zobrali jamajskú hudbu za svoju vlastnú. Tak vznikli skinheads, ktorým sa neskôr hovorilo aj boot boys.

### Rock steady

Texty ska mali niekoľko podôb, od klasických popových popevkov, cez náboženské až politicky orientované texty odrážajúce sociálny dopad života na Jamajke. Časom vznikali nové prúdy ako napríklad rocksteady a reggae. Podľa starej historky, kvôli rýchlemu tempu ska, ktoré ľudí unavovalo vznikol nový prúd – rocksteady. Rocksteady môžeme chápať aj ako pomalšie ska bez náboženských textov. Názov dostala podľa pesničky „Rock Steady" od speváka Altona Ellisa. Najvýznamnejšími predstaviteľmi tohto prúdu boli skupiny The Paragons, The Kingstonians a The Gaylads.

### Reggae

S náboženskou obrodou a rastafariánstvom sa zrodil "najmladší" potomok ska, ktorý dominuje jamajskej scéne dodnes a jeho názov je reggae (skôr tiež nazývaný reggay). Reggae je veľmi ovplyvnené mentom a černošským soulom. Na rozdiel od klasického ska sa tu viac spomínajú africké korene spevákov. Okrem náboženského charakteru textov sa často stretávame so sociálnym komentárom hodnotiacim nerovné pomery vo svete. Aj ľuďom, ktorým štýl reggae nehovorí takmer nič, sa pri jeho vyslovení vybaví meno Bob Marley a jeho najväčšie hity ako „No Woman, No Cry", „Buffalo Soldiers" či „Jamming’".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Milujem vývoj našej hudby. Viete, ľudia každý deň prichádzajú s novými piesňami. Hudba bude vždy napredovať. | "|
| – Bob Marley |
***Návrat Temného rytiera*** je akčný film režiséra Christophera Nolana a záverečný diel trilógie o Batmanovi. Autorom príbehu je David S. Goyer a na scenári k filmu sa okrem Christophera Nolana podieľal aj jeho mladší brat Jonathan Nolan. Film je založený na komiksovej postave Batmana (DC Comics) a je pokračovaním predošlých filmov *Batman začína* (Batman Begins, 2005), *Temný rytier* (The Dark Knight, 2008) a je zároveň vyvrcholením celej Nolanovej trilógie o Batmanovi. K hercom (postavám) známym z predošlých dielov, Christian Bale (Bruce Wayne/Batman), Michael Caine (Alfred Pennyworth), Gary Oldman (James Gordon) a Morgan Freeman (Lucius Fox) pribudli Anne Hathaway ako Catwoman a Tom Hardy ako žoldnier Bane, ktorého cieľom je zničiť Gotham City. Práve Bane a jeho hrozba pre mesto prinútia Bruca Wayna zanechať dôchodok a stať sa opäť Batmanom. Tentokrát to ale bude mať Batman omnoho náročnejšie ako v predošlých dieloch.

Christopher Nolan spočiatku váhal o návrate k sérii ale po objavení správnej dejovej línie so svojím bratom Jonathanom a Davidom Goyerom zmenil názor. Nolan čerpal inšpiráciu z komiksov Knightfall (1993), The Dark Knight Returns (1986) a No Man's Land (1999), ktoré mali spoločného antihrdinu - Bana. Natáčanie prebiehalo na rôznych miestach, vrátane Indie, Londýnu, Nottinghamu, Glasgowu, Los Angeles, New Yorku, Newarku alebo Pittsburghu.

Obsadenie
---------

* Christian Bale ako Bruce Wayne/Batman
* Michael Caine ako Alfred Pennyworth
* Anne Hathaway ako Selina Kyle/Catwoman
* Tom Hardy ako Bane
* Gary Oldman ako Komisár Jim Gordon
* Joseph Gordon-Levitt ako John Blake
* Marion Cotillard ako Miranda Tateová/Talia al Ghul
* Morgan Freeman ako Lucius Fox
* Ben Mendelsohn ako John Daggett
* Nestor Carbonell ako starosta Anthony Garcia
* Matthew Modine ako zástupca komisára Peter Foley
* Daniel Sunjata ako kapitán Jones
* Burn Gorman ako Philip Stryver
* Juno Temple ako Jen
* Cillian Murphy ako Jonathan Crane
* Brett Cullen ako kongresman
* Alon Moni Abutbul ako doktor Leonid Pavel

Externé odkazy
--------------

* Stránka o filme Archivované 2013-03-27 na Wayback Machine
**Ján Vanovič** (*Vanovics alias Dianis de Draskócz*, \* 24. december 1856, Dražkovce – † 4. september 1942, Martin) bol slovenský politik, advokát, zeman, signatár Martinskej deklarácie.

Životopis
---------

Narodil sa v zemianskej rodine Petra Vanoviča a jeho manželky Terézie Jesenskej. Vyštudoval právo v Bratislave a v Budapešti. Od roku 1886 pôsobil ako advokát v Martine. Vystupoval proti maďarizácii a propagoval spoluprácu nemaďarských národov v Uhorsku. Patril medzi popredných funkcionárov Slovenskej národnej strany. Bol členom Slovenskej národnej rady a poslancom Národného zhromaždenia. Bol členom výboru Matice slovenskej a v rokoch 1931 – 1938 aj jej predsedom. Spoluzakladal Advokátsku komoru pre Slovensko, ktorej bol aj predsedom. Bol tiež predsedom výboru Slovenského spevokolu, Turčianskeho kasína, zastával aj viacero funkcií v evanjelickej cirkvi (od roku 1922 bol generálnym dozorcom ECAV).

Zdroje
------

www.martin.sk

 Externé odkazy
---------------

* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 1 - evanjelická farnosť Martin
***Fargo*** je cynický kriminálny triler od bratov Joela a Ethana Coenových z roku 1996. Film vznikol mimo Hollywoodu.

V roku 2014 vznikol na stanici FX rovnomenný televízny seriál, ktorý zobrazuje iné kriminálne prípady v rovnakej lokalite ako film. Coenovci na ňom pracovali ako výkonní producenti.

Príbeh
------

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Jerry Lundegaard je predavač áut v Minneapolise. Kvôli svojim finančným problémom vymyslí plán únosu svojej ženy. Prostredníctvom mechanika Shepa Proudfoota kontaktuje dvoch zločincov Gaeara Grimsruda a Carla Showaltera. Požiada ich, aby uniesli jeho ženu za výkupné 80 000 dolárov. Jerry však plánuje oznámiť svojmu bohatému svokrovi, že výkupné je milión dolárov a navýšenú sumu, vyplatenú jeho svokrom, plánuje použiť na zaplatenie vlastných dlhov. 

Únos vychádza podľa plánu až dovtedy, kým únoscovia nezastrelia policajta a ďalších dvoch svedkov vraždy. Vraždy začne vyšetrovať miestna šerifka Marge Gundersonová, ktorá sa rýchlo dostane na stopu únoscov. Pri preberaní výkupného Carl zastrelí Jerryho svokra, ktorý sa rozhodne zrealizovať predávanie výkupného sám. Po zistení, že kufrík s výkupným obsahuje milión dolárov Carl kufrík ukryje a svojmu partnerovi Carlovi prinesie len sľúbených 80 000 dolárov, ktorý medzitým zabije Jerryho ženu. Pri hádke o auto Gaear zabije Carla sekerou a telo sa snaží zlikvidovať v drvičke na drevo. Pri tom ho však pristihne šerifka Marge Gundersonová a zatkne ho. Jerryho neskôr tiež zatknú v moteli v Bismarcku. Peniaze za výkupné nakoniec nikto nezíska.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Pravdivosť verzus fikcia
------------------------

Podľa úvodného textu vo filme je film natočený podľa skutočných udalostí, ktoré sa odohrali v roku 1987 v Minnesote. V skutočnosti je však celý príbeh filmu fiktívny, čo sa aj píše v titulkoch na konci filmu. 

Niektoré scény vo filme sú inšpirované skutočnými udalosťami z rôznych kriminálnych prípadov. Napríklad scénka v ktorej Gaear Grimsrud strká mŕtvolu Carla Showaltera do drvičky na drevo je inšpirovaná skutočným kriminálnym prípadom, v ktorom manžel zavraždil svoju manželku a potom ju strčil do drvičky na drevo.

Produkcia
---------

* Filmovanie vonkajších scén sa postupne presúvalo z Minnesoty do Severnej Dakoty a Kanady kvôli blížiacej sa jari a topiacemu sa snehu.
* Žiadna zo scén sa nenatáčala v meste Fargo.
* Film v skutočnosti nie je založený na skutočnej udalosti.
* Herecká rola Carla Showaltera bola špeciálne napísaná pre herca Steva Buscemiho.
* Snežný pluh prechádzajúci popred motel v závere filmu pôvodne nebol v scenári. Štátni zamestnanci totiž ignorovali tabule upozorňujúce motoristov, aby neprechádzali popred motel počas nakrúcania.

Ocenenia
--------

Film získal dvoch Oscarov a ďalších 52 ocenení a 30 nominácii. 

* Frances McDormandová získala v roku 1997 Oscara za najlepšiu hlavnú úlohu.
* Film získal Oscara v roku 1997 za najlepší scenár.
Súradnice: 49°01′10″S 18°15′40″V﻿ / ﻿49,01944°S 18,26111°V﻿ / 49.01944; 18.26111

**Ilavská kotlina** je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží medzi Púchovským a Trenčianskym prielomom Váhu v centrálnej časti Trenčianskeho kraja a je prevažne rovinatá zníženina, tvorená treťohornými uloženinami s pokrovom riečnych náplavov Váhu a jeho prítokov.

Polohopis
---------

Nachádza sa na západnom Slovensku v centrálnej časti Považského podolia na strednom Považí. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 30 a šírku v rozmedzí od 3 do 5 km. Kotlina lemuje rieku Váh, ktorý vytvára os kotliny a okrem pravostrannej Vláry má na území najmä malé prítoky. Patrí do mierne teplej klimatickej oblasti.

Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Bielych Karpát (podcelok Bielokarpatské podhorie), zo severu Javorníky, z východu Strážovské vrchy (podcelok Trenčianska vrchovina). Južne sa v Trenčianskom prielome začína Trenčianska kotlina.

Sídla v Ilavskej kotline
------------------------

Ilavská kotlina patrí medzi husto obývané oblasti a významnými sú mestá Púchov, Ilava, Dubnica nad Váhom, Nová Dubnica a Nemšová. Z obcí sú najvýznamnejšie Beluša, Pruské, Lednické Rovne, Ladce a Košeca. Osídlenie je pomerne rovnomerné, najvyššiu koncentráciu dosahuje v južnej časti v okolí priemyselných centier. Sídla sa nachádzajú po oboch brehoch Váhu na cestách, sledujúcich vodný tok.

Doprava
-------

Územím vedú dôležité dopravné komunikácie, spájajúce juh so severom; medzinárodná cesta E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu) a E 75 (Bratislava - Žilina) vedie po diaľnici D1, nadregionálny význam má Považím vedúca cesta I/61 (Trenčín - Žilina), I/57 (Nemšová - Vsetín) a cesta I/49, resp. rýchlostná cesta R6 vedúce z Beluše na Moravu. Dôležitú úlohu zohrávajú aj cesty II. triedy; po pravom brehu Váhu vedúca cesta II/507 (Trenčín - Púchov) a na Ponitrie vedúce cesty II/574 (Ilava - Nováky) a II/516 (Trenč. Teplá - Bánovce nad Bebravou).

Severo-južným smerom vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru a hlavného prepojenia západného a východného Slovenska. V Púchove sa táto trať stretáva s traťou na Moravu, po ktorej vedú hlavné spoje na Prahu. Významným regionálnym železničným uzlom je Trenčianska Teplá, kde začínajú trate do Trenčianskych Teplíc, Brumova cez Vlársky priesmyk a Lednických Rovní.

Pozri aj
--------

* Geomorfologické členenie Slovenska
* Považské podolie

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2019-02-15]. Dostupné online.
2. ↑  Vass, D. (Editor), 1988, *Vysvetlivky k mape regionálne geologické členenie Západných Karpát a severných výbežkov Panónskej panvy na území ČSSR.* Geologický ústav Dionýza Štúra, Bratislava, 65 s.
3. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2019-02-15]. Dostupné online.

Zdroje
------

* Polohopis kotliny
* Základný popis kotliny
* Popis Považského podolia a Ilavskej kotliny
***Nosferatu, Eine Symphonie des Grauens*** (doslova: Nosferatu, symfónia hrôzy, v češtine uvedený ako "Upír Nosferatu") je celý názov nemeckého expresionistického nemého filmu z roku 1922 na motívy románu Brama Stokera *Dracula*. Hlavnú postavu, upírskeho *grófa Orloka*, stvárnil popredný herec nemeckej divadelnej scény Max Schreck.

Výrazná podobnosť filmu so Stokerovým románom viedla k súdnemu procesu. Štúdio spor s právnikmi vdovy po Bramovi Stokerovi prehralo a podľa nariadenia malo originál a všetky kópie zničiť. To sa však nepodarilo keďže množstvo kópii bolo distribuovaných po celom svete. Tieto kópie sa naďalej šírili a film získal silnú reputáciu.

Dobový hororový zjav Orloka - potkania tvár, dlhé pazúry, holá lebka, tmavá silueta, ktorá sa vynára z hmly sa stali neprekonateľnými. 

Časti filmu, ktoré sa odohrávali v Transylvánii boli natočené na Slovensku (takže zábery Draculovho hradu sú zábermi Oravského hradu) a vo filme sa ako komparz zjavilo aj niekoľko miestnych obyvateľov.

Film *Nosferatu* je *public domain* a jeho kópie sú ľahko dostupné, často však v nízkej kvalite. Existuje aj kvalitne reštaurovaná edícia filmu, taktiež verejne dostupná.

V roku 1979 režisér Werner Herzog natočil remake filmu s názvom Nosferatu - Phantom der Nacht v hlavnej úlohe s Klausom Kinskim.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nosferatu, Eine Symphonie des Grauens**

Externé odkazy
--------------

* Download *Nosferatu* z http://www.archive.org
* *Nosferatu, eine Symphonie des Grauens* v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Upír Nosferatu* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
Mliečnik nádherný
**Prýštec najkrajší** (iné názvy: **poinsettia**, ľudovo *vianočná ruža, vianočná hviezda*; lat. *Euphorbia pulcherrima*) je rastlina pochádzajúca z Mexika. Kvety sú nenápadné, žltozelené, veľké ako hrášok. Najkrajšie sú listy okolo kvetov. V poslednej dobe sa už objavujú i štvorfarebné odrody. Listy bývajú sýto, často až tmavo vyfarbené, väčšinou kopijovitého tvaru hladko zaoblené alebo s menšími lalokmi. Nápadnejšie rozdiely ďalej môžu byť v tvare a celkovej veľkosti. Väčšina črepníkových rastlín je stredne veľká, má jeden či viac výhonkov. Do závesných nádob sa často dávajú rastliny rozložené. Predávajú sa aj väčšie kultivary na kmienku alebo tiež miniatúry. Využíva sa na červenkasté farbivo.

Pestovanie
----------

Z hľadiska pestovania je vianočná hviezda rastlina krátkych dní. Pretože sa používa iba na dočasnú živú ozdobu, pestovatelia musia rastlinu oklamať redukciou počtu hodín denného svetla. Počas štyroch týždňov pred Vianocami treba každú noc rastlinu držať v teplej a tmavej miestnosti najmenej štrnásť hodín. Už po troch týždňoch začnú vyrastať drobné kvietky a ozdobné listene. Na lepšie zatemnenie treba použiť napr. kartón, ktorým rastlinu prikryjeme. Kvitnutie spomalí už svetlo pouličných lámp. Viac svetla spôsobuje aj bujnejší a rozkonárený vzrast. Kvitnutie trvá približne tri až štyri týždne a často vydrží až do Hromníc. Po odkvitnutí rastlinu zlikvidujeme. Potrebuje izbovú teplotu.

Galéria
-------

* 
* 
* 
*

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prýštec najkrajší**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Prýštec najkrajší**

Externé odkazy
--------------

* The Wild Poinsettia Page: Images of Euphorbia pulcherrima in the wild in Mexico
* USDA PLANTS Database, Symbol EUPU9, E. pulcherrima Willd. ex Klotzsch
**Pán prsteňov: Spoločenstvo prsteňa** (ang. *The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring*) je fantazijný film z roku 2001, režírovaný Petrom Jacksonom, ktorého predlohou bol prvý diel knižnej trilógie J. R. R. Tolkiena. Je prvou časťou filmovej trilógie Pán prsteňov. Film mal premiéru 10. decembra 2001 a bol veľmi chválený kritikmi, ako aj fanúšikmi, ktorý ho považujú za medzník vo filmovej tvorbe a úspech vo filmovej fantasy. 

V roku 2013 sa vďaka kritikom dostal do zoznamu najväčších fantasy filmov všetkých čias. Film mal takisto obrovský kasový úspech, pretože zarobil viac ako 871 miliónov dolárov po celom svete a stal sa druhým najvýnosnejším filmom roku 2001 a v tom čase sa stal piatou najvýnosnejšou snímkou roku. Na 74. ročníku udeľovania cien Akadémie bol nominovaný na trinásť Oscarov, pričom získal štyri (za najlepšiu kameru, najlepšie masky, najlepšiu filmovú pieseň a najlepšie vizuálne efekty).

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Hlavným hrdinom je Frodo Bublík (Elijah Wood), ktorý sa vo svojej vlastnej domovine zvanej Stredozem dostal do samotného centra mýtických proporcií. Bude musieť počas svojho putovania preukázať, že moc priateľstva a odvahy dokáže úspešne čeliť aj tým najstrašnejším silám temnoty. Frodove dobrodružstvá odštartuje dar od jeho príbuzného Bilba (Ian Holm). Od neho získa magický prsteň, ktorý Froda postaví do súboja so silami zla reprezentovanými krutovládcom Sauronom. Ten túži za každú cenu získať Prsteň, pretože je preňho zdrojom neobmedzenej moci, jedine s jeho pomocou sa mu podarí zotročiť ľud Stredozeme a stať sa jeho neobmedzeným pánom. V snahe čeliť Sauronovým temným plánom, sa Frodo musí spojiť s niekoľkými ďalšími bytosťami. Vytvorí s nimi tzv. *Spoločenstvo* zložené z jeho priateľov, čarodejníka Gandalfa (Ian McKellen), elfa Legolasa (Orlando Bloom), trpaslíka Gimliho (John Rhys-Davies) a ďalších pomocníkov, s ktorými sa vydá na cestu, na konci ktorej dúfajú, že sa im Prsteň podarí raz a navždy zničiť. Ich cesta však ukáže, že nielen magické prstene, ale tiež spolupatričnosť všetkých živých bytostí môže dokázať neuveriteľné veci. Musia však čeliť nielen nebezpečenstvám, ktoré na nich čakajú na území ovládanom Sauronom, ale aj moci samotného Prsteňa.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pán prstenů: Společenstvo Prstenu na českej Wikipédii.*
**Danio pruhované** (*Danio rerio*, syn. *Brachydanio rerio*), medzi akvaristami známe aj ako zebrička je sladkovodná ryba z čeľade kaprovité (*Cyprinidae*), ktorá pochádza z oblastí východnej Indie, od Kalkaty až po Masulipatam. 

Dorastá do veľkosti 6 cm (prírodná forma). Jedná sa o významný modelový organizmus v genetike a molekulárnej biológii.

Pôvod
-----

Pochádza z južnej Ázie (východná India).

Vzhľad
------

Telo je podlhovasté štíhle, zo strán mierne stlačené. Chrbát má rybka tmavý až olivovo hnedý. Oblasť bruška má zlatistý nádych. Na bokoch je zvyčajne 7-9 kovovo modrých pruhov. Tieto pruhy sú tiež na chvostovej a análnej plutve. Chrbtová plutvička je tmavšia so zlatým lemovaním. Z kútikov papuľky vyrastajú dva páry fúzov, jeden z párov je výrazne dlhší.

Existuje množstvo farebných variácií: závojová (predĺžené plutvy), závojovo zlatá, kovovo lesklá apod.

Potrava
-------

V prírode sa živia drobným hmyzom, ktorý spadne na hladinu. V akváriu ochotne prijímajú sušenú a mrazenú potravu.

Voda
----

Teplota vody pre Danio pruhované by mala byť okolo 20-26 ° C. Voda by mala byť slabo kyslá pH 6-6,5 a mäkká. Danio je veľmi prispôsobivá rybka aj čo sa týka chemizmu vody a tak nevadia drobné odchýlky v pH a tvrdosti.

Povaha
------

Dania je mierumilovaná ryba. Veľmi čulá a plná energie. Väčšinu času sa dania medzi sebou pri hladine preháňajú a málokedy ich uvidíte v pokoji. V noci spí u dna.

Chov v akváriu
--------------

Akvárium by malo mať čo najväčšiu dĺžku i na úkor šírky. Veľa vodných rastlín je samozrejmosťou. Do tých sa dania budú pravidelne trieť.

Rozmnožovanie
-------------

V prírode sa daniá rozmnožujú v období dažďov, teda pri veľkej zmene chemizmu vody. Trú sa v skupinách, svoje ikry rozptyľujú do vegetácie. Na trenie pripravíme nádrž o objeme 10 litrov, bez dna, ale s roštom alebo niečím čo zabráni rodičom požierať ikry. Na trenie vyberáme dobre živené 6 mesačné jedince. Nádrž obohatíme jemnolistými rastlinami. Voda v nádrži by mala byť čerstvá, mäkká a kyslá (to pôsobí aj ako dezinfekcia a ochrana ikier pred plesňou). Neskoro večer do nádrže umiestnime samčekov a ďalší deň ráno za svitania samičky (je lepšie viac samcov ako samičiek). K treniu dochádza takmer okamžite. Trú sa okolo dvoch hodín, z ikier sa do 48 hodín vyliahne poter, ktorý sa za týždeň rozpláve. Kŕmime drveným sušeným krmivom, vareným žĺtkom. Za 3 mesiace dosiahne poter predajnej veľkosti.

Zdroj
-----

* Thomas Romig: *Příroda do kapsy: Akvarijní ryby* ISBN 80-205-1033-8

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Danio pruhované**

Referencie
----------

1. ↑  IUCN Red list 2009.10. Prístup 31. augusta 2022.