**Eusebios z Nikomédie** (iné mená: **Eusébios z Nikomédie**, **Eusévios Nikomédsky**, pre ďalšie tvary mena pozri: Eusébius; \* ? – † 341/342) bol kresťanský biskup v Bejrúte, Nikomédii (od cca. 318) a neskôr arcibiskup v Konštantínopole (od 338/9), horlivý prívrženec arianizmu, vodca ariánskej skupiny eusebiánov. V roku 337 pokrstil na smrteľnej posteli cisára Konštantína I. a bol svätiteľom ariánskeho biskupa Wulfilu, apoštola Gótov.

Životopis
---------

O jeho pôvode sa nič nevie. V mladosti však bol odchovancom a žiakom Lukiána z Antiochie, u ktorého sa zrejme spoznal s Ariom, a ktorý položil základy jeho ariánskeho zmýšľania. Pôvodne bol zvolený biskupom vo fénickom Bejrúte (Berytus), no niekedy okolo roku 318 sa stal biskupom v maloázijskej Nikomédii, v sídle cisára Licinia. V roku 323 mu Arius poslal list, v ktorom ho žiadal o pomoc v jeho teologickom spore s patriarchom Alexandrom. Eusebios sa následne snažil presvečiť východných biskupov v jeho prospech. Po odsúdení Ariovho učenia synodou v Alexandrii začal vyvíjať snahy o očistenie Ariovho učenia a v roku 324 docielil jeho očistenie na synode v Bitýnii. Patriarcha Alexander tento akt chápal ako zásah do svojej jurisdikcie a proti rozhodnutiu sa v listoch zásadne ohradil.

Zúčastnil sa Prvého nicejského koncilu, kde bol horlivým zástancom arianizmu a odporcom homousiánov, no po tom, čo koncil schválil ich stanovisko, sa podpísal pod Nicejské vyznanie viery. Odmietol však podpísať anathemu na Aria a krátko po koncile s ním opäť nadviazal spojenie.
Tri mesiace po koncile ho cisár Konštantín I. vyhnal do exilu v Gálii. Mohlo sa tak udiať pre: jeho opätovnú podporu Ariovi a jeho podporu egyptským schizmatikom meletiánom, ktorí podporovali ariánov, resp. mal byť obvinený aj z podpory cisára Licinia a schvaľovania jeho kresťanských perzekúcií. V roku 328 mu však bolo (zrejme najmä vďaka priateľstvu s cisárovou sestrou Constantiou) dovolené sa vrátiť, a následne dokonca získal na dvore značný vplyv. Vytvorila sa okolo neho úzka skupinka horlivých ariánov nazývaná eusebiáni. V roku 329 docielil odvolanie protiariánsky zameraného sýrskeho biskupa Eustathia z Antiochie a následne bol vďaka jeho prispeniu na synode v Tyre (335) zosadený aj najhorlivejší odporca ariánov, alexandrijský patriarcha Atanáz. Na synode v Jeruzaleme (335) sa zase zaslúžil o Ariov návrat. V roku 337 na smrteľnej posteli pokrstil zomierajúceho cisára Konštantína. Veľkej úcte sa tešil u Kontantínovho syna a nástupcu Konštantia II. ktorý ho v roku 339 ustanovil arcibiskupom v novom hlavnom meste Konštantínopole. V tom istom roku predsedal aj koncilu v Antiochii, ktorý opätovne zosadil alexandrijského patriarchu Atanáza a dosadil zaňho Gregora Kapadóckeho, okrem neho koncil odvolal aj Marcella z Ankyry. V roku 341 ešte predsedal synode v Antiochii, ktorá prijala pro-ariánske krédo (druhá antiochijská formula) a krátko na to zomrel (možno niekedy v zime 341/342). Podľa historika Ammiana Marcellina ku koncu svojho života čiastočne prispel k náboženskej výchove neskoršieho cisára Juliána Apostatu.

Z jeho tvorby sa zachovalo len niekoľko listov zaznamenaných cirkevnými historikmi Sokratom, Sozomenom a Theodoretom z Kýru.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Eusebios z Nikomedie In: VAVŘÍNEK, Vladimír; BALCÁREK, Petr. *Encyklopedie Byzance*. Praha : Libri; Slovanský ústav AV ČR, 2011. 552 s. (Práce Slovanského ústavu AV ČR. Nová řada; zv. 33.) ISBN 978-80-7277-485-2,  978-80-86420-43-1. S. 152.
2. 1 2 3  VLADÁR, Vojtech. *Dejiny cirkevného práva*. Praha : Leges, 2017. ISBN 978-80-7502-238-7. S. 92, 130.
3. ↑  PINDIAK, Miroslav. *Príručka Pasívneho Kresťana*. Brno : Librix.eu, 2009. ISBN 978-80-7399-632-1. S. 89.
4. ↑  ZOZUĽAK, Ján. *Byzantská filozofia*. Plzeň : Aleš Čeněk, 2016. 221 s. ISBN 978-80-7380-640-8. S. 130.
5. 1 2 3  EUSEBIOS OF NIKOMEDEIA In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 752. (po anglicky)
6. 1 2 3 4  Eusebius of Nicomedia In:  *Encyclopedia Britannica* [online]. [Cit. 2020-07-15]. Dostupné online. (po anglicky)
7. ↑  EUSEBIOS OF NIKOMEDEIA. In:  *Historical Dictionary of Byzantium*. Ed. John R. Rosser. New York : Oxford University Press, 2001. 536 s. ISBN 978-0810839793,  0810839792. S. 146. (po anglicky)
8. 1 2 3 4  Eusebios v. Nikomedien In:  *Lexikon für Theologie und Kirche*. Ed. Michael Buchberger, Walter Kasper. 3. völlig neubearb. Aufl. Band 3. Dämon bis Fragmentenstreit. Freiburg, Basel, Rom, Wien : Verlag Herder, 1995. ISBN 3-451-22003-2. S. 1011.
9. 1 2  DRAHOMÍR, Suchánek; VÁCLAV, Drška. *Církevní dějiny: Antika a středověk*. Praha : Grada Publishing, a. s. 2013-10-29. ISBN 978-80-247-3719-5. S. 329. (po česky)
10. 1 2 3  Eusebius of Nicomedia In:  *Catholic Encyclopedia* [online]. www.newadvent.org, [cit. 2020-07-15]. Dostupné online.
11. ↑  Eusebius In:  *The Oxford Dictionary of the Christian Church*. Ed. Frank Leslie Cross, Elizabeth A. Livingstone. 3rd. ed. Oxford : Oxford University Press, 1997. 1786 s. ISBN 019211655X,  9780192116550. S. 575.
12. ↑   *Časopis katolického duchovenstva*. Zväzok 20. Praha : Rohlíček a Sievers, 1879. Dostupné online. S. 431. (po česky)
13. ↑   *Ottův slovník naučný: Illustrovaná encyklopædie obecných vědomostí*. Díl 8. Praha : J. Otto, 1894. Dostupné online. S. 829. (po česky)
14. 1 2 3  EUSEBIUS of Nicomedia In: *Encyclopedia of Ancient Christianity*. Downers Grove : InterVarsity Press, 2014. ISBN 978-0-8308-9717-9. S. 1:878 – 1:879. (po anglicky)

Pozri aj
--------

* Eusebios
* Eusebios Cézarejský

Externé odkazy
--------------

* Eusebius of Nicomedia na Orthodoxwiki
* Eusebius (60), Bishop of Nicomedia v A Dictionary of Early Christian Biography

Autoritné údaje: * GND: 102393125
* ISNI: 0000 0000 5908 9442
* LCCN: n2009020072
* NK ČR: jo20191039851
* VIAF: 61941433
* WorldCat: lccn-n2009020072