Svätý **Ján Kasián** (iné mená pozri nižšie; \* okolo 360, Dobrudža – † medzi 430/432 – 435, Marseille) bol kresťanský mních - askéta, duchovný, teológ a spisovateľ. Výrazne ovplyvnil podobu západného mníšstva. Založil kláštor v dnešnom Marseille, kde sa stal opátom. Svoje skúsenosti s askézou popísal v spisoch *De institutis coenobiorum*, *Collationes patrum*. Pravoslávnou cirkvou je uctievaný ako svätý. Katolíckou cirkvou oficiálne kanonizovaný nebol, no jeho kult sa slávi v okolí Marseille. Na Východe je jeho sviatok slávený 29. februára (resp. 28. februára), na Západe je slávený 23. júla.

Mená
----

* **Ján Kasián**, **Ján Kassian**, staršie (?) aj: **Ján Kassián**
* **Kasián z Massile**, **Kasián Rímsky**
* lat. *Johannes Cassianus*, *Ioannes Cassianus*, *Iohannes Cassianus*, *Johannes Eremita*, *Ioannes Eremita*, *Johannes Massiliensis*, *Ioannes Massiliensis*
* starogr. Κασσιανός – *Kassianos*

Životopis
---------

Kasián sa narodil na území Dobrudže (vtedajšej rímskej provincie Scythia minor), do bohatej kresťanskej rodiny zrejme rímskeho pôvodu. Získal dôkladné klasické latinské vzdelanie, no prvky v jeho dielach a jeho cesty na Východe naznačujú aj vynikajúce znalosti gréčtiny.

Mladosť prežil z veľkej časti v monastieri neďaleko Betlehema. Následne spolu so svojím priateľom Germanom odišiel do Egypta. Pôvodne mu bolo dovolené Egypt iba navštíviť, neskôr získal povolenie predstavených zostať v ňom natrvalo. V Egypte celkovo strávil desať rokov medzi mníchmi vo viacerých komunitách pri Níle. Najdlhšie sa zdržal v Skete, v južnej časti nitrijskej púšte. Zrejme putoval a istý čas strávil až v Tebaide.

Datácia udalostí jeho života je ťažká. Jedinou informáciou, ktorú poskytuje a ktorá umožňuje presné datovanie (399), je zmienka o encyklike alexandrijského patriarchu Theofila proti antropomorfitom, ktorých obviňoval z órigenizmu. Násilné náboženské konflikty, ktoré nasledovali po Theofilovom liste mohli Kasiána prinútiť Egypt opustiť. Asi niekedy v rokoch 399/400 tak odišiel do Konštantínopola, kde z rúk patriarchu Jána Zlatoústeho prijal diakonské svätenie.

Po tom, čo bol Ján Zlatoústy zosadený, odišiel do Ríma v jeho veci poprosiť o pomoc pápeža Inocenta I. V tomto období sa spoznal a zrejme aj spriatelil s neskorším pápežom Levom I. Následne žil na Západe, kde prijal aj kňazské svätenie (možno v Ríme). Zmienky o ňom na nasledujúcich desať rokov miznú.

V roku 415 založil mužský i ženský kláštor v Massilii. Mužský bol zasvätený svätým Petrovi a Viktorovi, ženský svätému Spasiteľovi. O organizácii kláštora sa nič nevie, typ asketického života v nich však možno dedukovať z Kasiánovho životného štýlu. Nasledujúce roky sa venoval spisovaniu svojich textov. Po jeho smrti sa v okolí Marseille rýchlo rozvinul jeho kult. Na Západe jeho kult mimo Marseille nie je veľký, pretože jeho meno bolo uvedené v zozname neschválených kníh nesprávne pripisovanom pápežovi Gelázovi. Výrazne však ovplyvnil západné mníšstvo. Na kresťanskom pravoslávnom Východe je všeobecne uctievaný.

Dielo
-----

Kasiánovo najvýznamnejšie dielo je *De institutis coenobiorum*, resp. celým názvom *De institutis coenobiorum et de octo principalium vitiorum remediis* [*libri XII*] – t.j. O kláštoroch a liekoch proti ôsmim hlavným nerestiam alebo Zvyky cenobitov a lieky na osem hlavných nerestí. Pochádza z rokov 420 – 429. Kasián v ňom spojil obdiv k egyptským modelom, etický nadhľad, diskrétnosť a adaptabilitu na galské skúsenosti. Ide v podstate o dve spojené diela. Prvé štyri knihy podávajú informácie o zvyklostiach a učení egyptských mnichov. T.j. o ich odeve mnícha, modlitbách a organizácii ich spoločného života. V piatej až dvanástej knihe sa zaoberá ôsmimi neresťami/hriechmi, ako aj prostriedkami, ktorými sa proti nim bojuje - t.j. ako zachovať čistotu srdca (*puritas cordis*).

Sarkofág Jána Kasiána v Kláštore svätého Viktora v Marseille
Ďalšou Kasiánovou prácou bolo dielo *Collationes patrum (Collationes XXIV)*. Ide o prednášky, ktoré autor spísal formou dialógov so známymi mníšskymi otcami v štýle apofthegmata tón hagión paterón. Dopĺňajú úvahy jeho prvého diela, venuje sa v nich psychologickým a teologickým témam. Prvá časť (po 10 knihu) pojednáva o dokonalosti a cieli mnícha - Božom kráľovstve. Niektoré jeho myšlienky o vzťahu milosti a slobodnej vôle boli veľmi blízke heretickej náuke pelagianizmu a prispeli k zakotveniu juhogalského semipelagianizmu. Ide o ucelené pojednanie v 24 knihách, ktoré obsahuje všeobecnú predstavu o probléme duchovného života.

Obe mali významný vplyv na rozvoj mníšstva na Západe. Z doktrinálneho hľadiska tvoria prvú summu duchovnej teológie na Západe. Jeho teologická dizertácia *De Incarnatione Domini contra Nestorium, libri VII* (slov. O vtelení Pána proti Nestoriovi), napísaná proti heretikovi Nestoriovi na žiadosť pápeža Leva I. je podradným dielom.  Napísaná bola zrejme pôvodne v gréčtine. Stotožňuje v diele nestorianizmus a pelagiánstvo, čím sa snaží zakryť svoje vlastné názory blízke semipelagianizmu.

Učenie
------

V teologickej rovine sa jeho meno spája s doktrínou semipelagianizmu. Náuku výslovne obhajoval a vysvetľoval v niektorých častiach jeho spisov. Semipelagianizmus učí, že prvotný hriech je u potomkov skôr trestom ako skutočným hriechom. Človek s ním má stále schopnosť dosiahnuť svoje vlastné ospravedlnenie a môže si ho želať tak, ako si chorý človek môže želať vlastné zdravie. Božia milosť je nevyhnutná pre spásu, je ale dosiahnuteľná súčinnosťou s ľudskou vôľou. Milosť je tak v určitom zmysle odmenou za použitie vlastnej vôle, ktorá si spásu zaslúži. Neexistuje podľa nej predurčenie k spáse (*ante praevisa merita*). Táto doktrinálna predstava bola odsúdená na druhom oranžskom koncile (529), hoci Kasiánovo meno nebolo spomenuté. Proti pelagianizmu v tom období vystupoval veľký učenec Západu Augustín z Hippa. Jeho termín *gratia victrix* (milosť vo víťazstve) bol však Kasiánom považovaný za nebezpečný pre asketickú prax spojenú so slobodou vôle.

Základný kameň štruktúry duchovného života odhaľuje Kasián vo svojom *Collationes patrum*. Konečný cieľ mníšskeho života spočíva v získaní Božieho kráľovstva prostredníctvom duchovného boja, ktorý vedie k čistote srdca.

Nie je pri tom potrebné čakať na koniec pozemského života. Istým spôsobom je dosiahnutie Božieho kráľovstva možné aj počas pozemského života, a to ak mních riadi svoj život takým spôsobom, aby smeroval čo najviac k jednote s Bohom. Toto spojenie je možné uskutočniť kontempláciou a uvažovaním o samotnom Bohu. Pozornosť zameraná na Boha postupne obnovuje Boží obraz v ľudskom duchu. Získanie Božieho kráľovstva sa tak dosahuje meditáciou a podľa Kasiána sa v živote pustovníka dokonale realizuje.

Kasián v Norimberskej kronike
Pre kontempláciu (=najvyššie dobro a videnie Boha) je podľa Kasiána potrebné mať pozitívny prístup k životu (*vita actualis*), ktorý spočíva v zmene chovania a dosiahnutí dokonalého života. Kontemplácia sa deje pod božským vplyvom Ducha Svätého. Dokonalý život sa podľa neho nedá realizovať bez boja proti nerestiam, hriechu a démonom. Duchovný boj vnáša do duše cnosti potrebné pre dokonalý cenobitský život. V prípade voľby medzi cenobizmom a pustovníctvom volí pustovnícky život. Pred týmto spôsobom života však má mních žiť najprv v spoločenstve. Jeho kontemplácia sa ale neobmedzuje len na spoznávanie seba samého a premáhanie slabosti. Jeho prístup je skôr mystický než asketický, a teda skôr pozitívny než negatívny. Dôležitú úlohu zohráva modlitba, ktorá je formou lásky a posledným cieľom asketického odriekania. Mních má usilovať, aby dospel do stavu modlitby, nejde však o ustavičnú modlitbu, pretože potrebná je aj práca. Modlitbu stavia na Biblii, a to najmä žaltári. Úpenlivé čítanie vytvára dialóg a intenzívne spoločenstvo s Bohom. Intenzívne zanietenie počas modlitby je prejavom lásky k Bohu, jej vrcholným prejavom sú slzy, ktoré sú znamením neopísateľnej duchovnej radosti.

Medzi explicitné zdroje, ktoré Kasián uvádzal patrili okrem Svätého písma, ktoré cituje najmenej 1 800-krát aj diela svätých: Bazila Veľkého, Hieronyma, Jána Zlatoústeho, Atanáza, Palladia, Rufina a Evagria Pontica a ďalších. Jeho myslenie naopak ovplyvnilo svätých Benedikta z Nursie, Izidor zo Sevilly a Fructuosa z Bragy. Táto skutočnosť naznačuje rozsiahle rozšírenie jeho spisov v 5. a 6. storočí. O jeho veľkom vplyve v stredoveku svedčia tiež učenci ako Alkuin, Rabanus Maurus, Peter Damiani a svätý Tomáš Akvinský. Autori ako Ignác z Loyoly, Lorenzo Scupoli a Bernardino Rossignoli zase zabezpečili prežitie jeho myšlienok aj v neskoršej dobe. Jeho dielo bolo preložené aj do gréčtiny a bolo objavené vo Fótiovom diele Myriobiblon a Filokalii Nikodéma Hagioritu a Makaria z Korintu.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Saint John Cassian In:  *Encyclopedia Britannica* [online]. [Cit. 2021-01-19]. Dostupné online. (po anglicky)
2. 1 2 3  VLADÁR, Vojtech. *Dejiny cirkevného práva*. Praha : Leges, 2017. ISBN 978-80-7502-238-7. S. 101 – 102.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  CASSIAN, JOHN (JOHANNES CASSIANUS) In:  *New Catholic Encyclopedia*. Ed. Thomas Carson, Joann Cerrito. 2nd Ed. Vol. 3. Can – Dol. Farmington Hills : Thomson Gale, 2003. ISBN 0-7876-4008-5. S. 295 – 296.
4. ↑  Cassian, John In: CANER, Daniel F.. *The Cambridge Dictionary of Christianity*. Ed. Daniel Patte. Cambridge : Cambridge University Press, 2010. ISBN 978-0-521-52785-9,  978-0-521-82096-7. S. 174. (po anglicky)
5. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  JAN KASSIÁN In:  *Slovník křesťanských mystiků*. Ed. Luigi Borriello et al.; preklad Ctirad Václav Pospíšil. Kostelní Vydří : Karmelitánské nakladatelství, 2012. 767 s. ISBN 978-80-7195-198-8. S. 424 – 429.
6. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  JOHN CASSIAN In: *Encyclopedia of Ancient Christianity*. Downers Grove : InterVarsity Press, 2014. ISBN 978-0-8308-9717-9. S. 2:427 – 2:429. (po anglicky)
7. ↑  Cassian, John In:  *The Oxford Dictionary of the Christian Church*. Ed. Frank Leslie Cross, Elizabeth A. Livingstone. 3rd. ed. Oxford : Oxford University Press, 1997. 1786 s. ISBN 019211655X,  9780192116550. S. 295. (po anglicky)
8. ↑  JÁN KASIÁN In: KRAFT, Heinrich. *Slovník starokresťanskej literatúry*. Preklad Vojtech Mikula. Trnava : Dobrá kniha, 1994. 441 s. ISBN 80-7141-048-9. S. 261.
9. ↑   *Zmena*. Bratislava : Vydávajú študenti žurnalistiky FF UK Bratislava v spolupráci s Československým koordinačným štrajkovým výborom, 1999. Dostupné online. S. 18.
10. 1 2   *Pravoslávny kalendár 2018 = Pravoslavnij kalendar 2018 : ročenka s kalendáriom a duchovným čítaním*. Prešov : Metropolitná rada Pravoslávnej cirkvi na Slovensku, 2017. ISBN 978-80-89643-05-9. S. 35, 63.
11. ↑   *Náš otec svätý Lev, rímsky pápež (Náš otec svätý Flavián Vyznávač, konštantinopolský patriarcha)* [online]. Gréckokatolícka eparchia Bratislava, 2020-02-17, [cit. 2021-01-19]. Dostupné online.
12. ↑  LICHARD, Daniel G.. *Slowenský Kalendár*. Uhorská Skalica : Vydáva Daniel G. Lichard, 1878. S. 18.
13. ↑  GOFFINE, Leonhard. *Krest'ansko-katolická poučujúca w zdeláwajúca kniha ...*. [s.l.] : Lad. Lukac, 1853. S. 431.
14. 1 2 3 4 5  KASIÁN Z MASSILE In: KRAFT, Heinrich. *Slovník starokresťanskej literatúry*. Preklad Vojtech Mikula. Trnava : Dobrá kniha, 1994. 441 s. ISBN 80-7141-048-9. S. 280 – 281.
15. ↑  GENNADE. *Gennadii Massiliensis liber de scriptoribus ecclesiasticis cum notis Auberti Miraei. Ernest. Salomo Cyprianus recensuit, & annotationibus illustrauit. Praemittuntur VVilhelmi Ernesti Tenzelii... Florum Sparsio ad S. Hieronymi librum de scriptoribus ecclesiasticis nec non variantes lectiones...*. [s.l.] : sumtu Io. Bielckii, 1703. Dostupné online. (po latinsky)
16. 1 2 3  Jan Kassián In:  *iencyklopedie.cz* [online]. [Cit. 2021-01-19]. Údaje prevzaté zo Slovník starokřesťanské literatury (cs). Dostupné online.
17. 1 2  CASSIAN, JOHN In:  *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Ed. Alexander P. Kazhdan. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 s. ISBN 0-19-504652-8. S. 387 – 388. (po anglicky)
18. ↑  Cassian, John (ca. 365-ca. 433) In:  *The Encyclopedia of Early Christianity*. Ed. Everett Ferguson, Michael P. McHugh, Frederick W. Norris. 2nd edition New York : Routledge, 1999. ISBN 0-8153-3319-6,  978-0-8153-3319-7. S. 219. (po anglicky)

Ďalšia literatúra
-----------------

* CASSIANUS, Jan. *Zvyky cenobitů a léky na osm základních neřestí: (a), předmluva a knihy 1-4*. Preklad Ondřej Koupil et al. Praha : Benediktinské arciopatství sv. Vojtěcha a sv. Markéty, 2007. 136 s. ISBN 978-80-86882-06-2. (po česky)
* CASSIANUS, Jan. *Zvyky cenobitů a léky na osm základních neřestí - svazek (b)*. Preklad Ondřej Koupil et al. Praha : Benediktinské arciopatství sv. Vojtěcha a sv. Markéty, 2008. 203 s. ISBN 9788086882093. (po česky)
* CASSIANUS, Jan. *Rozmluvy 11 – 14*. Preklad Ondřej Koupil. Praha : Benediktinské arciopatství sv. Vojtěcha a sv. Markéty, 2019. 152 s. ISBN 978-80-86882-24-6. (po česky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ján Kasián**

Externé odkazy
--------------

* Rozmluvy otců sv. Jan Kassián na Revue Theofil (po česky)
* John Cassian na Catholic Encyclopedia (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 12044269r
* GND: 118712489
* ISNI: 0000 0001 1781 0585
* LCCN: n82220110
* NK ČR: js20020318010
* VIAF: 7408676
* WorldCat: lccn-n82220110