recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Towdie** je akčná dobrodružná hra vytvorená na Slovensku, ktorá je podobná sériám hier Dizzy alebo Pedro. Hra bola uvedená do predaja v Európe v roku 1994. Vydala ju spoločnosť pre ZX Spectrum. Za vývojom hry stojí korporácia DSA Computer Graphix, pričom najväčšiu zásluhu na vývoji majú dizajnéri - bratia Balarový. Grafickej stránke hry a animáciám sa venoval Dušan Balara, o programovú stránku hry sa pričinil Ladislav Balara.

Príbeh
------

Hlavnou postavou v hre je bytosť *Towdie*. *Towdie* je malý troll, ktorý žije v starom rozprávkovom kráľovstve Alkria. V  tomto hrade všetci žili spokojne až kým nepriletel zlý drak Quido, ktorý postupne začal zabíjať obyvateľov a ničiť celú krajinu svojím plameňom. Dobrá víla Vanda sa pokúsila draka zastaviť svojími zaklínadlami, avšak zlyhala. Zakliala celú krajinu do večnej noci. Jej kúzla boli príliš slabé na to, aby zastavili draka, a preto *Towdie* chytí všetko do svojich rúk a pokúsi sa zachrániť celú Alkriu vlastnými silami.

Hrateľnosť
----------

Hra sa odohráva v interiéri hradu alebo v  jeho okolí. Pohyb z jednej miestnosti do druhej prebieha cez flip-screen, keď sa Towdie dotkne jednej steny miestnosti. Každá miestnosť, v ktorej sa hráč pohybuje pozostáva z rôznych platforiem, lán, schodov, po ktorých hráč skáče. *Towdie* v hrade stretáva rôzne bytosti, ako napríklad princeznú, rytiera, kata alebo kuchára a mnoho ďalších postáv, ktoré mu napomáhajú v záchrane Alkrie, alebo naopak mu bránia v dosiahnutí jeho cieľa a odoberajú mu energiu, ktorú si však môže doplniť zjedením muchotrávok, ktoré občas nájde v hrade. Pri prechádzaní hradu si musí hráč dávať pozor na rôzne nástrahy, ktoré mu odoberajú život, ako napríklad gulička, ktorú si hovnivály kotúľajú v hrade. Taktiež nesmie skočiť do vody, v ktorej sa utopí. Niektoré bytosti potrebujú *Towdiho* pomoc, ako napríklad kuchár, ktorý potrebuje ostré korenie do polievky, nešťastného trolla zavretého vo väzení, ktorý by sa rád zahral s nejakou hračkou, ale aj malého škriatka, ktorý kopal novú chodbu. *Towdie* tieto všetky problémy rozprávkových postáv rieši hľadaním rôznych predmetov rozmiestnených v zámku. Tieto všetky predmety musí hráč pozbierať a správne darovať obyvateľom zámku, čím sa mu zvyšuje celkové skóre.

Referencie
----------

1. ↑  LTD, Insider Media. Cyberdreams plans Towdie revival. *Insider Media Ltd*. Dostupné online [cit. 2018-10-09]. (po anglicky)
2. ↑  , all: DJ; ;. *www.oldgames.sk :: Časopisy BiT, Excalibur, Score, Riki* [online]. www.oldgames.sk, [cit. 2018-10-09]. Dostupné online.
3. ↑  , all: DJ; ;. *www.oldgames.sk :: Časopisy BiT, Excalibur, Score, Riki* [online]. www.oldgames.sk, [cit. 2018-10-09]. Dostupné online.
Postrielané stráže koncentračného tábora Dachau
**Masaker v Dachau** alebo **masakra v Dachau** bola masová vražda neznámeho počtu príslušníkov Waffen-SS, ktorých povraždili príslušníci americkej 45. pešej divízie po oslobodení koncentračného tábora Dachau. Podľa oficiálnej správy Američania v tábore popravili najmenej 300 príslušníkov stráže tábora z SS Totenkopfverbände. Incident sa udial na sklonku druhej svetovej vojny, 29. apríla 1945.

29. apríla 1945 bol americkou 45. pešou divíziou oslobodený koncentračný tábor v Dachau blízko Mníchova, jeden z najhorších v nacistickom Nemecku. Zhrození pohľadom na zúbožených väzňov a železničné vagóny plné mŕtvych tiel, postrieľali americkí vojaci bez riadneho súdu, doteraz neujasnený počet neozbrojených nemeckých zajatcov. Časť z nich tvorili stráže tábora z SS Totenkopfverbände, medzi zavraždenými bol aj vysoký počet príslušníkov Waffen SS z 5. tankovej divízie SS, ktorí sa po tvrdých bojoch na východnom fronte zotavovali v neďalekej nemocnici.

Dodnes sa vedú dohady o tom, koľko Nemcov bolo v Dachau skutočne zavraždených. Jednotlivé zdroje uvádzajú rôzne čísla. Značnú časť z nich zabili aj samotní väzni, ktorým americkí vojaci dodali zbrane. Mnohí tzv. „Kapos", počas fungovania tábora vykonávajúci tie najhoršie zverstvá, boli oslobodenými väzňami pomaly a brutálne ubití na smrť lopatami.

Nikto z participantov nebol za tento čin nikdy súdený. Generál Patton, ku koncu vojny vymenovaný za guvernéra Bavorska, sa rozhodol zlikvidovať všetky písomne dokumenty o tomto prípade.

Za zmienku stojí aj fakt, že nejde o jediný vojnový zločin spáchaný touto jednotkou. Počas invázie na Sicíliu v roku 1943 boli dvaja jej príslušníci – kapitán Jerry Compton a seržant Barry West – obvinení z masakry nemeckých a talianskych zajatcov. Obaja vypovedali, že iba plnili rozkazy. Opätovne však boli vyslaní na frontovú líniu, kde neskôr padli.
**Chrysothemis** (starogr. *Χρυσόϑεμις*) bol grécky sochár na prelome 6. a 5. storočia pred Kr.

Sochár Chrysothemis pochádzal z Argosu. Činný bol zrejme na konci 6. a na začiatku 5. storočia pred Kr. Podľa gréckeho cestovateľa Pausania so svojim rodákom Eutelidom zhotovil sochy olympijských víťazov Damareta a Theopompa, ktoré stáli na posvätnej pôde v Olympii. Pausanias o tom zaznamenal: „*Hérajský Damaretos, jeho syn a vnuk získali v Olympii každý po dvoch víťazstvách, Damaretos počas šesťdesiatej piatej olympiády (520 pred Kr.), keď bol na hrách beh ťažkoodencov zavedený, a tak isto na nasledujúcej (516 pred Kr.). Zhotovili mu sochu so štítom dnešnej podoby, na hlave má prilbu a na nohách holenice. Časom ich pri behu Éliďania a ostatní Gréci odstránili. Theopompos, syn Damaretov, zvíťazil v päťboji a jeho syn, druhý Theopompos, v zápasení. Tvorcu sochy zápasiaceho sa Theopompa nepoznáme, sochy jeho otca a deda označuje nápis za diela Argoských umelcov, menom Eutelidas a Chrysothemis. Nie je jasné, u koho sa vyučili, nápis totiž hlása toto:*

|  |
| --- |
| *Eutelidas a Chrysothemis sú tvorcovia týchto prác, Argosania, umeniu starému ich učili kedysi.*" |

Argoská sochárska škola sa pri tvorbe atlétov vyznačovala elegantnou triezvosťou a čistým opracovaním ich tvarov.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Chrysothemis*
2. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 365.
3. 1 2  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 224. (po nemecky)
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 450.
5. ↑  Michail V. Alpakov. *Dejiny umenia*. Bratislava : Tatran, 1981. 61-153-81. S. 160.
**Hyrtakos** (starogr. *Ὕρτακος* – *Hyrtakos*) je v gréckej mytológii otec Asia, spojenca trójskeho kráľa Priama v trójskej vojne.

Hyrtakos a jeho manželka Arisbé sa stali rodičmi Asia, ktorý bol vodcom bojovníkov z Tróady v trójskej vojne. Hovoria o tom Homérove verše v druhom speve Iliady: „*Ktorí v Perkóte mali pri rieke Praktios domov, ktorí v Abýde žili a v Séste, v Arisbe nádhernej, tým bol zas vodcom Asios, syn Hyrtakov. Vládca mužov, ktorí z Arisby priviedli kone ohnivé, tiel ohromných, až od rieky Selléentos..."* Arisbé bola pôvodne prvou manželkou kráľa Priama, ktorý ju Hyrtakovi daroval.

Podľa rímskeho básnika Vegília bol Hyrtakos aj otec trójskych hrdinov Nisa a Hippokoóna, priateľov Aineia, mýtického prapredka Rimanov, ktorý po úteku z Tróje prišiel do Itálie.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Homér, *Iliada*, 2,835 – 839.
2. ↑  Apollodoros, *Kronika, Epitome*, E,3,35.
3. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,12,5.
4. ↑  Vergílius, *Aeneid*, 9,175-176.
5. ↑  Vergílius, *Aeneid*, 5,492.
6. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 306.
Hyundai Santa Fe
**Hyundai** (písmom hangul: 현대 – *Hjondä*; písmom hanča: 現代; IPA /ˈhjʌndɛ/; doslova: „moderný") je súčasť názvu viacerých, právne spolu nesúvisiacich juhokórejských podnikov, ktoré väčšinou vznikli začiatkom 21. storočia odštiepením od Hyundai Group.

Hyundai Group bola k 1. 4. 2003 rozdelená na nasledujúce skupiny (uvedené sú anglické názvy):

* nová, t.j. menšia Hyundai Group (vrátane Hyundai Merchant Marine)
* Hyundai Motor Group (vrátane Hyundai Motor Company a Kia Motors)
* Hyundai Department Store Group
* HDC Group
* Hyundai Heavy Industries Group (vrátane Hyundai Heavy Industries)

Do konca 20. storočia bola výrobná náplň podniku strojárska výroba, stavba lodí, chemická výroba a elektronika a bol významným svetovým výrobcom automobilov. Firmu založili v roku 1947 ako opravárenský podnik pre nákladné a osobné vozidlá Chung Ju Yung.

Referencie
----------

1. ↑  Kia Motors Corporation : Hyundai. In:  *Encyclopaedia Beliana* [online]. Bratislava: Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, [cit. 2022-07-22]. Dostupné online. ISBN 978-80-89524-30-3.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hyundai**
Súradnice: 1°29′J 35°8′V﻿ / ﻿1,483°J 35,133°V﻿ / -1.483; 35.133

**Národná rezervácia Maasai Mara** je veľká rezervácia na juhozápade Kene. Na spoločnej hranici s Tanzániou susedí s Národným parkom Serengeti. Toto územie tak plynulo prechádza dvoma štátmi a vytvára veľké územie, ktoré ochraňuje migrujúce živočíchy. Názov rezervácie pochádza od Masajov, pôvodných obyvateľov tejto oblasti, a rieky Mara. Územie sa rozkladá v polohách od 1 500 m n. m. do 2 170 m n. m.

V roku 1948 na tomto území vznikla prvá rezervácia s menšou výmerou a nejasnými hranicami. Štatút národnej rezervácie získalo územie v roku 1974 a v roku 1984 získala rezervácie dnešné hranice. Neustály rozvoj osídlenia a budovania v parku znižuje populáciu viacerých druhov. Uviedla to štúdia publikovaná v *British Journal of Zoology*

Galéria
-------

* Rieka MaraRieka Mara
* ZebryZebry
* GepardiGepardi

Zdroj
-----

* Protected Areas Programme - Maasai Mara National Reserve (po anglicky)
* Oficiálna web stránka
**Hyády** (starogr. Ὑάδες – *Hyades*, lat. *Suculae*) sú v gréckej mytológii dcéry Titana Atlanta (alebo Ókeana, prípadne boha Poseidóna) a oceánidy Aithry. Ich nevlastnými sestrami boli Hesperidky a Plejády.

Grécke mýty najčastejšie uvádzajú, že Hyád bolo päť, ale podľa niektorých mýtov ich bolo až sedem: 

* Ambrosia (starogr. *Ἀμβροσία* – Ambrosia, lat.– Ambrosia);
* Dióné (starogr. *Διώνη* – Dióné, lat.– Diona)
* Eudóré (starogr. *Εὐδωρη* – Eudóré, lat.– Eudora);
* Faio (starogr. *Φαιω* – Faió, lat.– Phaeo)
* Faisilé (starogr. *Φαισυλη* – Faisilé, lat.– Phaesyle);
* Korónis (starogr. *Κορωνίς* – Korónis, lat.– Coronis)
* Polyxo (starogr. *Πολυξώ* – Polyxó, lat.– Polyxo)

Najvyšší boh Zeus ich premenil na súhvezdie na hlave Býka. Mýty dôvod, že prečo sa tak stalo, vysvetľujú rozdielne. Podľa jednej verzie sa to stalo preto, že sa Zeus nad nimi zľutoval, keď oplakávali svojho brata Hyanta, ktorého zabila levica pri love. Druhá verzia hovorí, že sa im Zeus tak odmenil za výchovu jeho syna Dionýza o ktorého sa ako nymfy starali v Nýsajskej doline.

Gréci Hyády považovali za hviezdy, ktoré prinášajú dážď, lebo sa pri ich východe začiatkom novembra začalo daždivejšie obdobie.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  Hyginus, *Fabulae*, 192
2. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 3,4,3.

Literatúra
----------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)

Pozri aj
--------

* Hyády (hviezdokopa)
Chrám svätého Andreja v Kyjeve
**Chrám svätého Ondreja** (ukr. Андріївська церква, rus. Андреевская церковь) bol postavený v meste Kyjev na pamiatku apoštola Ondreja nad pravým brehom rieky Dneper.

História
--------

Bol vybudovaný v rokoch 1749 až 1754 podľa plánov architekta talianskeho pôvodu F. B. Rastrelliho v štýle ukrajinského baroka. Okrem hlavnej veže má ďalších dvanásť veží, ktoré mali symbolizovať dvanásť apoštolov. Najvyššia veža chrámu má výšku 2,5 metra. V období komunistického režimu bol chrám zatvorený a slúžil ako múzeum. Od roku 1968 chrám slúžil ako múzeum Rastrelliho tvorby.

### Súčasnosť

Snahy o návrat cirkvi sa objavili už od 80-tych rokov dvadsiateho storočia. Návrat do cirkevných rúk komplikovali boje medzi pravoslávnymi a gréckokatolíckymi cirkvami na Ukrajine, z ktorých každá chcela získať chrám do svojich rúk. V roku 2008 prezident Ukrajiny Viktor Juščenko začal rokovania s Ukrajinskou autokefálnou pravoslávnou cirkvou o prechode chrámu do jej rúk.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chrám svätého Ondreja (Kyjev)**

Súradnice: 50°27′32″S 30°31′05″V﻿ / ﻿50,459°S 30,518°V﻿ / 50.459; 30.518
**Gorgofoné** alebo **Gorgofona** (starogr. *Γοργοφόνη* – *Γοργοφόνη*) je v gréckej mytológii dcéra hrdinu Persea a jeho manželky Andromedy.

Gorgofona sa vydala za messénského kráľa Periéra, ktorému porodila synov Afarea a Leukippa.

Jej manžel však zomrel a ona sa stala vdovou (prvou vdovou, ktorá sa znovu vydala, dovtedy bolo zvykom, že ženy po smrti svojho muža spáchali samovraždu).

Potom sa vydala za spartského kráľa Oibala a s ním splodila tiež dvoch synov menom Tyndarea a Ikaria. Ikarios sa stal neskôr otcom Penelopy, manželky ithackého kráľa Odysea a Tyndareos bol otcom Klytaimnéstry, a Kastora z Dioskurov.

Literatúra
----------

* *Slovník antické kultury*. Praha : Svoboda, 1974. 717 s.
* Vojtech Zamarovský, *Bohové a hrdinové antických bájí*
* Graves, Robert, *Řecké mýty*, 2004, ISBN 80-7309-153-4
* Houtzager, Guus, *Encyklopedie řecké mytologie*, ISBN 80-7234-287-8
* Gerhard Löwe, Heindrich Alexander Stoll, *ABC Antiky*

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gorgofona na českej Wikipédii.*
**Ulamova špirála**, alebo tiež **prvočíselna špirála**, je obrázok, ktorý vznikne zoradením prirodzených čísel do špirály a zvýraznením prvočísel. Bola objavená matematikom Stanisławom Ulamom v roku 1963. Ulam si napísal prirodzené čísla do obdĺžnikovej siete, jednotku do stredu a ďalšie čísla špirálovito smerom von.

Numbers from 1 to 49 placed in spiral order
Keď zakrúžkujeme v tejto štruktúre prvočísla, dostávame

Small Ulam spiral
Ulam si všimol, že prvočísla sa vyskytujú prevažne na niektorých diagonálnych priamkach. Tento vzor je viditeľný aj pri veľmi veľkých merítkach (objavujú sa aj vodorovné a zvislé čiary). Následujúci obrázok popisuje rozloženie prvočísel na sieti *200x200*:

Ulam spiral of size 200×200
Matematicky to znamená, že niektoré kvadratické vzorce {\displaystyle an^{2}+bn+c} generujú prvočísla "častejšie" ako iné. Obecné vysvetlenie zatiaľ nie je známe.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ulamova spirála na českej Wikipédii.*
Syr gorgonzola
**Gorgonzola** je mäkký zrejúci syr s modrou plesňou zo severotalianskeho regiónu Lombardia. Jeho názov pochádza z dediny Gorgonzola, kde sa vyrába od roku 879 (existujú však aj ďalšie mestá, ktoré požadujú, aby boli označené za „domovinu" tohto syra).

Syr Gorgonzola je vyrobený z kravského mlieka a je posiaty zelenkavými žilkami plesne penicillium glaucum. Zrie 3 až 4 mesiace.

Na predaj sú k dispozícii dva druhy syra Gorgonzola: prírodný, suchší syr so znateľne väčším počtom plesní a krémový syr, ktorý sa vyrába z mlieka obohateného o smotanu.

Referencie
----------

1. ↑   *The Nibble: Cheese History* [online]. www.thenibble.com, [cit. 2021-07-08]. Dostupné online.
2. ↑   The birthplace of Gorgonzola. Maybe.. *Christian Science Monitor*, 2005-02-02. Dostupné online [cit. 2021-07-08]. ISSN 0882-7729.
3. ↑  GÓRSKI, Janusz. *Forum Mleczarskie Podręcznik 2012*. Varšava : Nathusius Investments, 2012, s. 80. ISBN 9788393422913
4. ↑  BOMERT, Beata L.. *SERY W Europie*. Varšava : Książka i Wiedza, 2005. ISBN 83-05-13409-1. S. 63.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gorgonzola (ser) na poľskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Osmanský álim - r. 1878
**Ulamá** (arab. علماء – *ulamá’* , jednotné číslo arab. عالم – *álim*  = vedec, učenec) je kolektívny názov pre vykladačov islamskej náboženskej múdrosti a zákonov. **Álim** je spravidla teológ a právnik, keďže v islame tieto pojmy splývajú.

V rôznych islamských tradíciách majú ulamá rôzny vplyv a úlohy. Najsilnejší vplyv majú v šiítskom islame, kde je ich rola inštitucionalizovaná; inde zohrávajú úlohu lokálnej náboženskej autority, zodpovedajú za správny výklad učenia islamskej viery. Môžu pôsobiť ako vplyvní učitelia alebo ako ochranca islamskej tradície. 

Álim má porovnateľné postavenie ako kresťanský kňaz, no celkovo má ich vplyv už v 20. storočí klesajúcu tendenciu. Pochádzajú spomedzi nich vodcovia moslimského náboženského života (mutakallim, mudžtahid), vykladači náboženského práva (muftí), sudcovia (kádí), učitelia a niektoré politické osobností.

Zdroje
------

* Tento článok čerpal celkom alebo z väčšej časti z prekladu článkov v inojazyčných Wikipédiách (eo a de)
**Pohár Intertoto** je letný európsky pohár pre celky, ktoré skončia na základe výsledkov v domácej súťaži na priečkach, ktoré sú tesne pod priečkami zabezpečujúcimi postup do predkôl poháru UEFA, na základe rebríčka krajín UEFA. Ak tieto celky neprejavia záujem, je možné po dohode nasadiť ďalšie.

História hracieho modelu
------------------------

V rokoch 1995-1998 boli celky zoradené v dvanástich skupinách, víťazi postupovali ďalej do vyraďovacích bojov systémom doma-vonku. Od roku 1999 sa hralo trojkolovo v kvalifikácii, víťazi postúpili do vyraďovacej fázy. Traja, resp. štyria (1995) víťazi finálovej skupiny postúpili do predkola Pohára UEFA. V rokoch 2007 a 2008 sa prešlo na trojkolový systém, a 11 tímov-víťazov v treťom kole postupuje do 2. predkola Pohára UEFA.

Víťazi
------

1995 - Girondins Bordeaux- Francúzsko

```
      Wacker Tirol Innsbruck - Rakúsko
      Karlsruher - Nemecko
      RC Štrasburg - Francúzsko
```

1996 - EA Guingamp - Francúzsko

```
      IF Silkeborg - Dánsko
      Karlsruher - Nemecko
```

1997 - AJ Auxerre, Olympique Lyon, SC Bastia - všetci Francúzsko
1998 - Werder Brémy - Nemecko

```
      Bologna - Taliansko
      Valencia - Španielsko
```

1999 - Juventus - Taliansko 

```
      Montpellier Hérault SC - Francúzsko 
      West Ham United FC - Anglicko
```

2000 - RC Celta de Vigo - Španielsko

```
      Udinese Calcio - Taliansko 
      VfB Stuttgart - Nemecko
```

Slovenskí zástupcovia v Inertoto cupe
-------------------------------------

* 1995 - FC Košice (skočili v základnej skupine)
* 1996 - Spartak Trnava (skončil v skupine)
* 1997 - MŠK Žilina (skončili v skupine)
* 1998 - Tauris Rimavská Sobota ( skončila v 2. kole)
* 1999 -
* 2000 -
* 2001 -
* 2002 -
* 2003 -
* 2004 -
* 2005 - FC ZŤS Dubnica / skončila v 3.kole /
* 2006 - FC Nitra /skončila v 2. kole/
* 2007 - ŠK Slovan Bratislava / skončil v 2.kole/
* 2008 - FC Nitra /skončila v 1.kole /

Externé odkazy
--------------
**Tréner** je odborne a pedagogicky vzdelaný telovýchovný pracovník, ktorý vedie športovcov tréningový proces, prípravu na športové vystúpenia i toto vystúpenie samotné a nesie aj zodpovednosť za dosiahnutý výsledok.

Tréner musí okrem odbornej spôsobilosti oplývať aj ďalšími potrebnými vlastnosťami - musí byť dobrým psychológom, lebo je pre športovcov často aj dôverníkom. U kolektívnych športov má tréner zodpovednosť aj za výber družstva. Nevyhnutnou vlastnosťou trénera je prirodzená autorita.

Zvlášť u najpopulárnejších kolektívnych športov (futbal, ľadový hokej) reprezentuje športovca aj pred verejnosťou.

Mnoho úspešných trénerov sa takisto venuje aj publikačnej činnosti.

Dobrou základňou (aj keď nie nevyhnutne potrebnou) pre neskoršiu úspešnú trénerskú prácu je predchádzajúca úspešná aktívna kariéra športovcov. Úspešná realizácia tréningového procesu závisí okrem iného aj na interakčných predpokladoch osobnosti trénera, na jeho vzdelaní, skúsenostiach, motivačných a intelektuálnych schopnostiach a na umení individuálneho prístupu ku športovcovi. Tréner má mať inovačné schopnosti spočívajúce v presadzovaní nových postupov v tréningu športovca, nemá zotrvávať na zastaraných skúsenostiach.

Pri svojej práci má tréner pomôcť udržiavať emočnú stabilitu športovcov, klásť dôraz na výkon viac ako na samotný výsledok, rešpektovať športovcov (nielen ho ovládať), u kolektívnych športov podporovať súdržnosť družstva]

V typológii trénerov sa rozoznávajú dva základné typy: autoritatívny tréner (veľmi náročný, nekompromisný, stavajúci len na vlastnom rozhodnutí) a demokratický tréner (stavajúci na spolupráci a načúvajúci športovcovi). Úplne vyhranené typy trénerov sa pri svojej práci stretávajú s množstvom problémov. Preto sa niekedy v praxi používa systém dvoch trénerov alebo trénera s asistentom, často s opačnými či doplňujúcimi sa vlastnosťami.

Špecifickou stránkou práce trénera je koučovanie - vedenie športovca či družstva pri samotnom športovom výkone.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku trenér na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: sh85027294
* NK ČR: ph202160
**Philippe Patrick Starck** (\* 18. január 1949, Paríž, Francúzsko) je francúzsky dizajnér a pravdepodobne najznámejší dizajnér New Design štýlu. Jeho dizajn môžeme nájsť od interiérov až po masovo vyrábané predmety dennej spotreby ako zubné kefky a stoličky.

Životopis
---------

Študoval na École Camondo v Paríži, kde aj založil svoju prvú dizajnérsku firmu v 1968 (špecializovala sa na nafukovacie objekty). V 1969 sa stal umeleckým riaditeľom v tejto firme spolu s Pierrom Cardinom. Od roku 1975 pracoval aj samostatne ako interiérový a produktový dizajnér. Zaznamenal úspech s množstvom relatívne lacných produktov pre veľký americký reťazec *Target stores*.

Známym sa stal hlavne v 1982 keď navrhol interiér pre súkromný apartmán vtedajšieho francúzskeho prezidenta Françoisa Mitterranda v Elyzejskom paláci. Po tomto roku začalo stále viacej a viacej prác sa objavovať v jeho CV. Jeho súčasné práce zahŕňajú myš pre Microsoft, jachtu a aj obal na pivo jednej renomovanej značky. Navzdory ostatným umelcom New Design štýlu sa jeho práca nezameriava iba na tvorbu provokatívnych a drahých predmetov. Namiesto toho jeho produktový dizajn je použiteľný ako predmety dennej spotreby, ktoré on sám pomáha uvádzať do masovej produkcie. 

Jeho produkty sú často štylizované, uhladené a organické vo svojej podobe a tiež vyrobené použitím netradičných kombinácií materiálov (ako napr. kameň a sklo, umelá hmota a hliník, farbená textília a chróm atď.). Takýto prístup zvolil aj pri tvorbe štýlových kefiek pre Alessiho v 1989, a takisto aj pri svojom známom odšťavovači Juicy Salif v 1990. Ten sa stal od začiatku svojej výroby dostupným a populárnym kultovým predmetom. Známy je aj jeho počin pri návrhu interiéru pre *Café Costes* v Paríži v 1984.

Referencie
----------

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Philippe Starck**

Externé odkazy
--------------

* Philippe Starck
* Philippe Starck
* Philippe Starck
* starck.com

Autoritné údaje: * abART: 69291
* BnF: 12149069k
* GND: 118928767
* ISNI: 0000 0001 2125 936X
* LCCN: no90002317
* NK ČR: xx0028601
* ULAN: 500021369
* VIAF: 29571218
* WorldCat: lccn-no90002317
Dr. **Jozef Michal Schweng** (\* 28. december 1864, Hronský Beňadik  –  † 9. december 1916, Banská Bystrica) bol slovenský humanista, lekár, mineralóg, múzejník, doživotný nehonorovaný kustód múzea, úradník, verejný činiteľ a knihovník.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine Eduarda Schwenga, ktorý vykonával úrad slúžneho a jeho manželky Juliany rodenej Paušovej. Po stredoškolských štúdiách v Banskej Štiavnici, v Prešove a v Banskej Bystrici absolvoval právo na univerzite v Budapešti. Ako dobrovoľník vstúpil do rakúsko-uhorskej c. k. armády, v roku 1884 sa stal poručíkom v zálohe 25. pešieho pluku v Lučenci, odkiaľ ho koncom roka 1894 preložili do uhorskej kráľovskej domobrany (*Népfelkelés*).

### Rodinný život

Jozef Schweng sa v roku 1890 oženil s Gizelou Bermanovou, spolu mali syna Eduarda a dcéry Máriu a Margitu. Rodina žila v dome č. 45 na Dolnej ulici, dnes sídlo pobočiek ČSOB Leasing a poisťovne Generali.

### V Banskej Bystrici

Do služieb mesta Banská Bystrica nastúpil ako pokladničný úradník (27. marca 1889), radca verejnej správy v Banskej Bystrici, dočasný tajomník (1895) a tajomník (1897) Banskobystrickej historickej a archeologickej spoločnosti, založenej na podporu a rozvoj Mestského múzea v Banskej Bystrici a vybudovanie jeho prvej expozície (1909), nehonorovaný kustód Mestského múzea v Banskej Bystrici od roku 1909. Spravoval aj verejnú knižnicu mesta, v miestnej tlači uverejňoval články s múzejnou tematikou. Literárne činný, zaoberal sa múzejnou a knihovníckou tematikou, autor viacerých článkov. V rokoch 1889 – 1891 pracoval na mestskom úrade ako pokladník, v rokoch 1891 – 1916 bol radcom verejnej správy, krátko tajomníkom *Banskobystrickej historickej a archeologickej spoločnosti* na podporu a rozvoj mestského múzea. V roku 1904 založil s kustódom Karolom Ivanom Kiszelym mestskú verejnú knižnicu, kde bol správcom oddelenia odbornej literatúry. Po vypuknutí vojny (1914) bolo oddelenie s 1611 zväzkami kníh zatvorené, budova slúžila ako vojenský lazaret.

Jozef Schweng sa stal 30. októbra 1909 nehonorovaným kustódm Mestského (dnes Stredoslovenského) múzea v Banskej Bystrici. So Samuelom Bothárom a maďarským archeológom Móricom Wosinskym sa v júli 1906 zúčastnil archeologických vykopávok v lokalitách *Ortúty* (Malachov) a *Veľký Hrádok* (Horné Pršany). V Budapešti absolvoval knihovnícky (1902) a etnografický (1914) kurz, publikoval v odborných (*Századok/Storočia*) aj regionálnych časopisoch, organizoval finančné zbierky pre rozvoj múzea, do zbierok zakúpil *striebornú koreničku* a *sošku baníka*.

Pri jeho úmrtí 9. decembra 1916 uviedol múzejný a knižničný vestník: „*Bol horlivý a svedomitý strážca múzea.*" Na spomienkovej slávnosti 9. januára 1918 mu vyslovili In memoriam uznanie a kustód Štefan Holesch ocenil aj mimoriadne zásluhy o zveľaďovanie Mestského múzea v Banskej Bystrici.

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 113; pokrstený ako Josephus Michaël Sweng
**Josef Serčuk** (\* 1919 Poľsko - †6. november 1993, Tel Aviv, Izrael) bol veliteľ židovského partizánskeho oddielu operujúceho v oblasti Lublinu v Poľsku počas druhej svetovej vojny. Po vojne svedčil vo viacerých procesoch s nacistickými zločincami, za čo získal zvláštne uznanie od štátu Izrael.

Životopis
---------

Potom, čo jeho rodičia a ďalší rodinní príslušníci boli zabití v ghette v roku 1941, bol Jozef a jeho brat David transprotovaní do vyhladzovacieho tábora Sobibor. Po jednom dni v tábore sa im obom spolu s ďalším väzňom podarilo utiecť do blízkeho lesa. Tu založili jadro partizánske skupiny, ktorá sa formovala hlavne zo Židov, ktorí utiekli z giet alebo tábora Sobibor. V jednotke bojoval aj spisovateľ Dov Freiberg.

Jeho brat David Serčuk po oslobodení oblasti vstúpil do Poľskej armády, v roku 1948 bol zavraždený poľskými neonacistami.

Po vojne sa Josef Serčuk angažoval vo vyhľadávaní nacistických vojnových zločincov v Európe, a vypovedal ako svedok na Norimberskom procese. Po návrate do Poľska podal žiadosť o odchod do Izraela, ktorá ale bola odmietnutá. Jeho žiadosti bolo vyhovené až v roku 1950, keď sa mu podarilo získať cestovný pas. Po odchode do Izraela bol povolaný do izraelskej armády. Po skončení služby sa oženil a usadil v Yad Eliyahu v Tel Avive. Následne začal súkromne podnikať.

Aj v tomto období bol Serčuk viackrát pozvaný do Európy aby vypovedal na súdoch s nacistickými vojnovými zločincami. Na súde s SS-Oberscharführerom Hugom Raschendorferom bol jediným svedkom obžaloby. Po tom čo bol Raschendorfer odsúdený na doživotné väzenie, Serčuk získal zvláštnu cenu za vyšetrovanie nacistických zločinov oddelenia izraelskej policie.

V roku 1967 Levi Eškol, izraelský premiér, udelil Serčukovi medailu bojovníkov proti nacizmu. V roku 1968 získal aj štátnu vojenskú medailu.

Serchuk zomrel v roku 1993 v Tel Avive vo veku 74 rokov. Bol ženatý a zanechal deväť detí, a viac ako sto vnukov a pravnukov.

Pozri aj
--------

* Dov Freiberg, prežiť Sobibor, New York, 2007.
* Dov Freiberg, Cesta do minulosti s Dekel Shibolim, Ramla, 1993.
* Dov Freiberg, človek ako každý iný, Ramla, 1996.

Externé odkazy
--------------

* O Oberscharführer Hugo Raschendorfer a jeho trest
**Jozef Srnka** (\* 2. február 1808, Liptovský Mikuláš - † 1853, v rieke Moravita medzi Butinom a Šemlakom; bol pochovaný v Butine) bol evanjelický kňaz, básnik, národný buditeľ.

Rodina
------

* otec Ján Srnka
* matka Anna rod. Hanková

Životopis
---------

Študoval na evanjelickom lýceu v Kežmarku (prof. K. Kuzmány, J. Benedikti), v Ožďanoch, opäť v Kežmarku, roku 1832-1836 teológiu na kolégiu v Prešove, 1841-1843 na univerzitách v Greifswalde a Tübingene. Pôsobil ako vychovávateľ, výpomocný učiteľ, tajomník superintendanta v Tisovci, v roku 1848-1849 žil v Banskej Bystrici, od 26. novembra 1851 do tragickej smrti evanjelický farár v Birde v Rumunsku. Osobnosť slovenského národného obrodenia najmä na východnom Slovensku. Vedúci predstaviteľ Spoločnosti homiletickej v Prešove. Básnickú tvorbu publikoval v almanachoch a kalendároch. Prejavy a iné práce ostali v rukopise.

Pamiatky
--------

* óda od Ľ. J. Haana v Pamätnici prešovskej spoločnosti (1838) a od J. Záborského v Žehrách (1851); rukopisná pozostalosť v Literárnom archíve Matice slovenskej

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 169070
* VIAF: 5790156565728723500008
**Jozef Smida** (\* 28. máj 1899, Tajov - † 3. máj 1962, Ružomberok) bol bankový úradník, protifašistický bojovník.

Rodina
------

* otec Jozef Smida
* matka rod. Murgašová

Životopis
---------

Študoval na Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici, absolvoval študijnú cestu v Paríži. Pôsobil ako bankový úradník v Banskej Bystrici, Olomouci, Bratislave a v Prešove. Od 30. rokov riaditeľ filiálky Slovenskej národnej banky v Ružomberku, neskôr Štátnej banky československej. Účastník protinacistický odboja. Filiálka Slovenskej národnej banky v Ružomberku pod jeho vedením kryla všetky potreby povstalcov, ďalšiu časť peňažnej hotovosti dal pred pádom Ružomberka odviesť do Banskej Bystrice, súčasne sa mu podarilo zachrániť pred Nemcami trezory. Uznávaný finančník. Člen Matice slovenskej.

Ocenenie
--------

* Roku 1946 vyznamenaný Radom SNP I. tr.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 148649
Súradnice: 35°54′50″S 5°25′8″Z﻿ / ﻿35,91389°S 5,41889°Z﻿ / 35.91389; -5.41889

Ostrov Perejil
**Perejil** (po španielsky *Isla Perejil*, po anglicky *Parsley Island*, po arabsky *Leila* („noc")) je malý skalnatý španielsky ostrov v Stredozemnom mori, vzdialený len 200 metrov od pobrežia Maroka a 5 km od Ceuty. Perejil považuje Španielsko za svoj ostrov, no Maroko ho od Španielska požaduje napriek tomu, že nie je spomenutý v *Zmluve o marockej nezávislosti*.

Dejiny
------

V roku 1415 obsadili ostrov Portugalci. V rokoch 1580 – 1640 bolo Portugalsko zjednotené so Španielskom. Od roku 1668 je ostrov pod kontrolou Španielska, no Maroko ho stále požaduje. Od 11. júla 2002 bol ostrov okupovaný marockými jednotkami, ale bez krviprelievania boli čoskoro nahradené španielskymi námornými jednotkami. 20. júla 2002 Španielsko súhlasilo so stiahnutím svojich jednotiek, ak Maroko nebude naďalej ostrov využívať.

Ostrov Perejil je neobývaný, no marockí pastieri ho využívajú na pasenie svojich kôz. Marocká vláda však vyhlasuje, že ostrov využívajú teroristi a pašeráci, ale v skutočnosti ho používajú len marockí pašeráci ľudí. Marocká vláda ostrov využíva len ako prostriedok na diplomatický tlak na Španielsko.

Pôvod názvu ostrova
-------------------

Názov ostrova *Perejil* (po španielsky *petržlen*) nie je odvodený od názvu rastliny, ale od mena majiteľa či dobyvateľa ostrova „Perez Gil".

Názov *Leila* podľa obyvateľov oblasti pôvodne vznikol zo zrýchlenej výslovnosti španielskeho „la isla" ako „laila".

Pozri aj
--------

* Ceuta
* Melilla

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Perejil**

| * z
* d
* u
Administratívne členenie Španielska |
| --- |
| Prvá úroveň | 

|  |  |
| --- | --- |
| Autonómne spoločenstvá | 
* Andalúzia
* Aragónsko
* Astúria
* Baleáry
* Baskicko
* Estremadura
* Galícia
* Kanárske ostrovy
* Kantábria
* Kastília-La Mancha
* Kastília-León
* Katalánsko
* Madrid
* Murcia
* Navarra
* La Rioja
* Valencia

 |
| Miesta suverenity a autonómne mestá | 
* Ceuta
* Melilla

 |
| Ostatné miesta suverenity | 
* Chafarinas
* Peñón de Vélez de la Gomera
* Peñón de Alhucemas
* Perejil

 |

 | Vlajka Španielska |
| Druhá úroveň - provincie | 
* Álava
* Albacete
* Alicante
* Almería
* Astúria
* Ávila
* Badajoz
* Baleáry
* Barcelona
* Burgos
* Cáceres
* Cádiz
* Kantábria
* Castellón
* *Ceuta*
* Ciudad Real
* Córdoba
* La Coruña
* Cuenca
* Gerona
* Granada
* Guadalajara
* Guipúzcoa
* Huelva
* Huesca
* Jaén
* León
* Lérida
* Lugo
* Madrid
* Málaga
* *Melilla*
* Murcia
* Navarra
* Orense
* Las Palmas
* Palencia
* Pontevedra
* La Rioja
* Salamanca
* Santa Cruz de Tenerife
* Segovia
* Sevilla
* Soria
* Tarragona
* Teruel
* Toledo
* Valencia
* Valladolid
* Vizcaya
* Zamora
* Zaragoza

 |
**Dúbravský potok** je potok v Podpoľaní, preteká územím okresov Detva a Zvolen. Je to ľavostranný prítok Hradnej a má dĺžku 8,1 km.

Vzniká bifurkáciou Detvianskeho potoka, ktorý sa na styku Poľany a Zvolenskej kotliny na pravom brehu pri osade Stavanisko v nadmorskej výške okolo 570 m n. m. rozvetvuje. Dúbravský potok tečie sprvu na juhozápad podcelkom Detvianska kotlina, preteká osadou Kostolná a stáča sa na západ. Pokračuje východným okrajom Slatinskej kotliny, sprava priberá prítok (450,5 m n. m.) spod Močilnej skaly (677,9 m n. m.) a pri obci Dúbravy sa stáča na juhozápad, oddeľuje dva masívy podcelku Rohy - Švošť (527,4 m n. m.) na pravom brehu od zvyšku podcelku. Neďaleko areálu bývalých Podpolianskych strojární priberá zľava prítok spod Holého vrchu (568,4 m n. m.) a opäť sa stáča na západ.

Pri osade Malý Sliač sa v nadmorskej výške okolo 355 m n. m. vlieva do Hradnej.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-15]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-15]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Hradnej |
| --- |
| *Hradná* → *Slatina* → *Hron* → *Dunaj* |
| 
* Dúbravský potok
* **Hradná**
* Kamenná
* Lazný potok
* Mačinová
* Skalica
* Želobudzský potok

 |
**Jozef Ružiak** (pôv. Rosenberger) (\* 1912, Ľubietová – † 19. máj 1961, Praha) bol rozhlasový pracovník, televízny pracovník.

Jeho otec Jan Rosenberger, matka Mária rod. Filadelfiová.

Životopis
---------

Absolvoval učiteľský ústav v Leviciach, učil na viacerých školách, od roku 1945 školský inšpektor v Poprade, pracovník Povereníctva školstva v Košiciach, pracovník rozhlasu v Košiciach (1945 – 1953), zástupca hlavného redaktora Hlavnej redakcie pre deti a dorast (1953 – 1956), a od roku 1956 redaktor Československej televízie. Účastník protifašistického odboja, počas SNP pracoval na Povereníctve školstva v Banskej Bystrici (1944). Vo svojom pôsobení v rozhlase a televízii sa venoval najmä vysielaniu pre deti a mládež. Autor rozhlasových pásiem, reportáží, prednášok, scéniek a rozprávok.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Awa (Čiba)
Obrázok ukijo-e od Hirošigeho – prístav Kominato v provincii Awa
Provincia **Awa** (jap. 安房国 – Awa no kuni) bola bývalá japonská provincia rozkladajúca sa na konci polostrova Bósó na ostrove Honšú. Susedila s provinciou Kazusa. Na jej území sa dnes rozkladá časť prefektúry Čiba.

Provincia Awa vznikla v roku 718 rozdelením provincie Kazusa. Skladala sa zo štyroch okresov: Asai, Awa, Heguri a Nagasa. Hlavné mesto ležalo v okrese Heguri. Aj keď jeho presné umiestnenie nebolo nikdy objavené, predpokladá sa, že sa nachádzalo v blízkosti Mijoši.

Zaujímavosti
------------

Názov polostrova Bósó (房総半島, *Bósó-hantó*) je tvorený druhým znakom z názvu provincie Awa (房) a druhým znakom z názvov provincií Kazusa a Šimósa (総).

Na ostrove Šikoku existovala tiež provincia Awa, ale jej názov sa zapisoval pomocou iných znakov (阿波国).

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Provincie Awa (Čiba) na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
Bývalé japonské provincie |
| --- |
| 
* Aki
* Awa (Kantó)
* Awa (Šikoku)
* Awadži
* Biččú
* Bingo
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Cušima
* Čikugo
* Čikuzen
* Čišima
* Dewa
* Eččú
* Ečigo
* Ečizen
* Harima
* Hida
* Hidaka
* Higo
* Hitači
* Hizen
* Hjúga
* Hóki
* Iburi
* Iga
* Ijo
* Iki
* Inaba
* Ise
* Išikari
* Iwami
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Jamaširo
* Jamato
* Kaga
* Kai
* Kawači
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kózuke
* Kuširo
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Mucu
* Musaši
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ómi
* Ošima
* Ósumi
* Owari
* Sacuma
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Seccu
* Suó
* Suruga
* Šima
* Šimocuke
* Šimósa
* Šinano
* Širibeši
* Tadžima
* Tanba
* Tango
* Tešio
* Tokači
* Tosa
* Tótómi
* Wakasa

 | Vlajka Japonska |
**La Ville radieuse** je najobsažnejšia kniha, ktorú Le Corbusier venoval stavbe miest a ktorá vyšla v roku 1935. Jej titulok je programom: *La Ville radieuse* – žiariace, oslňujúce, svietiace mesto.

Čiastočne opakuje myšlienky z *Urbanisme*, čiastočne rozšírené a príležitostne aj modifikované. Z odstupu sa môžu pozorovať dve nové gravitačné centrá: revízia *Ville Contemporaine* – „Súčasné mesto" prostredníctvom „Žiariaceho mesta" a úplne rozdielne projekty pre severnú Afriku a Južnú Ameriku. Zmena *Ville Contamporaine* je zrejmá v pôdoryse, kde je striktná centralizácia pôvodnej podoby nahradená princípom „pásového (lineárneho) mesta". 

Miesto kríža je dané jedinou osou, takže sa každá časť mesta môže podľa potreby voľne rozširovať do strán. Obchodné výškové domy v centre sú vystriedané obytnou štvrťou, z ktorej sú rovnako dobre dosiahnuteľné pracovné miesta v *City* i v priemyselnej zóne. Stanice a terminál letiska sú umiestnené medzi obytnou a obchodnou štvrťou, na ktorých okrajoch sú pripravené rezervné plochy pre dodatočné správne budovy, študentské centrá apod. Zeleň by mala ostať výlučne chodcom, pričom doprava by bola vedená výškovými trasami a domy by boli postavané na pilieroch. Zelené plochy by mali obsahovať členité cesty a priestranstvá podobne ako v anglickej záhrade, kluby a parkoviská mali byť rozložené do tohto parkovacie okolia preto, aby boli bližšie k bytom a tým lepšie dosiahnuteľné. Dôležité pre architekta bola syntéza staviteľstva a prírody.

Kniha *Ville radieuse* bola oproti knihy *Vers une architecture* v mnohých ohľadoch prekvapením, kde už neprevažujú technické, geometrické a architektonické obrazce. Harmóniu zobrazuje ako „mušľu" a „jedľovú šišku", ďalej zobrazuje ľudské orgány ako srdce, pľúca, stále sa objavujú kvety a striedanie prírodných cyklov ako striedanie mesiacov a ročných období. Nové akcenty poukazujú na hlboký obrat v myslení Le Corbusiera, kedy posunul techniku do novej súvislosti, kedy je prostredníctvom geometrie vzťahovaná k základnému usporiadaniu vesmíru, k organickej prírode.

Citáty
------

*„Idem tam, kde s veci riadia vo vzájomnom stretnutí človek-príroda, v boji o bytie a v užívaní ovocia vlastnej práce pod klenbou oblohy, zákonom ročného obdobia a spevom mora"* [chýba zdroj]

*„Človek vyšiel z prírody. Je utváraný prírodou. Ak pozná tieto zákony a uvádza sa v neustálom pohybe do súladu s nimi, potom si zaistí pocit harmónie, ktorý mu je príjemný."* [chýba zdroj]

*„…esenciálna architektúra správnej miery a vnútorných veľkostí podľa mierky človeka. Život v takýchto stavbách môže byť plný dokonalej hrdosti a človek našej strojovej doby môže vrátiť zmysel pre základne pramene pomoci, ako prírodné, tak ľudské."* [chýba zdroj]

Literatúra
----------

* Le Corbuesier: La Ville radieuse
**Hviezda smrti** bola gigantickou vojenskou základňou vo fiktívnom svete Star Wars. Po celú filmovú sériu boli vyrobené dve (jedna v epizóde IV a Rogue One, a druhá v epizóde VI). Táto základňa bola neblaho preslávená svojou schopnosťou ničiť celé planéty.

Popis
-----

Je to majstrovská a skoro dokonalá zbraň. Dokáže skočiť do hyperpriestoru a vďaka superlaseru dokáže zničiť planétu jediným výstrelom (aj keď druhá Hviezda Smrti bola zničená ešte pred demonštráciou jej plnej síly). Planetárne štíty, ktoré by inak odrazili celé flotily, boli neúčinné proti takejto zbrani. 

Prvá hviezda smrti niesla 27 048 dôstojníkov, 774 576 členov posádky, medzi nimi patrila pechota, piloti, úradníci, 400 000 pomocných pracovníkov a viac než 25 000 Stormtrooperov. Toto predstavuje iba minimálnu posádku a stanici by v skutočnosti mohla vmestiť až niekoľkokrát viac členov. Tak isto niesla útočné raketoplány, Skipray Blastboaty, útočné krížniky, výsadkové lode, pozemné vozidlá a podporné plavidla ako 7 200 stíhačiek typu TIE. Pre povrchovou ochranu má 10 000 batérii Turbolaserov, 2 500 Iónových diel a najmenej 700 Vlečných lúčov a Superlaser. Dokonca i bez svojho superlaseru niesla Hviezda Smrti toľko jednotiek, že mohla obsadiť celý planetárny systém. Je to naozaj jedinečná bojová superloď svojej doby.

Externé odkazy
--------------

* Hviezda smrti na *starwars.wikia.com* (po anglicky)
Eike von Repgow autor Saského zrkadla.
*Sassespegel* (Saské zrkadlo), okolo roku 1300.
**Saské zrkadlo** (nem. *Sachsenspiegel*, dolnosasky *Sassenspegel*) je najvýznamnejší historický právny dokument z oblasti nemeckého feudálneho práva. Hoci ide len o súkromný súbor zápiskov stredovekého saského práva a zvykového práva, získalo Saské zrkadlo čoskoro taký silný vplyv, že sa najmä v saskom a severnonemeckom okruhu stalo dôležitým základom na výklad a aplikáciu práva až do novoveku. Je najväčším právnym dokumentom, ktorý bol okrem latinského spísaný aj v nemeckom jazyku. Saské zrkadlo nebolo zákonom, ale cieľom knihy bolo zachytiť existujúci právny poriadok.

Zbierku Saské zrkadlo zostavil Eike von Repgow na príkaz svojho lénneho pána, grófa Hoyera von Falkenstein okolo rokov 1220–1230.

Saské zrkadlo sa rýchlo stalo vzorom na vypracovanie podobných zbierok, ako boli Augsburské Saské zrkadlo, Nemecké zrkadlo, Švábske zrkadlo alebo početné poľské publikácie.
Ako takzvané Magdeburské zemské právo sa rozšírilo až do hĺbky východoeurópskeho regiónu, kde sa v dôsledku nemeckej kolonizácie zakladali nové osady (Poľsko, Čechy, Pobaltie, Bielorusko, Ukrajina, Rumunsko, na Slovensku Spiš a Horná Nitra).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Saské zrkadlo**
Idealizovaná krivka znázorňujúca závislosť napätia a deformácie pre elastický a plastický deformačný režim. Možno sledovať tri postupne sa meniace režimy: elastický (modrá), plastický (zelená) a následne krehkú ruptúru (červená).
**Plastická deformácia** (iné názvy: **tvárne pretvorenie**, **plastické pretvorenie**) je nevratná zmena tvaru materiálu (trvalá deformácia) bez vzniku ruptúr (trhlín, zlomov) pôsobením vonkajších síl. Dobrým príkladom plastického správania je oceľ, ktorú možno ohnúť alebo ukovať do nového tvaru bez toho, aby v nej vznikli pukliny.

Na úrovni minerálnych zŕn sa plastická deformácia prejavuje sklzom alebo dvojčatením. Je to premiestňovanie atómov kryštálu na krátku vzdialenosť sklzom alebo dvojčatením v sklzovej rovine a smere pri rešpektovaní vlastností kryštálovej štruktúry.

Plastická deformácia sa často nepresne zamieňa za duktilnú deformáciu. Je to tiež kontinuálna deformácia, je však závislá na mierke pozorovania, lebo zahŕňa okrem plastických aj krehké deformačné mechanizmy.

Pozri aj
--------

* plasticita

Zdroje
------

1. 1 2 3  Nemecko-slovenský technický slovník. A-L. Bratislava: Alfa. 1993, S. 201

* Fossen, H. 2010, *Structural Geology*. Cambridge University Press, Cambridge, 480 s.
**Encyklopédia astronómie** je prvé slovenské populárnovedecké dielo, určené pre širokú verejnosť, ktorá javí záujem o astronómiu. 

Encyklopédiu zostavil a autorsky pripravil kolektív vedeckých a pedagogických pracovníkov z Astronomického ústavu SAV, z Katedry astronómie, geofyziky a meteorológie matematicko-fyzikálnej fakulty UK v rokoch 1977 – 1984. Vydalo ju vydavateľstvo Obzor v Bratislave v roku 1987. Bola to prvá publikácia na Slovensku z oblasti astronómie, ktorá mala formu a náplň, určenú širokému okruhu záujemcov.

V roku 2000 získala organizácia Slovenský zväz astronómov amatérov (od roku 2013 Slovenský zväz astronómov) súhlas na digitalizáciu Encyklopédie astronómie. Vďaka dobrovoľníckej práci členov a priateľov zväzu bola Encyklopédia astronómie úspešne prevedená do digitálnej podoby a postupne po príslušnej úprave sú jej časti publikované na internete.

Autori
------

* RNDr. Anton Hajduk, DrSc.
* Doc. RNDr. Mária Hajduková, CSc.
* RNDr. Drahomír Chochol, CSc.
* Doc. RNDr. Pavol Paľuš, CSc.
* RNDr. Eduard Pittich, CSc.
* RNDr. Vladimír Porubčan, CSc.
* RNDr. Ján Štohl, DrSc.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portál |
**Michal Algöver** (\* 19. január 1826, Šúr, Maďarsko – † 9. december 1908, Balážske Ďarmoty, Maďarsko) bol slovenský matematik, úradník a zememerač.

Život
-----

Narodil sa v maďarskom Súri ako syn evanjelického farára a študoval na gymnáziách v Banskej Štiavnici, Lučenci a Kežmarku. Od roku 1853 pôsobil ako zememerač v službách grófa Zichyho na jeho panstvách v okolí Balážskych Ďarmôt (maď. *Balassagyarmat*), sám býval v Podlužanoch (pri Slovenských Ďarmotách).

Bol autorom prvej po slovensky písanej matematickej učebnice-príručky, ktorú vydal pod názvom *Počto- a meroveda* v roku 1861, teda ešte pred známou učebnicou Martina Čulena. Práca bola písaná pre praktické potreby obyvateľstva, s podtitulom *Príručný pomocník v škole, doma i v hospodárstve, obchode a priemysle*. Ako účastník slovenského národného a matičného hnutia prispieval do celého radu slovenských denníkov a časopisov, v ktorých publikoval aj články s matematicko-prírodovedným obsahom. Bol zakladajúcim členom Matice slovenskej, členom výboru a viacerých jej vedeckých odborov, medzi nimi aj pododboru *počtovedo-silozpytného*. V osobitnom spise obhajoval aj používanie štúrovskej slovenčiny, pravdepodobne s tým súvisí aj priekopnícke používanie národného jazyka v matematickej publikácii.

Zomrel 9. decembra 1908 v Balážskych Ďarmotách.

Dielo
-----

* 1861 - *Počto- a meroveda*

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * abART: 61384
* NK ČR: xx0207827
* SNK: 147184
* VIAF: 8835148122913995200005