recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Open 13 2000** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 7. do 14. februára 2000 v hale na tvrdom povrchu v francúzskom meste Marseille. Titul v dvojhre získal Švajčiar Marc Rosset, ktorý vo finále porazil krajana Federera. Bol to jeho 14. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Švédi Simon Aspelin a Johan Landsberg, ktorí vo finále porazili španielsky pár Juan Ignacio Carrasco, Jairo Velasco. Pre oboch to bol prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Open 13 2000*
**Švajčiarsko Marc Rosset** vs. Švajčiarsko Roger Federer 2-6 6-3 7-6(5)

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Open 13 2000*
**Švédsko Simon Aspelin / Švédsko Johan Landsberg** vs. Španielsko Juan Ignacio Carrasco / Španielsko Jairo Velasco 7-6(2) 6-4

  


| * z
* d
* u
Turnaje Open 13 |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
**Open 13 2008** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 11. do 18. februára 2008 v hale na tvrdom povrchu v francúzskom Marseille. Titul v dvojhre získal Brit Andy Murray, ktorý vo finále porazil Chorváta Ančića. Bol to jeho piaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Česi Martin Damm a Pavel Vízner, ktorí vo finále porazili švajčiarsko-juhoafrický pár Yves Allegro, Jeff Coetzee. Pre Damma to bol 37. a pre Vízner 16. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Open 13 2008*
**Spojené kráľovstvo Andy Murray** vs. Chorvátsko Mario Ančić 6-3 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Open 13 2008*
**Česko Martin Damm / Česko Pavel Vízner** vs. Švajčiarsko Yves Allegro / Južná Afrika Jeff Coetzee 7-6() 7-5

  


| * z
* d
* u
Turnaje Open 13 |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
**Open 13 2009** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 16. do 22. februára 2009 v hale na tvrdom povrchu v francúzskom meste Marseille. Titul v dvojhre získal Francúz Jo-Wilfried Tsonga, ktorý vo finále porazil krajana M. Llodru. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Francúzi Arnaud Clément a Michaël Llodra, ktorí vo finále porazili rakúsko-izraelský pár Julian Knowle, Andy Ram. Pre A. Clémenta to bol 12. a pre M. Llodru 17. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Open 13 2009*
**Francúzsko Jo-Wilfried Tsonga** vs. Francúzsko Michaël Llodra 7-5 7-63

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Open 13 2009*
**Francúzsko Arnaud Clément / Francúzsko Michaël Llodra** vs. Rakúsko Julian Knowle / Izrael Andy Ram 3-6 6-3 10-8

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje Open 13 |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
Kryštály xenotímu z Brazílie
**Xenotím** je minerálna skupina fosforečnanov prvkov vzácnych zemín so všeobecným vzorcom XPO4. Ako hlavný prvok za X vystupuje ytrium, ale býva často substituované inými prvkami skupiny lantanoidov, ako dysprózium, erbium, terbium, yterbium. Taktiež býva nahrádzané uránom, alebo tóriom, preto sú niektoré xenotímy rádioaktívne. Xenotím je izoštruktúrny so sériou černovitu (arzeničnan ytritý - YAsO4), preto býva často aj časť fosforu nahradená arzénom. Xenotím má priemyselné využitie ako zdroj ytria, prípadne niektorých ťažkých lantanoidov (yterbia, erbia, gadolínia). Pekné kryštály sú využívané v šperkárstve.

Zo skupiny xenotímu medzinárodná mineralogická asociácia definovala dva konkrétne minerály:

* Xenotím-(Y)
* Xenotím-(Yb)

Vlastnosti
----------

Xenotím kryštalizuje v tetragonálnej sústave, vytvára stĺpcovité, alebo tabuľkové kryštály (prizmy uzavreté bipyramídou), prípadne tvorí radiálne kryštalické agregáty. Sfarbený býva v odtieňoch žltej, s prechodom až do hnedej farby, no vyskytujú sa aj hnedozelené, prípadne hnedočervené odrody. Je to pomerne mäkký (v mohsovej stupnici 4,5) a ťažký (hustota 4,4 - 5,1 kg.dm-3) minerál s vysokým indexom lomu 1,720-1,815.

Výskyt
------

Vyskytuje sa ako akcesorický minerál v pegmatitoch, prípadne v rulách. Taktiež sa nachádza aj v náplavoch. Prvýkrát opísaný bol v Nórsku, medzi významnejšie náleziská patria Brazília, Madagaskar a Spojené štáty. Drahokamové odrody boli nájdené v Pakistane a Afganistane.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Xenotím**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Xenotime na anglickej Wikipédii.*
**Open 13 2010** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 16. do 21. februára 2009 v hale na tvrdom povrchu v francúzskom meste Marseille. Titul v dvojhre získal Francúz Jo-Wilfried Tsonga, ktorý vo finále porazil krajana Juliena Benneteaua. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Francúzi Julien Benneteau a Michaël Llodra, ktorí vo finále porazili rakúsko-švédsky pár Julian Knowle, Robert Lindstedt. Pre J. Benneteau to bol 6. a pre M. Llodru 18. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Open 13 2010*
**Francúzsko Michaël Llodra** vs. Francúzsko Julien Benneteau 6–3 6–4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Open 13 2010*
**Francúzsko Julien Benneteau / Francúzsko Michaël Llodra** vs. Rakúsko Julian Knowle / Švédsko Robert Lindstedt 6–4, 6–3

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje Open 13 |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
Logo NSU 1960 – 1968
**NSU Motorenwerke AG** alebo **NSU** bol nemecký výrobca automobilov, motocyklov a bicyklov, založený v roku 1873. Spoločnosť v roku 1969 kúpila skupina Volkswagen a spojila NSU s Auto Union a vytvorila Audi NSU Auto Union AG, ktorá nakoniec nesie od roku 1985 názov Audi.

Spoločnosť pôvodne fungovala ako *mechanická dielňa na výrobu pletacích strojov*. Bicykle vyrábala od roku 1886 a od roku 1901 sa významnou mierou podieľala na rannom vývoji motocyklov v Nemecku. V polovici 50. rokov bola *NSU čo* do počtu najväčším výrobcom motocyklov na svete.

Názov *NSU*, ktorý sa ako značka alebo ochranná známka používala od roku 1892, je skratkou názvu mesta Neckarsulm, ktorý je zase odvodený od dvoch riek Neckar a Sulm, ktoré tadiaľto pretekajú. Do Neckarsulmu bolo NSU presťahované v roku 1880.

Prvé logo spoločnosti používaných v rokoch 1892 – 1912 pozostáva z vodorovne umiestených parohov jeleňa, bol pôvodne vypožičaný zo štátneho erbu Württembergu z roku 1806 a medzi jeho štyrmi hrotmi boli vložené písmená *N, S, U.* Na rozdiel od rozšírenej mylnej predstavy, názov *NSU* nie je odvodený od „Neckarsulmer Strickwaren Union" („Únia šijacích a pletacích strojov"). Takáto spoločnosť ani nikdy neexistovala.

Referencie
----------

1. ↑  SCHNEIDER, Peter. *Die NSU-Story (die Chronik einer Weltmarke)*. [s.l.] : Motorbuch-Verlag, 1997. 412 s. ISBN 978-3-613-01853-2. S. 15.
2. ↑   *Datei:NSU 1892 Logo.svg* [online]. de.wikipedia.org, [cit. 2020-12-01]. Dostupné online.
**Xenodikos** (starogr. *Ξενόδικος* – *Xenodikos*) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 400 pred Kr.

Xenodika z Kosu korunovali v Olympii vencom na 95. hrách v roku 400 pred Kr. za víťazstvo v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr. Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány, sa v princípe dovoľovalo takmer všetko. Boxeri zápasili vo vyhradenom priestore a ich súboj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného z nich víťazstvom.

Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias uvádza, že Xenodikos mal sochu v posvätnom okrsku olympijskej *Altidy*. Autorom tohto diela bol sochársky majster Pantias.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Carol C. Mattusch, Alice A. Donohue, Amy Brauer, *Common ground: archaeology, art, science, and humanities : proceedings of the XVIth International Congress of Classical Archaeology, Boston, August 23-26, 2003*, str. 623
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,14,12.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. S. 378.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 247.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 145-146.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 55°25′00″S 37°32′00″V﻿ / ﻿55,41667°S 37,53333°V﻿ / 55.41667; 37.53333

**Podoľsk** (rus. Подо́льск) je mesto v Rusku, centrum Podoľského okresu Moskovskej oblasti. V roku 2010 žilo v meste 183 100 ľudí.

Poloha
------

Leží na rieke Pachra, 36 km južne od centra Moskvy a 15 km od Moskovského diaľničného okruhu. Mestom prechádza Moskovsko-Simferopoľská diaľnica. Na severe hraničí s mestom Ščerbinka na juhu s mestom Klimovsk.

Dejiny
------

Vznikol na mieste dediny "Podol", ktorá v 18. storočí patrila moskovskému Danilovskému monastieru. V roku 1781 získalo postavenie mesta. Pred začiatkom občianskej vojny patril Podoľsk k najrozvinutejším mestám v Rusku. V meste sa nachádzala továreň na výrobu šiacích strojov značky Singer. Počas druhej svetovej vojny sa stal prifrontovým mestom. Žiaci miestnych vojenských učilíšť boli v kritických októbrových dňoch roku 1941 nasadení na obranu mesta Malojaroslavec, väčšina z nich v bojoch o mesto zahynula. V povojnovom období sa v meste rozvíjal priemysel. V roku 1971 bolo mesto vyznamenané Radom pracovnej Červenej zástavy. V roku 2004 Podoľsk získal štatút mestského okruhu.

Partnerské mestá
----------------

* AUT  Amstetten, Rakúsko
* BLR  Barysav, Bielorusko
* RUS  Engels, Rusko
* CHN  Cheng-jang, Čína
* BGR  Kavarna, Bulharsko
* CZE  Kladno, Česko
* FRA  Saint-Ouen, Francúzsko
* GEO  Sochumi, Gruzínsko
* BGR  Šumen, Bulharsko
* ARM  Vanadzor, Arménsko

Referencie
----------

1. 1 2   *Podoľsk, Boľšaja sovietskaja enciklopedia* [online]. bse.sci-lib.com, [cit. 2011-02-12]. Dostupné online. (po rusky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Podoľsk**

Externé odkazy
--------------

* Portál mesta Podoľsk (po rusky)
Pôvodná grafická karta Hercules
**Hercules Graphics Card** (**HGC**) bola čiernobiela grafická karta, ktorá sa stala de facto štandardom v počítačoch IBM PC kompatibilných. Podporovala jeden textový režim vo vysokom rozlíšení (kompatibilný s MDA) a jeden grafický režim. V roku 1984 stála oficiálne 499 dolárov. Ale aj napriek tomu, že neexistoval štandard pre ovládanie tejto grafickej karty (ani od IBM ani ako volanie BIOSu), mnoho programov a hier obsahovalo vlastné ovládače a pokladali ju za štandard (napr. Lotus 1-2-3, AutoCAD, Prince of Persia).

Čiernobiely Hercules umožňoval pripojiť do počítača aj druhu farebnú grafickú kartu. Veľa programov (hlavne CAD) využívalo čiernobiely výstup ako druhú obrazovku, kde zobrazovali pomocné informácie.

Text v monochromatickom režime mohol zobrazovať 80 × 25 znakov a text bol MDA kompatibilný. Ako taký, je každý znak definovaný v maske 9x14 pixelov, z ktorých 7 × 11 pixelov vyhotovia znak (ostatné pixely sú použité na zadefinovanie priestoru medzi riadkami a stĺpcami). To predstavovalo výrazne jasnejšie zobrazenie na displeji, než mohli ponúknuť konkurenčné CGA adaptéry. Celkové teoretické rozlíšenie bol režim 720 × 350 pixelov. Toto číslo je možné dosiahnuť prostredníctvom násobenia šírky 9 bodov a podľa počtu stĺpcov možných v texte na obrazovke (80), rovnako ako súčin výšky 14 pixelov a počet riadkov textu (25). V MDA kompatibilnom textovom režime však tieto pixely neboli jednotlivo adresovateľné.

| * z
* d
* u
Štandardy počítačových zobrazovacích zariadení |
| --- |
| Video Graphics Array | 
* QQVGA
* HQVGA
* QVGA
* WQVGA
* HVGA
* VGA
* WVGA
* FWVGA
* SVGA
* DVGA
* WSVGA

 |
| Extended Graphics Array | 
* XGA
* WXGA
* XGA+
* WXGA+
* SXGA
* SXGA+
* WSXGA
* UXGA
* WUXGA

 |
| Quad Extended Graphics Array | 
* QWXGA
* QXGA
* WQXGA
* QSXGA
* WQSXGA
* QUXGA
* WQUXGA

 |
| Hyper Extended Graphics Array | 
* HXGA
* WHXGA
* HSXGA
* WHSXGA
* HUXGA
* WHUXGA

 |
| High-Definition | 
* nHD
* qHD
* HD
* FHD
* QHD
* WQXGA
* UHD
* FUHD

 |
| Grafické adaptéry | 
* EGA
* CGA
* HGC
* MCGA
* MDA
* PGC

 |
Opel Insignia
Opel Insignia
**Opel Insignia** je automobil strednej triedy, ktorý vyrába nemecká automobilka Opel od roku 2008, nahrádzajúc tak model Opel Vectra. Prvýkrát bola odhalená na London Motor Show v tom istom roku. V kontinentálnej Európe sa bude predávať pod značkou Opel, v Spojenom kráľovstve tradične pod značkou Vauxhall a v Číne ako Buick, pričom Holden plánuje import do Austrálie a na Nový Zéland. V Latinskej Amerike sa plánuje predaj pod značkou Chevrolet, ale model si zachová názov Vectra. Insignia bol aj názov pre koncept spoločnosti Opel v roku 2003, ktorý ale nemá s novým modelom Insignia nič spoločné.

Insignia je prvé auto v produkcii s kamerou spojenou so systémom na rozpoznávanie dopravných značiek.

Model Insignia ponúka o 3 cm viac miesta pre kolená ako Vectra. Obidve varianty karosérie majú zhodnú dĺžku 4 830 mm a zdieľajú rovnaký rázvor 2 727 mm.

Nové auto je v predaji od októbra 2008 s deviatimi motormi: benzínové motory 1,6 l I4 s výkonom 115 koní, 1,8 l I4 s výkonom 140 koní, 1,6 l I4 turbo s výkonom 180 koní, 2,0 l I4 turbo s priamym vstrekovaním benzínu s výkonom 220 koní a štyri dieselové motory 2,0 l CDTi I4, z ktorých tri budú s jedným turbodúchadlom o výkonoch 110, 130 a 160 koní a jeden s dvomi turbodúchadlami s výkonom 190 koní. Vlajková loď modelu bude mať benzínový motor 2,8 l V6 turbo s výkonom 260 koní.

Všetky motory spĺňajú prísne emisné normy Euro 5 a dodávajú sa so šesťstupňovými prevodovkami, manuálnymi aj automatickými. 

Insignia získala prestížný titul auto roka 2009, ktorý udeľuje komisia zložená z novinárov európskej motoristickej tlače, kde porazila automobil Ford Fiesta o jeden bod.


| Opel, automobily 1980 – súčasnosť |
| --- |
| **Model** | 1980 – 1990 | 1990 – 2000 | 2000 – súč. |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Malé |  | Corsa A | Corsa B | Corsa C | Corsa D |
| Nižšia stredná trieda | Kadett C | Kadett D | Kadett E | Astra F | Astra G | Astra H |
| Stredná trieda | Ascona B | Ascona C | Vectra A | Vectra B | Vectra C | Insignia |
|  |  |  | Signum |
| Vyššia stredná trieda | Rekord E/Commodore C | Omega A | Omega B |  |
| Luxusné | Senator A/Monza | Senator B |  |  |
| Športové |  |  | Tigra |  | Tigra TwinTop |
| Manta B |  |  | Calibra |  | Speedster |  | GT |
| Mini MPV |  |  |  | Agila A | Agila B |
|  |  |  | Meriva A | Meriva B |
| MPV |  |  | Zafira A | Zafira B |
| Veľkopriestorové MPV |  |  | Sintra |  |
| SUV |  |  | Frontera A | Frontera B |  | Antara |
|  |  | Monterey |  |
| Dodávky |  |  | Combo A | Combo B |
|  |  | Arena | Vivaro |
|  |  | Movano |
Podpovrchová električka vo Volgograde
**Podpovrchová električka** je koncepcia električkovej siete, ktorá je vedená v podzemí. Na rozdiel od metra nejde o izolovaný systém, ale trate sú prepojené s normálnou pozemnou električkovou sieťou a jazdia na nich klasické električky.

Výhodou podpovrchovej električky oproti metru je rýchlejšia a lacnejšia výstavba, pretože nie je potrebné budovať úplne novú podpornú infraštruktúru, ako napríklad depá a manipulačné trate ani zriaďovať nový vozňový park. Do podzemia stačí premiestniť iba niektoré úseky tratí a výstavba môže postupovať v menších etapách. Metro vyžaduje vybudovanie celej trate so zmysluplnou dĺžkou. Ďalšou výhodou je dosah siete aj do okrajových častí mesta a možnosť cestovať bez prestupov z metra na pozemné dopravné prostriedky.

Hlavnou nevýhodou je prenášanie nepravidelnosti z povrchovej prevádzky aj do tunelových úsekov. Metro je na povrchovej doprave úplne nezávislé a aj v dopravnej špičke je zaručená pravidelnosť prevádzky.

Pozri aj
--------

* Volgogradskij metrotram
* Krivorožskij metrotram

| * z
* d
* u
Mestská hromadná doprava |
| --- |
| cestná | omnibus • autobusová (autobus • metrobus) • trolejbus |  |
| koľajová | 

|  |  |
| --- | --- |
| električková | električka (konská • parná • plynová • pneumatická • dieselová • elektrická • vodíková) • rýchlodrážna električka • dvojsystémová električka • podpovrchová električka |
| metro (ľahké) • medzimestská električka • prímestská železnica (Esko • rýchlodráha) |

 |
| vodná | mestský trajekt • vodná tramvaj |
| mestská hromadná doprava na Slovensku |
**Hercýnske pohoria** (tiež *Hercýnsky les, Hercynia silva*) sú geomorfologickým subsystémom Hercýnskeho systému pohorí a nížin, vymodelovaných hercýnskym (variským) vrásnením. Názov dostala podľa dnešného nemeckého pohoria Harz.

K hercýnskemu vrásneniu došlo zhruba pred 350 až 250 miliónmi rokmi, v období prvohôr a druhohôr, pri zrážke vtedajších kontinentov Laurázia a Gondwana. Vznikol rozsiahly reťazec hôr, výškovo podobný súčasným horám Alpsko-himalájskeho systému. Vedľa Hercýnskych pohorí k nemu patrili aj Apalačské vrchy v dnešnej Severnej Amerike (ich severná časť je ale staršieho dáta, vznikla už pri Kaledónskom vrásnení). O niečo mladšie sú pohoria Ťan-šan a Altaj, ktoré vznikli pri zrážke Kazachstánie so Sibírou pred 300 miliónmi rokmi v karbóne, a Ural, ktorý vznikol pri zrážke Sibíri s Euramerikou pred 280 miliónmi rokmi v perme. Väčšina týchto pohorí bola následne ohladená či úplne zrovnaná eróziou, na mnohých miestach však bola opätovne vyzdvihnutá nad okolitý terén pri Alpínskom vrásnení (ktoré na juh od Hercýnskych pohorí vyvrásnilo aj úplne nové horstvá).

Hercýnske vrásnenie v Európe
----------------------------

* Pyrenejský masív
	+ Kastílske pohoria
	+ Serra da Estrela
	+ Sierra Morena
* Tyrhénsky masív
	+ Sardínia
	+ Korzika
* Bretónsky masív (Armorický)
* Írsko a Veľká Británia
	+ Macgillycuddy’s Reeks
	+ Cornwall
	+ Penniny
* Francúzske stredohorie
	+ Dore
	+ Cantal
	+ Cevenny
	+ Veľké vápencové plošiny (Les Grands Causses)
* Stredonemecká vysočina
	+ Porýnska bridličná vrchovina
	+ Schwarzwald
	+ Vogézy
	+ Švábska Jura
	+ Franská Alba
	+ Harz
* Česká vysočina
	+ Šumavská subprovincie
	+ Česko-moravská subprovincie
	+ Krušnohorská subprovincie
	+ Krkonošsko-jesenická subprovincie *(Sudety)*
	+ Česká tabule
	+ Poberounská subprovincie
* Poľské vysočiny *(Wyżyna Polskie)*
	+ Sliezsko-Krakovská vysočina *(Wyżyna Śląska-Krakowska)*
	+ Malopoľská vysočina *(Wyżyna Małopolska)*
	+ Lubelsko-Ľvovská vysočina *(Wyżyna Lubelska-Lwowska)*

Nie všetky Hercýnske provincie na seba bezprostredne nadväzujú. Napr. Poľské vysočiny sú od Českej vysočiny oddelené výbežkom Stredoeurópskej nížiny.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hercynská pohoří na českej Wikipédii.*
***Žít jednou spolu*** (slov. *Žiť raz spolu*) je krátky optimistický román z 1. svetovej vojny, ktorý napísala česká spisovateľka Jarmila Loukotková v roku 1988. Je to príbeh o láske s kriminálnou zápletkou.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Hospodár ovdovel. Na statku s ním zostali dve dcéry a paholok. Mŕtvu ženu všetci ľutovali, pretože umrela po ťažkej chorobe, ale všetci si vydýchli, pretože bola tvrdá a krutá. Zvlášť na staršiu dcéru, pretože tušila, že medzi ňou a paholkom vznikne láska.

Medzi oboma mladými ľuďmi láska skutočne je, ale začínajúce šťastie je zmarené intrigami, ktoré proti paholkovi vymysleli dve priateľky, Zrzka a vdova. Nahovorili mu, že s vdovou čaká dieťa a že si ju preto musí vziať. Paholok sa cíti v pasci, ale lesť včas rozpoznal. Zistil, že otcom dieťaťa je mäsiar z Vŕšku, ktorý odmieta niesť zodpovednosť.

Paholok si s ním chce rozumne prehovoriť, ale ho nájde mŕtveho. Zľakne sa, pretože s ním mal niekoľkokrát nepríjemné výstupy, vina by určite padla na neho, preto utečie preč videný niekoľkými ľudmi. Od tej doby paholka nikto nevidel.

Ľudia veria tomu, že paholok mäsiara zabil, len hospodár a jeho dve dcéry vedia, že je nevinný.

Ubehlo sedem rokov a medzitým prišla vojna.

Vdova zomrela a na svete zostal len jej chlapček. Chlapca si vzala hospodárova rodina.

Zrzka sa konečne vydala a keď jej dcéra ochorela, priznala celú pravdu.

Vypátrali tiež vraha mäsiara z Vŕšku. Bol ním jeho brat a zabil ho z majetkových dôvodov.

Jedného dňa hospodár a jeho dve dcéry začuli krik a podľa postavy poznali ich strateného paholka. Zbehol z vojny a vojaci sa ho snažili chytiť, ale na statku paholok našiel úkryt.

Boli zase spolu.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žít jednou spolu na českej Wikipédii.*
**Open 13 1996** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 12. do 19. februára 1996 v hale na tvrdom povrchu v francúzskom meste Marseille. Titul v dvojhre získal Francúz Guy Forget, ktorý vo finále porazil Francúza Piolina. Bol to jeho posledný 11. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Francúzi Jean-Philippe Fleurian a Guillaume Raoux, ktorí vo finále porazili juhoafricko-švédsky pár Marius Barnard, Peter Nyborg. Pre Raouxa to bol tretí a pre Fleuriana jediný titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Open 13 1996*
**Francúzsko Guy Forget** vs. Francúzsko Cédric Pioline 7-5 6-4

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Open 13 1996*
**Francúzsko Jean-Philippe Fleurian / Francúzsko Guillaume Raoux** vs. Južná Afrika Marius Barnard / Švédsko Peter Nyborg 6-3 6-2

  


| * z
* d
* u
Turnaje Open 13 |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
**Open 13 2003** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 10. do 17. februára 2003 v hale na tvrdom povrchu v francúzskom meste Marseille. Titul v dvojhre získal Švajčiar Roger Federer, ktorý vo finále porazil Švéda Björkmana. Bol to jeho piaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Francúzi Sébastien Grosjean a Fabrice Santoro, ktorí vo finále porazili český pár Tomáš Cibulec, Pavel Vízner. Pre Grosjeana to bol tretí a pre sANTORA 11. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na Open 13 2003*
**Švajčiarsko Roger Federer** vs. Švédsko Jonas Björkman 6-2 7-6(6)

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na Open 13 2003*
**Francúzsko Sébastien Grosjean / Francúzsko Fabrice Santoro** vs. Česko Tomáš Cibulec / Česko Pavel Vízner 6-1 6-4

  


| * z
* d
* u
Turnaje Open 13 |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
**Verdicenan Kadınefendi** (18. októbra 1825 – 9. decembra 1889) bola manželka osmanského sultána Abdulmecida I.

Mladosť
-------

Verdicenan sa narodila v októbri 1825 v Sukhumi v Abcházsku. Rodným menom bola *Sáliha Achba* a pochádzala z Abcházskej princovskej rodiny. Jej otec bol princ Kaytuk Giorgi Bey Achba a jej matka bola princezná Yelizaveta Hanim. Sáliha bola poslaná na výchovu do Istanbulu už ako malé dieťa. Jej otec ju tu spolu so sestrami odovzdal na výchovu Bezmiâlem Sultan, matke sultána Abdulmecida I. Tu dostala podľa tradícií osmanského dvora meno Verdicenan.

Manželstvo zo sultánom
----------------------

Verdicenan bola vydatá za Abdulmecida I. z politických dôvodov v decembri 1840 v starom paláci Çırağan. Po sobáši získala titul Altıncı Kadın. Celá jej rodina, vrátane bratov a bratrancov, bola povýšená na urodzenú rodinu. Jej synovec Rasim Bey získal miesto doktora v paláci a synovec Osman Paša získal prácu doktora v paláci sultána Abdulaziza.

Neskoršie roky a smrť
---------------------

Po smrti sultána Abdulmecida v roku 1861 sa odsťahovala do paláca Feriye. V roku 1862 potom zomrela jej dcéra Munir vo veku sedemnástich rokov. Po smrti Gülüstü Hanim, ďalší zo sultánových manželiek, sa starala o jej dcéru Medihu Sultan. V roku 1879 ju vydala za Samipashazadeho Necip Beye. Verdicenan zomrela v novembri 1889 v paláci Feriye a bola pochovaná v mauzóleu pre sultánove manželky v mešite Yeni v Istanbule.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Verdicenan Kadınefendi na českej Wikipédii.*
**„Sonne"** je pieseň nemeckej industrial metalovej skupiny Rammstein. Pieseň vyšla roku 2001 na albume *Mutter*. Podľa Tilla Lindemanna, skladba bola pôvodne napísaná tzv. entrance song pre boxera Vitalija Klička, Klitschko bol tiež pracovný názov skladby. V skladbe je použitý vokálny sampel od Symphony Of Voices.

Videoklip
---------

Video zobrazuje skupinu ako trpaslíkov pracujúcich v bani na zlato pre Snehulienku závislú na zlatom prachu. Ako povedal Paul Landers v dokumente "Making Of Sonne video" myšlienka na klip vyšla z videa Olivera Riedela, ktorý zmixoval skladbu „Sonne" s časťami filmu *Snehulienka* na jeho počítači. Snehulienku (nemecky *Schneewittchen*) hrá ruská herečka Júlia Stepanova.

Skladba bola použitá ako sampel skupinou Angerfist v ich skladbe „Criminally Insane".

Zoznam skladieb
---------------

1. „Sonne" - 4:32
2. „Adios" - 03:48
3. „Sonne" (Clawfinger K.O. remix) - 4:10
4. „Sonne" (Clawfinger T.K.O. remix) - 5:49
5. „Sonne" (instrumental) - 4:31

Referencie
----------

1. ↑  článok Maternity Leave (po anglicky)
2. ↑  „Sonne" na *discogs.com* (po anglicky)
Súradnice: 49°04′59″S 21°19′01″V﻿ / ﻿49,083°S 21,317°V﻿ / 49.083; 21.317

**Záhradnianska brázda** je geomorfologický podcelok Beskydského predhoria. Nachádza sa v západnej časti celku, severovýchodne od Prešova.

Vymedzenie
----------

Podcelok leží na západnom okraji Beskydského predhoria a v rámci celku susedí na východe s Hanušovskou pahorkatinou. Na severe územie vymedzuje Ondavská vrchovina, okrajovo i pohorie Čergov, západným smerom leží Spišsko-šarišské medzihorie s podcelkami Šarišské podolie a Stráže. V južnej časti susedí Toryská pahorkatina (podcelok Košickej kotliny) a Slanské vrchy s podcelkom Šimonka.

Osídlenie
---------

Územie Záhradnianskej brázdy je stredne husto osídlené, nevyskytuje sa tu žiadne mesto. V údoliach potokov sú zväčša menšie obce s niekoľko sto obyvateľmi.

Doprava
-------

Údolím Ladianky vedie cesta I/18 (Prešov – Vranov nad Topľou) i železničná trať Prešov – Humenné. Východným okrajom územia vedie cesta I/21 do Svidníka, strednou časťou vedie cesta i železnica do Bardejova.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-06-19]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-08-23]. Dostupné online.
**Abdéros** (starogr. Ἄβδηρος – *Abdéros*, latinsky *Abderus*) je v gréckej mytológii syn boha Herma. Bol priateľom veľkého hrdinu Herakla.

Herakles na príkaz mykénskeho kráľa Eurysthea mu mal priviesť štyri divoké kone bistonského kráľa Dioméda. Tieto kone však boli postrachom širokého okolia. Diomédes ich preto dal prikovať železnými reťazami k bronzovým žľabom a kŕmil ich mäsom svojich hostí. Podľa jednej verzie mýtu išlo o kobyly, podľa inej to však boli žrebce menom Podargos, Lamón, Xanthos a Deinos.

Herakles sa na výpravu vypravil s priateľom Abdérom a hneď ako kone našli, Herakles roztrhol reťaze ktorými boli kone pripútané a doviedol ich k svojej lodi. Keď ich však chceli naložiť objavil sa Diomédes so svojimi mužmi a pustili sa s Heraklom do bitky. Herakles rýchlo zveril kone Abdérovi a vyrazil proti Diomédovým mužom. Aj keď boli v početnej prevahe premohol ich (vraj tak, že vykopal kanál a zaplavil planinu, takže sa otočili na útek). Dioméda nakoniec zabil, ale keď sa vrátil na loď, zistil že Abdéra kone zahubili. Herakles svojmu priateľovi vystrojil veľkolepý pohreb a aby sa na neho nezabudlo na tomto mieste založil mesto, ktoré nazval po ňom Abdéra.

Potom zapriahol kone do Diomédovho voza a hnal ich cez hory až do Mykén. Tam ich kráľ Eurystheus venoval bohyni Hére, tak že ich pustil na hore Olymp na slobodu. Nakoniec ich vraj zahubila dravá zver. Iné povesti ale tvrdia, že potomkovia týchto koní sa dožili trójskej vojny a dokonca aj čias Alexandra Macedónskeho.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Abdéros na českej Wikipédii.*
Zimná záhrada
Zimná záhrada pričlenená k rodinnému domu
**Zimná záhrada** je zasklená konštrukcia pričlenená k budove. Pri vhodnom zakomponovaní do fasády a hmoty objektu zimná záhrada harmonicky dotvára objekt. Plní obytnú a estetickú funkciu, t. j. rozširuje obytný priestor domu a zlepšuje kontakt človeka s prírodou. Zimná záhrada v dnešnej dynamickej a hektickej dobe umožňuje jej obyvateľom sa bez obmedzenia komfortu ocitnúť v ktoromkoľvek ročnom období uprostred prírody. Nemusí byť iba malým kúskom prírody s exotickou flórou a prípadne i faunou, ale plnohodnotnou časťou domu či bytu.

Konštrukčné riešenie
--------------------

Existujú viaceré konštrukčné riešenia. Od zasklenia balkónovej lodžie až po veľkorysú prístavbu rodinného domu alebo bytovky. Zo stavebno-technického hľadiska sa zimná záhrada klasifikuje ako samonosná konštrukcia. V spodnej časti sa kotví do betónového základu, murovanej podmurovky, respektíve lodžie alebo balkónu, v hornej časti do priľahlej steny. V prípade drevených domov je kvôli charakteru dreveníc ukotvená taktiež do základu ale podmurovka je nahradená drevenou konštrukciou vychádzajúcej so samotnej konštrukcie a štýlu drevenej budovy. Jej architektúra musí byť v súlade so vzhľadom budovy ktorej je súčasťou, vychádzať z jej prevádzkových vzťahov a jej tvar, veľkosť, materiály a farby musia korešpondovať s celkovou architektúrou a zhodnotiť ju, dodať jej zaujímavý príťažlivý vzhľad. Môže rozširovať jedáleň, halu, obývaciu izbu, byť herňou, pracovňou, celoročne zobytniť strešnú terasu, podkrovný priestor. Taktiež môže byť súčasťou krytého bazéna alebo fitnes.

Rozdelenie zimných záhrad
-------------------------

* na pestovanie rastlín
* ako energetický systém na pasívne využitie slnečnej energie
* ako súčasť obytného priestoru

### Zimná záhrada na pestovanie rastlín – skleníka

* veľkoplošné zaskelenie
* malé začlenenie do domu
* malý sklon strechy
* dostatočne veľký vzduchový priestor nad vegetáciou
* dobré možnosti vetrania a tienenia
* možnosť vykurovania
* veľké klimatické výkyvy

### Zimná záhrada ako energetický systém

* strmé zasklené plochy južne orientované (45o-60o)
* možné včlenenie nepresklených obvodových plôch do vlastného domu
* priame, regulované prúdenie vzduchu do domu vetracími oknami a dverami
* nepriame prúdenie vzduchu do domu prostredníctvom vzduchových kanálikov z kameňa alebo kovu
* akumulačné hmoty rozdielnych druhov

### Zimná záhrada ako obytný priestor

* zasklenie izolačným sklom s nízkoemisnými vrstvami na stabilizáciu mikroklímy
* zmenšenie zasklených strešných plôch
* dobre izolované masívne obvodové steny
* vysoký podiel akumulačných plôch, masívne zadné steny, strechy a podlahy
* začlenenie do domu
* dobré vetracie a tieniace možnosti
* nízke teplotné výkyvy
* málo zelene
Waldorf Hotel. Jedna z dominánt Aldwych.
Aldwych Theatre.
**Aldwych** je ulica v londýnskom mestskom obvode City of Westminster. Ulica tvorí oblúk spájajúci ulice Strand a Fleet Street na západe a Kingsway na severe. 

Meno ulice pochádza zo staroanglických slov *„eald"* a *„wic"*, znamenajúcich starý vidiecky statok; odkazujúc na osadu ležiacu mimo mestských hradieb ležiacu na nabréží Temže. Prvá písomná zmienka o tomto mene je z roku 1211. 

18. februára 1996 v autobuse číslo 171 predčasne vybuchla bomba Írskej republikánskej armády. Pri výbuchu zahynul jeden cestujúci, príslušník IRA prepravujúci bombu a ďalších osem ľudí bolo zranených.

Významné budovy
---------------

* Aldwych Theatre
* Bush House: sídlo BBC World Service
* Duchess Theatre
* King’s College London
* Royal Courts of Justice: sídlo Kráľovského súdneho dvora
* Somerset House
* kostoly St Mary-le-Strand a St Clemens Danes

Dopravné spojenie
-----------------

Najbližšie stanice londýnskeho metra sú:

* **Charing Cross** (Bakerloo Line a Northern Line)
* **Temple** (District Line a Circle Line)

Pozri aj
--------

* uzatvorená stanica metra Aldwych
**Anton Ťažký ml.** (\* 3. december 1921, Čierny Balog – † 18. apríl 1992, Bratislava) bol slovenský komunistický politik.

Rodina
------

Otec: Anton Ťažký st. (1898 – 1991). Bratia – Ladislav Ťažký (1924 – 2011), Štefan Ťažký (1929 – 1983) a sestra Antónia Ďurčíková (1933 – 2018).

Životopis
---------

Štúdium na Vysokej škole politickej ÚV KSČ v Prahe absolvoval roku 1957. Do 1951 stavebný a lesný robotník na viacerých miestach, 1951 – 1954 vedúci odd. 1957 – 1959 tajomník KV KSS v Banskej Bystrici, 1959 – 1961 vedúci odd. ÚV KSS, 1961 – 1967 predseda KNV v Košiciach, 1967 – 1968 povereník – predseda Komisie SNR pre národné výbory a miestne hospodárstvo, 1968 vedúci tajomník KV KSS v Banskej Bystrici, 1969 podpredseda SNR, 1969 – 1970 predseda ÚV NF ČSSR, od roku 1970 pracovník GR Pozemného staviteľstva v Bratislave. Počas SNP príslušnik 1. čs. armády na Slovensku. V roku 1968 – 1969 člen ÚV KSČ a jeho predsedníctva, 1962 – 1969 ÚV KSS, 1968 – 1969 jeho predsedníctva, 1969 – 1970 poslanec Snemovne národov FZ, 1962 – 1970 SNR, 1967 – 1969 člen jej predsedníctva. V roku 1970 vylúčený z KSČ. Do odchodu na dôchodok pracoval v podniku Pozemné staviteľstvo. Po novembri 1989 úplne rehabilitovaný, kooptovaný za poslanca SNR, poslancom až do volieb v roku 1990. Predseda Národného frontu SR až do jeho zániku v roku 1990.

Literatúra
----------

* Ťažký, Anton ml. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok VI. T – Ž. Bratislava : Veda, 1982. 776 s. S. 44 – 45.
* SIKORA, Stanislav. ŤAŽKÝ Anton. In:  *Biografický slovník vedoucích funkcionářů KSČ (1921 – 1989)*. Ed. Petr Anev, Matěj Bílý. Vyd. 1. Zväzok L – Z. Praha : Academia; Ústav pro studium totalitních režimů, 2018. 658 s. ISBN 978-80-200-2973-7,  978-80-88292-15-9. S. 475 – 477.

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 163143
**L’Aube Nouvelle** je od vyhlásenia nezávislosti v roku 1960 národnou hymnou Beninu. Bola skomponovaná a otextovaná Gilbertom Jeanom Dagnonom.

Pôvodný francúzsky text
-----------------------

Jadis à son appel, nos aïeux sans faiblesse
Ont su avec courage, ardeur, pleins d’allégresse
Livrer au prix du sang des combat éclatants.
Accourez vous aussi, bâtisseurs du présent,
Plus forts dans l’unité, chaqu’jour à la tâche,
Pour la postérité, construisez sans relâche.
*Refrain*

Enfants du Bénin, debout!
La liberté d’un cri sonore
Chante aux premiers feux de l’aurore;
Enfants du Bénin, debout!
Quand partout souffle un vent de colère et de haine.
Béninois, sois fier, et d’une âme sereine,
Confiant dans l’avenir, regarde ton drapeau!
Dans le vert tu liras l’espor du renouveau,
De tes aïeux le rouge évoque le courage;
Des plus riches trésors le jaune est le présage.
*Refrain*

Tes monts ensoleillés, tes palmiers, ta verdure,
Cher Bénin, partout font ta vive parure.
Ton sol offre à chacun la richesse des fruits.
Bénin, désormais que tes fils tous unis
D’un fraternel élan partagent l’espérance
De te voir à jamais heureux dans l’abondance.
*Refrain*

Preklad do nemčiny
------------------

Früher haben an seinem Anruf unsere Ahnen ohne Schwäche
Mit Mut und Glut gewusst, voll von Freude
Zum Preis des Blutes einen überragenden Kampf geliefert.
Auch herbei eilen Sie, Sie Erbauer der Gegenwart,
Stärker in der Einheit, jeden Tag an der Aufgabe,
Für die Nachkommen ohne Arbeitsunterbrechung zu bauen.
*Refrain*

Kinder aus Benin, steht auf!
Die Freiheit eines sonoren Schreis
Singt an den ersten Feuern der Dämmerung;
Kinder aus Benin, steht auf!
Wenn überall ein Zorn- und Hasswind bläst.
Der Beniner ist stolz und von einer ruhigen Seele,
Deine Fahne der Zukunft anvertraut und schaut!
Im Grün wirst du die Hoffnung der Erneuerung lesen,
Von deinen Ahnen wird der Mut rot erwähnt;
Reichere Schätze ist das Gelb der Vorzeichen.
*Refrain*

Deine sonnigen Berge, deine Palmenbäume, dein Grün,
Sehr geehrtes Benin, mach überall dein lebhaftes Schmuckset.
Dein Boden bietet jedem den Reichtum der Früchte an.
Benin, von nun an, dass deine Fäden alle vereinte
Von einem brüderlichen Elan wird die Hoffnung geteilt
Dich nie glücklich im Überfluss zu sehen.
*Refrén*
*Talós ozbrojený kameňmi*, strieborná didrachma z Kréty, cca (caa. 300/280 – 270 pred Kr.),
**Talós** (starogr. *Τάλως* – *Talós*, lat. *Talus, Talas*) je v gréckej mytológii medený obor, ktorý na Diov príkaz strážil ostrov Kréta.

Talós z príkazu najvyšieho boha Dia strážil ríšu krétskeho kráľa Minóa. Podľa jednej verzie ho na Krétu priviedol Zeus, aby strážil jeho milenku Európu a ona ho potom darovala Minóovi. Podľa inej verzie ho na Diov rozkaz priviedol boh kováčstva Héfaistos, ktorý ho aj sám vyhotovil.

Medený obor Talós mal vraj horúcu olovenú krv a aby mu nevytiekla, mal žilu na členku zatvorenú medeným klincom. Jeho sídlom na Kréte bol Faistos, odkiaľ denne odchádzal strážiť pobrežie Kréty. Bol nesmierne rýchly, za deň stihol obísť hranice ríše až trikrát. Na lode nežiaducich cudzincov hádzal kamene a keď sa niekomu podarilo vystúpiť na breh, počkal, kým si rozloží oheň, potom do ohňa skočil, rozpálil sa a nešťastníka zahubil horúcim objatím.

Talós svoju funkciu plnil priveľmi oddane a slepo bez rozumu poslúchal a to sa mu stalo nakoniec osudným. Keď sa na ceste z Kolchidy na Kréte zastavili Argonauti, aby si nabrali zásoby pitnej vody, odmietol ich Talós pustiť na pobrežie.

Márne ho ich vodca Iasón prosil o povolenie pristáť. Neoblomný obor začal na ich loď vrhať kamene a tak nebolo inej pomoci, než aby zakročila Médeia svojim kúzlom. Uprela na obra svoj kúzelný neodolateľný pohľad a on z nej nespustil oči, a keď hľadal ďalší kameň, potkol sa a klesol k zemi, pritom si vyrazil medený klinec uzatvárajúci žilu. Následne vykrvácal a zomrel.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 436.
2. 1 2 3  Apollónios Rodský, *Argonautica*, 4,1638.
3. 1 2 3 4  Apollodoros, *Kronika*, 1,9,26.
4. 1 2  Apollónios Rodský, *Argonautica*, 4,1673.
**Gašpar Fejérpataky-Belopotocký de Kelecsén** (\* 1. január 1794, Paludza – † 18. máj 1874, Liptovský Mikuláš) bol slovenský kultúrny pracovník a zakladateľ prvého slovenského ochotníckeho divadla.

Rodina
------

* Otec: Mikuláš Fejérpataky de Kelecsén
* Matka: Mária rod. Benská

Životopis
---------

Pochádzal zo šľachtického rodu Fejérpataky (pôvodne Belopotoczky) s predikátom z Liptovských Kľačian. Po dvojročnom štúdiu v Kežmarku sa začal venovať knihárstvu. V období medzi rokmi 1807 – 1815 pôsobil v Levoči, v Košiciach, v Lučenci, v Pešti a vo Viedni. V roku 1821 sa usadil v Liptovskom Mikuláši – tu pôsobil ako knihár a kníhkupec. Sám sa vzdelával a zaradil sa do popredia v národnom hnutí. V roku 1823 zriadil Gašpar na šírenie osvety Slovenskú požičovaciu bibliotéku, ktorá bola vzorom pre iné slovenské mestá. Fejérpataky-Belopotocký bol priekopníkom v ochotníckom divadelníctve a v roku 1830 založil prvé obrodenské ochotnícke divadlo, ktoré sa uviedlo hrou *Kocúrkovo* od Jána Chalupku. Toto divadlo vytvorilo pevnú tradíciu slovenského ochotníctva. Vďaka vybudovanej siete komisionárov kolportoval české a slovenské knihy a časopisy, do ktorých prispieval informáciami o slovenskom živote. Prostredníctvom písomných a osobných známosti s českými vlastencami posielal do Prahy nadaných mladých ľudí naučiť sa remeslu alebo študovať – medzi nimi boli napríklad Jozef Božetech Klemens, Peter Michal Bohúň, František Miroboh Belopotocký a Ján Drahotín Makovický. Každý rok vydával kalendár *Nový i starý vlastenský kalendář*, ktorý slúžil na vzdelávanie aj nižších vrstiev. Kalendár vychádzal v rokoch 1830 až 1853 a od roku 1842 ku nemu pripojil prílohu *Slovenský pozorník*. Fejérpataky-Belopotocký bol jedným z prvých ľudí, ktorí zakladali nedeľné školy a spolky miernosti. Zúčastňoval sa na rôznych národných podujatiach ako bola napríklad záchrana bratislavskej katedry, Slovenský prestolný prosbopis z roku 1842 a spolok Tatrín. Finančnou hotovosťou vo výške 4 000 zlatých podporil vydávanie Štúrových Slovenských národných novín, hoci nepodporoval jeho slovenčinu, ale bibličtinu. Dlhé roky sa usiloval a vybudovanie tlačiarne, čo sa mu nakoniec nepodarilo. Po revolúcii pôsobil krátky čas v štátnych službách ako stoličný úradník a v rokoch 1857 až 1861 ako pisár u advokáta v Námestove. Po skončení štátnej služby sa vrátil do Liptovského Mikuláša a v ňom dožil utiahnutý – 18. mája 1874 tu zomrel.

Ocenenie
--------

Od roku 1954 sa na jeho počesť usporadúva Belopotockého Mikuláš – prehliadka ochotníckych divadelných súborov, na ktorom získava najlepší súbor pamätnú medailu Gašpara Fejérpatakyho-Belopotockého.

Zdroj
-----

* Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru v Paludzi; pokrstený ako Caspar Fejérpataky
* Veľký, J. *Encyklopédia Slovenska: E-J*. Zväzok II. Bratislava : Vydavateľstvo SAV, 1978. S. 656.

Autoritné údaje: * abART: 56707
* BnF: 12127166x
* GND: 119374889
* ISNI: 0000 0000 5539 5493
* LCCN: n80109969
* NK ČR: mzk2004221710
* SNK: 167511
* VIAF: 64815722
* Web umenia: 2510
* WorldCat: lccn-n80109969
Poprava Gašpara Piku (okolo 1673)
**Gašpar Pika** (aj *Pikha*, či *Pikay*; \* asi 1630 – † 25. november 1672, Oravský Podzámok) bol veliteľ stráže Oravského hradu a vodca protihabsburského povstania na Liptove a Orave v roku 1672.

Život
-----

Pochádzal zo zemplínskeho šľachtického rodu ktorý získal armáles začiatkom 17. storočia. Gašpar Pika vlastnil menší majetok v Istebnom. Jednalo sa polovicu šľachtickej usadlosti bez poddaných.

Po odhalení Vešeléniho sprisahania sa časť evanjelickej šľachty, hajdúchov a poddaných vzbúrila v roku 1672 proti absolutistickým snahám Habsburgovcov. Dobyli Prešov, Bardejov a iné mestá na východnom Slovensku. Časť povstalcov pod vedením Gašpara Piku sa dostala až na Liptov a Oravu, kde podnietila povstanie hlavne evanjelickej šľachty, škultétov a poddaných (tzv. *Pikovo povstanie*). Podarilo sa im dobyť na niekoľko týždňov Oravský hrad a ovládli takmer celú Oravskú stolicu.

Poprava Gašpara Piku na inej rytine (okolo 1673)
Povstanie sa podarilo potlačiť žoldnierskemu vojsku pod vedením generála Johana von Sporcka. Gašpar Pika bol za výdatnej pomoci hornooravských katolíckych škultétskych rodov ako Wilcsek, Bukowinsky či Monyák koncom novembra 1672 porazený vojskom pod velením cisárskeho generála Sporcka. Dňa 28. novembra 1672 generál kruto zúčtoval s vodcami povstania. Gašpara Piku, veliteľa stráže Oravského hradu, nechal naraziť na kôl — istý škultét a veliteľ sedliakov bol zavesený za rebro. Jeden z evanjelických kňazov mal byť zavesený za črevá, vyberač poplatkov na ozbrojenie Piku bol sťatý a vystavený v kolese — ďalší richtári okolitých mestečiek a dedín, ktorí Piku podporovali, boli lámaní v kolese alebo ich obesili za rebrá — a poniektorých nakoniec po tomto mučení ešte aj narazili na koly, alebo sťali. Veliteľa hradnej stráže odsúdili na smrť zastrelením mušketou do hlavy. Ďalších 70 zajatcov, väčšinou kurucov lapených po bitke pri Ďurkove, odsúdili na morské galeje a podľa hlásenia boli uväznení na Likavskom hrade. Všetci pracovali pri opevňovacích prácach v Košiciach, neskôr ich takisto narazili na koly. Presné počty popravených a spôsob popravy zatiaľ nie sú známe. Isté je, že cisárska rada protestovala voči počínaniu generála von Sporcka — a vyhrážala sa mu odvolaním, ak bude pokračovať v takýchto „krutých a nezmyselných represáliách". Aj štyri známe stvárnenia popravy sú rozdielne, každé s inou legendou a počtom odsúdených ako aj spôsobu popravy.

Majetok v Istebnom bol Gašparovi skonfiškovaný generálom von Sporck spolu s majetkom Imricha Davida de Szentpéter et Isztebnye, v roku 1700 darovaný donáciou Leopolda I. Jurajovi Okolicsányi.

Erb
---

Erbom rodu je v modrom poli štítu, na zelenom trojvrší stojaca doprava obrátená holubica s červenou zbrojou, držiaca v pravom pazúriku o pravé krídlo opretú kopiju. Klenotom zo zlatej koruny vyrastajúci zlatý grif držiaci v pazúroch doprava hroziacu kopiju. Prikrývadlá sú zlato-modré a strieborno-červené.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  PONGRÁCZ, Denis. *História rodu Trstenský*. 1. vyd. Bratislava : JUDr. M. Trstenský, 2018. ISBN 978-80-570-0310-6. S. 94.

Autoritné údaje: * PIM: PIM115144
Kódy **ISO 3166-2** pre Bahamy identifikujú 31 dištriktov. Prvá časť (BS) je medzinárodný kód pre Bahamy, druhá časť pozostáva z dvoch písmen identifikujúcich dištrikt.

Zoznam kódov
------------

```
BS-BI Bimini
BS-CI Cat Island
BS-EX Exuma
BS-FP Freeport
BS-HI Harbour Island
BS-IN Inagua
BS-LI Long Island
BS-MH Marsh Harbour
BS-MG Mayaguana
BS-RI Ragged Island
BS-?? Acklins
BS-?? Berry Islands
BS-?? Black Point
BS-?? Central Abaco
BS-?? Central Andros
BS-?? Central Eleuthera
BS-?? Crooked Island
BS-?? East Grand Bahama
BS-?? Grand Cay
BS-?? Hope Town
BS-?? Mangrove Cay
BS-?? Moore's Island
BS-?? North Abaco
BS-?? North Andros
BS-?? North Eleutera
BS-?? Rum Cay
BS-?? San Salvador
BS-?? South Abaco
BS-?? South Andros
BS-?? South Eleuthera
BS-?? Spanish Wells
BS-?? West Grand Bahama
```

Pozri aj
--------

* ISO 3166-2, zoznam kódov územno správnych celkov všetkých krajín.
* ISO 3166-1, zoznam kódov všetkých krajín, používaných súčasne ako ich doménové mená na internete.
Kódy **ISO 3166-2** pre Burkinu identifikujú 45 provincií. Prvá časť (BF) je medzinárodný kód pre Burkinu, druhá časť pozostáva z troch písmen identifikujúcich provinciu.

Zoznam kódov
------------

```
BF-BAL Balé (Boromo)
BF-BAM Bam (Kongoussi)
BF-BAN Banwa (Solenzo)
BF-BAZ Bazèga (Kombissiri)
BF-BGR Bougouriba (Diébougou)
BF-BLG Boulgou (Tenkodogo)
BF-BLK Boulkiemdé (Koudougou)
BF-COM Komoé (Banfora)
BF-GAN Ganzourgou (Zorgho)
BF-GNA Gnagna (Bogandé)
BF-GOU Gourma (Fada-N'Gourma)
BF-HOU Houet (Houet)
BF-IOB Ioba (Dano)
BF-KAD Kadiogo (Ouagadougou)
BF-KEN Kénédougou (Orodara)
BF-KMD Komondjari (Gayéri)
BF-KMP Kompienga (Pama)
BF-KOP Koulpélogo (Ouargaye)
BF-KOS Kossi (Nouna)
BF-KOT Kouritenga (Koupéla)
BF-KOW Kourwéogo (Boussé)
BF-LER Léraba (Sindou)
BF-LOR Loroum (Titao)
BF-MOU Mouhoun (Dédougou)
BF-NAM Namentenga (Boulsa)
BF-NAO Naouri (Pô)
BF-NAY Nayala (Toma)
BF-NOU Noumbiel (Batié)
BF-OUB Oubritenga (Ziniaré)
BF-OUD Oudalan (Gorom-Gorom)
BF-PAS Passoré (Yako)
BF-PON Poni (Gaoua)
BF-SEN Séno (Dori)
BF-SIS Sissili (Léo)
BF-SMT Sanmatenga (Kaya)
BF-SNG Sanguié (Réo)
BF-SOM Soum (Djibo)
BF-SOR Sourou (Tougan)
BF-TAP Tapoa (Diapaga)
BF-TUI Tui (Houndé)
BF-YAG Yagha (Sebba)
BF-YAT Yatenga (Ouahigouya)
BF-ZIR Ziro (Sapouy)
BF-ZON Zondoma (Gourcy)
BF-ZOU Zoundwéogo (Manga)
```

Pozri aj
--------

* ISO 3166-2, zoznam kódov územno správnych celkov všetkých krajín.
* ISO 3166-1, zoznam kódov všetkých krajín, používaných súčasne ako ich doménové mená na internete.