recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gaijin Entertainment** je ruská vývojárska spoločnosť založená v roku 2002.

Prehľad
-------

Gaijin Entertainment má viac ako 160 zamestnancov a špecializuje sa na vytváranie hier pre rôzne platformy (Xbox One / PlayStation 4 / Microsoft Windows / iOS). Projekty spoločnosti získali ocenenia, vrátane niekoľkých japonských herných ocenení ako „Najlepší simulátor pre next-gen konzoly" (IL-2 Sturmovik: Birds of Prey pre Xbox 360 a PlayStation 3), „Najlepšia technológia pre Dagor Engine", „Najlepší zvuk" a ďalšie.

Dnešný Gaijin Entertainment je najväčším nezávislým videoherným vývojárom v Rusku a oficiálnym partnerom: Activision, 505 Games, Microsoft, Topware Interactive, SouthPeak Interactive, Sony Computer Entertainment, 1C Company, Apple Inc. a mnohých ďalších.

### Recenzie

Najúspešnejší titul Gaijinu je War Thunder, ktorý dostal 7,2 bodov z 10 bodov od IGN, 8 z 10 od GameSpotu a dostal priemerné ohodnotenie 82/100 na stránke Metacritic.

Hry
---

* *Adrenaline* (2005)
* *Anarchy: Rush Hour* (2010)
* *Apache: Air Assault* (2010)
* *Blades of Time* (2012)
* *Birds of Steel* (2012)
* *Braveheart* (2010)
* *Death Track: Resurrection* (2010)
* *IL-2 Sturmovik: Birds of Prey* (2009)
* *Wings of Prey* (2009)
* *Wings of Luftwaffe* (2010)
* *Modern Conflict* (2010)
* *Modern Conflict 2* (2011)
* *Skydive: Proximity Flight* (2013)
* *X-Blades* (2009)
* *Run′n′Gun* (2013)
* *Dance Magic* (2013)
* *Fantasy Conflict* (2012)
* *War Thunder* (2012)
* *Star Conflict* (2014)
* *Crossout* (2017)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gaijin Entertainment na českej Wikipédii.*
**Sergej Movsesian** (armén. Սերգեյ Մովսեսյան), tiež *Movsesjan*, v anglickom prepise *Sergei Movsesian* (\* 3. november 1978, Tbilisi, Gruzínsko) bol do r. 2010 najlepší slovenský šachový veľmajster. Jeho ELO v auguste 2008 bolo 2723, patrí do svetovej špičky najlepších šachistov.

Životopis
---------

Vyrastal ako Armén v Gruzínsku, šach ho naučil hrať otec ako štvorročného. Ako nádejný šachový talent sa 14-ročný presťahoval s rodičmi do Pardubíc. V roku 1999 sa dostal do štvrťfinále majstrovstiev sveta, to znamená medzi osem najlepších hráčov na svete. Síce žil dlhé roky v Česku, hral v českej šachovej reprezentácii, vie perfektne po česky, ale české občianstvo nedostal. V roku 2002 sa stal občanom Slovenska a v tom istom roku vyhral superturnaj v Sarajeve. V ligovej sezóne 2006/2007 hral za český klub Rapid Pardubice, ktorý v súťaži vyhral s náskokom po tretíkrát za sebou. Svoje víťazstvo na turnaji v Sarajeve zopakoval v roku 2007, keď za sebou nechal aj svetovú štvorku Morozeviča. Zvíťazil aj na Čigorinovom memoriále v Petrohrade a na turnaji *Czech Coal Carlsbad* v konkurencii Širova a ďalších svetových velmajstrov.

Na začiatku roku 2008 štartoval na B-turnaji vo Wijk aan Zee, kde vyhral šesť z 13 partií a s jednobodovým náskokom obsadil v turnaji prvé miesto pred Angličanom Shortom.

Na Majstrovstvách Európy jednotlivcov v Plovdive získal striebornú medailu. Úspešne reprezentoval Slovensko na olympiádach, 2006 vynechal pre kolíziu s termínom pôrodu druhého dieťaťa. Jednu dobu začal (na žiadosť Bessela Koka) trénovať Viktora Lázničku. Od leta 2010 sa občas pripravuje spolu s Levonom Aronianom. Je pravdepodobné, že štyri olympiády za Slovensko (predtým dve za Česko) budú konečnou cifrou, lebo v decembri 2010 informoval SŠZ o požiadavke zmeny federácie a od 1. januára 2011 reprezentuje Arménsko.

Jeho manželkou bola jedna z najsilnejších českých šachistiek Petra Krupková. Jeho druhou manželkou je slovenská šachová reprezentantka Júlia Movsesian, rod. Kočetková. Sergej je polyglot, ovláda osem jazykov – anglický, nemecký, ruský, srbochorvátsky, český, poľský, arménsky a gruzínsky, vie aj po slovensky, ale to neráta ako ďalší jazyk.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sergej Movsesian**

Externé odkazy
--------------

* šachové partie Movsesiana na chessgames.com
* Ratingová stránka Movsesiana na fide.com
* Olympiády S. Movsesiana

| * z
* d
* u
Slovenskí veľmajstri |
| --- |
| 
* Ľubomír Ftáčnik
* Tomáš Likavský
* Mikuláš Maník
* Ján Markoš
* Peter Michalík
* Sergej Movsesjan
* Martin Mrva
* Tomáš Petrík
* Ján Plachetka
* Igor Štohl
* Gennadij Timoščenko

 |

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5662 1739
* NK ČR: pag2008464161
* VIAF: 85075716
**Kaliadné** alebo **Kaliadna** (starogr. *Καλιάδνη* – *Kaliadné*) je v gréckej mytológii manželka egyptského kráľa Aigypta.

Kaliadné, Najáda rieky Níl, bola manželkou egyptského kráľa Aigypta a matkou jeho synov, Eurylocha, Fanta, Peristhena, Herma, Dryanta, Potamóna, Kissea, Lixa, Imbra, Bromia, Polyktora a Chthonia. Aigyptos bol otcom päťdesiatich synov, ktorých mal so svojimi početnými manželkami a družkami. Synovia Aigypta sa uchádzali o päťdesiat dcér jeho brata Danaa, ktorý vládol v susednej Líbyii. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Synom Kaliadny potom za manželky vybrali dcéry Danaa a jeho manželky Polyxo. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Poslúchli ho všetky dcéry okrem najmladšej Hyperméstry, ktorá sa do svojho manžela Lynkea zaľúbila a otcov rozkaz nesplnila. Za tento hrozný skutok boli dcéry Danaa bohmi odsúdené na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5 6  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**Cartouche** bola belgická eurodance hudobná skupina ktorá dosiahla úspech a slávu tanečným hitom „Feel the Groove" z roku 1991, ktorý sa umiestnil na 13. mieste vo Francúzskych hitparádach. Skupina pozostávala z dvoch členov a to Myrellela Tholena a Jean-Paula Vissera. Celkovo vydali iba jeden album, „House Music All Night Long" v roku 1991. V polovici deväťdesiatych rokov vydali ďalšie úspešne skladby ako „Miracles", „Shame" alebo „Touch the Sky".

Diskografia
-----------

### Albumy

* 1991 *House Music All Night Long* – Scotti Bros. CD

### Single

* 1990 „Feel The Groove"
* 1991 „Do Your Thing"
* 1991 „Hold On"
* 1991 „Let The Music Take Control"
* 1993 „Shame"
* 1994 „Touch The Sky"
* 1995 „Miracles"
* 1996 „Feel The Rain"
* 1997 „Running Up That Hill"

Referencie
----------

1. ↑  "Feel the Groove", French Singles Chart Lescharts.com (citácia Január 26, 2008)
2. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cartouche (group) na anglickej Wikipédii.*
|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Kalifornská republika*California Republic / República de California***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Alta California | **14. jún 1846 – 9. júl 1846** | Kalifornia → |

|  |
| --- |
| Vlajka štátuvlajka |

 |
| **Geografia** |
| Hlavné mesto | Sonoma |
| **Obyvateľstvo** |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie |  |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Alta California | Alta California |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Kalifornia | Kalifornia |

 |

 |

**Kalifornská republika**, nazývaná aj **Bear Flag Republic** (doslova "republika medvedej zástavy"), bola republika vyhlásená 14. júna 1846 v Sonome americkými osadníkmi. Účastníci deklarovali nezávislosť od Mexika, ale nevytvorili funkčnú vládu. Toto obdobie trvalo 26 dní do 9. júla a na konci armáda USA kontrolovala územie Kalifornie. Hneď ako sa vodcovia republiky dozvedeli, že Spojené Štáty si nárokujú územie Alta California, svoju republiku rozpustili a podporovali úsilie Spojených štátov pripojiť Kaliforniu k USA.

Obdobie Kalifornskej republiky je hlavne známe vytvorením „Bear Flag" (medvedej zástavy), ktorej symboly sa neskôr stali základom dnešnej zástavy Kalifornie, vrátane názvu „California Republic". V roku 1850 sa Kalifornia stala 31. štátom USA.

Externé odkazy
--------------

* "The Bear Flag Revolt' (U.S. National Parks Service)
* John Bidwell, "Frémont in the Conquest of California", *The Century Illustrated Monthly Magazine*, vol. XLI, no. 4, February, 1891
* The Bear Flag Museum
**Kalifornskí Indiáni** alebo **Hoka-Indiáni** alebo **Koka** sú etnické a jazykové spoločenstvo severoamerických Indiánov, ktorí boli pôvodne rozšírení najmä v južnej a západnej časti Severnej Ameriky. Jedinou pôvodnou oblasťou Hoka-Indiánov dnes zostala Kalifornia.

Neskôr sa k Hoka-Indiánom priradili Yumovia a Seriovia a dá sa predpokladať, že k ich jazykovej rodine patrili aj etniká sídliace na oboch stranách rieky Rio Grande, ktorých počet dosahoval 100 tisíc a ktoré sa neskoršie celkom zmiešali najmä s mexickými etnikami Utoaztékov. Yumovia a Seriovia dnes žijú v rezerváciách v juhozápadnej časti USA.

K najbližším príbuzným kalifornských Iniánov patria ešte napríklad Maribovia (Maribichicoa) v Nikarague v počte asi 17 tisíc a niektoré väčšie skupiny, ako Tamaulipékovia, Coahuiltékovia, Tonkavovia, Karankavovia, Kotonamovia a ďalší v juhozápadnej časti Texasu a hlavne v Mexiku.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Kúpele Szirtalja / Podskalka** (z maď. "szirt" – skala, "alja" – podhorie) sú bývalé menšie klimatické kúpele na južnom okraji mesta Humenné, 4 km od centra mesta. Pozitívne klimatické charakteristiky prostrediu kúpeľov dodáva bezprostredná blízkosť prírodnej rezervácie Humenský Sokol. Geomorfologické podmienky lokality spôsobujú, že priemerná teplota a vlhkosť lokality sa odlišujú od okolia, čo dodáva miestu jedinečný ráz, ktorý sa prejavuje v zvláštnostiach výskytu flóry. Kúpele boli v prevádzke od prvej polovice 19. storočia do začiatku Druhej svetovej vojny. Ich vznik iniciovala grófska rodina Andrášiovcov, ktorá majetok a pozemky kúpeľov vlastnila. Po druhej svetovej vojne na mieste kúpeľov bola postavená vyhľadávaná letná reštaurácia Podskalka, ktorá zanikla na prelome milénií. V súčasnosti (2015) sa na mieste areálu bývalých kúpeľov nachádza súkromná prevádzka, ktorá popri obchodnej činnosti nadväzuje aj na tradíciu kúpeľov (výsadba parku, chov zvierat). Po územno-správnych zmenách v 90-tych rokoch 20. storočia leží lokalita v obci Ptičie.

Externé odkazy
--------------

* Seriál Humenné na historických pohľadniciach - Korzár, 21. 3. 2015
* Vzhľad kúpeľov na zač. 20. stor.
* Homonna Szirtalja - pohľadnica zo zač. 20. stor.

Súradnice: 48°54′42″S 21°55′52″V﻿ / ﻿48,911672°S 21,931200°V﻿ / 48.911672; 21.931200
Súradnice: 46°19′00″S 44°16′00″V﻿ / ﻿46,31667°S 44,26667°V﻿ / 46.31667; 44.26667

**Elista** (rus. Элиста, *chyba, jazyk nebol zadaný* Элст - piesčitý) je hlavným mestom Kalmyckej republiky v Rusku. Má 102 700 obyvateľov (2008), asi polovicu tvoria Kalmyci, 45% Rusi.

Dejiny
------

V jeseni roku 1865 tu bolo 15 statkov, tento rok sa súčasne považuje za rok založenia mesta. Štatút mesta má Elista od roku 1930. 31. decembra 1942 bolo mesto oslobodené Červenou armádou a približne rok potom bolo obyvateľstvo obvinené s kolaborantstva s Nemcami a stalinským rozhodnutím násilne presídlené do Kazachstanu, na Sibír a do strednej Ázie. V roku 1944 bola Kalmycká socialistická republika zrušená a Elista bola pod názvom *Stepnoj* (rus. *Степной*) pridružená ku Stavropoľskému kraju. Znova bola ustanovená v roku 1957 a v tom istom roku sa do nej začali vracať aj pôvodní presídlení obyvatelia a Elista sa postupne stala politickým, administratívnym, ekonomickým a kultúrnym centrom Kalmyckej republiky.

Pamätihodnosti
--------------

Vzhľadom na charakter obyvateľstva sa v meste miešajú dve kultúry: popri pôvodnej kalmyckej tradícií (budhizmus), sa tu nachádzajú ruské pamätníky najmä zo socialistických čias. Centrálne a najväčšie námestie mesta nesie meno V. I. Lenina. V súčasnosti sa tam nachádza komplex *Pagoda 7 dní*, fontána *Tri lotosy* a pamätník pripomínajúci šachovú olympiádu, ktorá sa tu konala v roku 1998. Na kopci v severnej časti bol vybudovaný pamätník osloboditeľom mesta (6. gardová tanková brigáda 28. armády) a v parku *Družba* bol vybudovaný komplex na pamiatku padlým hrdinom občianskej a Veľkej vlasteneckej vojny. Na Námestí Gorodovikova zasa stojí pamätník Hrdinovi Sovietskeho zväzu, veliteľovi O. I. Gorodovikovi (1878-1960).

6. júla 1995, na 60. narodeniny Dalajlámu, bola v centre mesta odhalená socha sediaceho Budhu, zhotovená z bieleho uralského mramoru. Dnes je toto miesto významným kultúrnym bodom mesta. V meste sa nachádza aj pamätník venovaný rozprávkárom, ktorí ospevovali tradičný kalmycký epos Džangar, dnes najrozšírenejšie národné dielo Kalmykov. V meste sa tiež nachádza pamätník venovaný odchodu a návratu deportovaných ľudí v rokoch 1943-1957.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Elista**

| * z
* d
* u
Najväčšie sídla Kalmyckej republiky |
| --- |
| Mestá | 
* Elista
* Lagaň
* Gorodovikovsk

 |  |
| Dediny | 
* Troickoje
* Jaškuľ
* Sadovoje
* Malyje Derbety
* Cagan-Aman
* Priutnoje
* Boľšoj Caryn

 |
Vstup do Sibyllininej jaskyne v Kúmach
**Kúmy** (iné názvy: **Kumy, Cumae, Kymé, Kýmé, Kymai, Kýmai, Kyma, Kýmá**; lat. *Cumae*, gr. *Κύμη*- Kymé/iný prepis:Kýmé alebo *Κύμαι* – Kymai/iný prepis:Kýmai alebo *Κύμα* – Kyma/iný prepis:Kýmá) bolo antické mesto na západnom pobreží Itálie severne od Neapola na území Kampánie. Preslávilo sa tým, že tu údajne pôsobila veštkyňa Sibyla.

Dejiny
------

Osadu založili okolo roku 750 pred Kr. grécki kolonisti z mesta Chalkis na ostrove Eubója, ktorí sa niekoľko rokov predtým usadili na ostrove Ischia (gr. Pithekusai), ležiacom pri pobreží. Osadníci neskôr kolonizovali aj ďalšie miesta na pobreží a založili osady Dikaiarchia (Puteoli – Pozzuoli) a Neapol (Neapolis).

Kúmy sa preslávili ako sídlo veštkyne Sibyly. Sídlila v jaskyni, ktorá je dnes prístupná turistom. Politický a hospodársky vrchol dosiahli Kúmy v rokoch 700 – 500 pred Kr. predovšetkým za vlády tyrana Aristodema, keď v rokoch 524 a 504 pred Kr. porazili Etruskov. V roku 474 pred Kr. spojené loďstvo z Kúm a sicílskych Syrakúz, v ktorých vtedy vládol Hierón I. opäť porazilo Etruskov.

Okolo roku 420 pred Kr. si Kúmy podmanili Samniti. Po porážke Samnitov v prvej samnitskej vojne ovládli Kúmy Rimania. Mesto síce získalo postavenie rímskeho municípia, ale postupne strácalo svoj politický význam. V cisárskom období sa z mesta stalo významné rímske kúpeľné mesto boháčov.

Archeológia
-----------

Archeologické výskumy sa robili predovšetkým na akropole, kde boli objavené zvyšky chrámu zo 6. stor. pred Kr. zasväteného najvyššiemu gréckemu bohovi Diovi. Tento chrám v 6. stor. po Kr. prebudovali na kresťanský kostol. Takisto bol objavený chrám, zasvätený Apolónovi. V meste boli postavené kúpele a amfiteáter, východne od mesta sa nachádzal prístav. Významnou turistickou atrakciou je údajná jaskyňa, v ktorej sídlila a veštila Sibyla. K jaskyni vedie asi 150 metrov dlhá chodba s početnými výklenkami a miestnosťami.

Literatúra
----------

* Amedeo Maiuri: *Die Altertümer der Phlegräischen Felder. Vom Grab des Vergil bis zur Höhle von Cumae*. Führer durch die Museen und Kunstdenkmäler Italiens. Bd 32. Istituto Poligrafico dello Stato, Roma 1968, 1983 (5. verb. Aufl.).
* Paolo Caputo u. a.: *Cuma e il suo Parco Archeologico. Un territorio e le sue testimonianze*. Bardi, Roma 1996.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kúmy**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cumae na nemeckej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Elipsion** je dom pri Slnečných jazerách v Senci na ulici Rybárska 23 z rokov 2000-2002.

* **Architekt**: Ivan Matušik

Spolupracovníci
* Jozef Pavelčák
* Ján Bustin
* František Šuppa

**Klient**: 
Xénia a Martin Lettrichovci

Dodávatelia
* Montzvar Stará Ľubovňa
* Dachstav Malacky

Idea
----

Celková koncepcia domu prezrádza inšpiráciu dizajnom lietadla či lode. Ich dokonalá funkčnosť determinuje aj estetiku.
Treba si všimnúť úzku spätosť so slovenskou ľudovou architektúrou, ktorú prezrádza pôdorys domu a čisto vybielený interiér.

Konštrukcia
-----------

Úzka parcela v Blízkosti Slnečných jazier predurčila jednotraktovú koncepciu domu. Konštrukčný základ domu vytvorilo sedem nosných eliptických rebier z oceľového T profilu, ktoré v sebe integrujú do jedného stavebného korpusu všetky horizontálne i vertikálne konštrukcie. Obal domu pozostáva s pozdĺžnych a priečnych fošien s tepelnou izoláciou a z originálne riešenej dvojplášťovej drevenej škrupiny. Obe čelá elipsovitého segmentu sú zasklené a z vonkajšej strany ukončené plátenou výplňou. Časť vnútorných priestorov je oddelená transparentnými deliacimi posuvnými stenami.

Interiér
--------

Do interiéru vstupujeme z východnej strany, cez zádverie a zasklené dvere sa dostaneme priamo do spoločenskej časti domu. Oproti vstupu je umiestnené wc a priestor pre kotol, ktorý vykuruje pomocou podlahového kúrenia celý objekt. Všetky povrchy stien pokrýva biela tapeta na báze plastu. Obývacia izba s kuchyňou a s jedálňou tvoria jeden priestor. Kuchyňu tvoria len spodné zásuvné kontajnerové skrinky. Po ľavej strane kuchynskej linky je situovaná malá špajza, po pravej strane je priebežná chodba, ktorú z vonkajšej strany lemujú skrinky. Spoločenská časť domu s krbom a ležérnym nábytkom, ktorý presne zodpovedá životnému štýlu majiteľov domu, delí od okolitého prostredia zasklená stena s výhľadom na hlavný prístup k domu. Na západnej strane domu sa nachádza terasa v lete zastrešená špeciálnou textíliou. Priebežnou chodbou sa popri šatníku, kúpeľni ´(s vaňou, umývadlom, otvoreným sprchovým kútom ) a detskej izby, ktoré sú oddelené od chodby systémom posuvných dverí dostaneme do spálne. Pracovňa je situovaná na severovýchod. V celom dome – na ploche 100 m2 je jednotná kamenná dlažba zo spišského travertínu. Dom okrem zasklených vertikálnych stien s okolím „komunikuje" aj prostredníctvom strešných okien.

Súradnice: 48°13′01″S 17°24′37″V﻿ / ﻿48,216828°S 17,410173°V﻿ / 48.216828; 17.410173
**Kúpeľníctvo** je súhrn aktivít špecifickej infraštruktúry a ľudských zdrojov v oblastiach poznania a praxe zameraný na znalosť prírodných liečivých zdrojov a realizáciu techník a procedúr pre liečenie rôznych somatických, psychosomatických a psychologických problémov. Súhrnným cieľom kúpeľníctva je prevencia a liečenie ľudských chorôb, regenerácia síl a relaxácia. Je spojené s využívaním sily prírodných liečivých zdrojov, krásy prírodného i kompozície kultúrneho prostredia. Kúpeľníctvo - **SPA health a SPA wellness** - vo svojej podstate obsahuje všetky prírodné atribúty (živly), ako sú "Voda - Zem - Vzduch - Oheň + Pohyb" ovplyvňujúce kúpeľné obce a mestá, prírodné liečebné procedúry, rekreačné kúpeľníctvo, wellness, akvaparky, možnosti využitia termálnych, prírodných a umelých kúpalísk, zdraviu vhodné klimatické prostredie, pitie prírodnej minerálnej vody pre zdravie a tým aj ponuku pre cestovný ruch a pobytu na relaxáciu, regeneráciu, rekreáciu a oddych, rovnako aj ponuku balíkov cestovných služieb a cestovné programy (fakultatívne výlety) s cieľom všestranne harmonizovať a zlepšovať zdravie ľudí.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* KEREKEŠ, J.: Kúpeľníctvo a jeho význam v turizme. Bratislava : Weltprint, 2018. 285 s. ISBN 978-80-973035-1-8
Vnútro 8-stopovej pásky
8-stopová páska s operou Trubadúr od Giuseppeho Verdiho
**Osemstopová páska** (iné názvy: **8-stopová páska**, **osemstopová kazeta**, **8-stopová kazeta**), formálne **Stereo 8**, je jedným z najbežnejších formátov magnetických pások. V USA sa objavili v roku 1964, kazety tohto formátu sa sériovo vyrábali až do roku 1982; malé série do roku 1986, hlavne pre zberateľov. Vrchol popularity prišiel na konci 60. až 70. rokov 20. storočia. Bol distribuovaný výlučne v Amerike (hlavne na severe) a používal sa v autorádiách. Tento formát bol navrhnutý hlavne na prehrávanie hotových nahrávok.

Zariadenie
----------

     1. Unášací kotúč s navinutou páskou
     2. Senzor konca záznamu
     3. Prehrávacia hlava
     4. Pásková svorka
     5. Hnací hriadeľ
     6. Prítlačný valec
Systém mechanizmu 8-stopovej pásky
Magnetická páska so šírkou 6,35 mm (o niečo širšia ako u kotúčového magnetofónu) vo vnútri 8-stopovej kazety je vlepená do „nekonečnej slučky", t. j. prstenca. Páska sa ťahá medzi hnacím hriadeľom **5** (umiestneným v magnetofóne) a prítlačným valčekon 6 (zabudovaným v kazete). Mechanizmus pohonu pásky štandardného magnetofónu Stereo 8 je teda veľmi jednoduchý: navijak so zotrvačníkom a motor spojený pásom. Mechanizmus počas prevádzky nepretržite vyťahuje **1** vnútornú pásku z unášacieho kotúča a po jej pretiahnutí cez magnetické hlavy sa zvonku navíja na ten istý kotúč. Prechod medzi skladbami na 8-stopovom zázname (štyri stereo programy na jednej kazete) sa vykonáva pohybom prehrávacej hlavy **3**. Na určenie konca záznamu bol na páske aplikovaný pásik elektricky vodivej fólie. Keď sa senzor **2** dotkne fólie, elektromagnet presunie magnetickú hlavu na ďalšiu stopu. S opotrebením mechanizmu sa zhoršovala presnosť pohybu hlavy a jasnosť jej fixácie, čo viedlo k zvýšeniu hluku a prieniku parazitných signálov zo susedných dráh.

Rýchlosť posuvu pásky je 9,53 cm/s, zvyčajná dĺžka trvania jednej stopy je 11,5 minúty, takže na kazetu je umiestnených 46 minút stereo záznamu. Pri tak krátkom trvaní zvuku jednej stopy nie je potrebné pretáčanie a vzhľadom na konštrukciu kazety je to pre ňu tiež nebezpečné, preto nie je dostupné vo väčšine magnetofónov, vyrábali sa však aj modely s rýchlym posunom vpred, ktorý sa realizoval zvýšením rýchlosti ťahania.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Osemstopová páska**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Stereo 8 na ruskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Mapa púšti a polopúšti, ktoré sú vyznačené na červeno
**Polopúšť** je suchá oblasť na okraji púští, kde pre nedostatok vlahy pokrýva rastlinstvo menej ako 1/4 (približne) celkovej plochy a netvorí súvislý porast.

Charakteristika
---------------

V porovnaní s púšťou je polopúšť viac rozšírená a je aj oveľa biologicky produktívnejšia. 

Polopúšte sa nachádzajú na každom kontinente, aj v oblastiach ďaleko od trópov. Slabé a nespoľahlivé zrážky polopúští výrazne ovplyvňujú celkový ráz krajiny a typy živočíchov v nich žijúce.

Rastliny tam často tvoria spletité húštiny vegetácie s množstvom úkrytov. Drevité druhy uskladňujú väčšinu vody v koreňoch. Šťavnaté sukulenty ju hromadia nad povrchom, v stonkách alebo listoch. Veľa z týchto rastlín je dobre chránených pred požieračmi - napríklad kaktusy: majú ostré trne, zatiaľ čo mliečniky pri poškodení vylučujú jedovatú šťavu, no pre živočíchy schopné prekonať tieto zábrany sú dôležitým zdrojom výživy.

V polopúšťach sa vyskytujú rastlinné efeméry, ktoré s príchodom dažďa prudko rastú, kvitnú, produkujú semená a potom hynú. Tento krátky životný cyklus ponúka živočíchom sviežu potravu a obohacuje množstvo semien rozptýlených po povrchu púšte. 

Niektoré polopúšte sú teplé alebo horúce počas celého roka, iné bývajú prekvapivo chladné, najmä v zime. V púšťach strednej Ázie a v severných častiach americkej Great Basin s púštnymi regiónmi medzi Skalnatými vrchmi a pobrežnými horstvami ďalej na západe teploty klesajú aj na -30 stupňov celzia. 

Najvýraznejšie rozdiely medzi zimnými a letnými teplotami sa vyskytujú v polopúšťach a púšťach strednej Ázie, čo je spôsobené ich vnútrokontinentálnou polohou. V týchto oblastiach potrebujú živočíchy ochranu proti zimnému chladu rovnako ako proti letným horúčavám: malé živočíchy, ako hmyz, obyčajne v zime ustrnú a veľa hrabavých cicavcov hibernuje až do jari.

| * z
* d
* u
Köppenova klasifikácia podnebia |
| --- |
| Kategória A | 
* Ekvatoriálne podnebie *(Af)* \* Tropické monzúnové podnebie *(Am, Aw)*

 |
| Kategória B | 
* Aridné podnebie *(BWh, BWk)* \* Semi-aridné podnebie *(BSh, BSk)*

 |
| Kategória C | 
* Vlhké subtropické podnebie *(Cfa, Cwa)* \* Subtropické horské podnebie *(Cwb, Cwc)* \* Stredozemné podnebie *(Csa, Csb)* \* Mierne oceánske podnebie *(Cfb, Cwb)* \* Subpolárne oceánske podnebie *(Cfc)* \* Polárne oceánske podnebie *(Cfd)*

 |
| Kategória D | 
* Vlhké kontinentálne podnebie *(Dfa, Dwa, Dfb, Dwb, Dsa, Dsb)* \* Subpolárne podnebie *(Dfc, Dwc, Dfd, Dwd, Dsc, Dsd)*

 |
| Kategória E | 
* Polárne podnebie *(ET)* \* Ľadové podnebie *(EF)*

 |
Kúria v Župčanoch (okr. Prešov), budova stálej expozície Literárne tradície východného Slovenska
**Kúria** (z lat. *curia*) bolo v Uhorsku skromnejšie vidiecke sídlo strednej a drobnej šľachty alebo mestské šľachtické sídlo. 

Kúria bývala prízemná alebo jednoposchodová murovaná obytná budova so skromnou architektonickou výzdobou, ktorá sa vyvinula zo stredovekého zemianskeho dvorca. Často bývala umiestnená na vyvýšenom mieste v obci alebo pri vodnom toku. Bloková budova alebo budova s krídlami spravidla súvisela s hospodárskym dvorom, záhradou alebo s malým parkom. Ako kaštieľ, s ktorým má niektoré spoločné architektonické prvky, zrejme mohla mať aj kúria obrannú funkciu. Jej stavba vychádzala z jednoduchej, ale vysoko účelnej ľudovej architektúry, alebo bola ovplyvnená jednotlivými umeleckými smermi.

Kúrie sa zachovali v mnohých slovenských obciach. Najstaršie sú z konca 15. storočia, ktoré mali často iba jednu alebo dve obytné miestnosti. Väčšina kúrií však pochádza zo 16. – 17. storočia. Boli to prevažne malé budovy s trámovými stropmi alebo s valenými či krížovými klenbami s hrebienkami. Okná mali často renesančné kamenné ostenie s kovanou mrežou.

Barok v 18. storočí výstavbu kúrií takmer neovplyvnil, zvýšil sa iba počet miestností a kúrie dostali obdĺžnikový pôdorys s mierne vystupujúcim rizalitom uprostred fasády. V miestnostiach boli barokové české a pruské klenby.

Klasicistické kúrie z 19. storočia mali štyri – šesť obytných miestností. Rizalit na čelnej fasáde ukončený tympanónom často sa menil na stĺpový portikus. Kúrie bývali s dvorom spojené stĺporadím. 

Kúrie svojou architektúrou dodnes predstavujú dominanty mnohých obcí na Slovensku, napr. renesančné kúrie v Necpaloch, v Príbovciach, rokokovo-klasicistická v Štítniku, vo Vyšnom Kubíne, baroková v Kalinčiakove, barokovo-klasicistická v Blatnici, klasicistická v Koplotovciach, empírová v Župčanoch a iné.

Zdroj
-----

* kúria. In:  *Encyklopédia Slovenska*. 1. vyd. Zväzok III K – M. Bratislava : Veda, 1979. 656 s. S. 282.
O Moravanoch obývajúci oblasť srbskej rieky Moravy pozri *Moravania (srbská Morava).*
Dievča v kroji z Hané
**Moravania** (-kodifikovaný tvar; nekodifikovaný ale veľmi častý tvar: **Moraváci**; nárečovo alebo zastarano **Moravci**; v dávnej slovenčine aj: **Moravčania, Moravčíci**; po česky *Moravané, Moraváci*, nárečovo *Moravci*, zastarano *Moravčané, Moravčíci*) sú obyvatelia krajiny Morava, či už v teritoriálnom alebo etnickom zmysle. Po prvý raz je takýto názov doložený roku 822. V historickom kontexte sa používa na označenie:

* západoslovanských kmeňov, ktoré sa v 6. storočí usadili v dnešnej Morave (na rozdiel od tzv. českých kmeňov v dnešných stredných Čechách); ich skutočné meno je neznáme
* obyvateľov Moravského kniežatstva (západnej časti Veľkej Moravy) alebo celej Veľkej Moravy – zrejme išlo len o vládnuce a slobodné obyvateľstvo, možno sústredené v meste Morava/pri rieke Morava
* obyvateľov Moravského markgrófstva (súčasti Českého kráľovstva, neskôr Českej koruny), slovanského aj germánskeho pôvodu

V novších dejinách a v súčasnosti sa tak označuje západoslovanské etnikum na Morave, od konca od 70. rokov 19. storočia (obdobie národného obrodenia) považované za súčasť Čechov; v najnovšej dobe – po roku 1989 – sa však viac ako 1/3 obyvateľstva Moravy prehlásila za samostatný národ.

Dejiny
------

Prví (západní) Slovania na Moravu prišli v 6. storočí po Kr. Spočiatku ich možno sledovať iba podľa archeologických nálezov. Koncom 8. storočia tieto kmene vytvorili (aj na Záhorí) kniežatstvo, dnes nazývané Moravské. V roku 822 sa prvý raz spomínajú „akýsi Moravania", zrejme sa tým mysleli práve tieto kmene. V roku 833 pripojením Nitrianskeho kniežatstva vytvorili veľký štát, neskôr nazývaný Veľká Morava. Význam označenia Moravania v súvislosti s obyvateľmi Veľkej Moravy, používaného popri označeniu Sloveni, je sporný. Po zániku Veľkej Moravy a prechodnom období v 11. storočí územie dnešnej Moravy pripadlo Česku, iba časť juhovýchodnej Moravy pripadla do konca stredoveku Uhorsku (potom takisto k Česku).

Dnes sú Moravania v Česku zastúpení radom svojráznych etnografických skupín, z ktorých najznámejší sú Hanáci, Lasi, Valasi, Moravskí Slováci a Horáci.

Moravské nárečia
----------------

Moravské nárečia vykazujú viaceré znaky spoločné so západoslovenskými nárečiami. Jeden z najzvýznamnejšách slavistov Vatroslav Jagič (1838 – 1923) dokonca tvrdil, že Moravania ešte koncom 19. storočia v podstate hovorili takým istým jazykom ako Slováci. Do polovice 20. storočia bolo aj v Česku a na Slovensku bežné považovať v odborných textoch prinajmenšom obyvateľov Moravy na juhovýchodnej Morave za Slovákov, ich jazyk za nárečie slovenčiny - „moravskoslovenské nárečia" a ich územia aj označovať ako Slovensko či Moravské Slovensko - dnes Slovácko (pozri napríklad Ottuv slovník naučný heslo Slovensko či podrobne *Slovenský náučný slovník* heslo Slovenský jazyk, časť Slovenské nárečia). Dodnes toto stanovisko zastáva menšina českých jazykovedcov (pozri napríklad Václav Machek: "Etymologický slovník jazyka českého", 1997, ISBN 80-7106-242-1, str. 8).

Pozri aj
--------

* Česi
* Slezania
* Morava
**Holokaust** je divadelná hra Viliama Klimáčka na tému holokaust na Slovensku. Hru s podtitulom „Príbeh, na ktorý by Slovensko najradšej zabudlo" napísal na objednávku Divadla Aréna, ktoré ho uviedlo ako súčasť svojho tzv. Občianskeho cyklu. Hra mala premiéru 12. decembra 2012 v Divadle Aréna.

Téma
----

Hra *Holokaust* vznikla na základe podnetu Hildy Hraboveckej, autorky knihy *Ruka s vytetovaným číslom* a účastníčky prvého dievčenského transportu do Osvienčimu. Hilda Hrabovecká oslovila autora v roku 2008. Klimáček však ponuku odmietol, pretože sa na to necítil, žiadne divadlo nejavilo záujem a ako autor nemal pocit, že by mohol k téme pridať niečo nové. V roku 2011 ho však oslovilo Divadlo Aréna s podnetom pochádzajúcim opäť od pani Hraboveckej.

V hre sa chcel autor venovať viac slovenskému pohľadu na udalosti. Centrálnou témou je „postoj príslušníkov väčšinového národa k časti histórie, na ktorú by sme najradšej zabudli". Slovenský holokaust bol podľa autora „hlavne o krádeži majetkov": „Vtedy sa niektorí ľudia chopili možnosti zbaviť sa konkurencie a ešte ju aj okradnúť". Arizáciu a znárodňovanie považuje za dve hlavné krádeže v slovenských dejinách. Postava Anna Králiková sa po Novembri vráti na Slovensko so zámerom reštituovať svoj pôvodný majetok pričom zistí, že majetok bol arizovaný jej rodinou. V hre boli tiež využité autentické žiadosti o arizáciu.

Prvé naštudovanie
-----------------

Prvé naštudovanie *Holokaustu* bolo uvedené Divadlom Aréna týmto tímom:

* réžia: Rastislav Ballek
* dramaturgia: Martin Kubran, Zuzana Šajgalíková
* scéna a kostýmy: Katarína Holková
* svetelný dizajn: Robert Polák
* hudobná spolupráca: Juraj Bielik a Adrian Rajter
* podklady pre video projekciu: Eva Janovská

Obsadenie:

* Ester Rozenfeldová: Zuzana Porubjaková
* Róza Rozenfeldová: Dana Košická
* Lili Weissová: Rebeka Poláková
* Jakob Weiss: Braňo Deák
* Ambróz Králik: Milan Ondrík
* Anna Králiková: Kristína Greppelová

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Viktor Klimáček: Holokaust* [online]. Bratislava: Divadlo Aréna, [cit. 2012-12-21]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4 5 6  ULIČIANSKA, Zuzana. *Autor hry Holokaust: Špinavú robotu nechali Slováci na druhých* [online]. Petit Press, 7.12.2012, [cit. 2012-12-21]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Hra na stránke Divadla Aréna
**Hollywood Forever Cementery** je je cintorín s kompletnými službami ako napríklad pohrebný ústav či kremačné centrum. Je jeden z najstarších cintorínov v Los Angeles v Kalifornii a nachádza sa na 6000 Santa Monica Boulevard v hollywoodskej štvrti Los Angeles. Bol založený v roku 1899 ako Hollywood Cemetery a od roku 1939 bol známy ako Hollywood Memorial Park až do roku 1998, kedy dostal svoje súčasné meno. Štúdiá Paramount Pictures sa nachádzajú na južnom konci toho istého bloku na 40 akroch (16 ha), ktoré boli kedysi súčasťou cintorína.

Medzi jednotlivcami pochovanými na cintoríne je mnoho prominentných ľudí zo zábavného priemyslu, ako aj ľudia, ktorí zohrávali dôležitú úlohu pri formovaní Los Angeles.

Pochované osobnosti
-------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * Agnes Ayres
* Richard Blackwell
* Lana Clarkson
* Cecil B. DeMille
* Victor Fleming
* Kathleen Freeman
* Judy Garland
* Griffith J. Griffith
* Valerie Harper
* Anne Heche
* Halyna Hutchins
* Michael Kidd
* Elmo Lincoln
 | * Jayne Mansfield
* Hattie McDaniel
* Adolphe Menjou
* Maila Nurmi
* Seena Owen
* Eleanor Powell
* Tyrone Power
* Dee Dee Ramone
* Pedro Regas
* Burt Reynolds
* Mickey Rooney
* Peggy Shannon
* Ann Sheridan
 | * Bugsy Siegel
* Yma Sumac
* William Desmond Taylor
* Judy Tenuta
* Tamara Toumanova
* James Michael Tyler
* Edgar G. Ulmer
* Oleg Vidov
* Jean Wallace
* Clifton Webb
* Fay Wray
* Anton Yelchin
* Erich Zeisl
 |  |

Galéria
-------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hollywood Forever Cementery na anglickej Wikipédii.*
**Funkčná asymetria hemisfér** je jav opisovaný modernou neuroanatómiou s významnými dôsledkami pre učenie a vyučovanie. Obidve hemisféry (pologule) ľudského mozgu pracujú odlišným spôsobom a jednotlivé funkcie myslenia sú v mozgu lokalizované:

* Dominantná (u pravákov obyčajne ľavá) mozgová hemisféra pracuje *sériovo*, spracováva informácie oddelene - *digitálne*, je nositeľom myslenia lineárneho, viazaného na verbálne pojmy, zovšeobecňuje, dedukuje, analyzuje, uskutočňuje numerické operácie.
* Nedominantná (obyčajne pravá) hemisféra naopak pracuje *paralelne*, *analógovo*, celistvo, intuitívne, spracováva predstavy neverbálne - priestorové, vizuálne, je schopná postihnúť komplexnosť javu, syntetizuje, je nositeľom tvorivosti, emotivity.

Niekedy sa vzhľadom na túto veľkú rozdielnosť hemisfér hovorí o *dvoch mozgoch*.

Pedagogika
----------

Vyučovanie sa nemá sústreďovať iba na dominantnú hemisféru (iba abstraktne logické ponímanie látky), ale má komunikovať (porov. analógová komunikácia) aj s nedominantnou hemisférou žiaka, napr. používaním
metafor, niekedy aj paradoxov, zapojením emocionálnej zložky osobnosti a pod.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Holografický princíp** je špekulatívny dohad o teóriách kvantovej gravitácie, navrhnutý Gerardom 't Hooftom a vylepšený Leonardom Susskindom, ktorí tvrdia, že všetky informácie obsiahnuté v objeme priestoru môžu byť reprezentované teóriou fungujúcich hraníc tejto oblasti. Inými slovami, ak máme miestnosť, môžeme modelovať všetky udalosti vnútri miestnosti tým, že vytvoríme teóriu, ktorá berie do úvahy iba to, čo sa deje v stenách miestnosti.

Dôvody pre holografický princíp
-------------------------------

* Máme nejakú konečnú, obmedzenú oblasť priestoru (napr. guľu). Táto oblasť bude obsahovať hmotu a energiu. Ak táto energia prekročí kritickú hustotu, oblasť skolabuje do čiernej diery.

* O čiernej diere sa teoreticky vie, že má entropiu, ktorá je priamo úmerná povrchu jej horizontu udalostí. Čierne diery sú objekty s maximálnou entropiou, takže entropia obsiahnutá v danej oblasti priestoru nemôže byť väčšia ako entropia najväčšej čiernej diery, ktorá môže ovplyvniť daný objem.

* Horizont udalostí čiernej diery obklopuje objem a hmotnejšie čierne diery majú väčšiu plochu horizontu udalostí a obklopujú väčší objem priestoru. Najhmotnejšia čierna diera, ktorá môže vyplniť danú oblasť je tá, ktorej horizont udalostí presne odpovedá hraniciam danej oblasti.

* Väčšia hmotnosť znamená väčšiu entropiu. Preto maximálny limit entropie pre akúkoľvek bežnú oblasť priestoru je priamo úmerná povrchu tejto oblasti, nie objemu.

* Ak entropia obyčajnej hmoty (nie čiernej diery) je tiež úmerná ploche, potom z toho vyplýva, že objem sám je nejakým spôsobom iluzórny: že totiž hmota zaberá plochu, nie objem, a teda vesmír je v skutočnosti hologram.

Variácie holografického princípu
--------------------------------

Existujú variácie holografického princípu známe ako *slabý* a *silný holografický princíp*:

**Silný holografický princíp**

Silný holografický princíp hovorí, že informácia, ktorú vonkajší pozorovateľ môže vyvodiť z povrchu čiernej diery je priamo úmerná povrchovej oblasti horizontu udalostí. Silná verzia holografického princípu konštatuje, že pozorovateľ vyvodzuje informácie z niečoho skrz povrch, ktorý funguje ako plátno, ktorým je vidieť skrz. Avšak častice, ktoré obsahujú informácie, sú za plátnom, na ktoré svoje informácie premietajú.

**Slabý holografický princíp**

Slabý holografický princíp tvrdí, že všetky informácie vstupujúce do horizontu udalostí čiernej diery sú zakódované v povrchu horizontu udalostí tejto čiernej diery a sú úmerné povrchovej oblasti horizontu udalostí. Na rozdiel od silnej verzie však slabý holografický princíp tvrdí, že za plátnom nie je žiadna častica a že fyzikálne procesy vesmíru môžu byť úplne popísané plátnom alebo povrchom, skrz ktorý je informácia pozorovaná.

Holografický princíp súvisí s teóriou superstrún.

Pozri aj
--------

* Hawkingovo žiarenie
* Kvantová gravitácia
* Teória superstrún

Literatúra
----------

* Brian Greene: *Struktura vesmíru - Čas, prostor a povaha reality*, Paseka, Praha- Litomyšl 2006, ISBN 80-7185-720-3, s.407-410


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálAstronomický portálHviezdny portál |
Poloha ostrova Kalsoy
**Kalsoy** (dán.: *Kalsø*, isl.: *Karlsey*) je Faerský ostrov. Má rozlohu 30,9 km² a 129 obyvateľov. Je 1 km široký a 30 km dlhý.

Ostrov Kalsoy na známke

Geografia
---------

Leží medzi ostrovmi Eysturoy a Kunoy. Na ostrove je 13 vrchov, z toho najvyšší Nestindar meria 787 m. Západ ostrova je veľmi strmý, skalnatý. Na východe sú všetky štyri osady: Húsar s 54 obyvateľmi, Mikladalur s 55 obyvateľmi, Syðradalur s 5 obyvateľmi a Trøllanes s 24 obyvateľmi. Na juhu je obec Blankskáli, kde však nikto nežije. 

Jazdí tu trajekt zo Syðradaluru do Klaksvíku alebo iných osád. Na ostrove je päť tunelov, Villingadalstunnilin, Mikladalstunnilin, Ritudalstunnilin, Teymur í Djúpadal a Trøllanestunnilin.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kalsoy**

| * z
* d
* u
Faerské ostrovy |
| --- |
| Borðoy ·  Eysturoy ·  Fugloy ·  Hestur ·  Kalsoy ·  Koltur ·  Kunoy ·  Lítla Dímun ·  Mykines ·  Nólsoy ·  Sandoy ·  Skúvoy ·  Stóra Dímun ·  Streymoy ·  Suðuroy ·  Svínoy ·  Vágar ·  Viðoy | Vlajka Faerských ostrovov |
*Penelopé, Laertes a Télemachos*, miniatúra, Bibliothèque nationale de France
**Laertes** alebo **Láertés** (starogr. *Λαέρτης* – *Laertes/iný prepis:Laertés*, lat. *Laertes*) je v gréckej mytológii syn Arkeisia a jeho manželky Chalkomedusy, otec ithackého kráľa Odysea.

Laertes syn Arkeisia bol síce kráľovského pôvodu, ale o jeho predkoch sa mýty nezmieňujú. Oženil s Antikleiou a mal s ňou syna Odysea a dcéru Ktimenu Jeho syn Odyseus sa oženil s Pénelopou, dcérou akarnanského kráľa Ikaria a sobášom si vyženil Ithaku s priľahlými ostrovmi, kde sa stal kráľom.

Leartes sa v mladosti zúčastnil lovu kalydónskeho diviaka a vykonal mnohé ďalšie hrdinské činy, pre ktoré ho aj Homér nazýva hrdinom. Keď jeho syn Odyseus musel odísť do trójskej vojny, on pre svoj vysoký vek ostal doma.

Leartes spočiatku žil v Odyseovom paláci, ale neskôr pre vyčíňanie uchádzačov o Pénelopinu ruku odišiel na vidiek, kde sa venoval pestovaniu viniča. Po celý ten čas nikdy nepochyboval o tom, že sa jeho syn vráti z vojny domov živý. Odyseus sa nakoniec po dvadsiatich rokoch vrátil, pozabíjal vo svojom dome všetkých dotieravých manželkiných nápadníkov a navštívil svojho staručkého otca na jeho usadlosti. Toto stretnutie patrí medzi najdojímavejšie scény Homérových básní.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Homér, *Odysea*, 16,112.
2. 1 2 3 4 5 6  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 262.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 201.
4. ↑  Homér, *Odysea*, 15,351.
5. ↑  Hyginus, *Fabulae* 173.
6. ↑  Homér, *Odysea*, 24,315–330.
**Kalpé** (od starogr. *κάλπη* – *kalpé*) bolo súťažnou jazdeckou disciplínou v starovekom Grécku.

Kalpé alebo *preteky klusákov* boli starogrécke jazdecké preteky na kobylách, v ktorých jazdec (alebo možno vozataj) na poslednom úseku súťažnej trate z kobyly (alebo z dvojkolesového voza) zoskočil a dobehol do cieľa držiac ju za uzdu. Tieto preteky tak preverili aj bežecké schopnosti jazdca či vozataja. Podrobnejšie informácie o tejto starovekej jazdeckej disciplíne nie sú známe. Zachovali sa ale dobové mince (aj reliéf na mramorovom podstavci), ktoré súťaž ilustrujú. Jediným známym pretekárom súťažiacim v kalpé je olympijský víťaz Pataikos z Dým.

Podľa antického autora Pausania sa zavedenie kalpé do programu olympijských hier datuje do roku 496 pred Kr. Sám autor o tom píše: „*Pokiaľ ide o preteky štvorkolesových vozov (apéné) a poklus (kalpé), boli prvé zavedené na sedemdesiatej olympiáde (500 pred Kr.), poklus na nasledujúcej (r. 496 pred Kr.), ale u oboch bolo na osemdesiatej štvrtej olympiáde (444 pred Kr.) vyhlásené, aby sa vôbec nekonali, a to ani apéné, ani kalpé. Keď boli na začiatku zavedené, v apéné zvíťazil Thersios z Tesálie a v kalpé Pataikos z Dým. To bežala kobyla a pri poslednom behu (možno kole) ľudia zoskočili zo zvierat, a držiac ich za uzdu, bežali súčasne s kobylami, tak ako ešte dnes takzvaní anabati (anabatai). Anabatés sa od behu kalpé líši tým, že má značky a že používa kone."*

Anabati alebo aj apobati (apobatai, j. č. apobatés) súťažili napr. na Veľkých Panathénaiách, a to v pretekoch na vozoch, kde predvádzali rôzne akrobatické výkony vrátane toho, že nahí muži (so štítom a prilbou) vyskakovali a naskakovali späť do svojich vozov. Výraz *apobatés* sa používal aj pre akrobatický prvok skákania z jedného koňa na druhého, čo bola jedna z ďalších atrakcií týchto hier.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,9,1-2.
2. 1 2 3  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 93.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 248.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 365.
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 438-439.

Pozri aj
--------

* Apéné
* Tethrippon
* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Lady Bianca**, rodným menom **Bianca Thorntonová** (\* 8. august 1953) je americká bluesová speváčka.

Svoju profesionálnu kariéru začala vo svojich sedemnástich rokoch. V roku 1976 odohrala turné s Frankom Zappom (záznam z tohto turné vyšiel v roku 2009 na albume *Philly '76*).

Počas osemdesiatych rokov vystupovala s Vanom Morrisonom v jeho skupine ako sprievodná speváčka. Počas svojej kariéry spolupracovala aj s ďalšími hudobníkmi, medzi ktorých patrí napríklad Country Joe McDonald, Jon Hendricks, Taj Mahal, Maria Muldaur alebo Sly and the Family Stone. Tri z jej sólových albumov boli nominované na cenu Grammy.

Diskografia
-----------

* *Best Kept Secret* (1995)
* *Rollin'* (2001)
* *All by Myself* (2004)
* *Let Love Have Its Way* (2005)
* *Through a Woman's Eyes* (2007)
* *A Woman Never Forgets* (2009)
* *Servin Notice* (2012)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lady Bianca na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 134956400
* ISNI: 0000 0000 5960 5566
* VIAF: 6649202
Aureus uzurpátora Laeliana
**Laelianus** alebo **Ulpius Cornelius Laelianus** bol uzurpátor rímskeho trónu, ktorý sa v máji alebo v júni 269 vzbúril proti „galskému" cisárovi Postumovi v Porýni. Antickí autori často používajú chybný tvar jeho mena (Lollianus alebo Lucius Aelianus), správny prepis dosvedčujú mince.

Laelianus je jednou z najmenej známych postáv rímskych dejín. Nevie sa nič o jeho pôvode a kariére, len sa špekuluje, že v čase svojej cisárskej proklamácie bol legátom XXII. légie v Mogontiaku (Mohuč) alebo miestodržiteľom provincie Horná Germánia. V každom prípade bola jeho revolta proti Postumovi rýchlo potlačená a on sám počas nej zahynul (buď ešte za Postumovej vlády, alebo až za Victorina).
  


|  |
| --- |
| Laelianus |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Postumus** | **galský cisár**269 – 269 | Nástupca**Marius** |

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Laelianus**

Externé odkazy
--------------

* Laelianove mince (po anglicky)

Autoritné údaje: * LCCN: n86023608
* VIAF: 1484100
* WorldCat: lccn-n86023608
**Kormorán modrooký** (lat. Leucocarbo atriceps, predtým *Phalacrocorax atriceps*) je výrazne sfarbený, čierno-biely kormorán s modrým očným krúžkom. Žije výlučne na južnej pologuli. Najčastejšie sa vyskytuje na skalnatom pobreží ostrovov. Je veľmi spoločenský a v zime vytvára početné kŕdle, ktoré lovia na otvorenom mori. V lete spravidla loví samotársky. Kormorán modrooký vytvára niekoľko poddruhov, ktoré sa od seba mierne líšia sfarbením.

Súhrnné informácie
------------------

* dĺžka: 68-76 cm
* hmotnosť: 2,5-3,5 kg
* operenie: pohlavia sú si podobné
* výskyt: cirkumpolárne okolo pobrežia Antarktídy, juh Južnej Ameriky, Falklandy
* migrácia: čiastočne sťahovavý
* status: bežný
* biotopy výskytu: pobrežia, otvorené more a oceán

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kormorán modrooký**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Kormorán modrooký**