recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vážka rybničná** (*Orthetrum cancellatum*) je na Slovensku bežný druh euro-ázijskej vážky. Vyskytuje sa takmer v celej Európe, okrem severných oblastí Spojeného kráľovstva a Škandinávie a v Ázii až po Kašmír a Mongolsko.

Opis
----

Telo vážky rybničnej je dlhé 44 – 49 mm. Sfarbenie samičky a samčeka je dosť odlišné. Dospelý samček tejto vážky má belaso sfarbené brucho s čiernym zakončením. Hruď je u samcov hnedá. Samičky a čerstvo vyliahnutí samci majú brucho sfarbené žlto a aj na hrudi u nich dominuje žltá farba. Samica má na boku zadočku čierne kosákovité pruhy. Oči týchto vážok sa na temene v jednom bode dotýkajú. Nohy sú čierne a u samičky sa navyše na stehnách vyskytuje žltá farba. Kontrastne žilkované krídla týchto vážok sú číre s čiernou plamkou.

Nymfa, larva vážky rybničnej, je dlhá do 26 mm. Má husto ochlpené telo a krátke nohy.

Spôsob života
-------------

Dospelí jedinci lietajú od mája do augusta. Samčekovia vážky rybničnej poletujú vo svojom teritóriu, ktoré pozdĺž pobrežia môžu dosahovať dĺžku 10 – 50 m. Po oblete svojho teritória často sadajú na rovnaké miesta na kameňoch alebo vegetáciu. Obe pohlavia niekedy lietajú aj pomerne ďaleko od vody. Po spárení, samička sama za letu znáša vajíčka do plytkej vody s rastlinami. Nymfy, ktoré sa vyvíjajú asi dva roky, žijú v rybníkoch alebo jazerách.

Galéria
-------

* Dospelá samičkaDospelá samička
* Dospelý samčekDospelý samček
* Spárené vážky rybničnéSpárené vážky rybničné
* Samička kladie vajíčkaSamička kladie vajíčka
* LarvaLarva
* Mladý samčekMladý samček

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  ZELENÝ, Jiří; HANEL, Lubomír. *Vážky. Výzkum a ochrana*. 1. vyd. Vlašim : Český svaz ochránců přírody, 2000. ISBN 80-86327-09-4. S. 200 – 201.
2. 1 2 3 4 5  ASKEW, R.R.. *The Dragonflies of Europe*. 2. vyd. England : Harley books, 2004. ISBN 0-946589-75-5. S. 163.
3. ↑  ROZKOŠNÝ, Rudolf. *Klíč larev vodního hmyzu*. 1. vyd. Praha : Academia, 1980. S. 84.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vážka rybničná**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Vážka rybničná**

Externé odkazy
--------------

* DragonflyPix
* NatureSpot
* Habitas
* iNaturalist
**Ružičkov dom** - pavlačový dom rímskokatolíckej fary v Žiline (1931) patrí medzi realizácie architekta Michala Maximiliána Scheera.

Budovu dala postaviť rímskokatolícka farnosť pod vedením Tomáša Ružičku, farára a starostu Žiliny ako chudobinec. Má štyri podlažia, zadná časť budovy sa oproti uličnej časti posúva vyššie o jedno podlažie, po svahu sa dostávame hore popri dome širokým schodišťom s podestami.

Dom má pôdorys polovice nepravidelného šesťuholníka, celá hmota je členená razantnými pavlačmi, presvedčivo vložená do prudkého svahu medzi dvomi paralelnými ulicami. V každom podlaží umiestnil Scheer dispozične rôzne usporiadané jednoizbové byty s kuchyňou a príslušenstvom ( predsieň, komora, wc a kúpeľňa je spoločná pre štyri byty). Uprostred domu je schodište, jeho hmota pretína otvorené pavlače na vonkajšej strane budovy, z nich je prístup do bytov.

Hladká plocha stien, dlhé pavlače, veľké nárožné presklenie, kovové rúrkové zábradlia a výrazná horizontalita celej kompozície sú známe atribúty modernej funkcionalistickej architektúry.

Objekt sa nachádza medzi ulicami Predmestská a Vojtecha Spanyola. V minulosti slúžil potrebám žilinskej farnosti a obývali ho rádove sestry. V súčasnosti je prázdny a čaká na stavebnú rekonštrukciu.

Zdroj
-----

* DULLA, M.: Architektúra a urbanizmus, ÚSTARCH SAV, Bratislava, 1996
* DULLA, M. – MORAVČÍKOVÁ, H.: Architektúra Slovenska v 20. storočí, vydavateľstvo Slovart, Bratislava, 2002
* KUSÝ, M.: Architektúra na Slovensku 1918-1945, Pallas, vydavateľstvo Slovenského fondu výtvarných umení, Bratislava, 1971

Súradnice: 49°13′14″S 18°44′34″V﻿ / ﻿49,22056°S 18,742708°V﻿ / 49.22056; 18.742708


|  |  |
| --- | --- |
|  | Žilinský portál |
**Vášeň** je iracionálne pohnutie človeka, spôsobené vierou v blízkosť kvality, ktorá si zaslúži dôveru. Realizuje odpoveď fantázie na aktuálnu potrebu uspokojenia.

Ide o silný, dlhodobý cit, ktorý významne ovplyvňuje človeka a jeho myslenie i činnosti. Je zdrojom energie, vytrvalosti a vôle prekonávať prekážky a dosiahnuť ciele; triedenie nie je ľahké, pretože vášní je veľké množstvo: vášne zberateľské, umelecké, čitateľské cestovateľské, vlastenecké a i.

Psychologická definícia vášne znie: silný, stály, všetko ovládajúci cit, ktorý dominuje nad ostatnými pohnútkami človeka a sústreďuje všetky jeho snahy a sily na predmet vášne. Príčiny vzniku vášne sú pomerne rôznorodé - môžu byť podmienené vedomým ideovým presvedčením, vychádzať z telesných pudov, môžu mať patologický pôvod (napr. pri paranoidnom vývine osobnosti) ( fanatizmus). Vášeň môže osobnosť prijať alebo sankcionovať, môže ju odcudzovať, prežívať ako niečo neželateľné, nutkavé. Hlavným znakom vášne je jej účinnosť, spojenie vôľových a emočných momentov. Jednota mravného, rozumového základu a vášne je často hybnou silou veľkých činov, hrdinstva, objavov.

Súvisiace články
----------------

* Emočná psychológia, Vášne

Externé odkazy
--------------

* FILIT Zdroj, z ktorého (pôvodne čerpal tento článok)

Iné projekty
------------

Wikicitáty
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Vášeň**
**Vážený priemer nákladov na kapitál** alebo **priemerné vážené náklady kapitálu** (angl. weighted average cost of capital, skrátene *WACC*) je úroková miera používaná vo finančnom rozhodovaní, ktorá vyjadruje priemernú cenu, ktorú musí firma zarobiť a zároveň zaplatiť vlastníkom a veriteľom.

Vzorec WACC
-----------

Zápis WACC sa uvádza v tvare:

{\displaystyle WACC\ =\ \left({CK \over K}\right)\cdot n\_{CK}\cdot (1-d)\ +\ \left({VK \over K}\right)\cdot n\_{VK(Z)}}
kde:

|  |  |
| --- | --- |
| {\displaystyle \ K\ } | *celková trhová hodnota kapitálu* |
| {\displaystyle \ CK\ } | *trhová hodnota cudzieho kapitálu* |
| {\displaystyle \ VK} | *trhová hodnota vlastného kapitálu* |
| {\displaystyle \ n\_{CK}} | *náklady na cudzí kapitál* |
| {\displaystyle \ n\_{VK(Z)}} | *náklady na vlastný kapitál pri danej úrovni zadĺženia* |
| {\displaystyle \ d} | *sadzba dane z príjmu* |
|

Vstupné údaje
-------------

Náklady na cudzí kapitál sa odhadujú z trhových cien cudzieho kapitálu, ktorý môže mať rôzne formy, napr. dlhopisy, bankové úvery, lízingové financovanie. Cena cudzieho kapitálu môže zahŕňať viacero komponentov, napr. ako úroky, disážio alebo ďalšie výdavky (napr. poplatky spojené so získaním úveru).

Na odhad nákladov na vlastný kapitál sa používa viacero metód. Najznámejšia metóda je model CAPM (capital asset pricing model).

WACC a kapitálová štruktúra podniku
-----------------------------------

Vzájomné vzťahy nákladov kapitálu a kapitálovej štruktúry podniku rozpracovali na základe svojich modelov, tzv. teorémy invariancie známych aj pod názvom teorémy M&M, ekonómovia Merton H. Miller a Franco Modigliani.

Literatúra
----------

* M. Miller and F. Modigliani: Corporate income taxes and the cost of capital: a correction. American Economic Review, June 1958
Arius z Alexandrie
**Areios** (alebo lat. **Arius**, \* 256 – † 336) bol kresťanský kňaz z Alexandrie, od ktorého dostal názov arianizmus ako jeden z heretických smerov 4. storočia.

Arius tézy
----------

Arius zastával v christológií nasledujúce učenie:

* Logos a Boh Otec nie sú rovnakej podstaty,
* Boh Syn je stvorením Otca,
* existoval čas, kedy Syn neexistoval.

Dejiny konfliktu
----------------

Roku 318 sa rozvinula christologická diskusia a došlo ku sporu medzi alexandrijskym biskupom Alexandrom a Ariusom, pri ktorej Arius obvinil Alexandra zo sabellianizmu. Koncil, ktorý Alexander zvolal, Aria exkomunikoval.

Arius mal značné množstvo priaznivcov a spor sa rozšíril z Alexandrie na celý kresťanský Východ a Arius našiel útočisko u Eusebia z Kaisareie.

Cisár Konštantín I. potreboval vo svojej ríši zaistiť jednotu kresťanov, a preto roku 325 zvolal koncil do Nikaje, ktorý sa nazýva 1. nikajský. Tu bola Áriova náuka označená za herézu.

Arius bol poslaný do exilu, avšak už roku 328 na príhovor biskupa Eusebia z Nikomédie bol povolaný späť. V tom istom roku sa alexandrijskym biskupom stal Atanáz Alexandrijský (Atanáš).

Roku 335 bol Arius cisárskym výnosom rehabilitovaný. Vyjadril svoj súhlas s tým, že podpíše Nikajské vyznanie, avšak skôr ako bol v Konštantínopole prijatý späť do spoločenstva cirkvi, náhle zomrel.

Pozri aj
--------

* arianizmus
* Atanáz Alexandrijský
* prvý nicejský koncil

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Areios (kresťan z Alexandrie)**

Externé odkazy
--------------

* Aktuálna literatúra k Áriovi

Autoritné údaje: * BnF: 12461403r
* GND: 118645781
* ISNI: 0000 0000 9061 7215
* LCCN: n82045062
* NK ČR: jo20191039734
* VIAF: 12404999
* WorldCat: lccn-n82045062
**Cakóni** (gr. Τσάκωνες (Tsákones)) je etnická skupina Grékov žijúcich na Peloponéze. Cakóni sú pravdepodobne potomkovia starovekých Sparťanov (Dórov). Žijú v kraji Tsakonia, v peloponézskej časti východnej Arkadie, najväčšie mesto je tu Leonidio.

Dejiny
------

Predkovia Cakónskych Grékov pochádzali z peloponézskeho kraja Lakónia (Lakedaimónia), kde sa nachádzala staroveká Sparta a patrili k dórskym Grékom. Svoju vlasť však opustili v druhej polovici 6. stor. teda v čase, keď západný Peloponéz obsadili Slovania. V tomto období veľa Grékov z Peloponézu ušlo buď do gréckej časti Itálie, na Sicíliu, či na ostrovy v Egejskom mori, iní sa slovanizovali. 

Kronika z Monemvasie, byzantská kronika, ktorá opisuje vpád Slovanov do Grécka, rozpráva o Grékoch z kraja Lakónia, ako niekrorí ušli na Sicíliu, iní na polostrov Peloponézu Mani, ďalej do mesta Monemvasia a tiež na východný Peloponéz: *Oi de ton thremmáton nomeis kai agroikikoi katokísthisan en tois parakeiménois ekeíse trachinois tópois, oi kai ep escháton Tsakoníai eponomásthisan* (Iní strážnici stáda a roľníci usadili sa v hornatých oblastiach, ktoré sa od vtedy volajú Tsakonie). Tak sa teda Lakónčania usadili vo východnej Arkádií, v horských oblastiach, ktoré Slovania nikdy neobsadili. Tu si držali svoje antické tradície aj pohanské grécke náboženstvo. Tak zároveň patrili Cakóni k jedným z posledných pohanských Grékov. 

Do svojej vlasti sa nevrátili ani v 9. storočí, kedy boli Slovania v Grécku definitívne porazení. Až v tomto období boli Cakóni konečne christianizovaní. Cisári ich začleňovali do vojska pre ich bojovnú spartskú mentalitu. V 11. storočí bola časť Cakónov presídlená do Propontídy cisárom Michailom VII. Dukasom. Neskôr boli Cakonskí Gréci známi vďaka pokojnému pastierskemu životu a murárskej zručnosti. Vďaka agresívnej povahe Cakónov a neprístupným horským terénom mali Turci veľké problémy udržať si vládu nad touto oblasťou.

Kultúra
-------

Cakonskí Gréci boli vždy pastieri, zvyknutí na horský život. Dnes je veľké množstvo Cakonských Grékov presťahovaných do veľkých gréckych miest, a tak zároveň strácajú svoje tradičné zvyky. V kraji Tsakonia sa však stále rozpráva cakonskou gréčtinou. Cakončania tancujú svoj tradičný ľudový tanec Tsakonikos, ktorý má pôvod ešte v antickom rituálnom tanci.
**Europocentrizmus** je koncepcia, podľa ktorej skutočné hodnoty vo vede, umení, filozofii atď. sa rozvíjajú iba v Európe; špecifická forma etnocentrizmu. Podľa europocentrizmu je Európa a jej kultúra stredom a mierou civilizačného vývinu ľudstva. Eurocentrizmus sa vyznačuje spôsobom myslenia a konania, ktoré sa vyznačujú univerzalizmom, metadiskurzívnym prekrývaním partikulárneho a sklonom likvidovať inakosť druhých. Vrcholnú formu europocentrizmu predstavuje kultúrny imperializmus a neskôr imperializmus politický.

Eurocentrizmus sa začal tematizovať na pozadí reflexie zániku kultúrnej, politickej a hospodárskej dominancie Európy.

K postupnému rozkladu europocentrizmu začína dochádzať od konca 1. svetovej vojny v súvislosti s premenami technologického sveta, rastom hospodárskeho a politického významu pacifického priestoru a postmodernou sebareflexiou európanstva, v ktorej hrá stále väčšiu úlohu vedomie plurality, multikulturality a polycentrizmu.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**ASPM** (skratka slov „Amatérské sdružení profesionálních muzikantů") je česká, prevažne bluesová hudobná skupina, založená v roku 1984 a činná dodnes.

Trio
----

V druhej polovici 80. rokov a začiatkom 90. rokov tvorili skupinu traja, na českej scéne už relatívne renomovaní hudobníci: Jan Spálený, Petr Kalandra a František Havlíček.

Jan Spálený bol prevažným autorom hudobnej zložky repertoáru (skupina hrávala tiež coververzie zahraničných hitov, napríklad piesne Boba Dylana). Texty pre kapelu písalo niekoľko význačných textárov tej doby: Petr Kopta, Zdeněk Rytíř či Pavel Vrba, ale zriedkavo si písali texty Spálený a Kalandra sami. Havlíček potom plnil úlohu sólistu na dychové nástroje (saxfóny, a hlavne basklarinet). Žánrovo by sa hudba z tohto obdobia dala zaradiť na rozmedzie folku a blues a skupina v jeho priebehu nahrala štyri štúdiové hudobné albumy.

Súčasné ASPM
------------

Roku 1993 sa trio rozišlo a Jan Spálený si založil nové ASPM, jeho základom je on ako spevák a klavirista, jeho syn Filip Spálený ako tubista, Michal Gera ako hráč na trúbku a ako vibrafónista Radek Krampl. Na bicie hráva Filip Jeníček. ASPM v tejto podobe hráva oproti pôvodnému triu viac džezovejšiu podobu blues. Vydalo šesť štúdiových albumov, z nich dve („*...až srdce usedá*" a „*Má vina*") boli ocenené cenou akadémie populárnej hudby Anděl.

Diskografie
-----------

* 1988 – Vytopená dáma

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 9033 2631
* NK ČR: mzk2003187819
* VIAF: 131845389
*Článok o národnom parku je pod Národný park Caldera de Taburiente.*
Súradnice: 28°45′00″S 17°52′12″Z﻿ / ﻿28,75000°S 17,87000°Z﻿ / 28.75000; -17.87000

**Caldera de Taburiente** je názov staršej, neaktívnej sopky, nachádzajúcej sa na severnej strane ostrova La Palma, ktorý patrí ku Kanárskym ostrovom. Sopka je súčasťou národného parku *Parque nacional de la Caldera de Taburiente*.

Caldera de Taburiente.
Caldera de Taburiente.
Pinus canariensis. Caldera de Taburiente 
Vek kaldery sa odhaduje na 2 mil. rokov, vznikla na základoch staršieho štítového vulkánu. Výsledný tvar Caldery de Taburiente nebol výsledkom vulkanizmu, ale erozívnej činnosti v kráteri sopky. V rámci kaldery sa neskôr vyvinul mladší, ale už neaktívny stratovulkán.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Caldera de Taburiente**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - Caldera de Taburiente na Global Volcanism Program (po anglicky)
Graf ukazuje rast americkej populácie počas rokov 1790 - 2010
Osídlenie USA jednotlivými národnosťami
**Demografia Spojených štátov** je pomerne pestrá, keďže územie štátu bolo osídlené prevažne imigrantmi, ktorí do USA prišli z celého sveta. Niekoľko kolonizačných vĺn malo rôzne zloženie v závislosti na krajine pôvodu.

Ľudia sem prichádzali za lepším životom, utekali pred chudobou a pred náboženským útlakom. V Spojených štátoch potom našli slobodu a mohli začať nový život. K imigrácii taktiež prispeli zlaté horúčky a vidina rýchleho zbohatnutia. V predchádzajúcich storočiach sa do USA sťahovali hlavne Európania, dnes sú to Ázijčania a imigranti z Latinskej Ameriky. V roku 2006 prekročil počet obyvateľov USA 300 miliónov. Výsledkom 23. sčítania populácie USA ku dňu 1. apríla 2010 je celkový počet **308 745 538** obyvateľov.

Rasové zloženie
---------------

Podľa odhadu United States Census Bureau z roku 2005 vyzerá rasové zloženie USA takto:

* **Bieli Američania**, 74,7% (okolo 215,3 miliónov). Tento pojem zahrnuje osoby pôvodom z Európy, severnej Afriky, Stredného východu (napr. Arabi) a zo strednej Ázie. Ďalej osoby hispánskeho pôvodu (Hispanoameričanov alebo Hispáncov), ktorí sa z rasového hľadiska považujú za belochov.
* **Černosi alebo Afroameričania**, 12,1% (asi 34,9 miliónov)
* **Ázijskí Američania**, 4,3% (12,5 miliónov)
* **Americkí Indiáni**, 0,8% (2,4 miliónov)
* **Pôvodní obyvatelia Havaja a ostatní tichomorskí ostrovania**, 0,1% (0,4 miliónov)
* **Dve alebo viac rás**, 1,9% (5,6 miliónov)
* **Ostatní**, 6% (17,3 miliónov)

Tieto čísla zahrnujú aj také osoby, ktoré sa označujú ako Hispánci. Od sčítania z roku 2000 znamená termín „Hispánec" človeka, ktorý má španielske korene. Či už je to rodný Španiel alebo osoba z Latinskej Ameriky, (Latinská Amerika bola osídlená Španielmi, ktorí sa neskôr zmiešali s miestnymi Indiánmi) napr. z Mexika, Portorika, Kuby, Kolumbie a pod. Rasa je totiž pri americkom sčítaní ľudu jedna vec, zatiaľ čo hispánsky pôvod („hispánskosť") vec druhá. Preto môže byť člen akejkoľvek rasy zároveň Hispáncom. Tieto osoby väčšinou hovoria po španielsky.

* **Hispánci**, tvoria 14,5% obyvateľstva, čo zodpovedá asi 42 miliónom.
	+ Z tohoto počtu sa 47,9% pokladá z rasového hľadiska za belochov, 42,2% za ostatných (väčšinou mesticov atď.), 2% za černochov a 1,6% za ostatné rasy (Ázijci, Indiáni a pod.).

Pozri aj
--------

* Spojené štáty

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Demografia USA**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Demografie USA na českej Wikipédii.*
**Demis Russos** (novogr. Ντέμης Ρούσσος – Demis Russos; \* 15. jún 1946, Alexandria, Egypt – † 25. január 2015, Atény, Grécko) bol grécky spevák. Spieval rôzne druhy gréckej hudby a spájal prvky pop music, rocku a gréckeho folklóru.

Životopis
---------

Narodil sa príslušníkom gréckej menšiny v Egypte, po nepokojoch v roku 1956 sa rodina presťahovala do Atén. V roku 1963 sa stal trubkárom a basistom skupiny *The Idols*, v ďalšej kapele *We Five* sa už presadil ako spevák. V roku 1968 založil spolu s Vangelisom skupinu Aphrodite's Child, ktorá slávila úspechy v Londýne a Paríži. V roku 1971 sa vydal na sólovú dráhu. Okrem speváckeho umenia upútal pozornosť médií svojim bojom s obezitou (jednu dobu vážil 147 kg, hovorilo sa mu *Spievajúci stan*) aj tým, že bol medzi pasažiermi lietadla uneseného v roku 1985 libanonskými teroristami.

Narodil sa v Alexandrii v Egypte, býval tiež v Paríži-Rendezvous v Maisons-Laffitte (1977) vo Francúzsku (jeho manželka Dominique je Francúzka), rovnako ako v Grécku. Bol naozaj svetový občan, ktorý hovoril po grécky, francúzsky, anglicky, portugalsky, španielsky, taliansky, arabsky, nemecky a trochu rusky.

Mal 3 deti - synov Cyrila a Alexandera (z 1. manželstva) a dcéru Emily z manželstva s Pamelou Ratiu.

25. januára 2015 zomrel v aténskej nemocnici.

Sólové albumy
-------------

* *On the Greek side of my mind* (1971)
* *Forever and Ever* (1973)
* *My Only Fascination* (1974)
* *Auf Wiederseh'n* (1974)
* *Souvenirs* (1975)
* *Happy to be* (1976)
* *Die Nacht und der Wein* (1976)
* *The Demis Roussos Magic* (1977)
* *Ainsi soit-il* (1977)
* *Man of the world* (1980)
* *Roussos live!* (1980)
* *Attitudes* (1982)
* *Reflection* (1984)
* *Senza tempo* (1985)
* *Greater love* (1986)
* *The story of ...* (1987)
* *Time* (1988)
* *Voice and vision* (1989)
* *Insight* (1993)
* *Demis Roussos in Holland* (1995)
* *Immortel* (1995)
* *Serenade* (1996)
* *Mon île* (1997)
* *Auf meinen Wegen* (2000)
* *Live in Brazil* (2006)
* *Demis* (2009)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Demis Russos**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Demis Roussos na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13899236j
* GND: 134503260
* ISNI: 0000 0001 0867 5043
* LCCN: n89635974
* NK ČR: jn20000701535
* SNK: 149824
* VIAF: 7575167
* WorldCat: lccn-n89635974
**Ira Levin** (\* 27. august 1929, New York, New York, USA – † 12. november 2007, New York) bol americký spisovateľ, dramatik a básnik.

Životopis
---------

Po vyštudovaní filozofie a angličtiny na New York University písal scenáre pre televíziu. Svoj prvý román *A Kiss Before Dying* napísal ako 22 ročný. Levin je neobyčajne nadaný a prispôsobivý autor, vynikajúci v žánroch trilerov a komédií. Napísal napríklad hru *No Time For Sergeants*, podľa ktorej bol neskôr natočený populárny film.

Levinovym najväčším divadelným úspechom bol komediálny triler *Deathtrap*, ktorý sa stal najdlhšie uvádzaným trilerom na Broadwayi. V roku 1982 podľa neho natočil Sidney Lumet film s Christopherom Reevom a Michaelom Cainom.

Podľa jeho najznámejšieho románu *Rosemary's baby* (slov. preklad: *Rosemarino dieťa*), hororového príbehu o satanizme, nakrútil v roku 1968 režisér Roman Polański film *Rosemary má dieťatko*. Filmovej adaptácie sa dočkali aj jeho ďalšie romány *A Kiss Before Dying* (*Bozk pred smrťou*, dvakrát), *The Boys from Brazil*, (*Chlapci z Brazílie*, dvakrát), *The Stepford Wives* (*Stepfordské paničky*, dvakrát), a *Sliver* (*Ten, kto sa pozerá*). V *Chlapcoch z Brazílie* Levin písal o nacistickom vojnovom zločincovi Josefovi Mengelem, ktorý sa snaží vytvoriť armádu Hitlerových klonov. Pôsobivosť románu umocňuje realistické stvárnenie príbehu. 

Levinove romány boli vydané v takmer všetkých svetových jazykoch a stali sa medzinárodnými bestsellermi.

Za celoživotné dielo dostal ocenenie *Horror Writers Association's Bram Stoker* a dvakrát získal cenu Edgara Allana Poea.

Dielo
-----

### Romány

* 1952 – *A Kiss Before Dying*, (v slovenčine *Ešte bozk, a zomrieš!*)
* 1967 – *Rosemary's baby* (v slovenčine *Rosemarino dieťa*)
* 1970 – *This Perfect Day*
* 1972 – *The Stepford Wives* (v slovenčine *Stepfordské paničky*)
* 1976 – *The Boys from Brazil* (v slovenčine *Chlapci z Brazílie*)
* 1991 – *Sliver (*v slovenčine *Vrah vo vežiaku*)
* 1997 – *Son of Rosemary*

### Hry

* *No Time For Sergeants* (1956)
* *Interlock* (1958)
* *Critic's Choice* (1962)
* *General Seeger* (1962)
* *Dr. Cook's Garden* (1968)
* *Veronica's Room* (1974)
* *Osídla smrti* (*Deathtrap*, 1978) – nominácia Tony Award na najlepšiu hru
* *Break a Leg: A Comedy in Two Acts* (1981)
* *Cantorial* (1982)

### Muzikály

* *Drat! The Cat!* (1965) – scenár a texty piesní

Referencie
----------

1. ↑  iDNES.cz; ČTK; miz. Zemřel autor horroru Rosemary má děťátko. *iDnes.cz*, 2007-11-13. Dostupné online [cit. 2015-12-26].
2. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ira Levin**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web
* Ira Levin v Internet Movie Database (po anglicky)
* Ira Levin v Internet Broadway Database

Autoritné údaje: * abART: 50812
* BnF: 119128195
* GND: 120157071
* ISNI: 0000 0001 2118 4898
* LCCN: n79045184
* NK ČR: jn19990005033
* VIAF: 4932714
* WorldCat: lccn-n79045184
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Iracká republika*الجمهورية العراقية***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Arabská federácia | **1958 – 1968** | Baasistický Irak → |

|  |  |
| --- | --- |
| Vlajka štátuvlajka | Štátny znakznak |

 |
| **Hymna:** *(1958–1965)Mawtini (Moja krajina)* 

---

(1965–1968)Walla Zaman Ya Selahy (Bolo to už dlho, zbraň moja) |
| **Geografia**

|  |
| --- |
| Mapa štátu |

 |
| Hlavné mesto | Bagdad |
| Rozloha | 438 317 km²  |
| **Obyvateľstvo** |
| Počet obyvateľov | 9 367 100 (1968) |
| Jazyky | Arabčina, Kurdčina |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | jednostranná vojenská diktatúra |
| Mena | Iracký dinár |
| Vznik | 14. júl 1958 |
| Zánik | 17. júl 1968 |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Arabská federácia | Arabská federácia |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Baasistický Irak | Baasistický Irak |

 |

 |

**Iracká republika** (arab. الجمهورية العراقية‎) bol štát ktorý vznikol v roku 1958 za vlády prezidenta Muhamada Najiba ar-Rubajího a premiéra Abdula Karima Kásima. Rubají a Kásim sa dostali k moci vďaka revolúcii 14. júla v ktorej bolo zvrhnuté kráľovstvo Hášimovskej dynastie. V dôsledku toho bolo kráľovstvo a Arabská federácia zvrhnuté a vytvorená Iracká republika. Obdobie skončilo po to čo sa v Iraku dostala k moci strana Baas v roku 1968.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Iraqi Republic (1958–68) na anglickej Wikipédii.*
Thomas Jefferson 3. prezident USA, zakladateľ strany
**Democratic-Republican Party**, slovensky **Demokraticko-republikánska strana**, alebo **Demokratickí republikáni**, **Staro-republikáni**, **demokrati-republikáni**, **Jeffersonovi demokrati** či proste **Republikáni** bola jedna z najvýznamnejších politických strán USA, ktorá sa sformovala skoro po ich vzniku. Strana sa zoskupila okolo osoby Thomasa Jeffersona a bola predchodkyňa dnešnej Demokratickej strany USA. Strana nemala ustálené a oficiálne označenie a fungovala pomerne neformálne, pretože systém strán v tej dobe iba práve vznikal. Nemá nič spoločného s dnešnou Republikánskou stranou, ktorá bola založená až v roku 1854.

Bola to liberálna strana, ktorá presadzovala názor, že lepšie sa dá vládnuť ľudom, ktorí slobodne uvažujú, rozmýšľajú a jednajú, než ľudom, ktorí sú viacej pod dozorom štátu. Stavala sa proti prílišnej centralizácii USA. Strana taktiež presadzovala volebné právo pre všetkých, bez ohľadu na ich majetok (na rozdiel od strany federalistov). Demokratickí republikáni taktiež odmietali to, aby štát finančne podporoval vybrané skupiny obyvateľov, na úkor iných. Názorovo stáli Demokratickí republikáni proti federalistom.

Pozri aj
--------

* Federalistická strana

Externé odkazy
--------------

* A New Nation Votes: American Election Returns 1787-1825 (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Democratic-Republican Party na českej Wikipédii.*
Manuskript Piesne o Nibelungoch
**Nibelunská strofa** alebo **kürenbergovská strofa** je štvorveršová strofa pochádzajúca zo stredovekej nemeckej literatúry. Najvýznamnejším dielom, v ktorom je uplatňovaná je Pieseň o Nibelungoch.

Skladá sa z troch veršov a zakončenia. Tónický verš strofy sa delí na dve časti s ustáleným počtom dôrazov. Využíva združený rým, častým prvkom je asonancia.

Názov kürenbergovská strofa je odvodený od mena minnesängera Der von Kürenberga, ktorý tento typ používal vo svojich lyrických básniach už v druhej polovici 12. storočia.

**Príklad**:

*Ze Wórmez bí dem Ríne* || *si wónten mít ir kráft.*

*in díente vón ir lánden* || *vil stólziu ríterscáft*

*mit lóbelíchen éren* || *unz án ir éndes zít.*

*si stúrben sit jǽmerlíche* || *von zwéier édelen fróuwen nít.*

Referencie
----------

1. 1 2  GASPAROV, Michail Leonovič. *Nástin dějin evropského verše*. Staré Město pod Landštejnem : Dauphin. ISBN 978-80-7272-371-3. S. 210.
2. 1 2  nibelunská strofa. In: ŠTRAUS, František. *Príručný slovník literárnovedných termínov*. Bratislava : Vydavateľstvo Spolku slovenských spisovateľov, 2001. Dostupné online. ISBN 978-80-8061-065-4. S. 201.
3. ↑

Externé odkazy
--------------

* Nibelungi szak In: *A Pallas nagy lexikona*. Dostupné online.
O bitke v druhej svetovej vojne pozri *Bitka o Iwo Džima.*
Súradnice: 24°45′13″S 141°17′25″V﻿ / ﻿24,75361°S 141,29028°V﻿ / 24.75361; 141.29028

**Iótó** (staršie *Iwótó*; 1945 – 2007 **Iwó-džima/Iwódžima** príp. **Ió-džima/Iódžima**; jap. *硫黄島* – Iótó/Ió-džima = *sírny ostrov*) je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Tichom oceáne, asi 1 200 km južne od Tokia. Ostrov má trojuholníkový plochý tvar, jediná morfologická vyvýšenina sa nachádza na juhovýchodnom okraji – troskový kužeľ *Suribači-jama*, šírka ostrova je 8 km, plocha je 21 km².

Dejiny
------

Ostrov bol až do začiatku 19. storočia neobývaný, potom ho kolonizovalo Japonsko a v roku 1943 na ňom žilo približne 1 100 civilistov. Väčšina bola zamestnaná v cukrovare, alebo v sírnej bani v severovýchodej časti ostrova. Ostrov bol začiatkom roka 1945 dejiskom jednej z bitiek druhej svetovej vojny – bitky o Iwo Džima. V súčasnosti je Iótó neobývaný, s výnimkou občasného výskytu vojakov japonských obranných síl, ktorí sa starajú o tunajšiu námornú základňu. Na vstup na ostrov je potrebné povolenie.

Geologická stavba
-----------------

Ostrov predstavuje zvyšok kaldery – v podstate je to ploché kalderové dno. Petrograficky odlišuje od iných ostrovov súostrovia Izu – horniny sú kyslejšie, prevládajú andezity a trachyandezity. Za posledných 700 rokov nastáva vplyvom vulkanizmu pomalý výzdvih ostrova. Na ostrove sa nachádzajú početné fumaroly, vulkanicky aktívna je západná a severozápadná časť ostrova.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Iótó**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu – ostrov Iwo-džima na Global Volcanism Program (po anglicky)
**Ión** (starogr. *Ἴων* – *Ión*) je v gréckej mytológii syn Xoutha a jeho manželky Kreousy, dcéry aténskeho kráľa Erechthea.

Podľa gréckych mýtov bol Ión vnuk Helléna, praotca Grékov, ktorý mal troch synov, Aiola, Dóra a Xoutha. Zo vzťahu Xoutha a jeho manželky Kreousy sa potom narodil Ión a jeho brat Achaios, praotcovia Iónov a Achájcov.

V dramatickom diele *Ión* od starogréckeho dramatika Euripida, bol Ión nemanželským synom boha Apolóna a princeznej Kreousy. Mladá matka sa ho preto rozhodla zanechať svojmu osudu. Dieťatko ale na žiadosť otca zachránil boh Hermes a od tej chvíle vyrastalo v starostlivosti kňažiek Delfskej veštiarne. Medzitým sa Kreousa vydala za Xoutha. Keďže manželia po rokoch márneho čakania nemohli mať deti, odišli si po radu do Delf, kde im povedali, že ich synom bude mladík, ktorého prvého stretnú po odchode z veštiarne. Tým mladíkom bol potom Ión a Xouthos ho prijal za svojho syna a dediča. Lenže Krousa s tým nesúhlasila v domnienke, že Ión je plodom manželovej nevery a pokúsila sa ho otráviť. Príbeh sa však nakoniec skončil šťastne, lebo ho spoznala stará opatrovateľka, ktorá odhalila pravdu o jeho pôvode.

Podľa antického autora Pausania sa Ión oženil s Helikou, dcérou aigalského kráľa Selinúa a po jeho smrti sa stal dedičom trónu. Počas svojej vlády založil mesto Heliké, pomenované po svojej manželke a pozdvihol ho na hlavné mesto kráľovstva a jeho ľud dostal meno po ňom Ióni. Neskôr zorganizoval vojenskú výpravu proti Eleuzíne (dnes Elefsina), aby pomohol Aténam a v bitke padol.

Iné antické zdroje uvádzajú, že Ión prevzal v Aténach kráľovské žezlo, potom ako Aténčanom pomohol poraziť tráckeho kráľa Eumolpa. Stal sa otcom štyroch synov, Geleóna, Aigikora, Argada a Hopla. Občania Atén boli neskôr rozdelení do štyroch tradičných iónskych kmeňov (fýlai – fýly), ktoré niesli ich mená (Geleontes, Aigikoreis, Argadeis a Hoplétes). Každý z týchto kmeňov sa skladal z troch trittyí (trittyes, tretiny), celkovo bolo v Aténach 12 trittyí.
Kráľ Ión bol po smrti pochovaný v Potame.

V najstarších gréckych mýtoch sa postava Ióna a jeho predkov nevyskytuje, je to neskorší umelý výtvor, ktorý mal poslúžiť na vysvetlenie spoločného pôvodu a pomenovania Hellénov teda Grékov a pôvod gréckych kmeňov. (Náš názov „*Gréci*" je odvodený z latinského „*Graeci*" podľa západného gréckeho kmeňa, s ktorým prišli Rimania pravdepodobne po prvýkrát do styku.)

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 1,7,3.
2. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 7,1,2.
3. 1 2  Strabón, *Geographica* 8,7,1.
4. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 472.
5. ↑  Euripides, *Ión*
6. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 7,1,3-4.
7. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 7,1,5.
8. ↑  Strabón, *Geographica* 8,7,1.
9. 1 2  Herodotos, *História*, 5,66.
10. 1 2  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 27.
11. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 1,31,3.
12. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 181.
**Port** v sieťových protokoloch je číslo, ktoré je spolu s IP adresou súčasťou identifikátora konca spojenia a slúži na priradenie spojenia konkrétnej službe. Zdrojový a cieľový identifikátor konca spojenia je tiež obsiahnutý v hlavičke paketu. Medzi protokoly využívajúce porty patria TCP, UDP a SCTP.

Číslo portu v rámci jedného počítača je zvyčajne zviazané (bind) s bežiacim procesom, ktorý dáta na tomto porte (t. j. pakety s týmto identifikátorom) prijíma alebo vysiela. V TCP aj UDP je port 16-bitové celé číslo bez znamienka, teda v rozsahu 0 až 65 535. Mnohé sieťové služby používajú pevne určený port. IANA udržiava zoznam služieb, ktoré bežia na *známych portoch* (well-known ports, v rozsahu 0–1 023) a *registrovaných portoch* (1 024–49 151). Dynamické a/alebo privátne porty v rozsahu 49 152–65 535 nemajú registrované služby a využívajú ich rôzne aplikácie. Zoznam známych portov sa nachádza na väčšine systémov v /etc/services (Unixové sytémy), %System%\system32\drivers\etc\services (Windows NT, XP).
**CMM** (z angl. **C**apability **M**aturity **M**odel) je rodina modelov pre riadenie procesov v organizáciách. Pôvodne bola vytvorená v SEI (Software engineering institute, v USA) na základe systému ISO 9000 s aplikovaním takzvaných overených praktík (best practices) v oblasti vývoja softvéru. V doméne vývoja softvéru sa CMM model ujal rovnocenne s normou ISO 15504 (SPICE). Na americkom kontinente je rozšírené používanie CMM modelu, avšak európske automobilky pod vedením nemeckej organizácie HIS sa vybrali cestou ISO TR 15504. Pokusy o rozšírenie tohto modelu mimo vývoja softvéru však zatiaľ priniesli iba rozpačité reakcie. Do rodiny CMM modelov patria:

* SA-CMM (Software Acquisition Capability Maturity Model)
* P-CMM (People Capability Maturity Model)
* CMMI (Capability Maturity Model Integration) model bol vytvorený z nasledovných troch, pôvodne samostatných, modelov:

1. SW-CMM (Capability Maturity Model for Software)
2. SE-CMM (Systems Engineering Capability Maturity Model)
3. IPD-CMM (Integrated Product Development Capability Maturity Model)

Úrovne
------

Na kontinuu modelu je definovaných 5 úrovní. Podľa vyjadrenia Inštitútu softvérového inžinierstva Ministerstva obrany USA: „Verí sa, že predvídateľnosť, efektivita a kontrola softvérových procesov organizácie sa zlepšuje keď organizácia postúpi na vyššiu, z týchto piatich, úrovní. Aj keď nie úplne striktne, doterajšia empirická evidencia podporuje túto vieru."

1. *Počiatočná* (úroveň 1, chaotická ad hoc, individuálne hrdinstvo) - počiatočný bod pre použitie nového alebo nezdokumentovaného procesu
2. *Opakovateľná* (úroveň 2) - proces je zdokumentovaný dostatočne na to, aby bolo možné zopakovať rovnaké kroky
3. *Definovaná* (úroveň 3) - proces je definovaný / potvrdený ako štandardný obchodný proces
4. *Spravovaná* (úroveň 4) - proces je kvantitatívne spravovaný v súlade s dohodnutými metrikami
5. *Optimalizujúca* (úroveň 5) - správa procesov sa snaží o optimalizáciu a vylepšovanie procesov

Referencie
----------

1. ↑  State of Michigan SDLC Appendix on CMM

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Capability Maturity Model**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Capability Maturity Model na anglickej Wikipédii.*
Fontána Alfreda Eschera
**Richard Kissling** (\* 15. apríl 1848, Wolfwil – † 19. júl 1919, Zürich) bol švajčiarsky sochár.

Životopis
---------

Richard Kissling bol jedným z najprestížnejších švajčiarskych tvorcov pomníkov v neskorom 19. storočí a na začiatku 20. storočia. Vyučil sa štukatérom a potom žil 13 rokov v Ríme, kde v období 1872 – 1873 pôsobil u švajčiarskeho sochára Ferdinanda Schlötha a v roku 1874 po svojom návrate do Švajčiarska pravdepodobne tiež prevzal jeho ateliér. Na Národnej výstave v Zürichu v roku 1883 prilákal mladý a málo známy Kissling pozornosť s portrétnou bustou Alfreda Eschera. V dôsledku toho bol Kissling poverený vykonaním pomníka monumentálnej fontány z bronzu a žuly pred hlavnou stanicou v Zürichu. Jeho najznámejším dielom je pomník Viliama Tella v Altdorfe.

Jeho klasicistický hrdinský štýl bol v jeho starobe považovaný už za zastaraný.

Dielo
-----

* 1884: Busta Karla Culmanna, Zürich
* 1889: Fontána Alfreda Eschera, Zürich
* 1892: pomník Viliama Tella, Altdorf
* 1903: Benediktínska fontána, Chur
* 1904: Pomník Vadiana, St. Gallen
* 1912: Pomník Rizala, Manila

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Richard Kissling**

Externé odkazy
--------------

* Richard Kissling na hls-dhs-dss.ch

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Richard Kissling na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 119003279
* ISNI: 0000 0000 6675 1705
* LCCN: n95031173
* ULAN: 500067156
* VIAF: 13108028
* WorldCat: lccn-n95031173
**Richard Fran Joseph Heuberger** [hojberger] (\* 18. jún 1850, Graz, Rakúsko – †28. október 1914, Viedeň) bol rakúsky operetný skladateľ a hudobný kritik. 

Narodil sa v zámožnej rodine výrobcu obväzov, ktorá mala veľmi pozitívny vzťah k hudbe čo mu umožnilo vyštudovať miestne konzervatórium. Na želanie rodiny sa v roku 1875 stal diplomovaným inžinierom a začal pracovať na budovaní železnice. Avšak viac ho priťahovala hudba. V roku 1876 sa presťahoval do Viedne, kde sa stal zbormajstrom *Wiener Akademischer Gesangverein*, o dva roky neskôr dirigentom v *Singakademie*. Od roku 1902 viedol zbor *Wiener Männergesangverein* a začal tiež učiť na viedenskom konzervatóriu. Popri tom pôsobil ako hudobný kritik v *Neues Wiener Tagblatt* (od roku 1881), *Münchener Allgemeine Zeitung* (od 1889) a v rokoch 1896-1901 v *Neue Freie Presse*. Napísal aj viacero kníh, napr. životopis Schuberta, Rakúsku hudobnú knihu (*Musikbuch aus Österreich*) a iné.

Ako skladateľ zložil rôzne, dnes už zabudnuté zborové piesne a orchestrálne skladby. Prvú operu *Abenteuer einer Neujahrsnacht* napísal ako 35 ročný a bola uvedená v mestskom divadle v Lipsku (1886). Po nej napísal ešte ďalšie tri opery, ale ani jedna z nich nemala veľký úspech. Rovnako nebol úspešný ani svojimi dvoma baletmi (*Die Lautenschlägerin* a *Struwelpeter*). Skutočný úspech dosiahol jedine operetou *Bál v opere* (*Der Opernball*), ktorá mala premiéru v roku 1898 v Theater an der Wien. Svojimi ďalšími operetami už tento úspech nedokázal zopakovať.

Divadelné diela
---------------

### Opery

* Abenteuer einer Neujahrsnacht (1886)
* Manuel Venegas (1889)
* Mirjam (1894)
* Barfüssele (1905)

### Balety

* Die Lautenschlägerin (1896)
* Struwelpeter (1897)

### Operety

* Der Opernball (1898)
* Ihre Excelenz (1899)
* Der Sechts-Uhr-Zug (1900)
* Das Baby (1902)
* Der Fürst von Düsterstein (1909)
* Don Quichote (1910)

Autoritné údaje: * BnF: 14843646m
* GND: 118550470
* ISNI: 0000 0001 1067 7961
* LCCN: n84152907
* NK ČR: jn19990003472
* VIAF: 64274345
* WorldCat: lccn-n84152907
Kolonáda Maxima Gorkého
**Kolonáda Maxima Gorkého** alebo tiež *Hlavní lázeňská kolonáda* (nemecky Kreuzbrunnen-Kolonnade) je jedna z hlavných dominánt Mariánských Lázní.

Dejiny
------

Táto neobaroková liatinová kolonáda postavená v rokoch 1888 – 1889 podľa projektu architektov Mikscha a Niedzielského bola odliata v železiarňach Blansko a zmontovaná miesto pôvodnej uzavretej promenády. Unikátna liatinová konštrukcia prežila i vojnové obdoba. Hlavne za druhej svetovej vojny hrozila jej demontáž a použitie na výrobu zbraní. Nešťastné obdobie ale prečkala v celkom dobrom stave. V povojnovej dobe ale neprešla stavba žiadnou rekonštrukciou. V roku 1951, kedy sa Mariánské Lázně vrátili k návšteve Maxima Gorkého a spomenuli tohto hosťa uprostred sezóny, dostala kolonáda názov *Kolonáda Maxima Gorkého*. Prvej rekonštrukcie sa však konštrukcia kolonády dočkala až v roku 1976, kedy bola odsúhlasená vtedajším Mestským národným výborom. V roku 1981 bol otvorený priestor kolonády s reštaurovaným kazetovým stropom a nástropnými freskami od akademického maliara Josefa Vyleťala z roku 1979. Rekonštrukcia bola dokončená a kolonáda slávnostne otvorená v roku 1986. 

Kolonáda spolu s pavilónom Krížového prameňa a pavilónom Rudolfovho a Karolíninho prameňa tvorí hlavnú kúpeľnú promenádu ktorej súčasťou je i slávna Spievajúca fontána. 

V roku 2010 sa Kolonáda Maxima Gorkého stala národnou kultúrnou pamiatkou.

Galéria
-------

* Kolonáda Maxima Gorkého
* Interiér kolonády
* Nástropná freska kolonády
* Pohľadnica kolonády z roku 1900

Pozri aj
--------

* Mariánské Lázně
* Kolonáda
* Zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kolonáda Maxima Gorkého na českej Wikipédii.*
Genpor. **Frances J. Allenová** (neprechýlene: **Frances J. Allen**)  je kanadská generálka, súčasná zástupkyňa náčelníka Generálneho štábu Kanadských ozbrojených síl.

Životopis
---------

Absolvovala Queen’s University, a má magisterský titul z Royal Military College.

Vojenská kariéra
----------------

Svoju vojenskú kariéru začala v roku 1983. Medzi jej prvými útvarmi boli: 764 Communications Squadron či Canadian Forces School of Communications and Electronics v Kingstone. Velila National Systems Management Centre v Ottawe, Canadian Forces Network Operations Centre a Canadian Forces Information Operations Group. Medzi jej ďalšie posty patria: exekutívna asistentka pre zástupcu náčelníka Generálneho štábu či riaditeľka pre podporné operácie na Stregickom spoločnom štábe.

V roku 2014 bola vymenovaná do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál, a zároveň sa stala Director General Defence Security. Neskôr bola riaditeľkou pre cyberspace. V júni 2018 bola povýšená do hodnosti generálmajor a stala sa 2. zástupkyňou náčelníka Generálneho štábu (deputy vice chief of the defence staff).

Od júla 2020 bola vojenskou predstaviteľkou Kanady pri Vojenskom výbore NATO, v tom čase bola povýšená na hodnosť generálporučíka. Stala sa druhou ženou v v tejto hodnosti v Kanadských ozbrojených silách.

Zástupkyňa náčelníka Generálneho štábu
--------------------------------------

Predtým ako bol Jonathan Vance menovaný za náčelníka štábu bola Allenová považovaná za kandidátku na tento post.

9. marca 2021 bola vymenovaná do funkcie zástupkyne náčelníka Generálneho štábu (Vice Chief of the Defence Staff/Vice-Chef d'état-major de la défense). Stala sa prvou ženou na tomto poste. Jej predchodcom bol genpor. Mike Rouleau, ktorý bol ako zástupca náčelníka kandidátom na najvyšší post, ale náčelníkom sa nakoniec stal genpor. Wayne Eyre, veliteľ Kanadskej armády.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  NATO. *Lieutenant-General Frances J. Allen* [online]. nato.int, rev. 2020-09-14, [cit. 2021-05-09]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4   *Lt.-Gen. Frances Allen becomes first woman appointed as Canadian military's vice-chief of defence staff* [online]. nationalpost.com, 2021-03-09, [cit. 2021-05-09]. Dostupné online.
3. 1 2 3  BREWSTER, Murray. *Canadian military gets its 1st female vice-chief of the defence staff in major shakeup* [online]. cbc.ca, 2021-03-09, [cit. 2021-05-09]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
**Frasier Winslow Crane, M.D. Ph.D. Ed.D. A.P.A.** je fiktívny americký psychiater, postava amerických televíznych sitkomov *Na zdravie* a *Frasier*, ktorú stvárnil americký herec Kelsey Grammer. Grammer za stvárnenie Frasiera vyhral päť cien Emmy, pričom ako prvý televízny herec získal viacero nominácií na cenu Emmy za stvárnenie tej istej postavy v troch rôznych seriáloch (2x za účinkovanie v *Na zdravie*, raz ako hosť v sitkome *Wings* (1992) a deväťkrát za účinkovanie v sitkome *Frasier*).

Na zdravie
----------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Na zdravie (seriál)*
Postava sa prvý raz predstavila v epizóde seriálu *Na zdravie* v roku 1984, vystupoval tu ako objekt citov *Diane Chambersovej*, čím tak zamotal vzťah medzi Diane a Samom Malonom. Pôvodne sa Frasierovo vystúpenie malo obmedziť len na niekoľko epizód, vďaka Grammerovým hereckým výkonom, ktorého chválili producenti, sa z Frasiera stala postupne jedna z hlavných postáv a stály zákazník baru *Cheers*. Neskôr sa v sitkome *Na zdravie* oženil s psychiatričkou Lilith Sterninovou (Bebe Neuwirthová) a zanedlho sa im narodí syn Frederick Crane. Sitkom *Na zdravie* sa odohrával v Bostone, kde Frasier aj s rodinou býval. Po skončení seriálu *Na zdravie* sa postava Frasiera stala hlavným protagonistom spin-off seriálu *Frasier*, vďaka čomu sa postava Frasiera Crana objavovala na obrazovkách dokopy 20 rokov.

Frasier
-------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Frasier*
V spin-offe sa Frasier po rozvode s Lilith presťahuje do svojho rodiska, ktorým je americký Seattle, pričom Frederick je zverený do opatery jeho exmanželke. Tu sa zvíta so svojou rodinou (bola vytvorená pre sitkom *Frasier*, v seriály *Na zdravie* Frasier vravel, že je jedináčik a obaja rodičia mu zomreli): s otcom Martinom (policajt na dôchodku), s ktorým sa odcudzil, a so svojím puntičkárskym a upätým mladším bratom Nilesom, pod ktorého vplyvom sa z Frasiera stáva snob. Sitkom Frasier bol vysielaný v rokoch 1993 – 2004.

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑   *Biography of Kelsey Grammer* [online]. IMDB, [cit. 2013-06-07]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  . Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Frasier Crane na Internet Movie Database

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Frasier Crane na anglickej Wikipédii.*
**Angus Turner Jones** (známy ako **Angus T. Jones**, \* 8. október 1993, Austin, Texas, Spojené štáty) je americký herec známy predovšetkým vďaka svojej úlohe Jakea Harpera v americkom sitcome *Dva a pol chlapa*.

Biografia
---------

Angus T. Jones sa narodil 8. októbra 1993 v Texase. Jeho prvou filmovou úlohou bolo päťročné dieťa v dramatickej komédii *Milionár*. V roku 2002 sa objavil po boku Dennisa Quaida vo filme *Hráč*. V roku 2003 obdržal svoju významnú úlohu Jakea Harpera v sitcome *Dva a pol chlapa*. V tom istom roku hral vo filmoch ako Kráľ džungle 2, alebo *Dom naruby*. Zatiaľ sa naposledy objavil v roku 2005 vo filme *The Christmas Blessing*. Objavil sa tiež v postave J.T. v epizódnej úlohe v seriáli televízie Disney Channel Hannah Montana.

### Filmografia

* 1999: *Milionár* – Postava: päťročné dieťa
* 2001: *Večera u priatelov* – Postava: Sammy
* 2001: *Flek* – Postava: James
* 2002: *Hráč* – Postava: Hunter Morris
* 2003: *Láska z detstva* – Postava: Tye Powell
* 2003: *Kráľ džungle 2* – Postava: George junior
* 2003 – 2011: *Dva a pol chlapa* – Postava: Jake Harper
* 2003: *Dom naruby* – Postava: Georgey Sanderson –
* 2005: *The Christmas Blessing* – Postava: Charlie Bennett
* 2010: *Hannah Montana:Forever* – Postava: J.T.

Zaujímavosti
------------

Za každú jednu epizódu mu pribudlo na účet 300 000 dolárov (230 000 eur).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Angus T. Jones**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Angus T. Jones na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 15551787t
* GND: 1103353950
* ISNI: 0000 0001 1441 0236
* LCCN: no2009077101
* VIAF: 32310363
* WorldCat: lccn-no2009077101