recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Stanica bývalej PTŽ v Prešove
**Prešovsko-tarnovská železnica** (poľ. *Kolej transkarpacka*, nem. *Eperjes-Tarnówer Bahn*, maď. *Eperjes-Tarnówi Vasút*) bola železničná trať, vedúca medzi Prešovom a Tarnovom. Vznikla za účelom lepšieho prepojenia severovýchodného Uhorska s Haličou v 70. rokoch 19. storočia.

Vznik
-----

Aj keď prvé zámery prepojenia regiónov viedli z Prešova cez Dukliansky priesmyk do Przemyśla, v roku 1870 bola vo Viedni povolená výstavba trate do Tarnova cez Muszynu. Konkurz na jej stavbu a prevádzkovanie vyhrala viedenská banka Union, ktorá mala postaviť a prevádzkovať uhorskú časť trate. Železnicu Prešov – Sabinov – Orlov – Tarnov budovali pre dve koľaje, no položenie druhej bolo podmienené až dosiahnutím určitej vyťaženosti a zisku. Projekt stavby bol schválený v júni 1871, zmluvu na výstavbu podpísala banka 1. októbra 1871 s Oskarom Pongrátzom. Vo februári 1872 vznikla akciová spoločnosť *Uhorská časť prešovsko-tarnovskej železnice*, na ktorú banka previedla koncesné práva i stavebnú zmluvu. Samotná výstavba mala trvať 23 mesiacov a tak 3. marca 1873 bola dotiahnutá a odovzdaná trať po hraničnú obec Orlov. Prvé vlaky boli na 55 km dlhú trať vypravené 1. mája a obsluhovali 8 zastávok.

Už počas výstavby prebiehali rokovania o odkúpení trate spoločnosťou KBŽ, no tie zlyhali, keďže spoločnosť KBŽ nemala záujem o prevádzkovanie trate, ale len vlastnenie. Napokon sa majiteľom slovenskej časti Prešovsko-tarnovskej železnice stala spoločnosť MÁV.

Spojenie s Haličou napokon viedlo východnejšou trasou cez Medzilaborce, dokončené v roku 1874, preto bolo prepojenie Orlova na poľský úsek dokončené a trať sprevádzkovaná až v roku 1876. Plánovaná druhá koľaj bola nepotrebná a trať je okrem kratšieho úseku pri Tarnove v Poľsku dodnes jednokoľajná. 

V súčasnosti vedie v trase slovenského úseku železničná trať Košice – Muszyna.

Pozri aj
--------

* Dejiny železníc na Slovensku
* Tiská železnica

Externé odkazy
--------------

* Článok o trati
* História železnice

Zdroj
-----

* PTŽ na zsr.sk Archivované 2014-08-30 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
Historické trate na Slovensku |
| --- |
| 
* Gemerské priemyselné železnice
* Košicko-bohumínska železnica
* Ponitrianska železnica
* Považská železnica
* Prešovsko-tarnovská železnica
* Prvá uhorsko-haličská železnica
* Tiská železnica
* Uhorská severná železnica
* Uhorská severovýchodná železnica

 |  |

Súradnice: 49°12′49″S 20°54′52″V﻿ / ﻿49,213735°S 20,914546°V﻿ / 49.213735; 20.914546
Ray Scott Pardue
**Ray Scott Pardue** je americký spevák, skladateľ a člen nemecko-americkej skupiny 2THEUNIVERSE.

Život
-----

Narodil sa v Medellíne (Kolumbia, Južná Amerika), a ako batoľa bol adoptovaný manželským párom do USA. Už v útlom veku si jeho talent všimlo cirkevné spoločenstvo v malom juhoamerickom mestečku Booneville, Mississippi, ktoré vtedy navštevoval. Nadchol ho počas jednej omše spontánnou a capella verziou náboženskej piesne *Jesus Loves me* a známou klasikou *Amazing Grace*. 
  
Jeho talent začali rodičia podporovať. Pardue študoval spev, tanec a herectvo na Youth Performing Art School v Louisville, Kentucky, a neskôr vďaka štipendiu a svojmu talentu na renomovanom americkom inštitúte výtvarného umenia – Boston Conservatory.

Kariéra
-------

Ako sólový umelec spevák vydal niekoľko singlov. Jeho prvým úspechom bol singel *Shake it* v roku 2005, ktorý bol vybraný ako titulná pieseň pre reláciu *Dancestar*, vysielanej na televíznej stanici VIVA. Zároveň bola táto pieseň súčasťou jeho prvého albumu, ktorý v tom istom roku prezentoval na vypredanom koncerte v divadle Gloria v Kolíne nad Rýnom v Nemecku.

O dva roky neskôr sa jeho ďalší singel *RunninG* dostal do hudobného rebríčka rádia SWR.

V roku 2009 produkoval s nositeľom ceny Grammy – Daronom Jonesom (z R&B skupiny *112*), Tonym Reyesom a s dánskym house-remixérom Tommym Geem v Atlante svoj tretí single s názvom *Black Widow*, ktorý získal uznanie najmä v internetových rádiách Spojených štátov a v rebríčku Fame Games Rádia skončil na prvom mieste.

V roku 2009 sa spevák rozhodol založiť skupinu 2THEUNIVERSE.

Ray Scott Pardue je od decembra 2013 pravidelným speváckym hosťom v úspešnej hudobnej sérii *Session Possible* Wolfa Coderu. Okrem iného vystupujú pravidelne v mestách ako Essen, Mülheim an der Ruhr, Hattingen, Wuppertal, Solingen, Dortmund, Oberhausen a Herten.

V roku 2014 napísal spolu so Sarou Nücken a Steffenom Brücknerom zo skupiny Mrs. Greenbird pieseň *Good Ole Ricky*, ktorá bola publikovaná na albume *Postcards.* Album bol nahraný v Nashville a spomínaná pieseň obsadila 47. miesto v nemeckom rebríčku hitov.

Referencie
----------

1. 1 2  Thomas Diamandis (2013). "Biography", oficiálna webová stránka 2THEUNIVERSE (nemecky), naposledy navštívená 30.01.2014.
2. ↑  Olaf Demmerling (2005). "Raymond Scott and the Goalgetters live am 17.09.2005 im Gloria Köln", Events-and-Trends Das Magazin (nemecky), naposledy navštívená 30.01.2014.
3. ↑  Fame Games Radio (19.06.2009). "Episode 226:Chasing Cars", Fame Games Radio Charts (anglicky), naposledy navštívená 30.01.2014.
4. ↑  YouTube: *Fame Games Radio Charts July 2, 2009* oficiálny kanál Fame Games Radio, naposledy navštívená 30.01.2014
5. ↑  Solinger Bote (07.01.2016). "Wolf Codera holt "Vulkan aus Jakarta" nach Solingen", Solinger Bote (nemecky), naposledy navštívená 15.01.2016.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webová stránka
**Reggae** (vysl. *rege*) je hudobný žáner ktorý vznikol na Jamajke v 60. rokoch 20. storočia. Napriek tomu, že sa niekedy používa na označenie širšieho spektra jamajskej hudby, slovo reggae pôvodne označovalo jasne vyhranený hudobný štýl, ktorý vznikol ako následovnik ska a najmä rocksteady.

Z rytmického hľadiska je reggae charakteristické prízvukom na neprízvučné doby – druhá a štvrtá doba každého taktu, pričom rytmická gitara zdôrazňuje aj tretiu dobu, prípadne drží akord z druhej doby až do štvrtej. Reggae býva pomalšie ako ska, no rýchlejšie ako rocksteady a ako oba tieto žánre používa gitarovú techniku skanking. Práve tempo a špecificky hraná tretia doba tvoria, spolu s odlišným spôsobom hrania basov, hlavný rozdiel medzi reggae a rocksteady.

Etymológia
----------

Z etymologického hľadiska je pôvod slova *reggae* nejasný. Slovník jamajskej angličtiny z 1969 indexuje reggae ako "nedávno zavedené hláskovanie pre rege", pričom rege-rege je jamajský výraz pre handry, ale aj hádku. Reggae sa ako hudobný pojem prvýkrát objavil v rocksteady pesničke "Do the Reggay" od The Maytals z 1968. Na prvé použitie tohoto termínu si nárokuje vtedajší líder skupiny Toots Hibbert, ktorý ho ako prvý použil v súvislosti s týmto druhom hudby, už dlhšie predtým však bol používaný na Jamajke, hlavne v Kingstone ako meno pre pomalší tanec, či určitý štýl rocksteady. Samotné slovo reggae má byť pritom odvodené z jamajského "streggae", čo je jednak výraz pre prostitútku, ako aj výraz pre zle oblečené dievča.

Reggae hudobnik Derrick Morgan tvrdil, že pojem reggae vznikol pri nahrávaní jeho skladby "Fat Man", kde zvuk klávesov a gitary vydával zvuk podobný tomuto slovu. Tento pojem začal ako prvý používať producent Bunny Lee.

Najznámejší reggae umelci
-------------------------

* The Wailers (neskôr Bob Marley and the Wailers)
* Toots and the Maytals
* Big Youth
* Third World
* Israel Kamakawiwo‘ole
* Burning Spear
* Matunbi
* Peter Tosh
* Sugar Minott
* Steel Pulse
* The Pioneers
* Black Uhuru
* Denis Brown
* Lee "Scratch" Perry
* Sly and Robbie
* Michael Prophet

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Reggae**

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Pulteney Bridge** je cestný oblúkový most v anglickom meste Bath premosťujúci rieku Avon. Je známy ako jeden zo štyroch mostov na svete, ktoré majú po celej dĺžke obchody.

Most bol pomenovaný po Frances Pulteneyovej, ktorá v roku 1767 zdedila Bathwick Estate ležiace na druhej strane rieky Avon ako Bath. Mesto Bath zažívalo v tej dobe stavebný rozmach a Francesin manžel William Pulteney sa rozhodol rozšíriť mesto aj na druhú stranu rieky. Na navrhnutie spojnice brehov pozval významného neoklasicistického architekta Roberta Adama, ktorý sa inšpiroval nezrealizovaným návrhom mosta Rialto od Andreu Palladia. Výstavba mosta sa začala v roku 1769 a bola ukončená o štyri roky neskôr.

Celková dĺžka mosta je 45 m a jeho šírka je 18 m. Dnes slúži most len pre peších, pre autobusy a pre taxíky; v roku 2009 bolo navrhnuté zákazanie cestnej premávky na moste, o dva roky neskôr bol návrh zamietnutý. Vzhľad mosta bol viackrát menený. V roku 1792 bola pôvodná šírka 15 m zväčšená na súčasných 18 a pôvodných 16 obchodov prestavaných na šesť. V 19. storočí majitelia obchodov menili ich vzhľad menením okien alebo rozširovaním nad rieku pomocou konzol. V prvej polovici 20. storočia bolo niekoľko obchodov kúpených mestskou radou a prestavaných do pôvodnej podoby. Posledná veľká úprava mosta bola v roku 1975, kedy boli obnovené fasády obchodov na južnej strane ulice.

Referencie
----------

1. 1 2   *Pulteney Bridge* [online]. BuildingHistory.org. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Pulteney Bridge* [online]. HistoricEngland.org.uk. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑   *Pulteney Bridge pedestrianisation plans* [online]. BathChronicle.co.uk. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑   *Historic Pulteney Bridge traffic ban dropped* [online]. BathChronicle.co.uk. Dostupné online. (po anglicky)
5. 1 2  MANCO, Jean. Pulteney Bridge. *Architectural History*, 1995, s. 129–145. DOI: 10.2307/1568625.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pulteney Bridge**

Externé odkazy
--------------

* 

* Pulteney Bridge v databáze *Structurae*
**Rudolf Manderla** (\* 10. júl 1884, Blumentál, Bratislava – † 1968, Viedeň) bol bratislavský nemecký mäsiarsky podnikateľ. V rokoch 1933 – 1935 dal postaviť prvú výškovú budovu v Bratislave - Obchodný a obytný dom Manderla.

Rudolf Manderla bol vnuk brata zakladateľa rodinnej mäsiarskej firmy, Andreasa Manderlu, ktorý založil firmu v roku 1866. Rodinu spolu s ostatným nemeckým obyvateľstvom po druhej svetovej vojne deportovali z Česko-Slovenska a majetok bol znárodnený. Usadili sa v Rakúsku. Rodinný podnik, *Rudolf Manderla, úč. sp. veľkomäsiarstvo a veľkoúdenárstvo, továreň na konzervy* bol ako konfiškát včlenený do národného podniku *Západoslovenský mäsový priemysel Bratislava*.

Rodina
------

* otec: Ján Manderla
* matka: Sofia rod. Stöhrová
* syn: Rudolf Manderla
* syn: Fritz Manderla (\* 1919)

Literatúra
----------

* Fritz Manderla *Autobiographie. Chronik der Pressburger Fleischwarenfabrikanten - Familie Manderla* (*Životopis Fritza Manderlu, Kronika bratislavskej rodiny výrobcov mäsových výrobkov Manderlovcov*). Múzeum kultúry karpatských Nemcov, Bratislava, 1998
* Roman Holec *Manderla Rudolf* (*Sága rodu mäsiarov*). In: Do pamäti národa. Osobnosti slovenských dejín prvej polovice 20.storočia. Bratislava, Veda 2003, s. 375-378

Externé odkazy
--------------

* Konfiškáty včlenené do n. p. Západoslovenský mäsový priemysel Bratislava[nefunkčný odkaz]
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam 305 - farnosť Blumentál-Bratislava
Rue des Jardins-Saint-Paul
**Rue des Jardins-Saint-Paul** (*ulica Záhrad svätého Pavla*) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode.

Poloha
------

Ulica vedie od križovatky s Quai des Célestins a končí pri Rue Charlemagne. Je orientovaná z juhu na sever.

Dejiny
------

Najstaršia časť ulice pochádza z 13. storočia ako dokladajú zmienky v kúpnych zmluvách z rokov 1277 a 1298. Nazývala sa vtedy *Rue des Jardins*, lebo priestor pred mestskými hradbami nebol zastavaný a boli tu záhrady. V ulici žil François Rabelais a zomrel tu v roku 1553.

Úsek medzi *Quai des Célestins* a Rue de l'Ave-Maria bol prerazený až v roku 1847 a celá ulica bola pomenovaná dnešným názvom.

Významné stavby
---------------

V ulici sa nachádza najzachovalejšia časť parížskych hradieb postavených na príkaz kráľa Filipa II. Augusta v rokoch 1190 – 1210. Hradba je dlhá 60 ma vysoká 7,60 m a viditeľná zo svojej vonkajšej strany. Od roku 1889 je stavba chránená ako historická pamiatka.

Vnútorná strana múru je viditeľná z telocvične Lýcea Karola Veľkého (Lycée Charlemagne), ktorá k nej prilieha. Na hradbe sú stále zrejmé dve veže, jedna uprostred športoviska a druhá na križovatke s *Rue Charlemagne*.

Pozri aj
--------

* Quartier Saint-Paul

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rue des Jardins-Saint-Paul**

Externé odkazy
--------------

* Ulica na stránkach Paríža
* Záznam hradieb v evidencii historických pamiatok

Zdroj
-----

Súradnice: 48°51′12″S 2°21′38″V﻿ / ﻿48,85346°S 2,36058°V﻿ / 48.85346; 2.36058

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rue des Jardins-Saint-Paul na českej Wikipédii.*
**Rebalansovanie** portfólia je jedným z nástrojov, ktorými investori znižujú riziko svojich investícií. Je to proces, ktorý upravuje váhu rôznych aktív, ktoré má investor v portfóliu, za účelom udržania rovnakého pomeru aktív a ich typov (akcií, dlhopisov a pod.), aké malo portfólio na začiatku investovania. Tým, že hodnoty rôznych aktív na trhu sa neustále menia, po istej dobe sa pôvodný pomer vychýli.

Úlohou diverzifikácie portfólia je minimalizovať risk, čo znamená investovanie do viacerých druhov aktív. V prípade, že jedno z nich klesne na hodnote, investor tak nestratí veľa. To znamená, že ak sa portfólio vychýli, je dôležité vrátiť sa na pôvodné rozdelenie portfólia, v prípade, že by akcie prudko klesli. Ak mal investor na začiatku investovania napríklad 50% akcií a 50% dlhopisov a cena akcií sa dlhodobo zvyšovala, nastane situácia, keď akcie tvoria 70% hodnoty portfólia, zatiaľ čo dlhopisy už len 30%. Rebalansovanie portfólia znamená, že investor sa z pomeru 70/30 vráti späť na pôvodných 50/50, pretože nechce zvýšiť riziko svojej investície.

Rebalansovanie dôchodkového sporenia
------------------------------------

Jedným s najtypickejších príkladov rebalansovania portfólia je v dôchodkovom sporení. Na začiatku sporenia, keď je investor mladý, si môže investor dovoliť portfólio s vysokým riskom (zvyčajne to znamená viac akcií na úkor dlhopisov). Postupom času je však dôležité mať viac a viac konzervatívnejšie portfólio, pretože investor nechce riskovať veľké straty pred čoskorým odchodom do dôchodku, preto by sa aj pomer akcií a dlhopisov zmenil k prospechu dlhopisov, ktoré sú menej rizikovejšie ako akcie.

Kritika rebalansovania
----------------------

V posledných rokoch sa objavujú kritiky rebalansovania a jeho efektivity. Podstata rebalansovania je v tom, že investor predáva aktíva, ktorým sa v aktuálnom horizonte darilo, zatiaľ čo nakupuje aktíva, ktorých výkon v poslednej dobe bol skôr negatívny. To znamená, že ak by sa trh naďalej vyvíjal rovnakým smerom, tak investor efektívne stráca peniaze. Úlohou rebalansovania je udržať konštantný profil rizika, aj napriek tomu, že to môže viesť k menším výnosom.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2019-04-29]. Dostupné online. Archivované 2019-04-29 z originálu.
3. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2019-04-29]. Dostupné online. Archivované 2015-03-15 z originálu.
4. ↑
5. ↑
Remešský evanjeliár
**Remešský evanjeliár** (iné názvy: **Remešský korunovačný evanjeliár, Remešský kódex, Sázavsko-emauzský evanjeliár, Remešské evanjelium, Sázavské evanjelium, Sázavsko-emauzské evanjelium**, fr. *Texte du sacre*) je stredoveký hlaholský a cyrilský evanjeliár, na ktorý podľa legiend dlhé roky prisahali francúzski králi.

Skladá sa z dvoch častí: cyrilského rukopisu evanjelií, ktorého pôvod je neistý (zrejme pochádza z 11. storočia zo Sázavského kláštora, alebo pochádza z 11. storočia z Kyjevskej Rusi), a hlaholského sviatočného lekcionára, ktorý pochádza z Emauzského kláštora v Prahe z roku 1395. Vznikol tak, že Karol IV. daroval Emauzskému kláštoru cyrilskú časť, ktorá sa pokladala za autograf svätého Prokopa, ktorú neskôr mnísi zviazali v jeden celok s hlaholskou časťou do veľmi peknej väzby ozdobenej zlatom a drahokamami.  

V 15. storočí sa tento evanjeliár dostal, asi v rámci rokovaní ultrakvistov s gréckou cirkvou, do Konštantínopola. Tam ho v druhej polovici 16. storočia predali reimskému arcibiskupovi Karolovi Lotrinskému, ktorý ju kúpil v mylnom presvedčení, že kupuje originál knihy napísanej svätým Hieronymom. Karol Lotrinský evanjeliár daroval reimskej katedrále. Vo Francúzsku potom podľa niektorých názorov francúzski králi až do začiatku 18. storočia slávnostne pri svojej korunovácii v reimskej katedrále prisahali na tento evanjeliár v domnienke, že prisahajú na knihu svätého Hieronyma. Podľa iných názorov je tvrdenie, že francúzski králi prisahali práve na túto knihu legenda. To, že je text písaný cyrilikou a teda nemôže byť od svätého Hieronyma, sa Francúzi dozvedeli vraj až začiatkom 18. storočia, keď evanjeliár ukázali pri oficiálnej štátnej návšteve ruskému panovníkovi Petrovi I. ktorý cyriliku pochopiteľne okamžite spoznal. Odvtedy francúzski králi prestali na evanjeliár prisahať.

Zdroje
------

* Vačica, J.: *Slovanská bohoslužba* [nefunkčný odkaz]
* Na Remešský evangeliář omylem přísahali francoužští králové stovky let in: praguecityline.cz
* Corvinus Jastrzobski, *Notice sur le texte du Sacre ; in Achille François et Jouffroy d'Abbans, Dictionnaire des inventions et découvertes anciennes et modernes,* str. 384-396  (stĺpec 392 a nasl. sa zaoberá otázkou, či na knihu prisahali francúzsku králi)
* *Bulletin des bibliothèques de France*, Chronique des bibliothèques, 1967 - Paris, zv. 12, č. 9-10
* O Reimsskom evangelii, 2007 (po rusky)  Archivované 2008-03-02 na Wayback Machine

Externé odkazy
--------------

* Faksimile a preklad do latinčiny: Évangéliaire slave dit Texte du sacre de la Bibliothéque de Reims, dostupné online:
* František, B.: *Od kolébky našeho obrození*, 1904
**Rukojemnícka dráma v Kaplne** sa odohrala 16. júla 2003 v obci Kaplna v okrese Senec. Tento prípad patrí k najzávažnejším zásahom Útvaru osobitného určenia Prezídia Policajného zboru a Policajného pohotovostného útvaru Oddelenia Poriadkovej polície Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Trnave. Situácia sa skončia úspešným oslobodením všetkých rukojemníkov a zadržaním pri zásahu postreleného podozrivého.

Priebeh
-------

Peugeot 206, automobil na ktorom podozrivý unikal (ilustračné foto)
16. júla 2003 29-ročný drogovo závislý Henrich Masár, hľadaný pre podozrenie z dvoch vrážd vo Váhovciach zastrelil Petra Hantáka, vodiča vozidla Peugeot 206, ktoré stopol. Následne v odcudzenom automobile unikal pred hliadkou Policajného zboru cez Trnavu smerom na Senec. Okolo 17:00 avšak došlo k zrážke vozidla podozrivého s kamiónom v obci Kaplna.[1]

Podozrivý vtrhol do blízkeho domu údržbára Štefana Rovenského, kde zajal štyroch rukojemníkov, z toho jedného maloletého. Rukojemníkov ohrozoval zbraňou, podľa výpovede Rovenského sa ale správal slušne a tvrdil, že im neublíži.[1] Na miesto zásahu urýchlene dorazili príslušníci Útvaru osobitného určenia (ÚOU) a Policajného pohotovostného útvaru Trnava (PPÚ).[2] Po štyroch hodinách dosiahol vyjednávací tím výmenu rukojemníkov za Masárovu priateľku Andreu, ktorú na miesto priviezla polícia.

Po piatich hodinách pristúpil veliteľ zásahu k vstupu do domu. Zásahový tím po vstupe zistil, že podozrivý mieri pištoľou na hlavu svojej priateľky. Zasahujúci policajt vystrelil na plece podozrivého,[1] projektil ale zasiahol jeho ústnu dutinu.[3]

Súdna dohra
-----------

V roku 2005 Krajský súd v Trnave odsúdil Henricha Masára, obžalovaného z trojnásobnej vraždy, krádeže, nedovoleného ozborojovania a brania rukojemníka na doživotný trest odňatia slobody.[4]

Referencie
----------

1. 1 2 3  Filo, Jakub. Tri vraždy a rukojemnícka dráma v podaní Masára. In *Aktuálne.sk*, 2008-08-15. Dostupné na internete.
2. ↑  *Útvar osobitného určenia*. cit. 2014-07-04. Dostupné na internete.
3. ↑  Friš, Michal. Dráma v Kaplnej skončila šťastne, rukojemníci sú v poriadku. In *SME*, 2003-07-18. Dostupné na internete.
4. ↑  Vrah Masár dostal doživotie. In *Pravda*, 2005-10-12. Dostupné na internete.

Pozri aj
--------

* Rukojemnícka dráma
* Útvar osobitného určenia Prezídia Policajného zboru

Súradnice: 48°17′34″S 17°27′24″V﻿ / ﻿48,292869°S 17,456557°V﻿ / 48.292869; 17.456557
Vlajka Čiernej Hory
Vlajka Srbska a Čiernej Hory
Mapa spoločného štátu s vyznačeným územím Čiernej Hory
**Referendum o nezávislosti Čiernej Hory** prebehlo 21. mája 2006. Cieľom tohto plebiscitu bolo rozhodnúť, či má Čiernohorská republika vystúpiť z federácie Srbsko a Čierna Hora a získať plnú nezávislosť podľa medzinárodného práva.

Voliči odpovedali na otázku:

Желите ли да Република Црна Гора буде независна држава са пуним међународно-правним субјективитетом?
**Želite li da Republika Crna Gora bude nezavisna država sa punim međunarodno-pravnim subjektivitetom?**
*Prajete si, aby bola Republika Čierna Hora nezávislým štátom s plnou medzinárodneprávnou subjektivitou?*
Hlasovania sa zúčastnilo 86,3 % oprávnených voličov, z ktorých 55,5 % na položenú otázku odpovedalo ÁNO, čím bola o pol percenta (131 hlasov) prekročená hranica stanovená Európskou úniou (55 %). 

Výsledok referenda znamenal konečný zánik posledného pozostatku bývalej Juhoslávie, ostatné štáty získali nezávislosť už v rokoch 1991 a 1992. Čiernohorský premiér Milo Đukanović stanovil za hlavný cieľ novovzniknutého štátu vstup do Európskej únie.

Vyhlásenie samostatnosti
------------------------

Dňa 3. júna 2006 bolo zvolané mimoriadne zasadnutie *Skupštiny*, ktorého jediným bodom programu bolo prijatie Vyhlásenia o vzniku Republiky Čierna Hora.

Referencie
----------

1. ↑  1. B92: Dnes vyhlásenie nezávislosti (po srbsky),
2. ↑  2. BBC: Čierna Hora vyhlasuje nezávislosť (po anglicky)

Externé odkazy
--------------

* Stránky Štátnej volebnej komisie Archivované 2006-08-28 na Wayback Machine

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Referendum o nezávislosti Černé Hory na českej Wikipédii.*
Formátovaný text je text, ktorý je upravený tak, aby bol dobre čitateľný a vzhľadovo príjemný. Na dosiahnutie tohto efektu sa text člení do odsekov s viacerými veľkosťami, typmi, rezmi a farbami písma, nadpismi, odrážkami a číslovaním, symbolmi, tabuľkami, obrázkami a ďalšími prvkami.

Aby bolo možné text formátovať pomocou spomínaných prvkov, je potrebné, aby počítač presne vedel určiť miesto a vlastnosti použitých prvkov. Každý výrobca textového editora môže tento problém riešiť po svojom. Napríklad textový editor MS WORD používa formát DOC. Existujú však i spôsoby, na ktorých sa dohodla väčšina výrobcov. Týmito spôsobmi sú formáty RTF a XML.

Napríklad text 

```
 Ahoj!
	Toto je tučný text.
```

sa vo formáte RTF zapíše takto: 

```
 {\rtf1\ansi\deff0  
  Ahoj!\par
  Toto je \b tučný \b0 text.\par 
 }

```

a vo formáte XML taxto:

```
<?xml version="1.0" encoding="windows-1250"?>
<w:wordDocument xmlns:w="http://schemas.microsoft.com/office/word/2003/wordml" > 
 <w:body>  
  <w:p><w:r><w:t>Ahoj!!!</w:t></w:r></w:p>
  <w:p><w:r><w:t>Toto je </w:t></w:r>
       <w:r><w:rPr><w:b/></w:rPr><w:t>tučný </w:t></w:r>
       <w:r><w:t>text. </w:t></w:r>
  </w:p>
 </w:body>
</w:wordDocument>

```

Zdroje
------

* Etkiho stránka
**Reggae fusion** je subžáner reggae, ktorý v sebe spája prvky reggae alebo dancehallu s inými žánrami ako pop, rock, R&B, jazz či drum and bass. Termín "reggae fusion" je tiež používaný na označenie interpretov, ktorý žáner reggae často striedajú s inými žánrami, predovšetkým s hip-hopom, ako Kardinal Offishall, Sean Kingston a Heavy D.

História
--------

Aj keď interpreti už začiatkom 70. rokov spájali prvky reggae s inými žánrami, nebol známy žiadny oficiálny názov pre túto tvorbu. Interpreti ako UB40 boli označovaní termínmi, kde k názvu reggae bol pridaný názov daného žánru (napr.  *reggae funk*, *reggae pop*, *reggae-disco*). Až koncom 90. rokov sa vytvoril názov reggae fusion.

Temto subžáner sa vytvoril koncom 80. a začiatkom 90. rokov z dancehallu, kde inštrumentálne skladby alebo tzv. "riddimy" obsahovali prvky R&B alebo hip-hopu. hlavne preto, niektorí označujú interpretov ako Mad Cobra, Shabba Ranks, Super Cat, Buju Banton a Tony Rebel za priekopníkov žánru reggae fusion.

Euro reggae
-----------

Začiatkom 90. rokov sa dostala evolúcia žánru reggae fusion v Európe do iného hudobného štýlu hlavne vďaka hitu „All That She Wants" od skupiny Ace of Base. Jej zvuk je často označovaný za Euro reggae, a stal sa trendom eurodance hudby, ako „Coco Jamboo" od Mr. Presidenta, „Sweet Sweet Smile" od Tatjany, „Help Me Dr. Dick" od E-Rotic, „Ole Ole Singin’ Ole Ola" od Rollergirl či „Bamboleo" od Garcia.

Významní interpreti
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * 311
* Ace of Base
* Bad Brains
* Barrington Levy
* Bounty Killer
* Buju Banton
* Che’Nelle
* Damian Marley
* Dr. Alban
* Elephant Man
* Heavy D
* Ini Kamoze
* Inner Circle
* Iyaz
* Junior Reid
* Kardinal Offishall
* Ky-Mani Marley
 | * Mad Cobra
* Major Lazer
* Magic!
* Men at Work
* No Doubt
* Olly Murs
* The Police
* Rayvon
* Rihanna
* Sean Paul
* Sean Kingston
* Shabba Ranks
* Shaggy
* Sizzla
* The Skints
* Tony Rebel
* UB40
 |

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑  Big D. *Reggae Fusion* [online]. Reggae-Reviews, 8. máj 2008, [cit. 2008-06-07]. Dostupné online.
3. ↑   *Reggae Music: Reggae Fusion* [online]. All things Reggae, [cit. 2009-02-10]. Dostupné online.
4. ↑  Ritu. *Roots of reggae fusion* [online]. Reggaeloops.com Blog, [cit. 2010-01-07]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Reggae fusion hudba
* Zoznam albumov reggae fusion

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Reggae fusion na anglickej Wikipédii.*
Pinebook Pro so systémom Debian
**Pinebook Pro** je ľahký notebook pre Linux a \*BSD, založený na architektúre ARM od spoločnosti PINE64.

Je navrhnutý tak, aby bol alternatívou pre Chromebooky, ktoré používatelia konvertujú na Linuxové notebooky. Obsahuje 14" IPS displej s rozlíšením 1920x1080, telo z horčíkovej zliatiny, eMMC úložisko s kapacitou 64 alebo 128 GB, batériu s kapacitou 10 000 mAh a disponuje veľkou modularitou.

Založený je na systéme na čipe RK3399, obsahuje port USB-C pre dáta, video výstup a nabíjanie, prepínače na odpojenie mikrofónu, BT/WiFI modulu a kamery a rozšíriteľné úložisko pomocou NVMe s voliteľným adaptérom.

Vybavený je 4 GB pamäte a 128 Mb modulom SPI boot Flash. Medzi rozhrania patrí čítačka pamäťavých kariet micro SD, ktorá je bootovateľná, porty USB 2.0 a 3.0, port USB-C a UART cez mikrofónny vstup.

Klávesnica a touchpad používajú protokol USB 2.0. LCD panel používa protokol eDP MiPi.

Podporuje viac operačných systémov, napr. rôzne distribúcie Linuxu (Ubuntu, Debian, Manjaro a pod.), Android, ChromeOS a \*BSD.

Pozri aj
--------

* Pinebook

Referencie
----------

1. ↑  PRAKASH, Abhishek. *$200 Linux Laptop Pinebook Pro is Available for Purchase* [online]. itsfoss.com, [cit. 2019-10-14]. Dostupné online.
2. ↑   *Pinebook Pro Linux Laptop Coming This Year Priced $199* [online]. omgubuntu.co.uk, 2019-01-30, [cit. 2019-10-14]. Dostupné online.
3. ↑  ALDERSON, Alex. *The PineBook Pro, a 14-inch Linux laptop, is now available to order for US$199.99* [online]. notebookcheck.net, [cit. 2019-10-14]. Dostupné online.

Zdroj
-----

* Wiki stránka projektu
Súradnice: 47° 41′ 51.14″ s.š. 18° 29′ 57.05″ v.d.

Vstup do jaskyne
**Pisznice-barlang** (doslova *Jaskyňa Pisznice*; iné názvy: **Pisznicei-barlang, Bőregér-lyuk, Nagy-pisznicei-barlang, Priesnitz-barlang, Piszlice-barlang, Pisznyicei hévizes barlang, Pisznyice-barlang**) je jaskyňa nachádzajúca sa na severe Maďarska, pri meste Héreg a Lábatlan, v strednej časti pohoria Gerecse na jeho južnej strane v nadmorskej výške 466 m n. m. pod rovnomenným vrchom (546 m n. m.).

Je vápencového pôvodu s dĺžkou približne 500 m. Vznikla v období Trias. Krasový charakter jaskyne dokazujú veľkolepé kupoly. Kvapľová výzdoba jaskyne je žiaľ často poškodená vandalmi. Charakteristikou jaskyne sú skoro horizontálne rovnobežné chodby usporiadané nad sebou a vedľa seba. 

Jaskyňa je stálym zimným, a občasným letným sídlom mnohých, aj zriedkavých druhov netopierov.

Slovo Pisznice pochádza zo slovanského *Pisnice*, *Pěsnica* (porov. čes. Písnice, slovinské Pesnica a podobne).

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Pisznice-barlang na maďarskej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

Fotografie[nefunkčný odkaz]
**Relative strength index** (skr. **RSI**; doslova *index relatívnej sily*) patrí medzi základné indikátory technickej analýzy. Radí sa medzi momentum oscilátory a používa sa na meranie rýchlosti zmeny ceny.

Jeho tvorcom je Welles Wilder, ktorý ho prvýkrát uviedol v roku 1978 vo svojej knihe „New Concepts in Technical Trading Systems".

  

RSI sa počíta nasledovne:

100 - (100 / (1 + RS))

pričom:

RS = priemer vzrastu CLOSE cien za n dní / priemer poklesu CLOSE cien za n dní.

  

Vzrastom a poklesom sa rozumie rozdiel dnešnej CLOSE ceny oproti včerajšej CLOSE. Ak dnešná cena uzatvorila vyššie ako včerajšia, ich rozdiel sa ráta do priemeru v čitateli RS. Ak uzatvorila nižšie ako včera, ich rozdiel sa ráta do priemeru v menovateli. Zvyčajné nastavenie indikátora (hodnota n) je 9,14 a 25 dní. 

Príklad: Ak si zvolíme nastavenie 14 periód, pričom z nich len 5 dní skončilo s kladným rozdielom (dnešná CLOSE – včerajšia CLOSE), súčet týchto kladných rozdielov sa delí celými 14 dňami. Hodnota RSI sa pohybuje medzi 0 až 100. Grafická forma indikátora má podobu oscilátora okolo neutrálnej línie 50 bodov.

Použitie indikátora
-------------------

  

Najčastejšie sa indikátor používa takým spôsobom, že hodnoty nad 70 bodov poukazujú na prekúpenosť a hodnoty pod 30 bodov poukazujú na prepredanosť podkladového aktíva. 

Ďalším častým spôsobom jeho využitia je sledovanie prekročenia neutrálnej línie indikátora smerom nahor/nadol. RSI nad 50 znamená, že priemerné zárobky (resp. vzrasty) za n zvolených dní začali presahovať priemerné straty (resp. poklesy) za n zvolených dní.

Niektorí technickí analytici pre vstupné a výstupné signály vyhľadávajú pozitívne alebo negatívne divergencie medzi cenovým grafom a samotným grafom indikátora.

  

Tak ako ostatné indikátory technickej analýzy, je vhodné používať RSI v kombinácii s inými indikátormi. Neodporúča sa však kombinovať ho s SSTO alebo W%R indikátormi, keďže sú si veľmi podobné a poukazujú na tú istú vec, ktorou je prekúpenosť alebo prepredanosť podkladového aktíva.

Externé odkazy
--------------

* RSI - Relative Strength Index na eTrading.sk[nefunkčný odkaz]
logo portálu Profil slovenskej kultúry
**Profil slovenskej kultúry** je internetový portál, ktorý funguje ako digitálny sprievodca po slovenskej kultúre. Sprístupňuje ho Univerzitná knižnica v Bratislave.

Charakteristika portálu
-----------------------

Internetový portál sprístupnila Univerzitná knižnica v Bratislave v roku 2015 a ponúka zosumarizované informácie o všetkých oblastiach kultúry a umenia, predstavuje bohaté kultúrne dedičstvo, prírodné krásy, turistické atrakcie, ale aj dôležité inštitúcie, organizácie, subjekty. Portál je dvojjazyčný (slovenčina, angličtina), a tým zároveň prístupný pre zahraničných návštevníkov Slovenska, či pre zahraničných záujemcov o informácie o Slovensku a jeho kultúre.

Vývoj a ciele portálu
---------------------

Myšlienka internetového portálu vznikla okolo roku 2013 so zámerom vytvoriť základ komplexnej prezentácie slovenskej kultúry a poskytnúť komplexné informácie o umení a kultúre na jednom mieste. Cieľom projektu je prezentovať slovenskú kultúru a umenie v historickom prehľade až do súčasnosti vo forme pútavých esejí, vrátane prierezových aktuálnych a atraktívnych tém, podporiť rozvoj kultúrneho povedomia o Slovensku, stimulovať cestovný ruch a zabezpečiť budovanie pozitívneho imidžu Slovenska doma i v zahraničí.

Obsah portálu
-------------

Obsahom internetového portálu sú atraktívne ilustrované súhrny o jednotlivých oblastiach kultúry a umenia spracované v chronologickom priereze od najstaršieho obdobia až po súčasnosť v týchto kategóriách: architektúra, festivaly, film, kultúrne dedičstvo, literatúra, médiá, múzické umenia, tradičná ľudová kultúra a folklór, turizmus, výtvarné umenie.
Okrem komplexného prehľadu o slovenskej kultúre a umení súčasťou portálu sú aj prehľadné informácie o Slovensku (geografia, topografia, štátny systém, obyvateľstvo, náboženstvo, história), informácie o slovenskom športe od 19.storočia po súčasnosť, súhrn o slovenskej gastronómii, história a súčasnosť slovenského vinohradníctva a vinárstva, vývoj módy a odevného dizajnu, história a súčasnosť digitálnych hier, turizmus na Slovensku v kocke a atrakcie regiónov a špeciálne témy týkajúce sa kreatívneho priemyslu v SR, ocenení a súťaží v oblasti kultúry, významných kultúrnych podujatí a festivalov.
Texty/eseje/tematické okruhy spracovali renomovaní autori v daných oblastiach, fotografie/ ilustrácie poskytli renomované inštitúcie a významní profesionálni fotografi.
K 31. decembru 2019 bolo zverejnených 1 310 normostrán textu, ktorý napísal kolektív 53 autorov a bol ilustrovaný 1 315 fotografiami od 31 fotografov a 14 inštitúcií.

Externé odkazy
--------------

* Profil slovenskej kultúry Archivované 2020-08-10 na Wayback Machine

Zdroj
-----

* Archivované 2020-08-10 na Wayback Machine
**Rutilius Taurus Aemilianus Palladius** (4. storočie) bol rímsky spisovateľ, autor diela *Opus agriculturae* (Poľnohospodárske práce) označovaného tiež názvom *De Re Rustica* (O poľnohospodárstve). Pohľad, ktorý prevláda v 14-dielnej knihe, prezrádza, že autor diela patril k bohatej veľkostatkárskej aristokracii v západnej časti Rímskej ríše, konzervatívnej vrstve veľkých pozemkových vlastníkov, ktorá sa bránila prechodu k novým technológiám a následným spoločenským zmenám.

Knihy II-XIII *Opus agriculturae* sa mesiac po mesiaci zaoberajú poľnohospodárskymi prácami určenými na každý mesiac v roku. Posledná kniha XIV, označená vlastným názvom *De Insitione* (O ovocných stromoch) je zložená v elegickom distichu. Ide o odkaz klasického rímskeho spisovateľa náučnej prózy o poľnohospodárstve, Palladiovho predchodcu Iunia Moderata Columellu. Palladius mimo neho čerpal i z diel Catona Staršieho a encyklopedistu Varrona.

Externé odkazy
--------------

* *Opus agriculturae* (latinsky)
* Raný anglický preklad Palladia(anglicky)

Literatúra
----------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Rutilius Taurus Aemilianus Palladius na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Autoritné údaje: * BnF: 11887191f
* GND: 118789341
* ISNI: 0000 0000 8132 2992
* LCCN: n50052989
* NK ČR: jn19990006346
* VIAF: 54143112
* WorldCat: lccn-n50052989
Ružencový prsteň vhodný na nosenie na prste.
**Ružencový prsteň** je prsteň slúžiaci ako pomôcka pre počítanie modlitby Zdravas Mária pri modlitbe ruženca. Je teda akousi zmenšenou a zredukovanou verziou ruženca.

V niektorých oblastiach býva nosený ako symbol katolicizmu. Ako nenápadný symbol bol používaný napr. aj za komunistického režimu v Československu.

Jeho dizajn je zvyčajne veľmi prostý - ide o jeden krúžok s desiatimi jednoduchými výstupkami (zrnkami) a jedným väčším výstupkom v tvare kríža (prípadne vzácne aj iného symbolu). Niektoré ružencové prstene sú určené na nosenie na prste (takže kríž je akoby položený na krúžku, aby neprekážal), u iných sa predpokladá skôr nosenie vo vrecku či zavesenie na šnúrke okolo krku a na prst sa navlieka (resp. môže navliekať) až pri modlitbe, u týchto býva pomerne veľký kríž či krucifix vztýčený kolmo k obruči či ponorený obrúčkou.

Existujú aj ružencové prstienky z drahých kovov alebo zdobené drahokamami, ktoré sa predávajú ako luxusné šperky.

Galéria
-------

* Baskický ružencový prsteňBaskický ružencový prsteň
* Kreslený ruženecKreslený ruženec
* Ružencový prsteň, detailRužencový prsteň, detail

Referencie
----------

1. ↑  GILBERT, Guy. *Evangelium podle svatého lotra*. Preklad Kateřina Bodnárová. 1. vyd. [s.l.] : Portál, 2006. 295 s. ISBN 978-80-7367-450-2. S. 276 – 277.
2. ↑   *Růžencový prsten* [online]. zlatnictvi.net, [cit. 2015-05-11]. Dostupné online. (po česky)
3. ↑   *Růženec – Žaltář Panny Marie* [online]. vendeecz.blogspot.cz, [cit. 2015-05-16]. Dostupné online. (po česky)
4. ↑   *Může ve vztahu lékař-pacient fungovat víra?* [online]. Charismatická obnova.cz, [cit. 2007-02-09]. Dostupné online. (po česky)
5. ↑   *S otcem Petrem nejen o Vánocích* [online]. libcice.cz, [cit. 2011-12-16]. Dostupné online. (po česky)
6. ↑  Najbežnejšia podoba ružencového prsteňa tohto typu (*Basic Rosary Ring*), pozri  alebo
7. ↑  Pozri galériu, prípadne pár takých je k nájdeniu tu:

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Růžencový prstýnek na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ružencový prsteň**

Pozri aj
--------

* Ruženec (predmet)
* Ruženec (modlitba)
Ružínsky viadukt s prechádzajúcim vlakom
**Ružínsky viadukt** je železničný most na trati zo Žiliny do Košíc neďaleko obce Margecany v okrese Gelnica na východnom Slovensku.

Viadukt bol postavený v rokoch 1952 až 1955, je dlhý 280 metrov a vedie cez priehradu Ružín neďaleko jej hrádze. S výškou štyridsať metrov nad vodnou hladinou ide o najvyšší železničný most na Slovensku. Viadukt bol vybudovaný v rámci tzv. *Trate Družby* spájajúcej Čiernu nad Tisou so Žilinou. Trať na moste je dvojkoľajová a elektrifikovaná. Na trati leží viadukt medzi stanicou Malá Lodina a zastávkou Ružín, ktorá sa nachádza hneď za mostom. Neďaleko mostu je tiež Ružínsky tunel a výhybňa Ružín.

Pozri aj
--------

* Ružín
* Tunel Ružín
* Margecany
* Železničná trať Žilina - Košice

Súradnice: 48° 52′ 34″ s.š. 21° 06′ 43″ v.d.

Externé odkazy
--------------

* Mosty na trati Čadca – Žilina – Košice Archivované 2008-11-16 na Wayback Machine
* Železničné ingo: Ružín – viadukt, tunel, zastávka, výhybňa
* Poloha viaduktu na mape

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ružínsky viadukt na českej Wikipédii.*
Chemická štuktúra protoanemonínu
**Protoanemoním** je jedovatá látka, ktorá vzniká enzymatickým štiepením ranunkulínu, ktorý sa prirodzene vyskytuje v rastlinách z čeľade iskerníkovité (*Ranunculaceae*). Takéto štiepenie nastáva, keď je rastlina mechanicky poškodená (napríklad odtrhnutím, rozomletím, atď...), pričom ranunkulín sa štiepi na glukózu a samotný toxický protoanemonín.

Kontakt kože alebo slizníc s touto látkou môže spôsobiť na mieste styku svrbenie a tvorbu vyrážok a pľuzgierov. Pri požití spôsobuje nevoľnosť, zvracanie, paralýzu a akútny zápal pečene, z ktorého môže následne vzniknúť žltačka.[1][2] LD50 pre myši sa udáva na 190 mg/kg.[3]

Na vzduchu dimerizuje na anemoním, ten sa následne hydrolýzou mení na neškodnú kyselinu 4,7-dioxodek-2-éndiovú.

Z chemického hľadiska ide o laktón kyseliny 4-hydroxypentán-2,4-diovej.[4] Jeho systematický názov podľa názvoslovia IUPAC pre organické zlúčeniny je 5-metylidénfuran-2-ón.

Referencie
----------

1. ↑  Lesser celandine (pilewort) induced acute toxic liver injury: The first case report worldwide
2. ↑  List of Substances of the Competent Federal Government and Federal State Authorities
3. ↑  *In Vitro* Activity of Protoanemonin, an Antifungal Agent
4. ↑  Handbuch der organischen Chemie: Organische Verbindungen mit 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44 und 46 Atomen Kohlenstoff
Prstenec G na zábere zo sondy Cassini
**Prstenec G** je jeden z najzáhadnejších prstencov Saturna. Podľa najnovších zistení je vytváraný relatívne veľkými ľadovými čiastočkami, ktoré sú vnútri jasného oblúka na vnútornej hrane prstenca. Čiastočky sú udržiavané v oblúku gravitačným pôsobením Saturnovho mesiaca Mimas. S týmito čiastočkami sa zrážajú mikrometeoroidy, rozbíjajú ich na telieska prachovej veľkosti, ktoré potom zjasňujú oblúk na hrane prstenca G. Plazma v magnetickom poli obrej planéty neustále preteká cez tento oblúk, strháva jemné čiastočky a tak vzniká prstenec G. Objav je dôkazom zložitého pôsobenia medzi mesiami Saturna, prstencami a magnetosférou. Na rozdiel od iných prachových prstencov Saturna, napríklad E a F, nie je prstenec G tesne spojený so žiadnym mesiacom, ktorý by buď doň dodával materiál alebo ho modeloval a rušil, ako to robia Prométeus a Pandora s F prstencom. Poloha prstenca G doteraz vzdoruje vysvetleniu.

Obrázky zo sondy Cassini ukazujú, že jasný oblúk na hrane prstenca G zaberá jednu šestinu celého obvodu jeho dráhy okolo Saturna. Je široký okolo 250 km, čo je omnoho menej ako celková šírka 5 955 km prstenca G. Zdá sa, že jasný oblúk v prstenci G je dlhožijúci útvar. V jeho blízkosti sa nachádza gravitačná porucha, vyvolaná mesiacom Mimas. Počítačové simulácie ukázali, že gravitačné poruchy môžu naozaj vytvárať také štruktúry, ako sú v prstenci G. V slnečnej sústave existuje podobné gravitačné poruchy len prstencových oblúkoch Neptúna.

Vedci sú presvedčení, že v oblúku sú schované, dosiaľ nezahliadnuteľné väčšie telesá, s veľkosťou od rozmeru hrášku po malé balvany. Celková hmotnosť všetkých týchto telies sa rovná hmotnosti malého, na ľad bohatého mesiaca s priemerom asi 100 m.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

* Archivované 2007-11-15 na Wayback Machine

| * z
* d
* u
Prstence planét |
| --- |
| 
* Prstence Jupitera
* Prstence Saturna
	+ A
	+ B
	+ C
	+ D
	+ E
	+ F
	+ G
* Prstence Urána
* Prstence Neptúna

 |  |
Pýr plazivý
**Pýr plazivý** (lat. *Elytrigia repens*) je rastlina z podčeľade lipnicovité (lat. *Poaceae*).

Pýr je trvácna rastlina s valcovitou, dutou, článkovanou zvyčajne v dolnej časti poliehavou stonku (steblom), vysokou do 1,5 m. Listy sú kopijovito čiarkovité, na rube holé, na líci jemne chĺpkaté. Kvety sú usporiadané do dvojradových klasov, ktoré nachádzajú na vrcholoch stonky, sú jednoduché s dvoma plevami - hornou a dolnou a tromi tyčinkami. Plod je zrno zrastené s hornou plevou. Podzemok je plazivý s dlhými podzemnými výhonkami. Rastlina kvitne v júni až v júli. Pýr rastie na trávnatých a piesčitých pôdach, popri cestách, ohradách, na poliach, záhradách a vinohradoch.

Podzemky sa vykopávajú na jar, v apríli skôr ako sa začne rastlina vyvíjať, alebo v auguste, septembri, keď nadzemná časť prestáva rásť a začína schnúť, po dozretí semien. Vykopané podzemky očistíme od pôdy a nadzemných častí, umyjeme a narežeme na 20 cm dlhé kusy. Sušia sa v sušiarni pri teplote do 50 °C.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pýr plazivý**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Pýr plazivý**

Externé odkazy
--------------

* Herbar.org[nefunkčný odkaz]
* Botany.cz
Súradnice: 50°22′51.98″S 13°14′53.7″V﻿ / ﻿50,3811056°S 13,248250°V﻿ / 50.3811056; 13.248250

**Prunéřovský potok** je potok v Krušných horách v okrese Chomutov v Úsťanskom kraji. Je dlhý 24,3 km a rozloha povodia činí 53,8 km².

Poloha
------

Pramení v katastrálnom území Výsluní na juhovýchodnom úbočí Komářího vrchu v nadmorskej výške 893 m n. m. Na okraji prírodnej rezervácie Prameniště Chomutovky. Potok smeruje najskôr na juhovýchod k Výsluní a vteká do prírodného parku Údolí prunéřovského potoka. Potom dlhým oblúkom obteká výbežok Lysej hory (875 m n. m.). Pod Celnou je koryto potoka prehradené haťou, z ktorej nádrže sa v minulosti prečerpávala voda (73 l/s) pre zásobovanie vodnej nádrže Křimov. Prečerpávacia stanica nie je v prevádzke, ale zostáva zakonzervovaná.

Pod Celnou sa potok obracia na juhozápad a úzkym skalnatým údolím s početnými perejami steká k úpätiu Krušných hôr. V Novej Víske opúšťa hranice prírodného parku a voda z potoka napája tamojšie kúpalisko. Pod dedinou potok vteká do umelého koryta, ktorým pokračuje pozdĺž severnej strany prunéřovských elektrární. Za nimi sa stáča na juh a po niekoľkých kilometroch sa na západnom okraji Kadane v nadmorskej výške 280 m n. m. vlieva zľava do vodnej nádrže Kadaň na rieke Ohře.

Najmä v hornej časti toku Prunéřovský potok prijíma rad drobných prítokov. Nad jazere pri Celnej sa doň zľava vlieva Šebestiánka, od Výsluní pri Soběticiach priteká sprava Výslunský potok, pri Úbočí Zvonící potok, pod úbočím Třebíšský potok a pri bývalom Prunéřove priteká umelým korytom Trnitý potok. Pod Kýšovicami do potoka sprava ústi krátky bezmenný prítok, na ktorom sa nachádza Kýšovický vodopád.

Referencie
----------

1. ↑  VLČEK, Vladimír. *Zeměpisný lexikon ČSR. Vodní toky a nádrže*. Praha : Academia, 1984. 316 s. S. 226.
2. ↑  Povodí Ohře Chomutov. *Přehrady Povodí Ohře* [online]. Chomutov: Povodí Ohře Chomutov, 2010. Kapitola Křimov, s. 22. Dostupné online.
3. ↑  ŠTEFÁNEK, Stanislav. *Encyklopedie vodních toků Čech, Moravy a Slezska*. Praha : Baset, 2008. 744 s. ISBN 978-80-7340-105-4. Kapitola Prunéřovský potok, s. 497–498.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prunéřovský potok**

Externé odkazy
--------------

* Vodácka stránka raft.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Prunéřovský potok na českej Wikipédii.*
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO
Súradnice: 13°50′00″S 61°03′00″Z﻿ / ﻿13,83333°S 61,05000°Z﻿ / 13.83333; -61.05000

**Qualibou** je názov v súčasnosti neaktívnej kaldery s rozmermi 3,5 × 5 km, ktorá sa nachádza na juhozápadnom okraji ostrova Svätá Lucia. Vek kaldery je 39 000 – 32 000 rokov a na jej okraji sa nachádzajú dva morofologicky výrazné lávové dómy pochádzajúce ešte z predkladerového štádia vulkanizmu – *Grand Piton* a *Petit Piton*, oba zaradené do zoznamu lokalít svetového dedičstva UNESCO.

Jediná aktivita v oblasti bola zaznamenaná v roku 1766, išlo o menšiu freatickú erupciu v geotermálnej zóne *Sulfur Springs*, ktorá vyvrhla tenkú popolovú vrstvu, pokrývajúcu širšie okolie. V roku 1990 bolo zaznamenané mierne zemetrasenie vulkanického pôvodu, s centrom asi 6 km juhovýchodne od kaldery.

Celá vulkanická oblasť, zahŕňajúca kalderu Qualibou, geotermálne zóny, ako aj staršie sopečné útvary v okolí kaldery sa zvykne nazývať aj *Soufrière Volcanic Centre*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **kaldera Qualibou**.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu Archivované 2020-11-14 na Wayback Machine – kaldera Qualibou na Global Volcanism Program (po anglicky)
Mgr. **Ria Gehrerová** (\* 16. október 1992, Bánovce nad Bebravou) je slovenská novinárka, ktorá pôsobí v redakcii *Denníka N*.

Vysokoškolské štúdium absolvovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde v roku 2015 získala bakalársky a v roku 2017 magisterský titul v študijnom odbore žurnalistika. Pracovala ako editorka pre spravodajské portály Tlačovej agentúry Slovenskej republiky *Teraz.sk* a *Skolskyservis.sk*. Prispievala tiež do *QYS magazínu*, časopisu určeného pre LGBTI ľudí a širokú verejnosť. Od vzniku *Denníka N* v roku 2015 pôsobí v redakcii tohto média, kde sa venuje domácim témam, právam žien a menšín.

Získala cenu Štúrovo pero za články o sexuálnej asistencii pre ľudí s hendikepom, o menštruácii a o dievčati zneužívanom farárom. V roku 2019 jej Iniciatíva Inakosť udelila Cenu pre médiá *„za sériu článkov v Denníku N, v ktorých dlhodobo a systematicky sleduje vývoj v oblasti práv LGBTI ľudí. Zároveň kriticky spracováva aktivity tzv. antigender hnutia a jeho negatívne dopady na život LGBTI ľudí na Slovensku."*

Referencie
----------

1. ↑  ŠKULTÉTYOVÁ, Mária. Rozhovor s Riou Gehrerovou, talentom Trenčianskeho kraja [online]. In: *Teraz.sk*. Bratislava : Tlačová agentúra Slovenskej republiky, 2012-07-24 [cit. 2020-06-16].
2. ↑  Osoby, ktoré získali titul na UK Archivované 2023-04-27 na Wayback Machine [online]. Bratislava : Univerzita Komenského v Bratislave, c2011-2015 [cit. 2020-06-16].
3. ↑   *Bratislavské Hanusove dni* [online]. hanusovedni.sk, [cit. 2020-06-16]. Dostupné online.
4. ↑  MACKO, Martin. Ceny inakosti [online]. Bratislava : Iniciatíva Inakosť, 2019-12-17 [cit. 2020-06-16].