recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Valoisovsko-anjouovská dynastia** (iné názvy: **mladšia vetva (kapetovsko-)anjouovskej dynastie**, **Valoisovci-Anjouovci**) bola vedľajšia vetva rodu Kapetovcov založená v roku 1350, keď francúzsky kráľ Ján II. z Valois (vetva dynastie Kapetovcov), ktorého stará mama bola princeznou zo staršej dynastie Anjouovcov (najstaršia sestra neapolského kráľa Karola II.), daroval grófstvo (neskôr vojvodstvo) Anjou svojmu druhému synovi Ľudovítovi.

O niekoľko desaťročí neapolská kráľovná Jana I. (staršia dynastia Anjouovcov) zostala bezdetná a hoci existovali dediči zo staršej dynastie Anjouovcov (napríklad dračskí Anjouovci), rozhodla sa označiť Ľudovíta za svojho právoplatného dediča. Ale po období bojov s Aragóncami v južnom Taliansku začali o nadvládu v Neapolsku súperiť dva anjouovské rody. Dračská línia bola spočiatku úspešná pri nadvláde v Neapolsku, valoiskí Anjouovci zase ovládli Provensalsko a naďalej súperili o trón pod vedením Ľudovíta II. ktorý bol avignonským protipápežom korunovaný za neapolského kráľa.

Keď dračskí Anjouovci v roku 1435 vymreli, dočasne sa uvoľnil trón pre Valoisovcov. Ich posledný kráľ René bol vyhnaný z Neapolska v roku 1442 Alfonzom V. Aragónskym. René zomrel v roku 1480 a Anjou sa vrátilo francúzskej korune. Smrťou Reného synovca Karola V. (v roku 1481), vojvodu z Maine, sa aj všetky zvyšné anjouovské dŕžavy (vrátane Provensalska) vrátili korune.

Anjouovské snahy o znovuzískanie Neapola pokračovali v lotrinskej dynastii, ktorá bola spríbuznená s Reného najstaršou dcérou, a vyvrcholili predovšetkým počas valoisko-habsburskej vojny (1551 – 1559), keď František, vojvoda z Guise, viedol neúspešnú výpravu proti Neapolsku.

Pozri aj
--------

* Zoznam vládcov Sicílie a Neapolska
**Viktor Horňanský** (maď. *Viktor Hornyánszky*; \* 10. apríl 1828, Hegyeshalom, Maďarsko – † 21. máj 1882, Budapešť, Maďarsko) bol kníhtlačiar a publicista.

Život a kariéra
---------------

Pochádzal z rodiny učiteľa a mal troch súrodencov. Aladár bol univerzitný profesor, Július klasický filológ a Viktor bol vydavateľ a tlačiar. Študoval na gymnáziu v Modre, potom v Nagybaráte a napokon na evanjelickom lýceu v Bratislave. Pôsobil ako učiteľ v Hegyeshalome. Od roku 1850 pôsobil ako redaktor *Pester Zeitung*, od roku 1862 bol spolumajiteľom tlačiarne a vydavateľstva v Budapešti. Spočiatku vydával najmä náboženskú literatúru, neskôr náučnú slovenskú spisbu a periodiká (Biele Uhorsko a i.). Bol predsedom spolku peštianskych tlačiarov, svetským funkcionárom evanjelickej cirkvi. Bol autorom prác z dejín a zemepisu Uhorska, dejín evanjelickej cirkvi a pod.

Dielo
-----

* *Geschichte von Ungarn*, 1852
* *Geographisches lexikon des Königsreichs Ungarn*, 1857 – 1858
* *Die evangelische Kirche in Österreich*, 1859
* *Beiträge zur Geschichte evangelischer Gemeinden in Ungarn*, 1863

Dielo v elektronickej podobe
----------------------------

* Beiträge zur Geschichte evangelischer Gemeinden in Ungarn. Pest: Druck, 1863. 294 s. - dostupné online v Digitálnej knižnici UKB

Zdroj
-----

* HORŇANSKÝ, Viktor. In:  *Slovenský biografický slovník*. Zväzok II E – J. Martin : Matica slovenská, 1987. 599 s.

Autoritné údaje: * GND: 1055251812
* ISNI: 0000 0000 4476 103X
* LCCN: no2003013510
* PIM: PIM80580
* VIAF: 316516465
* WorldCat: lccn-no2003013510
**Irena Laciaková** (\* 2. október 1865, Polichno – † 14. február 1951, Zvolen) bola spisovateľka. Pseudonym: I. Poľanská, Irena Zorislava Slančík, J. Poľanská

Rodina
------

* otec Pavel Slančík
* matka Eva Mária rod. Honétzyová
* sestra Božena Slančíková-Timrava
* manžel Michal Laciak

Životopis
---------

Základy vzdelania jej poskytol otec, potom rok navštevovala meštiansku školu v Banskej Bystrici. Roku 1887 redaktorka rodinného rkp. zábavno-poučného časopisu Ratolesť, v ktorom začala spolu s → Timravou literárne tvoriť. Roku 1895 debutovala v Slov. pohľadoch novelou Spoločnica. Publikovala v Živene realistické memoárové reportáže z obd. 1. sv. vojny a súčasne písala kratšie dramatické a prozaické práce.

Dielo
-----

* Lízika Ďubovie a jej veľká láska, Ratolesť, 1, 1887
* Spoločnica, Slov.pohľady, 15, 1895
* Oko za oko zub za zub, Slov.pohľady, 21, 1901
* Na súmraku, Živena, 10, 1919 – 1920
* Ešte posledný bozk, Živena, 15, 1925
* Nie roveň, Živena, 12, 1922

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**ICE kontakt** (z angl. *In case of emergency*) je zvýraznené telefónne číslo v mobilnom telefóne, ktoré umožňuje ľudom prvého kontaktu v prípade nehody - záchranárom, hasičom, policajtom a pod. - identifikovať postihnutých, kontaktovať ich najbližších a získať tak dôležité informácie o postihnutej osobe a pod. Telefónne číslo by malo mať tvar "ICE - kontakt pre núdzové prípady". Je možné uviesť aj viacero kontaktov, ako napríklad: ICE1, ICE2, ICE - otec, ICE-sestra a pod.

ICE program nie je oficiálnou iniciatívou záchranných služieb.

Podobné kampane prebehli vo viacerých krajinách Európy s rôznymi ohlasmi. Vo Veľkej Británii a v Izraeli šlo skôr o možnosť identifikácie obetí, nie o telefonovanie príbuzným.

Existujú aj nálepky, ktoré sa môžu nalepiť na mobilný telefón a upozornia tak záchranárov, že človek myslel na podobné prípady a je koho kontaktovať .

Rozporuplnosť projektu
----------------------

Jedinou nespornou výhodou je teoretická možnosť zistenia telefónneho čísla postihnutej osoby v cudzojazyčnom prostredí, kedy nie je iná možnosť získania údajov.

Jednotky prvého kontaktu u nás nevyužívajú takúto možnosť, pretože to nie je ich úlohou. Ich prvoradou úlohou je zabezpečiť prežitie a prevoz postihnutého do nemocničného zariadenia. Mobilný telefón je považovaný za osobný majetok a údaje v ňom sú považované za súkromné, čiže už ich čítanie je porušením práva na súkromie chráneného zákonom. 

Použitie ICE čísla je dosť nepravdepodobné, pretože musí byť splnená kombinácia viacerých podmienok napr. osoba nie je schopná komunikácie + nemá doklady + má mobil + mobil funguje a nie je zablokovaný + záchranári nutne potrebujú dôležitú informáciu + "ICE osoba" je dostupná ... 
Navyše, ak je osoba zdravotne postihnutá (cukrovka, kardiostimulátor, epilepsia a pod.), má obvykle na tento účel príslušnú kartičku na ktorej sú potrebné údaje.

V prípade straty (krádeže) mobilu môžu ICE kontakty predstavovať bezpečnostné riziko.

Externé odkazy
--------------

* 
* 
* ICE kontakty v mobilu
Súradnice: 13°22′S 41°42′V﻿ / ﻿13,367°S 41,700°V﻿ / 13.367; 41.700

**Nabro** je najvyšší (2 218 m) stratovulkán v Danakilskej depresii v Eritrei, severovýchodne od sopky Mallahle. Nabro je tvorené prevažne pyroklastikami a trachytickými horninami. Vrchol sopky je ukončený dvoma kalderami (8 a 5 km v priemere). Väčšia z nich je na juhozápadnej strane otvorená. Postkalderové štádium vulkanickej činnosti vytvorilo niekoľko ryolitových vulkanických dómov a bazaltových lávových prúdov v kaldere a jej okrajoch.

Erupcia v roku 2011
-------------------

Sopka Nabro vybuchla 13. júna 2011 krátko po polnoci miestneho času po sérii zemetrasení o sile až 5,7 richterovej stupnice. 

Oblak sopečného prachu mal za následok prerušenie leteckej dopravy v regióne.

Zdroje
------

1. ↑  "Výbuch sopky Nabro, Eritrea", NASA Earth Observatory. 13.6.2011.
2. ↑  "Emirates zrušili lety do Afriky"
3. ↑  "Lufthanza zrušila lety do Addis Abbeby a z Asmary"

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Nabro na Global Volcanism Program (anglicky)
Poloha
Súradnice: 70° s.š. 25° v.d.
**Finnmark** (nór. Finnmark fylke, sámsky *Finnmárkku fylka*) je územnosprávna jednotka (kraj) v severnej časti Nórska. Správnym centrom územia je mesto Vadsø. Správcom kraja Finnmark je *Fylkesmann i Finnmark*. V roku 2005 dosiahol počet obyvateľov 73 074. Rozloha kraja je 48 649 km².

Finnmark hraničí na západe s krajom Troms, na juhu s fínskym Lapin lääni (Laponsko) a na juhovýchode s Ruskom (Murmanská oblasť).

Kraj Finnmark je najsevernejšou a najvýchodnejšou časťou Nórska. Súčasne je najsevernejším územím pevninskej Európy. Na území Finnmarky ležia najsevernejšie body Európy – Nordkapp a Nordkinn (Kinnarodden).

Územie je obývané už niekoľko tisíc rokov, dôkazom toho sú skalné rytiny, ktoré sa nachádzajú napríklad na území mesta Alta. Tieto skalné rytiny sú dnes na Zozname svetového dedičstva UNESCO.

Názov Finnmark je odvodený od slov *„Finn"*, ktorým Nórovia označujú Sámov, a *„mark"*, ktoré označuje územie. Územie obývané Sámmi je Nórmi nazývané Sameland (Laponsko).

Mestá
-----

* Alta, Berlevåg, Båtsfjord, Gamvik, Hammerfest, Hasvik, Karasjok, Kautokeino, Kvalsund, Lebesby, Loppa, Måsøy, Nesseby, Nordkapp – Honningsvåg, Porsanger, Sør-Varanger, Tana, Vadsø, Vardø

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Finnmark**

| * z
* d
* u
Administratívne členenie Nórska |
| --- |
| Časti krajiny | 
* Nord-Norge
* Sørlandet
* Trøndelag
* Vestlandet
* Østlandet

 | Vlajka Nórska |
| Kraje | 
* Akershus
* Aust-Agder
* Buskerud
* Finnmark
* Hedmark
* Hordaland
* Møre og Romsdal
* Nordland
* Nord-Trøndelag
* Oppland
* hlavné mesto Oslo
* Østfold
* Rogaland
* Sogn og Fjordane
* Sør-Trøndelag
* Telemark
* Troms
* Vest-Agder
* Vestfold

 |
| Závislé územia | 
* Svalbard
* Jan Mayen
* Bouvetov ostrov
* *Ostrov Petra I.*
* *Zem kráľovnej Maud*

 |
| **^1** súčasť Antarktídy |
**Medzibunkové kontakty** sú štruktúry tvoriace spoje medzi bunkami v mnohobunkovom organizme. Možno ich rozdeliť na:

* *zonula occludens*
* *tesné spojenia* (angl. tight junctions)
* *zonula adhaerens*
* *macula adhaerens (dezmozóm)*

Zonula occludens
----------------

Spojenie, v ktorom sa vonkajšie membrány buniek k sebe tesne približujú a utesňujú tak medzibunkový priestor. Do tejto skupiny patrí tzv. *štrbinové spojenie* (angl. gap junction), kde membrány sú na malej ploche vzájomne veľmi blízko, ale je medzi nimi tenká štrbina – zaisťuje metabolické a elektrické prepojenie buniek.

Tesné spojenie
--------------

Ide o pravé spojenie, ktoré zvyšuje súdržnosť buniek v rámci jednotlivých tkanív; typický je pre endotel špecializovaný na transport molekúl.

Zonula adhaerens
----------------

Ide o voľné spojenie s miernym priblížením membrán susediacich buniek. Vnútorné strany membrán v tomto spojení sú vystužené cytoskeletom. Takisto slúži ako mechanické spojenie buniek.

Dezmozóm
--------

Je to útvar v tvare disku s pomerne širokou medzibunkovou štrbinou, v ktorej je uložený denzný materiál rozdeľujúci ju symetricky na dve časti. Spojenie je posilnené systémom cytoplazmatických filamentov cytoskeletu. Hlavnou úlohou dezmozómu je zaistenie veľmi pevného mechanického vzájomného spojenia buniek a nachádza sa najmä v mechanicky najviac namáhaných tkanivách.

Zdroje
------

* KITTNAR, Otomar a kol. *Lékařská fyziologie*. Praha : Grada, 2011. ISBN 978-80-247-3068-4. (po česky)
**Medvědská hornatina** je geomorfologický podcelok Hrubého Jeseníka, pohoria na rozmedzí Moravy a Českého Sliezska. Tvorí jeho severovýchodnú časť a najvyšším vrcholom je Medvědí vrch (1 216 m n. m.).

Poloha
------

Leží v severovýchodnej časti Hrubého Jeseníka a od Pradědskej hornatiny ju oddeľuje sedlo Vidly. Severne situovanú Zlatohorskú vrchovinu oddeľuje sedlo Rejvíz.

Vrcholy
-------

Je plochšia, bez nápadného hrebeňa a najvyššími vrcholmi sú Medvědí vrch (1 216 m n. m.), Jelení loučky (1 205 m n. m.) a Orlík (1 204 m n. m.).

Turistika
---------

Medvědská hornatina patrí k najmenej navštevovaným častiam Hrubého Jeseníka. Východiskovými miestami pre turistiku sú mestá Jeseník a Vrbno pod Pradědem a sedlá Vidly a Rejvíz. Naprieč pohorím vedú dve hlavné trasy - zelená turistická trasa z Vrbna pod Pradědem do Jeseníku a žltá turistická trasa zo sedla Vidly do sedla Rejvíz, ktoré sa križujú pri vrchole Orlík.

Pozri aj
--------

* Hrubý Jeseník
* Keprnická hornatina
* Pradědská hornatina

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Medvědská hornatina**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Medvědská hornatina na českej Wikipédii.*
**Medzihviezdna absorpcia** je absorpcia svetla hviezd pri jeho prechode medzihviezdnou hmotou.

Hodnota medzihviezdnej absorpcie sa obyčajne určuje v magnitúdach na určitú jednotkovú vzdialenosť (1 kpc). Medzihviezdna absorpcia je spôsobená vlastnou absorpciou fotónov svetla časticami medzihviezdneho plynu a prachu a rozptylom svetla na prachových časticiach (nevlastná absorpcia).

Medzihviezdny prach zapríčiňuje spojitú medzihviezdnu absorpciu, t. j, zoslabenie intenzity (medzihviezdna extinkcia), a súčasne aj sčervenanie svetla hviezd (medzihviezdne sčervenanie). Zoslabenie intenzity svetla hviezd vplyvom medzihviezdne absorpcie je úmerné vzdialenosti, ktorú musí svetlo prekonať v medzihviezdnom prostredí, veľmi však závisí od polohy hviezd, keďže rozloženie medzihviezdnej hmoty v Galaxii je nepravidelné. Stredná hodnota medzihviezdnej absorpcie je približne 0,3 mag na 1 kpc, t. j. svetlo hviezd sa zoslabí v priemere o 0,3 mag pri prekonaní vzdialenosti 1 kpc. Pri rozmeroch častíc medzihviezdneho prachu okolo 10-5 cm modré svetlo sa absorbuje väčšmi než svetlo červené, preto veľkosť medzihviezdnej absorpcie je nepriamo úmerná vlnovej dĺžke svetla λ-1 (selektívna absorpcia).

Selektivita medzihviezdnej absorpcie je príčinou zdanlivého sčervenania svetla hviezd, ktorej veľkosť (farebný exces) závisí od optickej hrúbky medzihviezdneho prachu a od rozloženia energie v spektre hviezdy, t. j. od jej spektrálneho typu. Fotometrické určenie farebného excesu súčasne umožňuje určiť exaktnými astrofyzikálnymi metódami hodnotu medzihviezdnej absorpcie. Medzihviezdny plyn zapríčiňuje čiarovú medzihviezdnu absorpciu, ktorá sa prejavuje absorpčnými medzihviezdnymi čiarami v spektrách hviezd. Najsilnejšie medzihviezdne čiary sú H a K čiary ionizovaného vápnika Ca II a dvojitá čiara
D neutrálneho sodíka. Čiarová medzihviezdna absorpcia vzniká tým, že medzihviezdny plyn žiarenie určitých vlnových dĺžok absorbuje a opäť ho vyžiari všetkými smermi na tých istých vlnových dĺžkach. V spektre tej istej hviezdy sa môžu v niektorých prípadoch pozorovať intenzívnejšie primárne medzihviezdne čiary, ktorých intenzita je približne úmerná vzdialenosti hviezdy, aj mierne posunuté slabšie sekundárne medzihviezdne čiary, spôsobené jednotlivými hustejšími mrakmi medzihviezdnej hmoty s odlišnou radiálnou rýchlosťou. Hodnotu medzihviezdnej absorpcie možno určiť pomocou farebného excesu z fotometrických meraní farebného indexu, v niektorých prípadoch aj zo zmeny priebehu funkcie jasnosti zapríčinenej tmavým mrakom medzihviezdnej hmoty (difúzna hmlovina).


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portál |

*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
Valník Avia
Valník so zaplachtovanou nadstavbou
Hydraulická ruka umožňuje prekladať náklad
Jednoosý valníkový príves pre osobný automobil
**Valník** je nákladný automobil s nadstavbou vo forme rovnej plošiny s bočnicami. Tie zabraňujú nákladu v pohybe počas presunu. Pri manipulovaní s nákladom sa dajú sklopiť a uľahčiť tak prístup techniky alebo ľudí.

Úložná plocha patrí konštrukčne k najjednoduchším druhom nadstavby a umožňuje prepravovanie odolných a dobre zabalených nákladov. Valník umožňuje použiť jednoduchú konštrukciu a oplachtovaním vytvoriť priestor chránený pred poveternostnými vplyvmi. Na väčšiu ochranu prepravovaného nákladu sa používajú skriňové nadstavby, umožňujúce tovar napr. chladiť.

Nevýhodou valníka je nutnosť manuálne nakladať a vykladať náklad, ktorý sa nedá presúvať vysokozdvižnými vozíkmi na paletách, resp. žeriavom. Túto nevýhodu rieši použitie hydraulickej ruky – ramena, pomocou ktorého vodič sám náklad naloží aj vyloží. Tá môže byť umiestnená za kabínou vodiča alebo na konci automobilu, kedy sa dá použiť aj na manipuláciu s nákladom na prívese.

Manipuláciu uľahčuje aj zdvíhacia plošina, montovaná na zadnú časť zväčša oplachtovaných a skriňových vozidiel. Náklad sa dá ručne alebo nízkozdvižným vozíkom presunúť na plošinu, ktorá sa hydraulicky zdvihne alebo spustí na požadovanú úroveň.

Iné typy valníkov
-----------------

**Pick-up** je upravený osobný automobil s otvorenou valníkovou karosériou s postrannými blatníkmi. Odklápacia je tak zväčša iba zadná časť úložného priestoru, ktorý môže byť chránený plachtou alebo plastovou nadstavbou.

**Príves** je prípojné nemotorové vozidlo s rovnou úložnou plochou, slúžiace na prevoz materiálu a zvýšenie prepravnej kapacity automobilu. Jednonápravové prívesné vozíky sú určené pre osobné automobily, dvoj- a viacnápravové prívesy možno pripojiť za nákladný automobil, traktor, pracovný stroj, autobus a pod.

**Náves** je prípojné nemotorové vozidlo valníkovej konštrukcie s veľkou prepravnou kapacitou. S ťahačom tvorí jazdnú súpravu, schopnú prevážať naraz až 30 ton nákladu. Náves môže mať jednu, no aj niekoľko náprav.

Pozri aj
--------

* Nákladný automobil
* Kamión
* Sklápač
* Ťahač

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Valník na českej Wikipédii.*
**Amúzia** alebo **dysmúzia** je psychopatologická porucha prejavujúca sa ako komplex príznakov svedčiacich o nedostatočnej alebo nulovej schopnosti vnímať hudbu.

Medzi charakteristické prejavy tejto poruchy, podľa ktorých ju možno relatívne ľahko identifikovať, patria narušenie zmyslu pre rytmus a tóny, neschopnosť hudbu reprodukovať či vnímať jej emocionálnu stránku, zníženie celkového záujmu o hudbu, zlá manipulácia aj s jednoduchými hudobnými nástrojmi, problémy či úplná neschopnosť pri čítaní notového zápisu a pod. Z psychologického hľadiska je problematické najmä ochudobnenie o príjemné estetické prežitky. Keďže ide o jednu z foriem medziľudskej komunikácie, má táto porucha dopad aj na sociálne správanie.

Dysmúzia v pedagogike
---------------------

V pedagogike patrí medzi relatívne časté špecifické poruchy učenia, na rozdiel od iných porúch učenia (ako je napr. dysgrafia) však nemá tak nepriaznivé spoločenské dôsledky. Ide o poruchu hudobnej schopnosti, ktorej opakom je absolútny hudobný sluch. Môže ísť o poruchu v zložke receptívnej (postihnutý nedokáže rozpoznať tóny, melódie, hudobné nástroje a pod.) či expresívnej (postihnutý zle reprodukuje tóny, melódie a piesne, nedokáže správne zachádzať so sláčikom, neobratne používa prstoklad), vylúčená nie je ani kombinácia oboch zložiek. Porucha sa vyskytuje veľmi často izolovane (nie je sprevádzaná výskytom iných porúch učenia).

Referencie
----------

1. ↑  amúzia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk).
2. 1 2  Pedagogický lexikon, heslo Dysmúzie (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dysmúzie na českej Wikipédii.*
**Anabisetia** je vyhynutý rod ornitopódov, ktorý žil v období vrchnej kriedy na území Patagónie, na juhu Južnej Ameriky. Anabisetia bol malý, takmer 2 m dlhý bipédny (na dvoch nohách chodiaci) bylinožravec. Jediný druh je **Anabisetia saldiviai**.

Anabisetiu pomenovali argentínski paleontológovia Rodolfo Coria a Jorge Orlando Calvo v roku 2002. Rodové meno je stanovené na počesť Any M. Bisetovej, vplyvnej archeologičky z provincie Neuquén v Argentíne, kde boli fosílie tohto dinosaura objavené. Jediný druh, *A. saldiviai*, bol pomenovaný po Robertovi S. Blancovi, miestnemu farmárovi, ktorý fosílie tohto dinosaura objavil už v roku 1985.

Rekonštrukcia kostry.
V súčasnosti sú známe štyri exempláre tohto dinosaura, pričom najkompletnejší z nich je holotyp s označením **MCF-PVPH 74** (ďalšie tri exempláre nesú označenia MCF-PVPH-75, MCF-PVPH-76 a MCF-PVPH-77). Holotyp pozostáva z neúplnej lebky, vrátane čiastočnej mozgovne a sánky, kompletných predných a zadných končatín a niekoľkých krčných a chvostových stavcov. Všetky exempláre sú dnes v expozícii v Museo Carmen Funes v Plaza Huincul, v Argentíne.

Všetky štyri exempláre boli objavené na lokalite zvanej Cerro Bayo Mesa, tridsať kilometrov južne od Plaza Huincul v argentínskej provincii Neuquén. Táto lokalita je súčasťou súvrstvia Cerro Lisandro (skupina Río Limay), ktoré sa datuje na vrchný kampán až spodný turón (vrchná krieda), teda do doby pred približne 95 až 92 miliónmi rokov.

Tento dinosaurus je pravdepodobne blízky príbuzný s ďalším patagónskym ornitopódom, Gasparinisaurom. Pôvodne boli oba rody považované za bazálne (vývojovo primitívne) iguanodonty, oveľa pokročilejšie ako severoamerický Tenontosaurus a členovia kladu Euiguanodontia. Nedávno uskutočnené kladistické analýzy (Coria, *et al.*) však ukazujú, že Gasparinisaura vlastne leží tesne mimo kladu Iguanodontia, bližšie k severoamerickým rodom Thescelosaurus a Parksosaurus (Anabisetia je pravdepodobne v rovnakej situácii).

Referencie
----------

1. ↑  CORIA, R. A. CALVO, J. O. A new iguanodontian ornithopod from Neuquen Basin, Patagonia, Argentina. *Journal of Vertebrate Paleontology*, 2002, roč. 22, čís. 3, s. 503 – 509.
2. ↑  LEANZA, H. A. APESTEGUIA, S.; NOVAS, F.E.; DE LA FUENTE, M.S. Cretaceous terrestrial beds from the Neuquén Basin (Argentina) and their tetrapod assemblages. *Cretaceous Research*, 2004, roč. 25, čís. 1, s. 61 – 87.
3. ↑  NORMAN, David B.; SUES, H. D.; WITMER, L. M.; CORIA, R. A.. *The Dinosauria*. Ed. Weishampel, D.A. Dodson, P. & Osmolska, H.. Berkeley : University of California Press, 2004. Kapitola Basal Ornithopoda, s. 393 - 412.
**Anabaptisti** alebo **novokrstenci** (z gr. ανα - *znovu* + βαπτιζω - *krstiť*) je jedno z mnohých reformných kresťanských náboženských hnutí, ktoré vznikli v 16. storočí. Je to pôvodne ľudová sekta so sociálnorevolučným zameraním. Teologicky vyšli jednak zo starších ľudových kacírstiev, jednak z U. Zwingliho. 

Pôvod hnutia bol vo Švajčiarsku, Tirolsku, južnom Nemecku a Východnom Frízsku, ale rýchlo sa rozšírilo po celej strednej Európe. Zakladateľmi hnutia boli náboženskí reformátori ako Ulrich Zwingli a jeho radikálni prívrženci Konrad Grebel a Felix Manz.

Anabaptisti počas reformácie vystupovali ako stúpenci radikálnej obnovy kresťanstva. Odmietali krst novorodencov, ktorý vyhlasovali za neplatný a zdôrazňovali vedomé prijatie krstu dospelými veriacimi. Odmietali tiež cirkevnú a spoločenskú hierarchiu a hlásali spoločné vlastníctvo. V oboch bodoch boli inšpirovaní myslením Tomáša Müntzera.

V anabaptistickom hnutí majú svoje korene napríklad menoniti, kvakeri, amišovia a v určitom zmysle aj baptisti.

V 16. storočí ich vyhnali zo Švajčiarska a juhozápadného Nemecka. Odišli do Holandska, severozápadného Nemecka, na Moravu a na Slovensko. V 17. stor. ich protireformácia z Moravy vytlačila v ďalšej vlne na Slovensko a ďalej na východ (Sedmohradsko). V 18. storočí sa presunuli do Sedmohradska odtiaľ do južného Ruska a severnej Ameriky.

Na našom území sa objavili už koncom 20-tych rokov na Spiši (v Levoči, Švedlári, v Spišskej Novej Vsi). Na územie západného Slovenska a južnej Moravy sa anabaptisti dostali ako vyhnanci z Nemecka po roku 1545. Uhorský snem ich však v roku 1548 nariadil vyhnať z krajiny. Do konca 16. storočia sa rozšírili do viacerých západoslovenských obcí, ležiacich najmä na území panstva šľachtického rodu Ňáriovcov (hist. Nyáry). Žili napríklad v Sobotišti, Holíči, Kopčanoch, Veľkých Levároch a v ďalších obciach. Keďže boli prenasledovaní štátnymi úradmi a majoritné katolícke obyvateľstvo ich tiež priateľsky neprijímalo, žili značne uzavreto na svojich usadlostiach a navzájom sa podporovali. Na Slovensku dostali ľudové pomenovanie habáni, pravdepodobne odkazujúce na to, že vlastnili murované domy ("haus habend" = dom majúci).

Novokrstenci boli zruční remeselníci, vynikali najmä v garbiarstve, v kováčstve a tiež v hrnčiarstve. Vyrábali veľmi obľúbenú maľovanú a glazovanú keramiku, tzv. habánsku majoliku.

Referencie
----------

1. ↑   *Dejiny Slovenska*. Ed. Samuel Cambel. Vyd. 1. Zväzok II : (1526 – 1848). Bratislava : Veda, 1987. 856 s. S. 36.

Pozri aj
--------

* habáni

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Anabaptizmus**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Anabaptizmus****

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Kumén** je triviálny názov pre **izopropylbenzén**, organickú zlúčeninu patriacu medzi aromatické uhľovodíky. Skladá sa z izopropylovej skupiny viazanej na benzén. Je zložkou surovej ropy a rafinovaných palív. Takmer všetok kumén je vyrábaný priemyselne ako čistá látka a prevádzaný na kuménhydroperoxid, ktorý je surovinou pre syntézu iných priemyselne dôležitých chemikálií, hlavne fenolu a acetónu.

Vlastnosti
----------

Je to bezfarebná prchavá horľavá kvapalina s teplotou varu 152 °C.

Izopropylbenzén je stabilný, ale môže vytvárať peroxidy pokiaľ sa pri skladovaní dostane do kontaktu so vzduchom, preto je dôležité aby sa pred ohrievaním alebo destilovaním otestovala prítomnosť peroxidov. Jeho rozkladom môže vznikať napr. oxid uhoľnatý.

Výroba
------

Komerčná výroba kuménu vychádza z katalytickej Friedelovej-Craftsovej alkylácie benzénu s pridaním propylénu. Výroba kuménu spotrebováva asi 20 % celkovej svetovej výroby benzénu. Kedysi sa kumén vyrábal alkyláciou benzénu v roztoku s využitím kyseliny sírovej ako katalyzátora, ale tento proces bol nahradený kvôli problémom s neutralizáciou a recyklačnými krokmi a takisto kvôli korózii. V minulosti sa ako katalyzátor používala tuhá kyselina fosforečná nanesená na oxide hlinitom. 

V roku 1976 bola vyvinutá syntéza využívajúca chlorid hlinitý ako katalyzátor. V tomto procese môže byť výťažok až 90 %. Od polovice 90. rokov 20. storočia začala komerčná výroba používať zeolitové katalyzátory. Výťažok tejto produkcie je asi 70-75 %. Medzi vedľajšie produkty patria hlavne polyizopropylbenzény. 

Adíciou dvoch ekvivalentov propylénu na benzén vzniká diizopropylbenzén (DIPB), ktorý s benzénom podlieha transalkylácii.

Bezpečnosť
----------

Výskum zistil, že myšiam vystaveným výparom kuménu sa vytvorili nádory v pečeni a pľúcach. V roku 2014 bol kumén pridaný na zoznam karcinogénov.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *RoC Profile: Cumene* [online]. National Toxicology Program, Department of Health and Human Services, [cit. 2022-09-19]. Dostupné online.
2. ↑  CDC - NIOSH Pocket Guide to Chemical Hazards
3. ↑  Market Study Benzene, published by Ceresana, July 2011
4. ↑  The Innovation Group website, page accessed 15/11/07
5. ↑  VORA, Bipin V.; KOCAL, Joseph A.; BARGER, Paul T.. *Alkylation*. Hoboken, NJ, USA : John Wiley & Sons, Inc. 2003-02-14. DOI: 10.1002/0471238961.0112112508011313.a01.pub2. Dostupné online. ISBN 978-0-471-23896-6. DOI:10.1002/0471238961.0112112508011313.a01.pub2 S. 0112112508011313.a01.pub2. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kumén**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cumene na anglickej Wikipédii.*
**Viktor Madarász** (\* 14. december 1830, Štítnik – † 10. január 1917, Budapešť) bol maďarský revolucionár a maliar. Je známy ako maliar historických scén a portrétov.

Študoval na Akadémii výtvarných umení vo Viedni u Ferdinanda Georga Waldmüllera. Jeho prvý historický obraz *Kuruc a Labanc* (zobrazujúci bratov, ktorí bojovali na opačných stranách) bol vrelo prijatý. V roku 1856 odišiel do Paríža, kde študoval v ateliéroch Léona Cognieta a na École des Beaux-Arts. Ako prvý uhorský maliar získal v roku 1860 zlatú medailu parížskeho Salónu za obrazy z uhorských dejín.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Viktor Madarász**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Viktor Madarász na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 22537
* BnF: 149661634
* GND: 1020054476
* ISNI: 0000 0000 6660 5708
* LCCN: no2015088849
* PIM: PIM63914
* ULAN: 500030832
* VIAF: 15043295
* Web umenia: 6080
* WorldCat: lccn-no2015088849
**Confessions Tour** bolo celosvetové koncertné turné, ktoré v máji 2006 absolvovala speváčka Madonna na podporu jej albumu *Confessions on a Dance Floor*.

Prebiehalo od 21.mája do 21.septembra. Je považované za najvýnosnejšie turné v histórií ženských koncertov. Madonna navštívila USA, Veľkú Britániu, Taliansko, Nemecko, Dánsko, Francúzsko, Holandsko, Česko.  

Medzi najdôležitejších členov Madonninho tímu patrili: Stuart Price (hudobná réžia), Steve Sidelnyk (bicie), Marcus Brown (klávesy), Monte Pittman (gitara), Donna De Lory, Nicki Richards a Isaac Sinwani (sprievodné vokály), Jaime King (choreografia a umelecká réžia), Richmond a Anthony Talauega (choreografia) a samozrejme tanečníci a ďalší realizačný tím. Na turné odznelo 19 skladieb.

Setlist turné
-------------

* „Future Lovers"
* „Get Together"
* „Like A Virgin"
* „Jump"
* „Live To Tell"
* „Forbidden Love"
* „Isaac"
* „Sorry"
* „Like It Or Not"
* „I Love New York"
* „Ray Of Light"
* „Let It Will Be"
* „Drowned World (Substitute For Love)"
* „Paradise (Not For Me)"
* „Music"
* „Erotica"
* „La Isla Bonita"
* „Lucky Star"
* „Hung Up"
**Viktor Michajlovič Afanasiev** (rus. Виктор Михайлович Афанасьeв; \* 31. december 1948, Briansk) je bývalý ruský kozmonaut, ktorý vo vesmíre počas štyroch letov strávil 555 dní.

Životopis
---------

V rokoch 1966 - 1970 absolvoval Kačinskoje vysšeje vojennoje aviacionnoje komandnoje učilišče letčikov im. AF Mjasnikova a stal sa z neho vojenský pilot. Potom získal ďalšie vzdelanie na Centr ispytanija aviacionnoj techniki i podgotovke letčikov-ispytatelej v Achtubinsku, kde sa stal testovacím pilotom. Ďalšími školami boli Moskovský letecký inštitút S. Ordžonikidzeho a Gumanitarnaja akademija Vooruženych sil, obe zakončené v Moskve roku 1995. Avšak už v prestávke štúdií absolvoval svoje prvé vesmírne lety. Bol najskôr kandidátom pre program raketoplánu Buran, kozmonautický výcvik ukončil v roku 1988 a bol zaradený do tímu. 

Oženil sa s Jelenou Jakovlevnou a majú spolu syna Viačeslava a dcéru Juliu.

Externé odkazy
--------------

* Afanasiev na jsc.nasa.gov
**Pevnosť Zeelandia** bola obchodným a vojenským opevneným postom nizozemskej Východoindickej spoločnosti (Vereenigde Oost Indische Compagnie) na juhozápadnom pobreží ostrova Taiwan. Pevnosť bola viackrát premenovaná – niesla aj názov Taiwan (臺灣城), Orange (奧倫治城) a An-pching (安平城). Súčasné čínske meno lokality s pevnosťou je An-pchingská Stará pevnosť (安平古堡). Leží v dnešnom mestskom dištrikte An-pching, ktorý je súčasťou mesta Tchaj-nan.

Dejiny
------

Pevnosť bola založená v roku 1624 po tom, ako boli Nizozemci vytlačení z Peskadorských ostrovov (ležia západne od ostrova Taiwan), z ktorých sa pokúšali nadviazať obchodné vzťahy s Čínou (neúspešne). Nové miesto pre ich pôsobenie vybral Martinus Sonck (cca 1590 – 1625; stal sa aj prvým nizozemským guvernérom na Taiwane) na neďalekom ostrove Taiwan. Lokalita, ktorú vybral, sa tiež nazývala „Taiwan" alebo „Taoyuan". Niekedy bola ako „Taoyuan" či „Taiovan" nazývaná aj samotná pevnosť. Pevnosť však Nizozemci nazvali podľa mena lode, na ktorej sa Sonck z Peskadorských ostrovov priplavil. Prvá podoba pevnosti vznikla asi po 10-toch rokoch. Neskôr bola v blízkej vzdialenosti od nej postavená ďalšia pevnosť s názvom Provintia. Obe dostávali dodávky potravín a tiež vojakov z hlavnej bázy Východoindickej spoločnosti – z Batavie.

Kreslený pohľad na pevnosť Zeelandia, Johannes Vingboons, asi z roku 1635
V apríli 1661 vypuklo v okolí pevnosti povstanie čínskych osadníkov, ktoré viedol Čeng Čcheng-kung (romanizovaná podoba jeho mena bola Koxinga, ktorú používali Nizozemci). 30. apríla 1661 začal so svojimi mužmi (mohlo ich byť až 25 000) obliehať pevnosť Zeelandiu, ktorú bránilo približne 2 200 nizozemských vojakov. Po deviatich mesiacoch obliehania, ktoré si vyžiadalo na strane obliehaných 1 600 životov, sa pevnosť 1. februára 1662 vzdala. Na základe kapitulácie mohol guvernér Frederick Coyett so svojimi dôstojníkmi a vojakmi, ale aj civilistami, pevnosť opustiť a vrátiť sa do Batavie. Tovar patriaci nizozemskej Východoindickej spoločnosti ale prepadol obliehateľom. Opustením pevnosti sa skončilo 38-ročné pôsobenie Nizozemcov na ostrove Taiwan (dobovo Formóza).

Dobová grafika s pohľadom na pevnosť Zeelandia, spolu s prístavom a obchodným mestom; autor Joan Blaeu, cca polovica 17. storočia
Pevnosť sa postupne stávala nefunkčnou pre postupné zanášanie zálivu, vstup do ktorého strážila. V poslednej tretine 19. storočia bol stavebný materiál z pevnosti do veľkej miery rozobraný a použitý na stavbu modernej pevnosti s názvom „Večný zlatý hrad".

V súčasnosti sa z pôvodnej pevnosti Zeelandia zachovali len zvyšky južných tehlových terás. V jednej z budov v centre je umiestnené múzeum histórie lokality An-pching.

Literatúra
----------

* DAVIDSON, James W.: *The Island of Formosa, Past and Present : History, people, resources, and commercial prospects : Tea, camphor, sugar, gold, coal, sulphur, economical plants, and other productions.* London and New York: Macmillan, 1903, s. 36  –  40 [dobytie pevnosti Číňanmi v roku 1662]. Dostupné on-line.

Externé odkazy
--------------

* Anping Old Fort
Dĺžka veľkej polosi a, vzdialenosť telies r, rýchlosť v
V gravitačnom systéme dvoch telies je **špecifická obežná (orbitálna) energia** dvoch obiehajúcich telies konštantná, suma ich vzájomnej potenciálnej energie εp a ich celkovej kinetickej energie εk delená redukovanou hmotnosťou je konštantná.

Keď hmotnosť M centrálneho telesa je ďaleko väčšia ako hmotnosť m menšieho telesa platí:

ε=εk + εp
εk=1/2\*v2
εp=-μ/r
ε=1/2\*v2−μ/r=-μ/(2\*a)
kde 

* v - relatívna rýchlosť telesa m oproti telesu M
* μ=G\*M - gravitačný parameter
* G - gravitačná konštanta
* M - hmotnosť centrálneho telesa
* r - vzdialenosť telies
* a - dĺžka veľkej polosi

Špecifická obežná energia je vyjadrená v jednotkách J/kg = m2s−2 alebo MJ/kg = km2s−2.

Zo vzťahu ε=-μ/(2\*a) vyplýva, že pre danú veľkú polos, špecifická obežná energia je nezávislá od excentricity.

Zdroje
------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálAstronomický portálKozmonautický portál |

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Specific orbital energy na anglickej Wikipédii.*
**Juraj Slota** (Slotta) (\* 24. marec 1819, Rajec – † 4. október 1882, Leopoldov) bol slovenský básnik, publicista, redaktor, pedagóg a rímskokatolícky kňaz. Používal pseudonymy *Rajecký*, *Chrástka*.

Rodina
------

* otec: Ján Slota
* matka: Mária, rod. Vítková

Životopis
---------

Študoval na františkánskom gymnáziu v Žiline a na benediktínskom gymnáziu v Bratislave, roku 1831, po matkinej smrti, štúdiá prerušil a učil sa za sadzača, neskôr študoval na františkánskom gymnáziu v Gyöngyösi, v Žiline, u kapucínov vo Viedni a v Bratislave, teológiu v seminári v Brne (1838 – 1842), roku 1842 vysvätený za kňaza. Sprvu bol rímskokatolíckym farárom v Tužine, roku 1852 zložil štátnicu z reči a literatúry československej v Prahe, v rokoch 1852 – 1856 bol suplentom, v rokoch 1856 – 1861 riadnym profesorom československého a latinského jazyka a náboženstva na katolíckom gymnáziu v Banskej Bystrici; pričinil sa o jeho poslovenčenie, pri gymnáziu založil hudobnú školu, jeho zásluhou vznikol Banskobystrický hudobný spolok (1857), súčasne bol kazateľom v hlavnom kostole v Banskej Bystrici (1853 – 1861). V 60. rokoch 19. storočia s Michalom Chrástkom bol najbližším spolupracovníkom Štefana Moyzesa. Roku 1861 sa zúčastnil memorandového zhromaždenia v Martine, roku 1862 spoluzakladal Maticu slovenskú, bol členom jej výboru a jej konateľom. Bol spoluzakladateľom a prvým správcom Spolku sv. Vojtecha, mecenášom slovenských národných podujatí, organizátorom zbierky na Dom Matice slovenskej, autorom náboženských a vlasteneckých básní, článkov a kázní, rečníkom, redaktorom katolíckych a pedagogických periodík.

Dielo
-----

* *Veliké poselství kňeze katolického*, Banská Bystrica, 1856
* *Památka vysvěcení nové budovy c.k. katolického štátneho vyššího gymnasia v Baňské Bystřici... 10. októbra 1858*, Banská Bystrica, 1860
* *Spolok Sv. Vojtecha, založený a do života uvedený dňa 14. septembra roku P. 1870*, Skalica, 1872

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* *Cyrill a Method* - dostupné v Digitálnej knižnici UKB - Juraj Slota ako jeden z redaktorov novín v r. 1852 - 1856
* Záznam o narodení a krste v matrike riadok 63 - farnosť Rajec

Autoritné údaje: * GND: 1034799835
* NK ČR: jk01111938
* SNK: 154430
* VIAF: 83899864
**Arabská filozofia** alebo **islamská filozofia** je jedna z najvýznamnejších a najbohatšich národných filozofií vytvorená Arabmi a príslušníkmi mnohých iných národov používajúcich arabčinu, ktorá slúžila ako medzinárodný jazyk, podobne ako latinčina v stredovekej Európe.

Arabská filozofia tvorí charakteristický celok podobne ako západná filozofia, čínska filozofia, indická filozofia. Je výraznou súčasťou arabskej kultúry.

Začína sa výraznejšie presadzovať od 9. storočia, a za dobu jej rozkvetu možno považovať 12. storočie. Jej strediskami boli na islamskom východe Bagdad, na západe Córdoba.

Na islamskú filozofiu mala veľký vplyv grécka filozofia (hlavne Aristoteles a Platon). Arabi sa s ňou zoznámili prostredníctvom sýrskych učencov (recepcia antického myslenia v Sýrii). Ďalej ju ovplyvnilo indické myslenie (indická filozofia) a vychodná teozofia. Nijaký islamský filozof nemohol zároveň nebrať do úvahy Korán.

Konštantinopol ako hlavné mesto Východorímskej ríše sa od roku 330 stal na vyše tisíc rokov duchovným centrom Východu. Tu sa stretlo grécke filozofické myslenie, rímske chápanie štátu a kresťanská viera, aby sa navzájom ovplyvňovali a vytvárali určitú syntézu. Bolo celkom prirodzené, že sa tu komentovala Aristotelova logika a Platónove dialógy.

Tieto komentáre sa v arabských krajinách (medzi ktoré vtedy patrila Sýria, Perzia, Turecko a Egypt) stali východiskom takého rozkvetu vied a filozofie, aký vtedajší Západ nepoznal.Platí to najmä o období rokov 800 až 1200. Bez zveličenia možno povedať, že arabskí učenci zachránili dedičstvo
gréckej filozofie, predovšetkým Aristotelov filozofický odkaz.

Arabskú filozofiu zvyčajne delia na vychodnú s centrom v Bagdade a na západnú s centrom v Córdobe.

Najstarší bagdadskí filozofi boli zároveň lekármi a prirodovedne orientovanými účencami: Al Kindí a Al Fárábí. Obidvoch zreteľne ovplyvnil novoplatonizmus, najmä učenie o emanácii (vyžarovaní) všetkých javov z jedného ducha.

Až Avicenna potláča vplyv novoplatonizmu v prospech Aristotela.
Avicennovo hlavné dielo 'Kniha uzdravenia' je niekoľkozväzkovou encyklopédiou filozofie a ostatných vied (logiky, fyziky, matematiky, metafyziky).

V 9. storočí vznikol v španielskej Córdobe, na územi, ktoré ovládali Arabi,
kalifát. Toto panstvo sa roku 756 oddelilo od Bagdadu. Tu dochádza k arabskému
osvojovaniu si Aristotelovho učenia. Najvýznamnejším predstaviteľom je Averroes.

Islamskú filozofiu tvoria tri veľké prúdy:

* dialektika mutakallimov
* islamský novoplatonizmus
* islamský aristotelizmus

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Juraj Tatár** (\* 29. november 1894, Lazany – † 17. apríl 1980, Bratislava-Podunajské Biskupice) bol slovenský matematik, fyzik a pedagóg.

Rodina
------

* otec: Ján Tatár
* matka: Mária rod. Volková

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, matematiku a fyziku na Karlovej univerzite v Prahe. Od roku 1924 učiteľ na reálnych gymnáziách v Leviciach, Prievidzi a v Bratislave, kde učil aj na pedagogickom gymnáziu. V roku 1947 v Bratislave bol členom Skúšobnej komisie pre získanie odbornej spôsobilosti vyučovať na meštianskych školách (skúšal matematiku pre II. odbor: matematika, fyzika, chémia, biológia). V rokoch 1953 – 1960 odborný asistent na katedre fyziky Vyššej školy pedagogickej v Bratislave, v rokoch 1960 – 1964 na Pedagogickej fakulte v Nitre a od roku 1964 na dôchodku.

Patril medzi priekopníkov v oblasti teórie vyučovania fyziky na Slovensku. Recenzoval maďarskú učebnicu fyziky, matematiky, deskriptívnej geometrie a metodiku matematiky. Prekladal učebnice fyziky a matematiky z češtiny do maďarčiny. Z češtiny do slovenčiny preložil Aritmetiku pre 2. triedu gymnázií, Bratislava 1953 a Fyziku pre 10. ročník všeobecnovzdelávacích škôl, Bratislava 1954. Bol funkcionárom Spolku profesorov Slovákov.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: ola2003182128
* SNK: 152385
* VIAF: 84984812
**Ara zelená** alebo **ara vojenská** (*Ara militaris*) je papagáj patriaci do rodu Ara. Je veľmi učenlivý a rýchlo sa učí rôzne zvuky ako tiež napodobňovanie ľudského hlasu.

Výskyt
------

Ary zelené žijú v Južnej a Strednej Amerike v štátoch: Mexiko, Kolumbia, Venezuela, Ekvádor a Argentína.

Popis
-----

Jeho farba je prevažne zelená s červenou časťou hlavy. Krídla sú modré a chvost býva sfarbený na červeno. Zobák je šedý až čierny. Od podobnej ary olivovej (*Ara ambiguus*) sa líši menšou veľkosťou, tmavším odtieňom zelenej a hnedo červenými chvostovými perami.

Hniezdenie
----------

Ara dosahuje pohlavnú dospelosť v 3 až 4 roku života. Hniezdi v dutinách stromov alebo v dierach na zemi. Do hniezda kladie 2 až 3 vajcia. Približne po 10 týždňoch mláďatá hniezdo opustia. Ara sa dožíva až 60 rokov.

Potrava
-------

Ara zelená sa živí podobne ako väčšina papagájov semenami, orechmi, ovocím aj rôznou zeleňou.

Status
------

Ara zelená vo Whipsnade Zoo
Žije v kŕdľoch a preto niekedy napácha škody poľnohospodárom. Preto se jedná o ohrozený druh. Stavy ary zelenej sa v ich domovine stále znižujú stratou životných prostredí, lovom a odchytom. Aj keď má pomerne veľkú oblasť rozšírenia, na veľa územiach ho vôbec neuvidíme a nikde nebol zistený hojným druhom, pretože v Paname a v Kostarike boli vykonávané rozsiahle ornitologické výskumy. Dá se povedať, že tento druh je ohrozený vyhynutím na celom území, kde žije, okrem niektorých oblastí dažďových pralesov západného Ekvádoru, západnej Kolumbie a severnej Panamy. V južnom Hondurase zmizol skoro úplne vzhľadom k vyrúbaným lesom a v dôsledku chemických postrekov na bavlnených plantážach. Ďalšia príčina bola tá, že sa v Hondurase stavali dve diaľnice a bol tam najväčší prírastok obyvateľstva v celej Latinskej Amerike.

Referencie
----------

1. ↑   *The IUCN Red List of Threatened Species* [online]. IUCN Red List. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Guacamaya verde, Ara militaris* [online]. Enciclovida. Dostupné online. (po španielsky; kastílsky)
3. ↑   *Military Macaw, Ara militaris* [online]. aoiseaux-birds.com. Dostupné online. (po anglicky)
4. ↑  ARMSTRONG, Isabella. *Ara militaris, military macaw* [online]. Animaldiversity. Dostupné online. (po anglicky)
5. ↑   *Military macaw* [online]. Animalia. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ara zelená (Ara militaris)**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Ara zelená (Ara militaris)**

Externé odkazy
--------------

* Guacamayo Militar (Ara militaris) (Linnaeus, 1766) na stránkach: Avibase
* Ara vojenský (Ara militaris), ararauna.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ara vojenský na českej Wikipédii.*
Kroky spracovania:   

I. Príprava substrátu   

II. Nanesenie doplnkovej("obetnej") vzorovacej vrstvy   

III. Vytvorenie vzoru v nanesenej vrstve (napr. leptaním), vytvorenie inverzného vzoru   

IV. Nanesenie požadovaného materiálu   

V. Odstránenie doplnkovej vrstvy aj s požadovaným materiálom na jeho povrchu   

VI. Konečný vzor   

Vrstvy:   

1) Substrát   

2) Dolplnková ("obetná")vrstva   

3) Požadovaný materiál
**Lift-off** proces v mikrotechnológii je metóda na vytváranie štruktúr (šablónovanie) cieľového materiálu na povrchu substrátu s využitím doplnkového materiálu. Je to doplnková metóda, protiklad k tradičnejším subtrakčným technikám, ako je leptanie. Rozsah štruktúry sa môže líšiť od nanoštruktúry až po centimetrové i väčšie rozmery, ale vo všeobecnosti je technika používaná v rozmeroch mikrometrov.

Spracovanie
-----------

Najskôr je vytvorený v doplnkovej šablónovacej vrstve (napr. svetlo-citlivý materiál) inverzný vzor, ktorý sa uloží na povrch substrátu. To je vykonané pomocou leptania doplnkového materiálu cez jeho vrstvu tak, že požadovaný materiál môže dosiahnuť povrch substrátu v tých miestach v ktorých má byť vytvorená konečná vzorka.
Žiadaný materiál je uložený po celej ploche substrátu, siahajúci na povrch substrátu vo vyleptaných miestach a zostáva na povrchu doplnkového materiálu v miestach, ktoré neboli predtým vyleptané. Keď sa doplnková vrstva zmyje (rozpúšťadlom), materiál na povrchu je odstránený a zmytý spolu s doplnkovou vrstvou pod ním. Po odstránení, požadovaný materiál zostáva iba v miestach, kde mal priamy kontakt so substrátom.

* Substrát je pripravený
* Doplnková vrstva je aplikovaná a inverzný vzor je vytvorený (napr. je vytvorený a vyvolaný fotorezistnou cestou).

Na základe vlastností použitého substrátu môžu byť použité rôzne spôsoby ako napr. Extreme ultraviolet lithography - EUVL alebo Electron beam lithography - EBL.
Fotorezist je odstránený v miestach, kde má byť umiestnený cieľový materiál, vytvorením inverzného vzoru.
* Požadovaný materiál (zvyčajne tenká vrstva kovu) je uložený (na celej ploche substrátu). Táto vrstva zahŕňa zostávajúcu fotorezistnú vrstvu tak ako aj časť substrátu,

kde bola odstránená predchádzajúcim vývojovým krokom.
* Zvyšok doplnkového materiálu (napr. fotorezist) sa vymyje spolu s časťou požadovaného materiálu, ktoré ho pokrývajú a len materiál, ktorý bol v "dierach",

ktoré mali priamy kontakt so základnou vrstvou (substrát / oplátka) ostáva.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Lift-off (microtechnology) na anglickej Wikipédii.*
**Liga arabských štátov** (angl. *League of Arab States* alebo arab. *جامعة الدول العربية*‎) alebo **Arabská liga** je regionálna medzinárodná organizácia, ktorá združuje arabské štáty a súčasne je tiež organizáciou kolektívnej sebaobrany.

Liga bola založená 22. marca 1945 v Káhire. Dva najdôležitejšie dokumenty, na základe ktorých liga vykonáva svoju činnosť, sú Pakt Ligy arabských štátov (z roku 1945) a Zmluva o spoločnej obrane a hospodárskej spolupráci a vytvorení Hospodárskej rady Arabskej ligy (z roku 1950). Sídlo Ligy je v Káhire.

Členské štáty
-------------

Zakladajúcimi členmi Ligy boli Egypt, Irak, Jemen, Transjordánsko (dnes Jordánsko), Libanon, Saudská Arábia a Sýria. V roku 1953 sa k organizácii pridala Líbya a v roku 1956 Sudán. V roku 1958 sa pripojili Maroko a Tunisko, v roku 1962 Alžírsko a v roku 1964 Kuvajt. V roku 1971 zaznamenala organizácia prírastok o 4 nových členov a to Spojené arabské emiráty, Bahrajn, Katar a Omán. V rokoch 1973 a 1974 sa pridali Mauritánia a Somálsko. V roku 1976 bola prijatá aj Palestína a v roku 1977 Džibutsko. V roku 1993 sa do ligy pridali aj Komory a od roku 2003 má štatút pozorovateľa Eritrea.

V roku 1967 sa k lige pripojil Južný Jemen, ktorý je od roku 1990 opäť súčasťou zjednoteného Jemenu. Egypt bol z ligy vylúčený v roku 1979 po tom, čo podpísal mierovú dohodu s Izraelom. Sídlo ligy bolo vtedy premiestnené do Tunisu. V roku 1987 bolo členstvo Egyptu obnovené.

Ciele ligy
----------

Cieľom ligy je *slúžiť spoločnému dobru všetkých arabských krajín, zaisťovať lepšie podmienky pre všetky arabské krajiny, garantovať budúcnosť všetkých arabských krajín a vyplniť nádeje a očakávania všetkých arabských krajín.*

Orgány ligy
-----------

Najvyšším orgánom Ligy arabských štátov je Arabská konferencia, ktorá prerokúva najzávažnejšie otázky politickej orientácie ligy. Ďalšími orgánmi sú Rada, Rada spoločnej obrany, Stála vojenská komisia, Odborné výbory a Generálny sekretariát.

| * z
* d
* u
Liga arabských štátov |
| --- |
| Členské štáty | 
* Alžírsko
* Bahrajn
* Džibutsko
* Egypt
* Irak
* Jemen
* Jordánsko
* Katar
* Komory
* Kuvajt
* Libanon
* Líbya
* Maroko
* Mauritánia
* Omán
* Palestínske autonómne územia
* Saudská Arábia
* Somálsko
* Spojené arabské emiráty
* Sudán
* Sýria
* Tunisko

 | Znak Ligy arabských štátov |
| Pozorovateľské štáty | 
* Eritrea
* India
* Venezuela

 |