recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Richard Hammond** (\* 19. december 1969, Solihull, Spojené kráľovstvo) je britský televízny moderátor, známy predovšetkým motoristickou reláciou *Top Gear*, *Brainiac: Šialená veda* a *Drtivá porážka*.

Život
-----

Je ženatý s Amandou Etheridge a má dve dcéry, Izzy a Willow. Býva v Cheltenhame. Má niekoľko koní, kačíc, dve mačky a TG psa, psa Top Gear. V roku 2002 začal spoločne s Jeremym Clarksonom a Jamesom Mayom moderovať magazín o autách Top Gear. Jeho obľúbený automobil je Porsche 911S a Pagani Zonda F. Sám vlastní Morgan Aeromax, Porsche 911, Ford Mustang a Dodge Challenger. 

Osudným dňom v jeho živote sa stal štvrtok 20. septembra 2006, kedy chcel pri natáčaní Top Gear prekonať rýchlostný rekord Británie (483,18 km/h) s dragsterom Vampire. Pri svojej prvej jazde sa cez túto hodnotu dostal, namerali mu dokonca cez 500 km/h, pri druhej podľa všetkého tiež, no explodovala mu pravá predná pneumatika a vyletel z dráhy. S ťažkým otrasom mozgu ho previezli do nemocnice, kde bol mesiac v kóme. 

Od roku 2003 moderuje TV reláciu Brainiac: Šialená veda, ktorá sa zaoberá predovšetkým vedou. V roku 2007 ho nahradil Vic Reeves. Ďalej tiež od roku 2008 moderuje reláciu Wipeout.

V Top Gear bol prezývaný "škrečok" (hamster), vďaka svojmu malému vzrastu a tiež kvôli tomu, že jedol papier s výsledkami.

Od marca 2015 už nepracuje pre BBC po konflikte medzi Jeremym Clarksonom a producentom Oisinom Tymonom, kedy spoločne ako trojica opustili reláciu a aj televíziu po tom, čo BBC vydala verdikt, že Jeremy Clarkson je prepustený a viac sa už v relácii Top Gear neukáže.

Podľa Jeremyho Clarksona je to idiot. Citujem "Hammond, you blithering idiot.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Richard Hammond**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky Richarda Hammonda

Referencie
----------

1. ↑

Autoritné údaje: * BnF: 156848868
* ISNI: 0000 0000 7848 4501
* LCCN: n2006038804
* NK ČR: xx0063865
* VIAF: 85714451
* WorldCat: lccn-n2006038804
Acetylid vápenatý
**Karbidy** sú zlúčeniny uhlíka s menej elektronegatívnymi prvkami s výnimkou vodíka. Podľa väzieb sa rozdeľujú na karbidy iónové, kovalentné a intersticiálne.

Iónové karbidy
--------------

Karbidy s iónovými väzbami tvorí uhlík s prvkami prvej, druhej a tretej skupiny periodickej tabuľky, s lantanoidmi a s hliníkom. V kryštálovej štruktúre týchto karbidov sa môžu nachádzať anióny C4- (*metanidy*), C22- (*acetylidy*) alebo C34- (*alylenidy*). Karbidy tohto typu sa reakciou s vodou rozkladajú za vzniku príslušných uhľovodíkov: metanidy → metán, acetylidy → acetylén, alylenidy → alylén (pri niektorých zlúčeninách napr. LaC2 vznikajú rozkladom aj iné uhľovodíky). Najvýznamnejší člen tejto skupiny je acetylid vápenatý (CaC2). Špeciálnym prípadom sú acetylidy 11. a 12. skupiny (meď, striebro, zlato, zinok, kadmium a ortuť), ktoré sa dajú pripraviť zavádzaním acetylénu do roztoku príslušného prvku, no ich štruktúra nie je iónová.

Kovalentné karbidy
------------------

Karbid bóru
Kovalentné (polymérne) karbidy tvorí uhlík s kremíkom a bórom. Polymérne karbidy sú nereaktívne, majú vysoké teploty topenia a sú veľmi tvrdé. S kremíkom tvorí zlúčeninu SiC (karbid kremičitý, karborundum, v prírode sa vzácne vyskytuje ako minerál v meteoritoch – moissanit), v prípade bóru je väčšia variabilita zlúčenín, najbežnejší je B4C (karbid tetrabóru). Obe zlúčeniny, karbid kremičitý aj karbid tetrabóru, majú široké uplatnenie v priemysle (abrazíva, materiál pre brzdné doštičky a pod.).

Intersticiálne karbidy
----------------------

Štruktúra alfa karbidu volfrámu
Intersticiálne (alebo aj kovové) karbidy tvorí uhlík s prechodnými prvkami. Kryštálová mriežka týchto zlúčenín je podobná kovovej, alebo je to kubické, alebo hexagonálne najtesnejšie usporiadanie atómov príslušného kovu s tým, že uhlík obsadzuje medzery v tomto usporiadaní. Príslušné karbidy si poväčšine zachovávajú kovové vlastnosti (vodivosť, lesk), uhlík zvyšuje teplotu topenia a tvrdosť materiálu.

Osobitným prípadom sú karbidy prvkov, ktorých kovový polomer je menší ako 135 pm (skupina železa, mangán, chróm), kde je väčšia variabilita zlúčenín. Napr. železo vytvára karbidy približného zloženia Fe3C, Fe7C3 a Fe2C, z nich najznámejší je Fe3C (cementit, zložka ocele). Tieto, takzvané *prechodné* karbidy (tvoria prechod medzi intersticiálnymi a iónovými karbidmi) sú viac reaktívne, často sú rozpustné v kyselinách, niekedy aj vo vode.

Pozri aj
--------

* Acetylid

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **karbidy**

Zdroj
-----

* GAŽO, Ján a kol.. *Všeobecná a anorganická chémia*. 3. vyd. Bratislava : ALFA SNTL, 1981. 808 s. Kapitola Uhlík, s. 394 – 395.
* MUCK, Alexander. *Základy struktúrní anorganické chemie*. 1. vyd. Praha : Academia, 2006. 508 s. ISBN 80-200-1326-1. Kapitola Uhlík, s. 254 – 256. (čeština)
Karbid vápenatý
ADR tabuľka
**Karbid vápenatý** alebo **acetylid vápenatý** (CaC2) ľudovo nazývaný **karbid**.

Karbid vápenatý je vysoko reaktívny s vodou za vzniku acetylénu a hydroxidu vápenatého:

CaC2 + 2 H2O → C2H2 + Ca(OH)2
Tvarom a tvrdosťou je len málo odlišný od bežnej kamennej triešte. Jeho farba je od svetlofialovej, cez hnedú až po tmavosivú. Pri reakcii so vzdušnou vlhkosťou sa granuly karbidu vápenatého pokrývajú svetlohnedou až svetlosivou vrstvou hydroxidu vápenatého. Samotný karbid vápenatý nemá žiadne škodlivé účinky na ľudský organizmus, avšak pri styku s vlhkou pokožkou dochádza k jeho premene na následne vzniknutý produkt hydroxid vápenatý má mierne leptavé účinky na pokožku. Ďalšie poškodenie pokožky je spojené s rapídnym úbytkom vlhkosti a teda jej vysušením. Preto sa neodporúča prichádzať priamo do styku s karbidom vápenatým.

Výroba
------

Vyrába sa z koksu, uhlia (obe zložky sú zdrojom veľmi čistého uhlíka) a oxidu vápenatého (CaO) pri vysokej teplote bez prístupu vzduchu.

CaO + 3 C → CaC2 + CO

Využitie
--------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Acetylénový vyvíjač*
Karbid sa využíva na výrobu acetylénu, ktorý sa používa na zváranie alebo rozpaľovanie železa.

Dostupnosť a skladovanie
------------------------

Karbid vápenatý sa pre svoju vysokú reaktívnosť s vodou skladuje vo vodotesných plastových nádobách alebo vreckách. Je ho možné kúpiť v špecializovaných predajniach za cenu cca 8 € za kilogram. Dostupný je v rôznych rozmeroch granulátu (od niekoľko milimetrov až po 15 cm).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Karbid vápenatý**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
Súradnice: 50°04′59″S 14°23′46″V﻿ / ﻿50,08305556°S 14,39611111°V﻿ / 50.08305556; 14.39611111

**Katedrála svätého Vavrinca** je barokový kostol v Parku u rozhledny na pražskom Petříne. Od roku 1995 ho využíva starokatolícka cirkev ako biskupský kostol. Je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky.

História
--------

Pôvodne išlo o románsky kostol. Najstaršia správa o ňom pochádza z roku 1135. Podľa kostola tiež vznikol starý nemecký názov Petřína *Laurenziberg*. Románska stavba spadala pod svätovítsku kapitulu, ktorá sa však v jeho správe až do Bielej Hory striedala s kapitulou vyšehradskou.

V 30. rokoch 18. storočia, v súvislosti s výstavbou výklenkových pútnických kaplniek krížovej cesty, prestala pôvodná románska stavba postačovať. Preto asi v rokoch 1740 – 1742 došlo k prestavbe v štýle neskorého dynamického baroka architektom Ignácom Palliardim starším, snáď podľa upravených plánov Kiliána Ignáca Dientzenhofera.

Niekedy sa uvádza, že stavbu dokončil známejší Ignác Palliardi mladší okolo roku 1770. O kostol sa zaviazalo starať Bratstvo pražských kuchárov.

V roku 1784 bol kostol zrušený, zariadenie rozpredané a hlavný oltár bol prenesený do kostola v Bříství. Pre potreby bohoslužieb bol chátrajúci objekt opravený opäť v rokoch 1830 – 1840.

Spoločne s vedľajšou kaplnkou Kalvárie, Božím hrobom a krížovou cestou tvorí katedrálny chrám sv. Vavrinca sakrálny komplex stavieb na vrchu Petřín a jeho duchovnú správu zabezpečuje Starokatolícka cirkev.

Duchovná správa
---------------

Starokatolícka omša v kostole sv. Vavrinca.
Od roku 1995, kedy sa kostol sv. Vavrinca stal katedrálnym chrámom Starokatolíckej cirkvi, bol spravovaný ako súčasť pražskej farnosti, teraz tu existuje samostatná farnosť. Administrátorom je kňaz ThDr. Petr Jan Vinš.

Pozri aj
--------

* Starokatolícka cirkev
* Starokatolícka cirkev v Českej republike

Externé odkazy
--------------

* Facebook Starokatolíckej katedrály sv. Vavrinca
* O farnosti a katedrále na starokatolici.cz

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kostel svatého Vavřince (Malá Strana, Petřínské sady) na českej Wikipédii.*
**Karass** je fiktívna postava zo sveta Starcraftu, ktorý vytvorila spoločnosť Blizzard Entertainment. Templár a zároveň veliteľ malej armády Protossov, ktorá vyhľadala Zeratula pri hľadaní proroctva v spomienkach, ktoré poslal Zeratul Jimovi Raynorovi.

Na začiatku kampane vyslal niekoľko bojovníkov, tzv. Stalkerov, aby pomohli Zeratulovi pri jeho ťažení, predovšetkým proti leteckým jednotkám Zergov. Templár Karass kryl ústup Zeratula, pričom zahynul pri obrane pozície proti presile Zergov, ktorých viedla Sarah Kerrigan. Karass bol jediný známy templár, ktorý mal schopnosť priameho útoku, kým všetci ostatní tzv. vysokí templári sú plne odkázaní na svoje magické schopnosti. Pred smrťou prehlásil v osobnom rozhovore so Zeratulom, že proroctvo je dôležitejšie ako ktokoľvek z nich.

| * z
* d
* u
StarCraft |
| --- |
| Terran | 
* Gerard DuGalle
* Edmund Duke
* Tychus Findlay
* Matt Horner
* Sarrah Kerrigan
* Arcturus Mengsk
* Valerian Mengsk
* Ariel Hanson
* Nova
* Jim Raynor
* Egon Stetmann
* Alexei Stukov
* Gabriel Tosh
* Horace Warfield

 |
| Zerg | 
* Samir Duran
* Sarah Kerrigan
* Overmind

 |
| Protoss | 
* Aldaris
* Artanis
* Fenix
* Karass
* Raszagal
* Selendis
* Tassadar
* Zeratul

 |
| Séria StarCraft | 
* StarCraft
* StarCraft: Brood War
* StarCraft: Ghost
* StarCraft II
* StarCraft II: Wings of Liberty
* StarCraft II: Heart of the Swarm
* StarCraft II: Legacy of the Void

 |
Brothers Keepers (2007)
**Brothers Keepers** je nemecký hudobný nadnárodný antirasistický projekt, ktorý združuje hlavne afronemeckých hip-hopových, reggae a soulových hudobníkov.

Myšlienka založiť projekt vznikla v 90. rokoch, keď sa Adé Bantu a Don Abi rozhodli podnietiť Nemcov afrického pôvodu, aby začali riešiť problémy s rasizmom.

Po tom, ako ich podporil známy nemecký rapper Torch, sa k projektu pridali ďalší hudobníci, medzi nimi Xavier Naidoo, Samy Deluxe, Afrob, D-Flame, Chima, Denyo 77, Ebony Prince, Germ, Patrice Bart-Williams, Ono Ngcala, Eased von Seeed, Gentleman, Nosliw, Sékou, Toni L, Tyron Ricketts, Such A Surge, Ziggy Marley, Joachim Deutschland, Jah Meek, Youssou N’Dour, UB40 a Harry Belafonte.

Prvým singlom, ktorý vzbudil pozornosť verejnosti bol Adriano – „Letzte Warnung". Je spomienkou na Nemca mozambického pôvodu Alberta Adriana, ktorého 14. júna 2000 brutálne zabili neonacisti v Dessau.

Výťažky z predajov CD a koncertov Brothers Keepers venujú na charitatívne účely.

Diskografia
-----------

### Albumy

* 2001 *Lightkultur*
* 2005 *Am I my Brother's Keeper?*

### Single

* 2001 „Letzte Warnung" (Adriano)
* 2005 „Bereit""
* 2005 „we ever know?"

Iné projekty
------------

CommonsCommons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brothers Keepers**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Brothers Keepers**

Externé odkazy
--------------

* Brothers Keepers - oficiálna stránka
**Termín** (iné názvy: **terminus technicus, odborný termín, názov, odborný názov, odborný výraz, odborné pomenovanie**) je slovo alebo slovné spojenie s presne vymedzeným významom, používané záväzne v určitom vednom alebo pracovnom odbore. Presnejšie jazykovedné definície sú v závislosti od danej terminologickej teórie napríklad:

* a) pomenovanie pojmu vymedzené definíciou a miestom v systéme pojmov danej oblasti ľudskej činnosti a poznania
* b) pomenovanie alebo pomenovacia jednotka, ktoré(-á) má vzhľadom na komunikatívne potreby v odbornej oblasti, v ktorej sa používa, špecificky vymedzený význam (K. Hausenblas)

Opakom termínu je netermín, ktorý na rozdiel od termínu nespĺňa najmä niektoré alebo všetky z týchto vlastností:

* významová priezračnosť
* presnosť
* absencia emocionálnosti alebo expresivity
* systémovosť

Z filozofického hľadiska je termín výsledkom logickej analýzy mena.

Slová názov a termín nepovažujú všetci jazykovedci za synonymá.

Zdroje
------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* termín. In: MISTRÍK, Jozef, et al. *Encyklopédia jazykovedy*. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1993. 513 s. ISBN 80-215-0250-9. S. 448.
**Termoplasty** sú plastické materiály, ktoré sú v určitej teplotnej oblasti ľahko tvarovateľné a túto vlastnosť si zachovávajú. Proces ich tvrdnutia je reverzibilný — po ochladení ich možno opäť zahriatím previesť na taveninu a tvarovať. Týmto sa významne odlišujú od reaktoplastov (bakelit), ktoré po vytvrdnutí nie je možné opätovne tvarovať. Termoplasty sú dobre rozpustné v organických zlúčeninách.

Väčšina termoplastov sú vysokomolekulové polyméry, v ktorých sú makromolekulové reťazce navzájom viazané slabými van der Waalsovými silami (napr. polyetylén); silnejšími interakciami dipól—dipól (napr. nylon) alebo silami medzi aromatickými systémami (napr. polystyrén).

Zoznam termoplastov
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| celuloid | polyakrylát |
| polyamid | polybutadién |
| polyetyléntereftalát | polyester |
| polystyrén | polypropylén |
| polybutyléntereftalát | polyimid |
| kyselina polymliečna | polymetylpentén |
| polyvinylchlorid | Akrylonitrilbutadiénstyrén |
| polymetylmetakrylát | acetát celulózy |
| etylénvinylacetát | etylénvinylalkohol |
| fluoroplasty (napr. PTFE) | ionoméry |
| kvapalné polymérne kryštály        | polyacetál |
| polyakrylonitril | polyamidimid |
| polyaryléterketón | polybutylén |
| polykarbonát | polyketóny |
| polyetylén | polyéteréterketóny |
| polyéterimid | polysulfón |
| polyfenylénoxid | polyfenylénsulfid |
| polyftalamid | polysulfón |


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
**Bitka pri Aquilonii** bola jedna z posledných bitiek samnitských vojen.

V roku 293 pred Kr. vyhlásili Samniti odvody vojska pod hrozbou smrti pre každého, kto by sa nedostavil k odvodu alebo by sa bez rozkazu vzdialil od vojska. Tí, ktorí odmietli zložiť prísahu, boli zabití a obetovaní. Samniti takto zozbierali asi 40 000 vojakov a zhromaždili sa blízko mesta Aquilonia. 
V Ríme boli v tomto roku konzulmi Lucius Papirius Cursor a Spurius Carvilius Maximus. Obaja konzuli vytiahli v čele vojsk proti Samnitom. Carvilius zaútočil proti mestu Corfinium, Papirius tiahol priamo k Aquilonii. V jeho vojsku boli skúsení velitelia Lucius Volumnius, ktorý sa už niekoľko rokov zúčastňoval vojen proti Samnitom, a mladý Lucius Scipio. 

Papirius na začiatku bitky použil vojenskú lesť, zvíril mračná prachu, aby sa zdalo, že má oveľa silnejšie vojsko. Do útoku poslal najprv jazdu, za ňou pechotu. 

Medzi Samnitmi prepukol strach a zmätok, najmä keď Papirius dal oznamovať, že Corfinium bolo dobyté. Samniti sa dali na útek, pričom medzi utekajúcimi boli aj špeciálne samnitské oddiely, ktoré zložili tajnú prísahu. 

Rimania dobyli samnitský tábor, Lucius Scipio využil zmätok v radoch samnitského vojska a prenikol až k hradbám Aquilonie, pričom časť hradieb aj obsadil. Podvečer bitky mu na pomoc prišiel konzul Papirius a spolu obsadili mesto.

V boji Samniti stratili 23 340 vojakov, 3 870 bolo zajatých.

Bitka pri Aquilonii znamenala koniec vážneho odporu Samnitov. Hoci bojovali ešte do roku 290 pred Kr. nakoniec si ich Rimania podmanili.
**Termínovaný vklad** je bankový produkt, určený na zhodnotenie voľných finančných prostriedkov. Ide o produkt, ktorý je vhodný pre ľudí, ktorí si plánujú vložiť určitú sumu peňazí na vopred stanovenú dobu (viazanosti). Termínovaný vklad môže byť buď jednorazový alebo automaticky obnovovaný. Jednorazový termínovaný vklad zaniká v termíne svojej viazanosti. Vkladateľ sa pri založení termínovaného vkladu rozhodne, či po skončení splatnosti sa vklad automaticky obnoví na rovnaké obdobie, alebo sa ukončí a prostriedky aj s úrokmi sa prevedú na bežný účet. 

Úroky sa pri termínovaných vkladoch buď pripisujú k vkladu pravidelne v určitých intervaloch, alebo ich banka môže prevádzať na bežný účet. Pokiaľ sú pripisované k vkladu, tie sa ďalej úročia čím vkladateľ získava aj úroky z úrokov.

Z pohľadu lehoty viazanosti (fixácie úrokovej sadzby) možno termínované vklady rozdeliť na krátkodobé s lehotou viazanosti od niekoľkých dní do 1 roka a strednodobé s lehotou viazanosti vyššou ako 1 rok. Dlhodobé termínované vklady s lehotou viazanosti dlhšou ako 5 rokov sú zriedkavé. 

Úročenie termínovaných vkladov závisí od lehoty viazanosti vkladu a výšky vloženej sumy. Čím je dlhšia viazanosť a čím vyššia je vložená suma, tým je úročenie vkladu vyššie. Lehoty viazanosti si klient zvolí pri zriaďovaní vkladu. Najčastejšie banky ponúkajú termínované vklady na 1,3,6,9 mesiacov a potom 1 až 5 rokov.

Predčasné výbery z termínovaného vkladu pred uplynutím lehoty viazanosti sú zväčša spoplatňované. Tieto poplatky sú vo forme časti zarobených úrokov, prípadne niektoré banky strhnú aj celý úrok. V súčasnosti sú termínované vklady v ponuke všetkých obchodných bánk na Slovensku.

Termínované vklady sú chránené Fondom ochrany vkladov.

Termínovaný vklad predstavuje pre banku pomerne stabilný finančný zdroj, ktorý môže využívať pre svoje aktívne operácie (poskytovanie úverov).
**Dohoda o vykonaní práce** je typ dohody o práci vykonávanej mimo pracovného pomeru. Upravená je v § 223 - § 226 Zákonníka práce.

Príslušné ustanovenia Zákonníka práce
-------------------------------------

§223 - 225: - pozri v článku dohoda o práci vykonávanej mimo pracovného pomeru

*§ 226 (1) Dohodu o vykonaní práce zamestnávateľ môže uzatvoriť s fyzickou osobou, ak rozsah práce (pracovnej úlohy), na ktorý sa táto dohoda uzatvára, nepresahuje 350 hodín v kalendárnom roku. Do rozsahu práce sa započítava aj práca vykonávaná zamestnancom pre zamestnávateľa na základe inej dohody o vykonaní práce.*

*(2) Dohoda o vykonaní práce sa uzatvára písomne, inak je neplatná. V dohode o vykonaní práce musí byť vymedzená pracovná úloha, dohodnutá odmena za jej vykonanie, doba, v ktorej sa má pracovná úloha vykonať, a rozsah práce, ak jej rozsah nevyplýva priamo z vymedzenia pracovnej úlohy. Písomná dohoda o vykonaní práce sa uzatvára najneskôr deň pred dňom začatia výkonu práce.*

*(3) Pracovná úloha sa musí vykonať v dohodnutej dobe, inak môže zamestnávateľ od dohody odstúpiť. Zamestnanec môže od dohody odstúpiť, ak nemôže pracovnú úlohu vykonať preto, že mu zamestnávateľ neutvoril dohodnuté pracovné podmienky. Zamestnávateľ je povinný nahradiť škodu, ktorá mu tým vznikla.*

*(4) Odmena za vykonanie pracovnej úlohy je splatná po dokončení a odovzdaní práce. Medzi účastníkmi možno dohodnúť, že časť odmeny bude splatná už po vykonaní určitej časti pracovnej úlohy. Zamestnávateľ môže odmenu po prerokovaní so zamestnancom primerane znížiť, ak vykonaná práca nezodpovedá dohodnutým podmienkam.*

*(5) Ak zamestnanec zomrie pred splnením pracovnej úlohy a zamestnávateľ môže jej výsledky použiť, právo na odmenu primeranú vykonanej práci a právo na náhradu účelne vynaložených nákladov nezaniká a stáva sa súčasťou dedičstva.*

Zdroj
-----

* Zákonník práce 311/2001 Z.z. v znení účinnom od 1.1.2013
**IrDA** je komunikačný port vytvorený konzorciom IrDA (Infrared Data Association), ktoré opisuje bezdrôtovú komunikáciu pomocou infračerveného žiarenia. IrDA definuje štandardy koncových zariadení a protokolov pomocou ktorých zariadenia komunikujú. IrDA bol vytvorený pre komunikáciu s prenosnými (mobilnými) zariadeniami bez nutnosti použitia komunikačného kábla.

Hardvér
-------

IrDA vysiela a prijíma modulované infračervené svetlo (žiarenie) 875 nm. Vysielačom sú infračervené LED diódy (alebo infračervené laserové diódy). Prijímačom sú fotodiódy. Výrobcovia vyrábajú sady (prijímač + vysielač) priamo použiteľné v elektronických aplikáciách. IrDA je súčasťou notebookov, tlačiarní, mobilných telefónov, PDA a pod. V súčasnosti je IrDA vytláčaná rádiovým prenosom (Bluetooth), ktorý eliminuje základnú nectnosť infračerveného prenosu – potrebu priamej viditeľnosti.

Dosah a rýchlosť IrDA
---------------------

IrDA (predpis IrDA 1.0 a 1.1) pracujú do vzdialenosti 1,0 m pri bitovej chybovosti BER (bit error ratio) čo je pomer chybne a správne prenesených bitov 10 – 9 a maximálnej úrovni okolitého osvetlenia 10 klux (denné svetlo). Tieto hodnoty sú definované pre nesúososť prijímača a vysielača 15°. Rýchlosti (IrDA 1.0) sú 2 400 – 115 200 kb/s. Používa sa pulzná modulácia 3/16 dĺžky doby trvania bitu. Formát dát je rovnaký ako pri sériovom prenose (asynchrónny prenos so štartbitom). IrDA definuje aj low-power IrDA zariadenia s dosahom do 20 cm a max. rýchlosťou 115 kb/s. Pulzná modulácia sa používa, aby LED diódy mohli vysielať maximálnym výkonom (nemôžu takto svietiť trvale – preto pulzy).

Protokoly používaná v IrDA
--------------------------

* **IrLAP** (IrDA Infrared Link Access Protocol), je HDLC protokol zmenený pre IrDA komunikáciu – zapúzdrenie rámcov. V prípade viacerých IrDA zariadení je jedno primárne a ostatné sekundárne. IrLAP popisuje ako sa komunikácia nadväzuje, aké bude číslovanie. Štartovacia rýchlosť je vždy 9600, po synchronizácii sa vytvoria komunikačné kanály s jednotlivými zariadeniami.
* **IrLMP** (IrDA Infrared Link Management Protocol) pretože konfigurácia IrDA siete sa môže meniť – za behu pribúdajú / ubúdajú nové IR zariadenia, tak každé zariadenie sa ohlasuje IrLMP protokolom, ktorý beží nad IrLAP protokolom. Funkciou IrLMP je detegovať nové zariadenia, kontrolovať toky dát a prepínať viaceré stanice (ak sa vyskytujú).
* **TinyTP** (IrDA Transport Protocols) je vrstva ktorá drží virtuálny kanál medzi zariadeniami a opravuje chyby na linke, vytvára rozdelenia dát do paketov (obdoba TP).
* **IrOBEX** (IrDA Object Exchange Protocol) je jednoduchý protokol s príkazmi PUT a GET dovoľujúci prenášať binárne dáta medzi stanicami. Extensions to IrOBEX for Ir Mobile Communications je rozšírenie IrOBEX pre mobilné zariadenia (handheld, PDA, mobil) – definuje ako prenášať informácie vo vzťahu k GSM (vytáčanie čísel, SMS, prenos hlasu…) ce IR.
* **IrTran-P** (Infrared Transfer Picture) je špecifikácia pre prenos obrázkov z digitálnych fotoaparátov cez IrDA.
Širpo, ul. Strojnícka
Pohľad na Širpo z Bardejovskej ul.
**Širpo** je rozľahlá priemyselná zóna, ktorá svojou rozlohou zasahuje do miestnej časti mesta Prešov Nižnej Šebastovej a obce Ľubotice, časť Šarišské Lúky. Rozdeľuje ju potok Šebastovka. Územie západne od potoka patrí do katastra obce Ľubotice,časť Šarišské Lúky a na východ od potoka Šebastovka ide o katastrálne územie patriace mestu Prešov, miestna časť Nižná Šebastová. 
Názov "Širpo" vznikol v období budovania socializmu, pravdepodobne v 60.-tych až 70.- tych rokoch 20.storočia ako skratka. Ľudový výklad názvu je "Šarišský inžiniersko-robotnícky priemyselný obvod", ale pravdepodobnejší je pôvod z názvu podniku "Veľkoobchod s tovarom ŠIRokej POtreby". 

  

Súradnice: 49°01′32″S 21°16′01″V﻿ / ﻿49,025688°S 21,266903°V﻿ / 49.025688; 21.266903

| * z
* d
* u
 Mestské časti Prešova (26) |
| --- |
| Mestská časť č. 1 | 
* Sídlisko III
* Sídlisko Mladosť
* Rúrky

 |  |
| Mestská časť č. 2 | 
* Sídlisko II
* Pod a Za Kalváriou
* Pod Kamennou baňou
* Pod Wilec hôrkou
* Borkút
* Vydumanec
* Kyslá voda
* Cemjata

 |
| Mestská časť č. 3 | 
* sever mesta (Mier)
* Šidlovec (Okrúhliak, Pustá dolina)
* Dúbrava
* Surdok
* Kúty
* Nižná Šebastová (Širpo, Išľa)

 |
| Mestská časť č. 4 | 
* stred mesta (Táborisko, Duklianskych hrdinov)
* Staré mesto

 |
| Mestská časť č. 5 | 
* Solivar
* Soľná baňa
* Šváby (Teľov, Delňa)

 |
| Mestská časť č. 6 | 
* Sekčov (časť od P. Horova po L. Novomestského a od Federátov po Višňovú)

 |
| Mestská časť č. 7 | 
* Sekčov (časť od Šrobárovej po Vihorlatskú a Sibírsku ul.)
* Šalgovík

 |
| Bývalé mestské časti | 
* Šarišské Lúky (1970 – 1990, od 1990 súčasť Ľubotíc)
* Ľubotice (1970 – 1990)
* Haniska (1970 – 1990)

 |
**Sheep Haven** alebo **Sheephaven** (angl. *Sheephaven Bay*, ír. *Cuan na gCaorach*) je záliv Atlantického oceánu na severnom pobreží Írska. Obmýva pobrežie grófstva Donegal.

Do pevniny sa zarezáva medzi polostrovmi Rosguill na východe a Horn Head na západe. Do Atlantického oceánu prechádza na spojnici mysov Horn Head a Rinnafaghla Point. Najväčšiu šírku dosahuje vo vstupnej časti - 7 km, smerom do vnútrozemia sa postupne zužuje, dlhý je približne 12 km. Pobrežie zálivu dosahuje značnú členitosť a v rámci zálivu sa vyčleňujú viaceré menšie zálivy a zátoky: Claddaghlahan Bay vo východnej, Clonmass Bay, Dunfanaghy Harbour na západnej a Badgers Bay, Big Bay, Parthanhall Bay na južnej strane zálivu. Pobrežie tiež lemujú viaceré piesočnaté pláže (Tra Beg, Tra More, Sand Eel Strand, The Campion Sands, Green Isle, Marble Hill Strand, Catherines Isle), marše a občasne zaplavované územia (Killahoey Strand, The Back Strand, Ards Strand, Doe Castle Strand).

Najvýznamnejšie rieky ústiace do zálivu sú: Lackagh, Duntally, Faymore, Derryart a krátka rieka vytekajúca z jazera New Lake, ktoré bolo v minulosti prirodzenou súčasťou zálivu. V zálive leží niekoľko malých ostrovov: Black Rock, Scoltadillisk, Binrobin, Little Isle, Red Isle, Juniper Isle, Cranberry Isle, Bishop's Isle, Green Isle a plošne najväčší Clonmass Isle. Na pobreží sa rozkladajú štyri obce: Dunfanaghy, Portnablahy, Downies a Marble Hill.

Medzi plytčinami The Black Strand na severozápade a Ards Strand na juhu vybieha do zálivu polostrov zakončený mysom Binnagorm Point, na ktorom sa rozprestiera chránený les Ards Forest Park.

| * z
* d
* u
Zálivy Írska |
| --- |
| Írske more | 
* Brittas Bay
* Dublinský záliv
* Dundalk Bay
* Dundrum Bay
* Rosslare Bay
* Wexfordský záliv
* Wexford Harbour

 |
| Keltské more | 
* Ballycotton Bay
* Ballyteige Bay
* Clonakilty Bay
* Cork Harbour
* Courtmacsherry Bay
* Dungarvan Harbour
* Kinsale Harbour
* Tramore Bay
* Waterford Harbour
* Youghal Bay

 |
| západné pobrežie | 
* Ballinskelligs Bay
* Bantry Bay
* Bertraghboy Bay
* Blacksod Bay
* Brandon Bay
* Broad Haven
* Clew Bay
* Dingle Bay
* Donegalský záliv
* Dunmanus Bay
* Galwayský záliv
* Kenmare Bay
* Kilkieran Bay
* Killala Bay
* Killary Harbour
* Liscannor Bay
* Mal Bay
* Mannin Bay
* Roaringwater Bay
* St. Finan's Bay
* Shannonský estuár
* Sligo Bay
* Smerwick Harbour
* Tralee Bay

 |
| severné pobrežie | 
* Belfast Lough
* Gweebarra Bay
* Inishfree Bay
* Lough Swilly
* Loughros More Bay
* Mulroy Bay
* Red Bay
* Sheep Haven
* Trawbreaga Bay

 |
**Nábojnica** je tenkostenné puzdro, v ktorom je uložená prachová náplň a ostatné muničné diely nábojky. Pri jednotnom náboji spája nábojnica všetky prvky náboja do jedného celku, pri delených nábojoch je samostatným hermetickým dielom.

Materiál nábojníc
-----------------

Nábojnica býva zhotovená z kovu, spravidla z mosadze, ocele alebo hliníku. Môže byť zhotovená čiastočne alebo celkom aj z nekovových materiálov. Napríklad nábojnice pre brokové náboje majú kovové dno, zhotovené obvykle z tenkého mosadzného plechu, a zvyšok nábojnice je zhotovený z plastu alebo z papiera.

Pre delostreleckú muníciu sa často používajú polospáliteľné alebo spáliteľné nábojnice. Zjednodušujú niektoré mechanizmy zbraní, napríklad na vyťahovanie a vyhadzovanie nábojníc zo zbrane, zjednodušujú celú manipuláciu s muníciou v obmedzenom priestore (napríklad v tankoch), znižujú zamorovanie bojového priestoru tanku spalnými plynmi, ktoré zostávajú v nábojnici po výstrele.

* **Polospáliteľná** nábojnica má kovové dno, v ktorom je upevnený iniciátor (obvykle zápalková skrutka) a zvyšok nábojnice je zhotovený z hmoty, ktorá pri výstrele celkom zhorí. Obvykle sa používa špeciálne upravená nitrocelulózová masa. Kovové dno nábojnice zlepšuje manipulačné vlastnosti nábojnice a lepšie utesňuje nábojovú komoru.
* **Spáliteľná** nábojnica je celá zhotovená z hmoty, ktorá pri výstrele bezozvyšku zhorí. Zápalka je potom obvykle umiestnená mimo nábojnicu, obvykle v oddelenom zariadení, spojenom s nábojovou komorou zbrane kanálom, ktorým plameň zápalky prešľahne na spáliteľnú nábojnicu, prerazí jej stenu a zapáli výmetnú prachovú náplň.
**Klimatológia** je multioborová vedecká disciplína o podnebí a jeho zmenách, skúmajúca zákonitosti časového a priestorového priebehu klimatických prvkov. Je to jedno z odvetví vied o atmosfére. Klimatológia je dosť podobná meteorológii, ale na rozdiel od nej klimatológovia zaznamenávajú zmeny počasia a klímy v minulosti v dlhších časových obdobiach (roky až tisícročia). Zmeny sú ovplyvnené jednak samotnou prírodou, ale v poslednom čase ich stále výraznejšie ovplyvňuje ľudská činnosť.

Klimatológia skúma aj prúdenie vzduchu v jednotlivých vrstvách atmosféry, tepelné prúdenie, vzťahy medzi prúdením vzduchu v spodných vrstvách atmosféry a povrchom Zeme (vegetácia, topografické nerovnosti, zastavané plochy) a fyzikálno-chemické zloženie atmosféry. K „nástrojom" klimatológie patria chémia, geofyzika, geológia, glaciológia, hydrológia, oceánografia, vulkanológia, astrofyzika, pri spracúvaní dát zo všetkých týchto oborov, a ich vzájomnom "zosúlaďavaní" hrá významnú úlohu štatistika a metódy matematického modelovania.

Pododvetvím klimatológie je paleoklimatológia, ktorá sa zaoberá rekonštrukciou podnebia v dávnej minulosti Zeme. Využíva pritom štúdium pribúdania ročných vrstiev v ľadovcoch, zmeny obsahu rozpustených evaporitov v moriach a oceánoch, zmeny pomeru izotopov O a H, zmeny ročných prírastkov letokruhov stromov dendrochronológia a zmeny v rýchlosti usadzovania sedimentov v moriach, príp. v jazerách.

Graf odchýlok priemerných ročných teplôt od súčasného priemeru za posledných 2000 rokov.

História
--------

Prvé klimatologické pozorovania robil Edmund Halley, ktorý nakreslil mapu prúdenia vetrov v roku 1686. Klimatológiu ako fyzikálnu vedu rozvinul Helmut Landsberg, ktorý rozpracoval štatistické klimatologické analytické metódy.

### Známi klimatológovia

* Francis Gaton
* Edmund Halley
* Helmut Landberg
* Milan Lapin
* Milutin Milanković

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* 


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |

| * z
* d
* u
Vedy o atmosfére |
| --- |
| Meteorológia | 
* Počasie
* Fyzika atmosféry
* Chémia atmosféry

 |
| Klimatológia | 
* Podnebie
* Klimatické zmeny

 |

| * z
* d
* u
Meteorológia |
| --- |
| Odbory | 
* aerológia
* aeronómia
* klimatológia

 |
| Prístroje | 
* anemometer
* aneroid
* barograf
* družica
* hypsotermometer
* ombrograf
* radar
* slnkomer (heliograf)
* teplomer
* termograf
* tlakomer
* totalizátor
* vlhkomer
* zrážkomer

 |
| Prvky | 
* tlak
* rosný bod
* teplota
* zrážky

 |
| Javy | 
* blesk
* blizard
* búrka
* dážď
* derecho
* dúha
* El Niño
* front
* globálne otepľovanie
* inovať
* krúpa
* hmla
* oblak
* počasie
* rosa
* skleníkový efekt
* sneh
* snehová víchrica
* tornádo
* tromba
* tropická cyklóna
	+ hurikán
	+ tajfún
* vietor

 |
Smotana
Smotana do kávy
Ovocie so šľahačkou a hnedým cukrom
**Smotana** je výrobok z mlieka s vysokým obsahom tuku. Smotana môže byť určená na priamu spotrebu alebo je surovinou na výrobu masla alebo iných výrobkov. 
Smotana je časť mlieka, ktorá obsahuje najviac tuku, a zráža sa na jeho povrchu. Získava sa zbieraním, alebo odstreďovaním.

Druhy smotany:

* sladká - min.12% tuku
* kyslá - min. 18% (mliečne kvasenie)
* na šľahanie - min. 30-33% tuku (šľahačka)
* vysokokyslá smotana - min.40% tuku

Požiadavky na priemyselný postup výroby smotany a jej kvalitatívne ukazovatele upravuje norma STN 57 0660.

**Šľahačková smotana (30 - 33% tuku)**

Zo smotany na šlahanie sa vyrába šlahačka, alebo sa používa aj na varenie. Na výrobu základnej šlahačky je potrebná pol litra šlahačky a jeden vanilínový cukor. Spolu tieto dve suroviny zmiešame. Má vyšší obsah tuku.

**Kyslá smotana (18% tuku)**

V praktickom živote sa používa kyslá smotana najviac na varenie. Používa sa napríklad pri výrobe sviečkovice - veľmi známeho jedla z hovädzieho mäsa. Smotana sa používa na omáčku. Má priemerný obsah tukov.

**Sladká smotana (12% tuku)**

Aj tento druh smotany sa používa na varenie a pečenie. Má veľmi nízky obsah tukov. 

**Vysokokyslá smotana (40% tuku)**

Vysokokyslá smotana, ako vidíme v názve má vysoký obsah tuku a to niekedy viac než 40%.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Smotana**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Smotana****
PhDr. **Richard Erdöfy** bol bývalý novinár, šéfredaktor TASR.

Novinárska kariéra
------------------

Vyštudoval Katedru žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského. Po ukončení štúdia získal zamestnanie v Československej tlačovej kancelárii kde pracoval ako redaktor domácej aj zahraničnej redakcie.

V roku 1998 sa vrátil do TASR a do roku 2007 v nej pôsobil ako šéfredaktor. Okrem iného pôsobil aj v SME, Práca, Plus 1 deň či v agentúre SITA.

Pracoval ako zástupca šéfredaktora slovenskej edície časopisu *Playboy*. Od roku 2008 pracoval na portáli Aktualne.sk od roku 2015 bol jeho šéfredaktorom.

Zomrel 23. mája 2018.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  TASR. Vo veku 61 rokov zomrel bývalý šéfredaktor TASR Richard Erdöfy. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2018-05-23. Dostupné online [cit. 2018-05-26].
2. 1 2   *Zomrel dlhoročný novinár a bývalý šéfredaktor TASR a Aktuálne.sk* [online]. Bratislava: omediach.com, 2018-05-23, [cit. 2018-05-26]. Dostupné online.
**Rustavi**, jedno z najväčších gruzínskych miest, prevádzkovalo v minulosti **trolejbusy**.

Trolejbusy začali v Rustavi jazdiť 16. februára 1971. Najväčšieho rozmachu dosiahla trolejbusová doprava v roku 1985, kedy tu bolo v prevádzke na 8 linkách 49 vozov. Od tej doby ale doprava uvädala, v roku 2006 tu jazdilo na štyroch linkách 16 trolejbusov. V roku 2009 tu boli v prevádzke posledné dve linky so štyrmi vozmi. Prevádzka bola ukončená 14. novembra 2009.

Vnútri miestneho metalurgického závodu existovala od januára 1993 ešte druha oddelená a neverejná trolejbusová prevádzka s dĺžkou 1,7 km. Pre tú bolo zakúpených z Moskvy osem kĺbových vozov Ikarus 280T. Po uzavretí továrne a zániku tejto prevádzky v roku 2000 jazdil jeden z Ikarusov aj v mestskej sieti. Na prelome 20. a 21. storočia mu bol odpojený zadný článok, zadné čelo bolo zaslepené a z kĺbového vozu sa tak stal voz dvojnápravový. Vyradený bol zrejme v roku 2004.

Do Rustavi boli aj dodávané trolejbusy česko-slovenskej výroby. Boli to predovšetkým vozy Škoda 9Tr, ktorých bolo zakúpených celkovo 30. V prvej polovici 80. rokov je nasledoval ešte jeden trolejbus 14Tr, ďalšie vozy tohto typu boli zakúpené v roku 2006 ako ojazdené z Tbilisi. V roku 2006 bolo v prevádzke celkom 16 trolejbusov, jeden typu 14Tr, ostatné vozy boli ruskej výroby typu ZiU-9 (tri zakúpené ako ojazdené z Atén).

Referencie
----------

1. 1 2 3  KLEMENT, Radim. Konec trolejbusů v Gruzii. *Československý dopravák*, 2010, roč. IX. čís. 4, s. 40–44.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trolejbusová doprava v Rustavi na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Mestská hromadná doprava v Gruzínsku |
| --- |
| Metro | Tbilisi |  |
| Električková doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| Zrušené | 
* *Poti*
* *Tbilisi*

 |

 |
| Trolejbusová doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| V prevádzke | 
* Sochumi

 |
| Zrušené | 
* *Batumi*
* *Cchinvali*
* *Čiatura*
* *Gori*
* *Kutaisi*
* *Ozurgeti*
* *Poti*
* *Rustavi*
* *Samtredia*
* *Tbilisi*
* *Zugdidi*

 |

 |
Audiencia u osmanského veľkovezíra Ibrahima pašu 10. októbra 1724
**Veľkovezír** (tur. *Vezír-i Azam* alebo *Sadr-i Azam* (Sadrazam), alebo *serdar-i Ekrem*, arab. صدر اعظم‎ alebo وزير) je v Osmanskej ríši a ďalších moslimských krajinách označenie vysokého štátneho úradníka, kalifovho zástupcu, odpovedajúceho funkcii premiéra - predsedu vlády. Sultán s absolútnou mocou a v zásade jedine iba sultán ho mohol odvolať. 

Veľkovezír bol držiteľom cisárskej pečate a mohol zvolávať všetkých ostatných vezírov k účasti na štátnych záležitostiach. Vezíri pri zasadaní boli nazývaní *„Kubbealtı vezír"* z dôvodu miesta ich zhromaždenia (Kubbealtı - pod kupolou), vládneho paláca Topkapi v Istanbule. Istanbul má dvanásť brán a v blízkosti jednej z týchto brán je budova s názvom *Bab-i-humajun* (*vznešená brána*). Vládne kancelárie veľkovezíra sa nachádzali vo Vysokej Porte (franc. *Porta Sublima*). Zaužíval sa francúzsky názov „Porta Sublima" preto, lebo francúzština bola jazykom európskej diplomacie. V Porte sídlil veľkovezír, a taktiež aj úrady všetkých ministrov. Odtiaľ boli vydané všetky cisárske edikty.

Počas počiatočného obdobia vznikajúcej Osmanskej ríše sa používal len titul vezír. Doslovne vyjadroval význam ako „nosič bremena". Prvý z osmanských vezírov, ktorý sa tituloval už ako veľkovezír, bol Candarlı Kara Halil Hayreddin Paša, počas vlády sultána Murada I. prezývaného ako „Hügavendigâr" (*Božský*). Cieľom zaužívania titulu „veľkovezír" bola snaha odlíšiť držiteľa sultánovej pečate od iných vezírov. Spočiatku sa častejšie používal titul „*vezir-i Azam*". Neskôr bol postupne nahradený titulom „*sadrazam*". Oba tituly vyjadrovali hodnosť a postavenie veľkovezíra. Počas osmanskej histórie boli veľkovezíri tiež nazývaní: „*Sadr-i Ali*" (veľkovezír), „*vekil-i mutlak*" (absolútny právnik), „*Sahib-i Devlet*" (držiteľ štátu), „*zat-i Asafa*" (vezírska osoba). Osmanská ríša v jej čase trvania bola riadená dlhým zoznamom veľkovezírov. Relatívna nečinnosť sultánov a rozširovanie moci na nižšie úrovne vlády bola charakteristická pre obdobie dynastie Koprülü (1656–1703).
V 19. storočí funkcia veľkovezíra zohrávala významnejšiu úlohu ako mali premiéri vtedajších západných monarchií.

„Veľký vezír" (*Vazir-e Azam*) je taktiež oficiálny názov pakistanskej vlády v jazyku urdu (jej ministri sa nazývajú „vezírmi").
Jedným z gruzínskych miest, kde bola v prevádzke **trolejbusová doprava**, bola aj **Samtredia**.

Trolejbusy začali v Samtredii jazdiť 28. augusta 1982, po Zugdidi išlo teda o druhý najmladší gruzínsky trolejbusový systém. Maximálnej dĺžky dosiahla samtredijská sieť v roku 1986, kedy merala 22,5 km a na štyroch linkách jazdilo 15 trolejbusov. Súčasťou prevádzky bola tiež medzimestská trať do susednej obce Kulaši. Ešte v roku 1999 boli v Samtredii prevádzkované dve linky, ktoré obsluhovalo 8 vozov. Vo februári 2004 došlo k zrušeniu trolejbusovej siete, pričom trolejové vedenie bolo zrejme predaný do Turecka.

Do Samtredie boli priamo dodané iba dva trolejbusy česko-slovenskej výroby. Išlo o typ Škoda 14Tr. Okrem nich tu jazdili aj ruské vozy ZiU-9. Objavili sa tu aj legendárne „deviatky" (Škoda 9Tr), avšak iba už ako ojazdené a odkúpené z iných miest.

Referencie
----------

1. ↑  KLEMENT, Radim. Konec trolejbusů v Gruzii. *Československý Dopravák*, 2010, roč. IX. čís. 4, s. 40-44.

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Trolejbusová doprava v Samtredii na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Mestská hromadná doprava v Gruzínsku |
| --- |
| Metro | Tbilisi |  |
| Električková doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| Zrušené | 
* *Poti*
* *Tbilisi*

 |

 |
| Trolejbusová doprava | 

|  |  |
| --- | --- |
| V prevádzke | 
* Sochumi

 |
| Zrušené | 
* *Batumi*
* *Cchinvali*
* *Čiatura*
* *Gori*
* *Kutaisi*
* *Ozurgeti*
* *Poti*
* *Rustavi*
* *Samtredia*
* *Tbilisi*
* *Zugdidi*

 |

 |
**Karbonatit** je zriedkavá intruzívna vyvretá hornina, ktorá obsahuje viac ako 50 % podiel karbonátov (uhličitanov). Vyskytujú sa vo forme výplní vulkanických prívodných komínov, dajok, sillov a brekcií, nakoľko karbonatitová láva je na povrchu nestabilná a na vzduchu rýchlo reaguje. Teplota karbonatitovej lávy sa pohybuje v intervale 500 – 600 °C.

Termín zaviedol v roku 1921 W. Ch. Brogger.

Vznik a zloženie
----------------

Vznik karbonatitvých magiem je predmetom diskusií a v súčasnosti sa ich pôvod odvádza od nasledovných procesov:

* priamy vývoj pri veľmi nízkom stupni parciálneho tavenia a diferenciácia magmy v plášti
* nemiešateľnosť karbonatitovej a kremičitej taveniny
* extrémna frakčná kryštalizácia taveniny

V minulosti sa vedci domnievali, že medzi možné spôsoby vzniku patrí i magmatická asimilácia starších karbonátových hornín, no výskum izotopového zloženia tieto predpoklady nepotvrdil.

Prevládajúce oxidy karbonatitovej lávy sú CO2, Na2O a CaO. Oproti iným lávam sa karbonatity líšia aj vyšším obsahom nekompaktabilných prvkov (Ba, Cs, Rb). Medzi hlavné minerály karbonatitov patria predovšetkým uhličitany – napr. natrolit, ďalej apatit, barit, fluorit, z kremičitanov pyroxény, olivín, sodalit a nefelín.

Rozoznáva sa niekoľko druhov karbonatitov. Kalcitické karbonatity sa označujú ako sövity (hrubozrnné) a alvikity (jemnozrnné). Dolomitické karbonatity sa volajú beforsity. Existujú aj ďalšie typy železnatých a sodných karbonatitov.

Výskyt
------

Schéma karbonatitového vulkanického komplexu
Väčšinou ide o staré, proterozoické horniny (napríklad archaické kratóny Ruska, Brazílie, Austrálie, Indie, USA, Kanady a Škandinávie), zo súčasnosti je známe jediná sopka, eruptujúca karbonatitové horniny – Ol Doinyo Lengai v Tanzánii. Celkovo bolo nájdených asi 300 karbonatitiových lokalít.

Karbonatitový vulkanizmus je všobecne spojený s vnútroplatňovými extenznými štruktúrami, väčšinou v blízkosti ultrabázických alebo alkalických komplexov v asociácii s alkalickými silikátovými magmatitmi (ijolitmi, urtitmi, nefelínickými syenitmi, menej s pyroxenitmi, peridotitmi, kimberlitmi a lamprofýrmi).

Využitie
--------

Karbonatity môžu byť zdrojom prvkov vzácnych zemín, lantanoidov, uránu, fosforu, bária a iných nekompatibilných prvkov.

Referencie
----------

1. ↑  www.geologie.estranky.cz - Přehled názvů hornin (Online) prístup: 18.1.2009
2. ↑  Krist, E. Krivý, M. 1985: *Petrológia.* Alfa, Bratislava, 464 s.
3. ↑  Oružinský, V. 1993: *Úvod do geológie ložísk rúd.* Univerzita Komenského, Bratislava, 127 s.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **karbonatity**.
**Lysón** (starogr. *Λύσων* – *Lysón*) bol starogrécky sochár.

Lysón, grécky sochár neznámeho pôvodu a neznámej doby (zrejme z helenizmu), bol podľa gréckeho cestovateľa Pausania autorom sochy *Démos*, ktorá sa nachádzala v aténskej radnici (βουλή - búlé, štátnej rady päťsto občanov, radcov - búleutai): „*... a v neveľkej vzdialenosti je radnica takzvaných päťsto, ktorí sú po celý rok radcami Aténčanov. V budove je drevená socha Dia Radcu (Búlaios), Apolóna, práca Peisia, a Démos (Ľud), výtvor Lysónov.*" Rímsky spisovateľ Plínius uvádza, že Lysón zhotovoval bronzové sochy atlétov, bojovníkov, lovcov a obetníkov.

V knihe *Gnomologium Vaticanum*, v gréckej stredovekej zbierke gnóm (múdrych výrokov, v knihe, ktorá sa napodiv zdá byť relatívne spoľahlivým prameňom), sa socha Démosu pripisuje sochárovi Lysippovi zo Sikyónu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Lyson 2*
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 369.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 496.
4. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 28.
5. ↑  Plínius, *Naturalis Historia*, 34, 91.
6. ↑  *Autoři a spisy, díky kterým máme Hérakleitovy zlomky (B) zachovány*
7. ↑  Leo Sternbach. *Gnomologium Vaticanum e Codice Vaticano Graeco 743*. Berlin : W. de Gruyter, 1963. S. 151.
**Železničná zastávka Chľaba** je železničná zastávka na trati Bratislava – Štúrovo v Chľabe, ktorá je v súčasnosti mimo prevádzky. V minulosti ju prevádzkovala Železničná spoločnosť Slovensko a.s. (ZSSK).

Dejiny
------

Zastávka v Chľabe vznikla na významnej trati, jednej z najstarších a najdôležitejších v Rakúsko-Uhorsku, no i v Strednej Európe. Trať prepojila Viedeň a Budapešť a od svojho vzniku patrí ku kľúčovým úsekom v sieti ŽSR. K dokončeniu trate došlo 16. decembra 1850, v roku 1904 pribudla druhá koľaj a v roku 1969 elektrická trakcia. Zastávka v Chľabe bola pohraničnou a jej význam výrazne poklesol až po začlenení Slovenska a Maďarska do Schengenského priestoru v roku 2007.[chýba zdroj]

Od mimoriadnej zmeny grafikonu 3. septembra 2006 v Chľabe zastavovali všetky osobné vlaky na trati a jeden pár rýchlikov. Po petícii v obci a tlaku obecného zastupiteľstva vznikla za obecné peniaze a zdroje ŽSR nová zastávka.

Železničné trate
----------------

Cez zastávku prechádzajú vlaky, ktoré smerujú z Budapešti do Štúrova či Bratislavy. Ide o medzinárodné spoje, smerujúce od Budapešti cez Bratislavu do Prahy a Berlína.

Súvisiace stanice
-----------------

Zastávka je najbližšie k týmto staniciam:

* Slovakia Štúrovo
* Hungary Szob

Referencie
----------

1. ↑   *V obci Chľaba otvoria železničnú zástavku* [online]. Petit Press, 2006-08-30, [cit. 2017-06-03]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Zastávka na stránke VLAKY.NET

  


| * z
* d
* u
ŽSR Železničná trať 130 (Bratislava – Štúrovo) |
| --- |
| 
* Bratislava hlavná stanica
* Bratislava-Vinohrady
* Bratislava-Vajnory
* Ivanka pri Dunaji
* Bernolákovo
* Veľký Biel
* Senec
* Reca
* Pusté Úľany
* Sládkovičovo
* Galanta
* Topoľnica
* Šaľa
* Trnovec nad Váhom
* Jatov
* Tvrdošovce
* Palárikovo
* Ľudovítov
* Nové Zámky
* Dvory nad Žitavou
* Pribeta
* Strekov
* Nová Vieska
* Gbelce
* Mužla
* Štúrovo

 |
**Lysistratos** (starogr. *Λυσίστρατος* – *Lysistratos*) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.

Lysistratos, grécky sochár z Atén, tvoril v 4. storočí pred Kr. Známy je jeho autorský podpis na vápencovom podstavci (o rozmeroch 40 x 109 x 96 cm) zo sochy objavený v archeologickej lokalite *Pyri* neďaleko boiótskych Téb.

|  |  |
| --- | --- |
| *Λυσίστρατος Ἀθηναῖος ἐπόησε*  | preklad: *Lysistratos Aténsky zhotovil* |

- text v starogréčtine
Tento podstavec bol podľa značne poškodeného nápisu, datovaného do roku 316 pred Kr. zrejme základňou sochy bohyne Atény, ktorá bola venovanou agalmou (*agalma* je výraz pre sochu, hlavne pre sochu zasvätenú božstvu) od niekoľkých významných občanov. Je umiestnený v Archeologickom múzeu v Tébach pod inventárnym číslom 249.

Signatúra Lysistrata je vytesaná aj na podstavci zo sochy Atény *Longatis* objaveného v boiótskej obci Tanagra. Lysistratos je tu ale uvedený ako sochár z Téb. Nápisy na oboch podstavcoch sú na základe epigrafického a prosopografického skúmania datované do 2. polovice 4. stor. pred Kr. preto je možné, že v oboch prípadoch tu ide o toho istého umelca (možno zmenil občianstvo), alebo o iného sochára s identickým menom (toto meno bolo dosť frekventované).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Lisìstrato*
2. 1 2 3  John S. Kloppenborg, Richard S. Ascough, Philip A. Harland. *Greco-Roman Associations*. New York : Walter de Gruyter, 2011. ISBN 978-31-1025-345-0. S. 283.
3. ↑  Supplementum Epigraphicum Graecum, *SEG 32:493*
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 391.
5. ↑  Inscriptiones Graecae, *IG VII 553*
6. ↑   *Mitteilungen Des Deutschen Archäologischen Instituts, Athenische Abteilung*. Berlin : Gebr. Mann, 1908. S. 213.