recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rodinný dom na Červenom kopci
**Rodinný dom na Červenom kopci** *(Rodinný dům na Červeném kopci)* je dom v Brne, ktorého autorom je brniansky architekt Zdeněk Fránek (*Fránek Architects*).

Všeobecné informácie
--------------------

* Autor: Zdeněk Fránek (Fránek Architects)
* Adresa: Kamenná 13, Štýřice, Brno, Česko
* Náklady: cca 7 000 000 CZK[chýba zdroj]
* Realizácia: 1996 – 2005
* Zastavaná plocha: 191 m²

Rodinný dom bol navrhnutý pre sestru Z. Fránka.

Poloha pozemku
--------------

Rodinný dom stojí v hornej časti pozdĺžnej parcely na Kamennej ulici, a šplhá až na samotný vrchol Červeného kopca, z ktorého je výhľad na panorámu Brna. V dolnej časti parcely si postavil dom brat majiteľky, architekt. Zaujímavou vlastnosťou oboch domov je absolútna nadmorská výška ich atík, ktorá je u oboch domov rovnaká. Ani jeden z domov takto neprevyšuje druhý. Pôdorysná stopa domu sestry sa premieta do časti dispozície domu brata. Pozemok sa nachádza na severnej strane svahovitého kopca, čo znamená, že sa architekt musel vysporiadať so zložitým terénom.

Architektúra
------------

Hmotu domu ovplyvnila skutočnosť, že interiér bolo potrebné presvetliť dostatočným množstvom denného svetla. Hlavná spoločenská časť je priebežne zasklená a má tvar kužela. Vila je trojpodlažná. Hlavný vstup v suteréne susedí s garážou, ktorá ďalej pokračuje cez technologickú miestnosť do fitnes. Vstupné priestoru nie sú nijak priestorovo luxusné. Dom sa skladá z dvoch hlavných častí, spoločenskej a súkromnej, v nadväzujúcom dvojtrakte. Hlavný obytný priestor obsahuje rôzne zákutia s rôznymi funkciami, čo vytvára zaujímavý celkový dojem. Kuchyňa je od obývacej časti predelená len jemnou nerezovou sieťou, kvôli zachovaniu výhľadu na mesto. Jedálenský stôl sa nachádza pri veľkorysom presklení, čo umožňuje priamy kontakt s terasou na južnej strane. Obývacia časť sa nachádza okolo krbu v strede kužela. Južná stena obytnej izby sa ťahá cez celé dve podlažia domu.  

Vila má v exteriéri plastické tvary. Južná terasa je sčasti zakrytá presahom strechy, ktorá svojou kompozíciou napomáha k uceleniu hmoty.

Zdroj
-----

* KRATOCHVÍL, Jan. Rodinný dům na Červeném kopci. Foto Ester Havlová. *ARCH*, 2 2006, roč. 11, čís. 2. Dostupné online.

Súradnice: 49°11′02″S 16°35′36″V﻿ / ﻿49,183971°S 16,593258°V﻿ / 49.183971; 16.593258
**Armádna skupina** bolo zoskupenie poľných jednotiek slovenskej brannej moci na začiatku ťaženia proti Sovietskemu zväzu.

Vznik
-----

Krycie názvy jednotiek Armádnej skupinyKrycie názvy jednotiek Armádnej skupiny
Armádna skupina bola vytvorená rozkazom ku 30. augustu 1941 a tvorili ju :

* Armádne veliteľstvo s krycím názvom *Ladislav* so sídlom v Humennom veliteľ gen. I. triedy Ferdinand Čatloš.
* 1. divízia s krycím názvom *Štefan* pod velením plk. del. Jozefa Turanca
	+ pešie pluky 1, 2 a 3
* 2. divízia s krycím názvom *Martin* pod velením plk. gšt. Augustína Malára
	+ pešie pluky 4, 5 a 6
* armádne jednotky:
	+ delostrelecké pluky 11 a 12
	+ pioniersky prápor 11
	+ spojovací prápor 11
	+ tanková rota 11
	+ rota pancierových automobilov 11
	+ rota kanónov proti útočnej vozbe 11
	+ 8. ťažká batéria delostreleckého protilietadlového pluku
	+ ďalšie jednotky.

Početný stav slovenskej armády na východnom fronte (Armádna skupina a Rýchla skupina) bol k začiatku júla 1941 50 689 mužov.

Od 28. júna 1941 zriadilo aj Veliteľstvo vzdušných zbraní poľné stanovište v Humennom.

Pôsobenie
---------

Bunker pri Lesku zničený slovenskými vojakmi
Medzi 1. a 3. júlom 1941 sa Armádna skupina presunula do priestoru Sanok - Lesko - Chyrow. V Chyrowe bolo zriadené veliteľstvo skupiny. Do bojových akcií sa zapojili príslušníci pešieho pluku 5 z 2. divízie pod velením pplk. Jána Černeka. V dňoch 3. a 4. júla sa zúčastnili dobytia pohraničných bunkrov pri Lesku spolu s nemeckými jednotkami. Straty boli 3 mŕtvi a 2 ťažko zranení. 
Medzi 4. a 5. júlom 1941 sa Armádna skupina presunula do priestoru Dobromiľ - Chyrow - Staryj Sambor a medzi 8. a 10. júlom do priestoru Ľvov - Drohobyč. Časť motorizovaných jednotiek bola prevelená k Rýchlej brigáde.

Od 11. júla 1941 podliehala Armádna skupina veliteľstvu tylového priestoru 103. Jej úlohou bolo zabezpečiť priestor západne od komunikácie Ľvov - Stryj a vyčistiť územie južne od línie Razva-Russkaja - Ternopiľ. Veliteľstvo nasadzovalo vojakov Armádnej skupiny na značenie ciest, opravy ciest, mostov, telegrafných vedení a tratí. Bojová nečinnosť mala zlý vplyv na morálku mužstva. Generál Čatloš preto rozkazom z 25. júla 1941 zahájil formovanie dvoch nových divízií Rýchlej a Zaisťovacej v sile približne po 8 000 mužov. Vojaci, ktorí neboli pridelení k novým divíziám sa postupne vracali na Slovensko. Armádna skupina zanikla 12. augusta 1941, po vytvorení Poľného zboru, ktorý bol zložený z vyššie spomenutých nových divízií.

Referencie
----------

1. 1 2  KLUBERT, Tomáš. *Slovenská armáda v druhej svetovej vojne slovom a obrazom*. Bratislava : Perfekt a.s. a Ústav pamäti národa, 2016. 445 s.
**Eurymenes** alebo **Eurymenés** (starogr. *Εὐρυμένης* – *Eurymenes*/iný prepis *Eurymenés*, lat. *Eurymenes*) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.

Eurymenes mal dvanásť súrodencov, sestru Péro a bratov, Taura, Asteria, Pylaóna, Alastora, Eurybia, Epilaa, Frasia, Déimacha, Euagora, Periklymena a Nestora.

Eurymenes sa s otcom a so svojimi desiatimi bratmi vypravili na strane élidskeho kráľa Augeia do vojny proti najväčšiemu gréckemu hrdinovi Heraklovi a v boji s ním zahynuli. Ich rod však nevyhynul, lebo Eurymenov najmladší brat Nestor, pretože bol ešte veľmi mladý, vojenskej výpravy nezúčastnil. Nestor sa potom stal v Pyle kráľom. Po mnohých rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 1,9,9.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 311-312.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 31.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 315-316.
**Izotopy** (z gréckej predpony *iso-* (*rovnaké-*) a *topos* (*miesto*) ) istého chemického prvku sú atómy tohto prvku s rovnakými protónovými číslami, ale s rôznymi počtami neutrónov (teda s rôznymi nukleónovými číslami). 

Izotopy toho istého prvku majú prakticky rovnaké chemické vlastnosti; hlavný rozdiel je v tom, že ťažšie izotopy reagujú trocha pomalšie. Tento efekt je najvýraznejší pri izotopoch vodíka - deutéria a trícia. Pri ťažších prvkoch s väčším počtom nukleónov je relatívny rozdiel omnoho menší a jeho vplyv zvyčajne zanedbateľný.

Fyzikálne vlastnosti izotopov sú podobné. Rozdiel je, okrem ich hmotnosti a teda hustoty ich zlúčenín, ich stálosť. Niektoré izotopy (vzďaľujúce sa od ideálneho stredného pomeru počtu neutrónov a protónov na ktorúkoľvek stranu) totiž nie sú stabilné a podliehajú rádioaktívnemu rozpadu.

Meranie hmotnosti izotopov sa robí pomocou hmotnostného spektrografu.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

* Zoznam izotopov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Izotop**
**Eurypylos** (starogr. *Εὐρύπυλος* – *Eurypylos*, lat. *Eurypylus*) je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Temena.

Osemdesiat rokov po trójskej vojne viedli Heraklovci piaty a už víťazný útok Dórov na mykénsky Peloponéz.
Porážkou posledného mykénskeho vládcu Tisamena svoje víťazstvo dovŕšili a podrobenú krajinu si následne rozdelili žrebom. Temenos sa po žrebovaní stal vládcom v Argu.

Po rokoch vlády, už ako otec niekoľkých synov, vymenoval funkciou veliteľa vojsk v Argu Déifonta, manžela svojej jedinej a obľúbenej dcéry Hyrnéthy. Jeho synovia Eurypylos, Agelaos a Kallias boli však pobúrení jeho rozhodnutím, že uprednostnil svojho zaťa pred nimi, preto najali vrahov, ktorí otca zavraždili. Podľa antického autora Diodora Sicílskeho sa však zranenému Temenovi podarilo utiecť do Tegee v Arkádii, kde neskôr zomrel ako mocná a vážená osoba.

Referencie
----------

1. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,8,5.
2. ↑  Thukydides. *Dejiny peloponézskej vojny*. Martin : THETIS, 2010. ISBN 978-80-970115-4-3. S. 32.
3. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,8,4.
4. ↑  Polyainos, *Strategemata*, 1,6.
5. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 7,13.
**Text** (z lat. texere - tkať, stavať; textum - utkané) je ustálený jazykový prejav, výsledok rečovej činnosti, t. j. jazykový útvar, ktorý vznikol konkrétnou realizáciou jazykového systému. 

Súbor textov je literatúra. Text je jazykovo-tematická štruktúra so zámerným usporiadaním výpovedí, ktorou sa vyjadruje relatívne uzavretý myšlienkový komplex. Je to semiotická entita, jazykový znak, ktorý má sigmatický aspekt (textom sa označujú predmety, deje, udalosti, vlastnosti), syntaktický aspekt (text sa vzťahuje aj na iné prejavy z oblasti verbálnej alebo mimoverbálnej), sémantický aspekt (text má vždy istý obsah, istý odraz vo vedomí človeka) a pragmatický aspekt (text je závislý od adresáta, od situácie a rozličných sociálnych momentov).

Pojem textu je v istom zmysle synonymum všeobecného pojmu jazykového prejavu i pojmu komunikátu.

Z hľadiska textológie sa text chápe buď ako konečný jazykový tvar činnosti autora na literárnom diele za daných okolností a podmienok, alebo ako grafický zápis výsledku tejto činnosti umožňujúci ho ďalej odovzdávať alebo reprodukovať.

Pozri aj
--------

* textológia
* konceptuálny text

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Neoptolemos zabíja Eurypyla, čiernofigúrová amfora cca 510 pred Kr.
**Eurypylos** (starogr. *Εὐρύπυλος* – *Eurypylos*) je v gréckej mytológii syn Télefa z Arkádie a jeho manželky Astyochy, sestry trójskeho kráľa Priama.

Eurypylos, syn kráľa Télefa, bol v trójskej vojne posledným spojencom Trójanov. Eurypylos pochádzal z mesta Teuthrania v Mýsii, zo strany otca bol potomkom hrdinu Hérakla a z matkinej bol príbuzným trójskeho kráľa Priama. Podľa Homéra, bol pohľadný muž. Keď Achájci napadli Tróju, jeho otec Télefos vyhlásil neutralitu. Kráľ Priamos však svoju sestru Astyochu podplatil drahými šperkami a Trójanom prišla z Mýsie na pomoc skupina mužov vedených Chromom a Ennomom. Eurypylos, ktorý bol ešte dieťaťom ostal doma. Ale keď dospel, uprosil svojho otca, aby sa aj on mohol vojny zúčastniť. Eurypylos sa ešte pred odchodom oženil a jeho manželka onedlho zistila, že je tehotná a počas jeho neprítomnosti mu porodila syna Gryna.

Eurypylos začal bojovať až takmer v poslednej fáze vojny, po smrti hrdinov Hektora a Achillea. Na trójsku pláň so sebou priviedol mýsijské vojenské oddiely. Eurypylus bol odetý v pevnom brnení, mal veľký okrúhly štít s vyobrazením dvanástich hrdinských činov svojho starého otca Hérakla. Eurypylos bojoval statočne, jeho rukou zomrel tesálsky hrdina Machaón, Péneleós z Téb a Nireus syn symského kráľa Charopa. Jeho osud bol však spojený s osudom Tróje. Počas záverečných bojov ho zabil Achilleov syn Neoptolemos.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. ↑  Quintus, *Posthomerica* 6,150.
2. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 140.
3. 1 2  Strabón, *Geographica* 13,1,69.
4. 1 2  Quintus, *Posthomerica* 6,221-344.
5. ↑  Homér, *Odysea*, 11, 515-522.
6. ↑  scholion Iuvenalis, *Saturae* 6, 654.
7. ↑  Homér, *Iliada*, 2, 858-860.
8. ↑  Servius, *komentáre* na Vergília *Bucolica*, 6,72.
9. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,26,9.
10. ↑  Lucius Septimius, *Dictys Cretensis, Posthomerica*, 4,17.
11. ↑  Quintus, *Posthomerica* 6,406-432.
12. ↑  Hyginus, *Fabulae* 113.
13. ↑  Homér, *Odysea*, 11, 519.
14. ↑  Quintus, *Posthomerica* 13,175-226.
**Eurydiké** alebo **Eurydika** alebo zriedkavo **Eurydike** (starogr. Εὐρυδίκη – Eurydiké, lat. *Eurydice*) je v gréckej mytológii dcéra spartského kráľa Lakedaimona.

Lakedaimón bol synom samotného Dia a jeho milenky Plejády Taygety. Kráľ sa oženil so Spartou, dcérou riečneho boha Eurota (boha rovnomennej rieky, pretekajúcej Spartou a vlievajúcou sa do Lakónskeho zálivu), po ktorej nazval nové hlavné mesto v kráľovstve. Ich potomkovia boli: syn Amyklas a dcéra Eurydika. Niektoré antické pramene uvádzajú, že Lakedaimón mal aj syna Himera a dcéru Kleodiku, ale s nymfou Taygetou.

Eurydika sa vydala za argejského kráľa Akrisia a bola matkou dcéry Danay. Krása jej dcéry Danay upútala pozornosť boha Dia, ktorý zatúžil mať s ňou syna.

Referencie
----------

1. 1 2  Apollodoros, *Kronika*, 3,10,3.
2. ↑  Pseudo-Plutarchos, *Eurotas*, 17.
3. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 3,13,8.
4. ↑  Apollodoros, *Kronika*, 2,2,2.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Eurydika na českej Wikipédii.*
**Izochorický dej** je termodynamický dej, prebiehajúci pri konštantnom objeme tepelnej sústavy. Pre izochorický dej je {\displaystyle V={\mbox{konst}}}, teda {\displaystyle \mathrm {d} V=0}.

Pri dej v ideálnom plyne ze stavovej rovnice platí Charlesov zákon

{\displaystyle {\frac {p}{T}}={\mbox{konst}}},
kde {\displaystyle p} je tlak a T je termodynamická teplota plynu. Pri izochorickom deji je teda podiel tlaku a teploty ideálneho plynu stály.

Izochora
--------

Izochora.
Závislosť tlaku a objemu pri izochorickom deji je v p-V diagrame vyjadrená priamkou rovnobežnou s osou *p*. Táto priamka sa nazýva **izochora**.

Vzťahy
------

Keďže sa pri izochorickom deji nemení objem {\displaystyle V}, bude podľa prvého termodynamického zákona platiť vzťah

{\displaystyle \delta Q=\mathrm {d} U},
kde {\displaystyle Q} je teplo a {\displaystyle U} je vnútorná energia.

Pretože {\displaystyle \delta A=p\mathrm {d} V} je práca vykonaná plynom (dodaná plynu), dá sa povedať, že {\displaystyle \delta A=0}. To znamená, že pri izochorickom deji plyn nevykonáva (ani neprijíma) žiadnu prácu. 

Pri izochorickom deji je všetko dodané (alebo odovzdané) teplo použité na zvýšenie (zníženie) vnútornej energie {\displaystyle U}.

Teplo dodané plynu zvýši jeho teplotu o {\displaystyle \Delta T}. Ku kvantifikovaniu tohoto tepla použíjeme molárnu tepelnú kapacitu pri stálom objeme {\displaystyle C\_{V}}, teda

{\displaystyle \delta Q=nC\_{V}\mathrm {d} T=\mathrm {d} U},
kde {\displaystyle n} je látkové množstvo.
Integráciou dostaneme

{\displaystyle Q=nC\_{V}(T\_{2}-T\_{1})=U}
Vzťah pre entropiu pri izochorickom deji môžeme potom rozpísať v tvare

{\displaystyle \Delta S=nC\_{V}\ln {\frac {T\_{2}}{T\_{1}}}=nC\_{V}\ln {\frac {p\_{2}}{p\_{1}}}}
Ak sústave pri izobarickom deji dodáme rovnaké množstvo tepla ako pri izochorickom deji, bude prírastok teploty plynu pri izobarickom deji menší než pri izochorickom deji. Pre molárne tepelné kapacity teda platí {\displaystyle C\_{p}>C\_{V}}.

Vzťah medzi {\displaystyle C\_{p}} a {\displaystyle C\_{V}} určuje Poissonova konštanta a Mayerova rovnica.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálChemický portál |

* Termodynamický dej
* Charlesov zákon
* Termodynamika
**Euryades** alebo **Euryadés** (starogr. *Εὐρυάδης* – *Euryades*, iný prepis: *Euryadés*) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v roku 248 pred Kr.

Euryades zo Sparty si na 133. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v neznámej disciplíne. Jeho olympijské víťazstvo a aj to, že padol v boji uvádza nápis (*IG V,1 708, Lakonike - Sparta - 3rd c. BC*) na náhrobnom kameni objavenom v Lakónii.

Náhrobné nápisy na rôznych typoch náhrobných kameňov tvoria najväčšiu skupinu nápisov (asi dve tretiny gréckych nápisov) zo starovekého Grécka. Epitafy poskytujú málo informácii. Väčšinou uvádzajú len meno zomrelého, názov dému (démos - domovské mesto) a meno otca.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Inscriptiones Graecae, *IG V,1 708*
2. 1 2  Lando Ferretti, *Olimpiadi: 776 a. C. - 1960*, str. 265
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 266.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Textová syntax** (alebo **hypersyntax**, **nadvetná syntax**, **textová lingvistika**) 
je:

* a) odbor jazykovedy zaoberajúci sa stavbou textu
* b) najvyššia syntaktická rovina jazykového systému (rovina textu)

Základnými jednotkami textovej syntaxe sú text (súvislý jazykový prejav) a elementárna textová jednotka (v závislosti od definície segment vety, veta, odsek, prehovor, nadfrázová jednotka a pod.). Druhotnými jednotkami sú odsek a kapitola.

Text sa tvorí spájaním viet, medzi ktorými je nadväznosť. Prostriedky, ktoré nadväzujú na slová za hranicami vety, voláme konektory. Nadväznosť medzi textami utvárajú obsahové prostriedky (téma prejavu), jazykové prostriedky a mimojazykové prostriedky (napr. mimika a gestá)

Text členíme, aby bol prehľadný, alebo aby sme zdôraznili niektoré jeho časti. Vyššia textová jednotka ako je veta je graficky vyznačený odsek – významovo ucelená jednotka, vo vedeckých textoch označovaná aj číselne. V odsekoch sú dôležité začiatky prvých viet. Ak sa začína slovom, ktoré nadväzuje na predchádzajúci odsek, je to tzv. mäkký začiatok. Ak používa nové meno, tvrdý začiatok. Odseky sa ďalej spájajú do vyšších celkov – kapitol, tematicky uzavretých (napr. nadpisom) a formálne rozsiahlejších.
**Eurypylos** (starogr. *Εὐρύπυλος* – *Eurypylos*, lat. *Eurypylus*) je v gréckej mytológii syn aitólskeho kráľa Thestia a Eurythemidy.

Eurypylos bol synom aitólskeho kráľa Thestia a bratom Lédy, Althaie, Hypermnéstry, Ifikla, Euippa a Pléxippa.

Eurypylos sa na pozvanie svojho synovca Meleagra spolu s ďalšími slávnymi gréckymi hrdinami zúčastnil na love kalydónskeho diviaka, ktorého do Kalydónu poslala bohyňa Artemis, aby ich potrestala za to, že ich kráľ Oineus nepriniesol ďakovnú obeť za bohatú úrodu. Obrovský diviak potom v krajine ničil všetko a zabíjal dobytok i ľudí.

Ako sa dalo predpokladať lov bol veľmi ťažký a nebezpečný. Pre všetkých hrdinov to však bola výzva, aby sa mohli zabitím strašného zvieraťa presláviť. Boj s diviakom trval dlho, mnohí boli pri love zranení a lovec Ankaios dokonca smrteľne zranený, až sa ho nakoniec podarilo zasiahnuť šípom Atalante, jedinej žene, ktorá sa na love zúčastnila. Zraneného ho potom dorazil oštepom Meleagros. Radosť z úspešného lovu bola veľká, ale po chvíli ho prevýšila hádka o tom, že ktorý z nich si zaslúži trofej diviaka. Hádka sa zmenila na bitku, pri ktorej podľa antického autora Apollodora z Atén, Meleagros Eurypyla a jeho bratov zabil a kožu diviaka dal Atalante.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Apollodoros, *Bibliotheca*, 1,7,10.
2. ↑  Ovidius, *Metamorphoses*, 8,262-280.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 335.
4. ↑  Ovidius, *Metamorphoses*, 8,281-300.
5. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 290.
6. ↑  Ovidius, *Metamorphoses*, 8,380-390.
7. 1 2  Ovidius, *Metamorphoses*, 8,425-444.
8. ↑  Apollodoros, *Bibliotheca*, 1,8,3.
**Eurybios** (starogr. *Εὐρύβιος* – *Eurybios*) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.

Néleus mal trinásť detí, dcéru Péro a synov, Eurybia, Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Alastora, Epilaa, Frasia, Eurymena, Euagora, Periklymena a Nestora.

Pretože Néleos bol spojenec élidskeho kráľa Augeia a nechcel očistiť hrdinu Hérakla z vraždy Ifita, Hérakles Pylos napadol a Eurybios, ako aj jeho bratia a otec v boji s Héraklom padli. Ich rod však nevyhynul, lebo Eurybiov najmladší brat Nestor sa pre svoju mladosť boja nezúčastnil a v Pyle potom prevzal kráľovské žezlo. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Kronika*, 1,9,9.
2. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 337.
3. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 311-312.
4. ↑  Hyginus, *Fabulae* 31.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 315-316.
**Izopentenylpyrofosfát** (**IPP**) alebo **izopentenyldifosfát** (**IDP**) je prekurzor izoprenoidov. IPP je intermediát v klasickej mevalonátovej dráhe i v nemevalonátovej (MEP) dráhe, ktoré sú dráhami biosyntézy prekurzorov izoprenoidov. Organizmy využívajú prekurzory IPP a jeho izomér dimetylalylpyrofosfát (DMAPP) na biosyntézu terpénov a terpénoidov.

Biosyntéza
----------

IPP vzniká z acetylkoenzýmu A cez mevalonátovú dráhu a následne sa izomerizuje na dimetylalylpyrofosfát pomocou izopentenylpyrofosfátizomerázy.

Mevalonátová dráha
Zjednodušená verzia syntézy steroidov z intermediátov IPP a DMAPP. Postupne z nich vznikajú geranylpyrofosfát (GPP) a skvalén. Farebné znázornenie je len ilustračné a nereprezentuje skutočný pôvod izoprénových jednotiek v GPP.
IPP sa syntetizuje i alternatívnou nemevalonátovou dráhou, MEP dráhou, kde vzniká z (*E*)-4-hydroxy-3-metylbut-2-énylpyrofosfátu (HMB-PP) pôsobením enzýmu HMB-PP reduktázy. Táto dráha je prítomná v mnohých baktériách, v prvokoch kmeňa Apicomplexa ako sú parazity malárie a v plastidoch vyšších rastlín.

Referencie
----------

1. ↑  CENIGA, Peter. *Chronická žilová / venózna insuficiencia - profil ochorenia a základy farmakologickej terapie s dôrazným prihliadnutím na potenciál prírodných látok* [online]. [Cit. 2022-05-02]. Dostupné online.
2. ↑   Current development in isoprenoid precursor biosynthesis and regulation. *Current Opinion in Chemical Biology*, 2013, s. 571–579. DOI: 10.1016/j.cbpa.2013.06.020. PMID 23891475.
3. ↑   Isoprenoid metabolism as a therapeutic target in gram-negative pathogens. *Current Topics in Medicinal Chemistry*, 2010, s. 1858–71. DOI: 10.2174/156802610793176602. PMID 20615187.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Isopentenyl pyrophosphate na anglickej Wikipédii.*
Izanami (vľavo) a Izanagi (maľba Eitaku Kobajašiho z obdobia Meidži)
**Izanagi** je božstvo, jedna z ústredných postáv japonskej mytológie a šintoizmu. Izanagi spoločne so svojou sestrou a zároveň družkou Izanami boli podľa tradičného podania poverení dokončiť stvorenie Zeme (okrem iného mali vytvoriť i mnoho ostrovov, napr. Onogoro). Izanami počala s Izanagom dieťa - ohňového boha Kagu cuču, no toto dieťa ju spálilo na popol. Z jej popola povstali ďalšie kami. Vtedy sa Izanagi vydal do podsvetia (Jomi) hľadať svoju ženu. Našiel ju, no uspokojil sa s tým, že ju naposledy uvidí a vrátil sa späť na zem. Keď sa vo vode omýval od pekelných splaškov, z jeho ľavého oka sa zrodila Amaterasu (bohyňa slnka), z pravého oka sa zrodil Cukujomi (boh mesiaca), a z jeho nosa sa zrodil Susanoo (boh búrky).

Referencie
----------

1. ↑  Karel Werner: Náboženské tradice Asie: od Indie po Japonsko, Masarykova univerzita, Brno, r. 2002, ISBN 80-210-2978-1, strana 380

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Izanagi**
Západná veža Gediminasovho hradu
**Gediminasov hrad** alebo **Horný hrad** je hrad v meste Vilnius. 

V historických zápisoch sa vo Vilniuse spomínajú tri hrady: Horný hrad (častejšie nazývaný Gediminasov hrad), Dolný hrad, ktorý sa nachádza ma Hradnej hore a Krivý hrad na dnešnej Hore troch krížov. Najstarším hradom je Gediminasov hrad.

Dejiny
------

Prvý drevený hrad bol v týchto miestach postavený v 13. storočí. Keď sa z Vilniusu stalo hlavné mesto, hrad začali spevňovať kamennými múrmi. Hrad ako ho poznáme dnes, bol postavený na príkaz kniežaťa Vytautasa v 15. storočí. Táto veľkolepá stavba, ktorú obkolesovali tri metre hrubé múry sa týčila spoza nich nad stredoveké mesto a v obyvateľoch mesta vzbudzovala strach.

Počas vojny s Moskvou v 17. storočí bol hrad vážne porušený. Na začiatku 20. storočia z neho ostali iba ruiny, no vďaka rekonštrukčným prácam v 30. rokoch sa jednu z hlavných pamätihodností podarilo zachovať.

Súčasnosť
---------

Dnes je návštevníkom k dispozícii celý hrad, ako aj jeho západná veža a ruiny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gediminasov hrad**

Zdroje
------

* Gediminasov hrad (po rusky)
**Izotermický dej** je termodynamický dej, pri ktorom sa nemení teplota T termodynamickej sústavy. Pri izotermickom deji je teda {\displaystyle T={\mbox{konst}}}, teda {\displaystyle \mathrm {d} T=0}.

Ideálny plyn
------------

Pre izotermický dej je možné zo stavovej rovnice odvodiť **Boyleov-Mariottov zákon**:

{\displaystyle pV={\mbox{konst}}},
kde {\displaystyle p} je tlak plynu a {\displaystyle V} je jeho objem. Pri izotermickom deji je teda súčin tlaku plynu {\displaystyle p} a jeho objemu {\displaystyle V} konštantný.

Izoterma
--------

Izoterma
Závislosť tlaku na objeme pri izotermickom deji je v *p-V* diagrame vyjadrená krivkou označovanú ako izoterma, ktorá má tvar rovnoosej hyperboly.

Popis javu
----------

Keďže sa pri izotermickom deji nemení teplota, nemení sa ani vnútorná energia sústavy. Podľa prvého termodynamického zákona potom platí

{\displaystyle \delta Q=p\mathrm {d} V}
Pri *izotermickom rozpínaní (expanzii)* , tzn. {\displaystyle \mathrm {d} V>0}, je práca vykonaná plynom (tzn. {\displaystyle p\mathrm {d} V>0}) nahradnená dodaným teplom ({\displaystyle \delta Q>0}), pretože v opačnom prípade by sa plyn ochladzoval, čo by bolo v rozpore s predpokladom o konštantnej teplote izotermického deja. Pri *izotermickom stláčaní (kompresii)* je práca plynu odvádzaná z plynu vo forme tepla, inak by sa plyn zohrieval. Celková vykonaná (spotrebovaná) práca sa teda rovná dodanému (odobranému) teplu, tzn.

{\displaystyle \delta Q=\delta A}
Dosadením stavovej rovnice ideálneho plynu je možné po integrácii pre prácu získať vzťah

{\displaystyle A=\int \_{V\_{1}}^{V\_{2}}p\mathrm {d} V=nRT\int \_{V\_{1}}^{V\_{2}}{\frac {\mathrm {d} V}{V}}=nRT\ln {\frac {V\_{2}}{V\_{1}}}},
kde {\displaystyle V\_{1},V\_{2}} označuje počiatočný a konečný objem plynu, {\displaystyle n} je látkové množstvo, T je termodynamická teplota plynu a {\displaystyle R} je molárna plynová konštanta.

Pomocou Boyle-Mariottového zákona je možné tento vzťah prepísať do tvaru

{\displaystyle A=Q=nRT\ln {\frac {V\_{2}}{V\_{1}}}=nRT\ln {\frac {p\_{1}}{p\_{2}}}},
kde {\displaystyle p\_{1},p\_{2}} je počiatočný a konečný tlak plynu.

Podľa prvého termodynamického zákona vyplýva z rovnosti práce a tepla, tzn. {\displaystyle \delta Q=\delta A}, že pri izotermickom deji nedochádza ku zmene vnútornej energie sústavy {\displaystyle U}, teda 

{\displaystyle \mathrm {d} U=0}
Pre zmenu entropie pri izotermickom deji je možné získať vzťah

{\displaystyle \Delta S=\int \_{1}^{2}{\frac {\delta Q}{T}}=nR\int \_{V\_{1}}^{V\_{2}}{\frac {\mathrm {d} V}{V}}=nR\ln {\frac {V\_{2}}{V\_{1}}}=nR\ln {\frac {p\_{1}}{p\_{2}}}}
Dôležitou podmienkou izotermického deja je dokonalá výmena tepla. Takúto dokonalú výmenu tepla však v praxi nie je možné zaistiť, podobne ako nie je možné zaistiť dokonalú tepelnú izoláciu systému v prípade adiabatických dejov. Reálne deje nie sú teda ani presne izotermické, ani presne adiabatické, ale prebiehajú niekde medzi týmito hraničnými prípadmi. Takéto deje sa nazývajú polytropické.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálChemický portál |

* Termodynamika
* Termodynamický dej
* Izobarický dej
Jaskyňa
**Nedamy** je skalný útvar (jaskyňa) či zaniknutý skalný hrad v Ralskej pahorkatine (podcelok Dokeská pahorkatina, okrsok Polomené hory), neďaleko Kokořínskeho dolu, asi 650 metrov severne od hradu Kokořín.

Jaskyne
-------

Ide o dvojicu jaskýň v pieskovci, v čase tridsaťročnej vojny, kedy sa tu schovávali ľudia z okolia pred Švédmi, umelo rozšírenú. Do skalnej trhliny boli vytesané schody, ktorými sa dá dostať na plošinu umožňujúcu rozhľad po okolitej krajine - na hrad Kokořín, Kokořínský důl a Hradsko. Prístupová cesta vedie po zelenej turistickej značke od Kokořínskeho dolu.

Skalný hrad
-----------

Schody
O sídelnej funkcii Nedamov uvažoval už Josef Bedřich Cinibulk. Podľa neho tu žili pravekí ľudia (troglodyti). Isté je, že za tridsaťročnej vojny slúžili ako úkryt. Na mieste sa našiel rad keramických črepov, datovaných do obdobia 13.-16. storočia. Na vrchole skaly sa navyše nachádzajú základy bližšie neznámeho štvorcového objektu, čo viedlo k teóriám o existencii skalného hradu.

Ďalší, kto sa o Nedamoch zmieňuje ako o hrade je Zdeněk Fišera vo svojom diele *Skalní hrady zemí koruny české*. Svoju teóriu okrem nálezov keramiky opiera aj o zmienku z roku 1408, kedy je uvádzaný Oldřich z Házmburka a Nedam. Domnieva sa, že hrad slúžil ako sídlo manov českého kráľa. Neskôr sa malo jednať o predsunuté opevnenie Kokořína. Na začiatku 20. storočia potom nechal miesto upraviť Jan Špaček, majiteľ Kokořína.

Dostupnosť
----------

Miesto je prístupné po zelenej turistickej značke z osady Kanínský Důl na Jestřebnici.

Externé odkazy
--------------

* Jaskyne na turistika.cz
* Článok na kokorinsko.cz
* Hrad na hrady.cz

Súradnice: 50°26′49″S 14°34′29″V﻿ / ﻿50,4468056°S 14,5748611°V﻿ / 50.4468056; 14.5748611

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nedamy na českej Wikipédii.*
**Domino** bolo krycie meno rušiaceho systému, ktorý používala britská RAF proti rádiovému navádzaciemu systému Y-Gerät, používanému Luftwaffe v závere bombardovacej fázy bitky o Britániu.

Situácia
--------

Na začiatku vojny používalo Nemecko pre bombardovanie britských cieľov viacero rádiových navádzacích systémov (Knickebein, X-Gerät, Y-Gerät). Systém Y-Gerät bol z nich nasadený ako posledný. Britské odpočúvacie stanice začali v novembri 1940 zachytávať signály s frekvenciou 42 - 48 MHz, ktoré patrili tomuto systému. Dostal krycie meno Benito a britský technici si všimli, že vysielanie je dvojité, jedna časť určovala smer lietadla a druhá vzdialenosť od pozemného rádiomajáku. Bolo preto možné konštruovať rušičky pre každú časť signálu samostatne. Určenie polohy spočívalo v tom, že prístroje v lietadle zachytávali špeciálny signál svojej pozemnej stanice a vysielali ho späť na inej frekvencii. Porovnaním oboch signálov bolo možné určiť polohu lietadla.

Princíp
-------

Systém *Domino* bol určený na rušenie signálu pre určenie polohy lietadla. Prototyp systému využíval prijímač v Highgate a výkonný, pôvodne televízny vysielač BBC V Alexandra Palace. Signál zachytený britským prijímačom bol vyslaný pozemným vysielačom, ktorý bol v inej vzdialenosti ako navádzané lietadlo. To zapríčinilo chybné určenie polohy lietadla.

Nasadenie
---------

Prvýkrát bol systém nasdený vo februári 1941, onedlho sa pripojila aj druhá rušička z Beacon Hill. rušenie spôsobil pilotom, ktorí používali Y-Gerät problémy. Nemci sa pokúšali rušenie eliminovať zmenou frekvencie signálu aj priamym bombardovaním pozemných vysielačov. Tieto snahy však neboli veľmi úspešné. Počas prvých dvoch týždňov marca 1941 sa uskutočnilo 89 bojových letov so systémom Y-Gerät, ale len 18 z nich dostalo signál pre zhodenie bômb.

Rušička *Domino* bola od mája 1941 doplnená rušičkou Benjamin, proti rovnakému systému Y-Gerät. To však už nemecká bombardovacia ofenzíva končila, pretože sily Luftwaffe sa postupne presúvali na východ kvôli operácii Barbarossa.

Referencie
----------

1. ↑  Price (2006, s. 46)
2. ↑  Price (2006, s. 48)

Zdroje
------

* PRICE, Alfred. *Nástroje temnot. Historie elektronické války 1939 – 1945*. Praha : Mladá fronta, 2006. 272 + 16 s. ISBN 80-204-1373-1. (česky)
Obrázok jedálneho lístka jedálne Kongresu spojených štátov, na ktorom vidno vyprážaný syr ("Grilled Cheese") a „hranolčeky slobody" ("Freedom Fries").Vyprážaný syr a „Hranolčeky slobody" na jedálnom lístku jedálne Kongresu Spojených štátov.
***Freedom fries*** (v preklade z angl.  „hranolčeky slobody") bol politicky motivovaný názov pre zemiakové hranolčeky (amer. angl. *French fries*, doslova „francúzske hranolčeky") zavedený v Spojených štátoch v roku 2003.

Prvé známe použitie tohto názvu pochádza od Neala Rowlanda, majiteľa reštaurácie Cubbie’s v meste Beaufort v Severnej Karolíne, ktorý ho použil na jedálnom lístku 20. februára 2003. Vo vyjadrení pre Associated Press Rowland tvrdil, že sa inšpiroval podobnou iniciatívou z prvej svetovej vojny, kedy Američania poháňaní antinemeckým sentimentom odstraňovali nemecké názvy jedál (napr. kyslú kapustu premenovali zo *sauerkraut* na *liberty cabbage*, teda „kapustu slobody", pôvodný názov párku v rožku *frankfurter* zmenili na *hot dog* a pod.).

Do širšieho povedomia sa toto pomenovanie dostalo po tom, čo republikánsky predseda Výboru Snemovne reprezentantov Spojených štátov pre správu snemovne (*United States House Committee on House Administration*) Bob Ney prikázal odstrániť francúzske názvy pokrmov v jedálnych lístkoch všetkých troch jedální Kongresu Spojených štátov. Takto sa *French fries* zmenili na *freedom fries* a *French toast* (chlieb vo vajci) na *freedom toast*. Ney konal na podnet svojho straníckeho kolegu, reprezentanta severokarolínskeho tretieho volebného obvodu Waltera B. Jonesa, Jr. ktorý si všimol Rowlandovu inciatívu.

Dôvodom tohto kroku bola nespokojnosť amerických podporovateľov invázie do Iraku s odporom francúzskej vlády voči britsko-americkému návrhu na vojenský zákrok proti Husajnovmu Iraku. Podľa Neya to predstavovalo *„malú, no symbolickú snahu ukázať nespokojnosť mnohých na Kapitole* [Capitol Hill] *s postojom nášho takzvaného spojenca, Francúzska"*.

Niektoré americké reštaurácie sa k tomuto kroku pridali, no s úpadkom verejnej podpory vojny v Iraku pomenovanie vymizlo. 2. augusta 2006, po tom, čo Neya nahradil v čele výboru Vern Ehlers, sa jedálne kongresu vrátili k pôvodnému názvu.

Referencie
----------

1. ↑  Torres, Ella (2019), „Remembering when 'freedom fries' were the most American thing you could order", *New York Daily News*, 2019-02-12, dost. 2021-09-01
2. ↑  *„This action today is a small, but symbolic effort to show the strong displeasure of many on Capitol Hill with the actions of our so-called ally, France"* Cit.: Loughlin, Sean (2003), „House cafeterias change names for 'french' fries and 'french' toast", *CNN.com* (Washington, D. C.: CNN), 2003-03-12, dost. 2021-09-01
3. ↑  Bellantoni, Christina (2006), „Hill fries free to be French again", *The Washington Times*, 2006-08-02, dost. 2021-09-01
**Fregata vznešená** alebo **fregata nádherná** (*Fregata magnificens*) je vták z radu pelikánotvaré (veslonožce, Pelecaniformes) z čeľade fregatovité. V najnovších deleniach bol rad pelikánotvaré zrušený a rozdelený na viac radov, takže v rámci nového delenia sa fregata zaraďuje do radu Sulotvaré (Suliformes).

Hojne sa vyskytuje v tropickej oblasti Atlantického oceánu, ale aj v lesnatých oblastiach na Floride, Antilách a na Kapverdských ostrovoch. Môžeme ju vidieť aj na americkom pobreží Tichého oceánu, od Mexika až po Ekvádor, a aj na Galapágoch.

Opis
----

Dorastá do dĺžky 1 metra a má rozpätie krídiel až 2,2 m. Samec váži 1,2 kg a samica 1,7 kg.

Dospelý samec má černastú farbu. Na krídlach má prúžok pier svetlohnedej farby. Zobák má sivej farby. Jeho hrdlový vak je silno ružovej farby (červený a nafúknutý počas obdobia párenia). Má hnedo-čierne nohy a černastú pokožku.

Samica má hlavu a krk čierne, bielu hruď a na hornej časti krídiel má pás výrazných béžových pier. Jej pokožka má modrofialovú farbu. Jej hrdlový vak je sivej až modrofialovej farby. Nohy majú červenkastý odtieň.

Mladé jedince majú bielu hlavu a hruď s výrazným svetlejším pásom na krídlach. Zobák, koža a nohy majú modrasté.

Tento druh fregaty sa veľmi podobá na iné druhy fregát, s výnimkou fregaty bielobokej (*Fregata ariel*). Fregatu vznešenú je možné rozlíšiť od ostatných druhov vďaka chýbajúcim bielym šupinám pod krídlami a mláďatá majú, naopak, bielu kosoštvorcovú škvrnu na brušku. Biele šupiny pod krídlami umožňujú určenie pohlavia jedincov.

Správanie a potrava
-------------------

Má veľmi tichý let, ale vydáva rôzne zvuky pri hniezdení.

Živí sa predovšetkým rybami, ale útočí aj na iné druhy morských vtákov, ktorých prinúti vydáviť ich potravu, ktorú následne sama zje. Na vodnú hladinu nepristáva, svoju korisť chytá počas letu.

Hniezdi na vyvýšených miestach pretože má príliš krátke nohy a hniezdenie vo výškach jej uľahčuje let. Nedokázala by znovu vzlietnuť, ak by pristála priamo na zemi.

Galéria
-------

* Samička počas letuSamička počas letu
* VajceVajce

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fregata vznešená**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Fregata magnificens na španielskej Wikipédii.*
**Juraj Fáber** (\* 14. október 1974, Banská Bystrica) je slovenský tanečník, tréner športového tanca, choreograf.

Životopis
---------

V roku 1981-1989 navštevoval základnú školu a v roku 1989-1993 chodil na Stredné odb. učilište služieb v Banskej Bystrici. V roku 1997-1999 absolvoval kurz Slov. zväzu tanečného športu na FTVŠ UK v Bratislave a získal kvalifikáciu trénera taneč. športu III. triedy. Pôsobil spolu s J. Molnárovou (neskôr manželkou) ako tanečný pár v tanečnom klube Rozlet v Banskej Bystrici (1990-1992) a v Klube tanečného športu K-DANCE v Banskej Bystrici (1992-1999). Od roku 1999 pôsobí v LR COSMETIC DANCE TEAM v Banskej Bystrici, od roku 1993 trénuje v Klube tanečného športu K-DANCE v Banskej Bystrici a od roku 1999 je majiteľom Klubu tanečného športu EURODANCE vo Zvolene, kde aj trénuje. Venuje sa aj choreografii spoločenských tancov. V rámci tanečných súťaží absolvoval mnohé cesty do zahraničia, kde získal rôzne významné ocenenia (na Word Games 2001 v Akite (Japonsko) postúpili medzi 6 najlepších párov, čím dosiahli najväčší 
úspech slov. páru).

Ocenenie
--------

* Cena primátora mesta Banská Bystrica za rok 2001

Literatúra
----------

* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Konstantin von Neurath** [Nojrát] (\* 2. február 1873, Kleinglattbach – † 14. august 1956, Enzweihingen) bol nemecký nacistický politik, diplomat a prvý ríšsky protektor Čiech a Moravy.

Život
-----

Pochádzal zo šľachtickej rodiny, mal titul barón/slobodný pán. Po vyštudovaní práva roku 1892 začal pracovať najprv v právnej firme v Kleinglattbachu. Roku 1901 vstúpil do diplomatických služieb. Najprv zastával nižšie diplomatické funkcie vicekonzula a vyslaneckého radcu v Londýne. Počas prvej svetovej vojny najprv pôsobil na nemeckom veľvyslanectve v Istanbule, no neskôr bojoval aj na fronte v rámci württembergského granátnického pluku. Za svoje vojenské úspechy bol vyznamenaný Železným krížom, neskôr bol ranený. Po vojne v rokoch 1919 – 1922 pôsobil ako nemecký vyslanec postupne v Dánsku, v rokoch 1922 – 1930 v Taliansku a nakoniec medzi rokmi 1930 – 1932 vo Veľkej Británii.

V rokoch 1932 – 1938, po smrti Friedricha Eberta, zastával postupne funkciu ministra zahraničných vecí, najprv vo vláde Franza von Papena a neskôr v Schleicherovej vláde. Vo funkcii zostal aj potom, keď sa v roku 1933 stal kancelárom Adolf Hitler. Zo svojho postu ministra sa snažil dodať konzervatívnu vážnosť Hitlerovej rozpínavej zahraničnej politike. Vo februári 1938 ho Hitler zbavil funkcie ministra v prospech Joachima von Ribbentropa. 

Pred odchodom z postu ministra zahraničných vecí vstúpil roku 1937 do NSDAP, a v tom istom roku sa stal Obergruppenführerom SS.

V marci 1939 bol menovaný za ríšskeho protektora v Protektoráte Čechy a Morava. Funkciu zastával do septembra 1941, potom ho Hitler poslal na „zdravotnú dovolenku". Funkciu zastával oficiálne do roku 1943, kedy bol odvolaný, medzitým ho zastupovali Reinhard Heydrich a Kurt Daluege.

Počas jeho pôsobenia vo funkcii protektora boli napríklad zatvorené české vysoké školy, došlo k prijatiu obdoby Norimberských zákonov a český priemysel bol zapojený do nemeckého vojnového hospodárstva. Napriek tomu ho v septembri 1941 Hitler odvolal kvôli údajnej zhovievavosti a miernosti.

V posledných dňoch druhej svetovej vojny von Neuratha chytili francúzske jednotky. Po vojne, v roku 1946 bol postavený pred Norimberský tribunál ako vojnový zločinec, uznaný vinným a odsúdený na 15 rokov odňatia slobody. V roku 1954, po ôsmich rokoch strávených za mrežami, bol z berlínskej väznice Spandau prepustený zo zdravotných dôvodov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Konstantin von Neurath**

| * z
* d
* u
Súdení v Norimberskom procese |
| --- |
| 
* Bormann
* Dönitz
* Frank
* Frick
* Fritzsche
* Funk
* Göring
* Hess
* Jodl
* Kaltenbrunner
* Keitel
* Neurath
* Papen
* Raeder
* Ribbentrop
* Rosenberg
* Sauckel
* Schacht
* Schirach
* Seyss-Inquart
* Speer
* Streicher

 |

Autoritné údaje: * BnF: 11953238v
* GND: 118786016
* ISNI: 0000 0000 5539 5338
* LCCN: n80038089
* NK ČR: xx0073964
* VIAF: 64803541
* WorldCat: lccn-n80038089
**Juraj Hrajnoha** alebo **Hrajnoha** alebo **Rajnoha**, vlastným menom **Juraj Maxa** (\*1689, Priepasné – † 27. jún 1738, Smolenice, Slovensko) bol slovenský zbojník. Často sa nesprávne zaraďuje do družiny Juraja Jánošíka.

Životopis
---------

Hrajnoha sa narodil v roku 1689 v Priepasnom. Vyučil sa za mäsiara, dal sa naverbovať ku kurucom. Po bitke pri Trenčíne zbehol do hôr a stal sa zbojníkom. Neskôr ho chytili a väznili na hrade Leopoldov. Hrajnohovi sa podarilo ujsť. V roku 1730 bol väznený na Čachtickom hrade, ale ušiel aj odtiaľ. Nakoniec ho v roku 1738 chytili drábi grófa Erdődyho a Hrajnoha bol v Smoleniciach 27. júna 1738 popravený rozštvrtením.

Hrajnoha v Jánošíkovskej tradícií
---------------------------------

Hrajnoha je často považovaný za člena Jánošíkovej družiny. Ide však o omyl. Hrajnoha zbíjal na západnom Slovensku, v Bielych Karpatoch. Jánošík zbíjal v Tatrách a na Liptove.

Zdroje
------

1. ↑  HRAJNOHA, Juraj. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok III G – H. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2007. 739 s. ISBN 978-80-89023-96-7. S. 315.

* SZABÓ, Ivan. *Osudy slávnych zbojníkov*. Ilustrácie Milan Stano. 1. vyd. Bratislava : Štúdio humoru a satiry, 2004. 179 s. ISBN 80-85451-25-5. S. 25.
**Fregatovité** (*Fregatidae*) sú čeľaď pelikánotvarých s jediným recentným rodom **fregata**.

Charakteristika
---------------

Majú veľmi krátke nohy, dlhé krídla a hákovito zakončený zobák. Sú najdokonalejší letci spomedzi pelikánotvarých, ale majú veľké problémy pri vzlietaní, najmä z mora, preto sa vždy snažia sadnúť si na bóju alebo iné vyvýšené miesto. Vyskytujú sa v tropických moriach. Živia sa „lietajúcimi" rybami. V období tokania nafúknu samce oranžový hrdelný vak, ktorý sa zmení na červený, a to aj na niekoľko hodín.

Systematika
-----------

* podčeľaď †Limnofregatinae
	+ rod †Volgavis
	+ rod †Limnofregata
* podčeľaď Fregatinae:
	+ rod: fregata (*Fregata*)
		- fregata ebenová/žltopása/menšia/fregatka veľká (*Fregata minor*)
		- fregata vznešená/fregata nádherná (*Fregata magnificens*)
		- fregata orlia/ fregata orlovitá (Fregata aquila)
		- fregata bielobruchá (Fregata andrewsi)
		- fregata bieloboká (Fregata ariel)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Fregatovité**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Fregatovité**
**Juraj Henisch** (\* 24. apríl 1549, Bardejov – † 31. máj 1618, Augsburg, Nemecko) bol nemecký lekár, humanistický vzdelanec a polyhistor slovenského pôvodu.

Narodil sa 24. apríla 1549 v Bardejove. Po štúdiách na západoeurópskych univerzitách (Wittenberg, Lipsko, Bazilej) bol začas členom lekárskeho kolégia a dekanom univerzity v Baseli, potom sa usadil v Augsburgu, kde pôsobil ako lekár, gymnaziálny učiteľ, resp. riaditeľ a inšpektor mestskej knižnice. Bol autorom celého radu lekárskych, medzi nimi aj priekopníckych diel, ale aj geografických, astronomických a ďalších prírodovedných prác. Vydal aj jednu elementárnu aritmetickú príručku – násobilku (1605) a pomerne rozsiahlu, 400-stránkovú učebnicu aritmetiky (1609). Zomrel 31. mája 1618 v Augsburgu.

Je po ňom pomenovaná Spojená škola Juraja Henischa v Bardejove, ktorá sa skladá z dvoch organizačných zložiek: gymnázia a strednej odbornej školy polytechickej.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Juraj Henisch**

Externé odkazy
--------------

* Druckschriften von und über Georg Henisch im VD 17.
* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * BnF: 13484718w
* GND: 116702052
* ISNI: 0000 0000 8076 4510
* LCCN: n88145364
* NK ČR: nlk20000088270
* SNK: 162033
* VIAF: 15526702
* WorldCat: lccn-n88145364
**Edward „Ned" Kelly** (\* cca jún 1854/1855 – † 11. november 1880) bol írsko-austrálsky zálesák a zbojník. Je považovaný za chladnokrvného zabijaka, ale na druhej strane aj za ľudového hrdinu a symbol írsko-austrálskeho odporu proti britskej vláde.

Narodil sa v austrálskom štáte Viktória ako syn írskeho trestanca a už v mladosti mal problémy s políciou. Po incidente v roku 1878, ktorý sa odohral v jeho dome, začala po ňom pátrať polícia. Po tom, ako zabil troch policajtov, ho spolu s jeho gangom prehlásili za vyhnanca. Jeho gang uskutočnil dve veľké bankové lúpeže v meste Euroa v štáte Viktória a Jerilderie v štáte Nový Južný Wales. 

Posledný násilný konflikt s políciou sa odohral v Glenrowane 28. júna 1880. Kelly, oblečený do podomácky vyrobeného plátového brnenia a helmy, bol zajatý a odvlečený do väzenia. Za vraždu ho 11. novembra 1880 obesili. Jeho trúfalosť a známosť z neho vytvorili ikonickú postavu v dejinách Austrálie, folklóre a umení.

Referencie
----------

1. ↑  JOHNSTON, Matt. *Help sought to identify Ned Kelly's head* [online]. Herald Sun, 2010. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ned Kelly**

Autoritné údaje: * BnF: 166123596
* GND: 119485958
* ISNI: 0000 0001 1635 9753
* LCCN: n81018474
* NK ČR: jn20031209002
* VIAF: 47572730
* WorldCat: lccn-n81018474
**Free to play**, skrátene **F2P**, je anglické označenie pre hry, za ktorých hranie sa nič neplatí. Väčšinou je potom v hre integrovaný tzv. systém mikroplatieb, kedy je hra hraná zadarmo, ale možno si do nej kupovať za reálne peniaze výhody väčšinou pomocou karty, bankového prevodu alebo pomocou SMS správy.

Pay to win
----------

Doslova "Zaplať a vyhraj", touto vetou neplatiaci hráči označujú hry, kedy platiaci hráč má výhody nielen vizuálne (oblečenie, kamufláže a pod.), ale za peniaze môže mať lepšie veci, vozidlá, zbrane atď.

Free to play hry
----------------

* GoodGame Empire
* Team Fortress 2
* Blacklight Retribution
* PlanetSide 2
* World of Tanks
* War Thunder
* Battlefield Play4Free
* Battlefield Heroes
* League of Legends
* Star Wars: The Old Republic
* DC Universe Online
* Path of Exile
* Drakensang Online
* The Settlers prihlásený
* 4Story

Externé odkazy
--------------

* Zoznam Free-to-play hier v Českej databáze hier

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Free to play na českej Wikipédii.*