recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 48°18′15″S 17°53′28″V﻿ / ﻿48,3041667°S 17,8911111°V﻿ / 48.3041667; 17.8911111

**Bábsky les** je národná prírodná rezervácia v oblasti Ponitrie.

Nachádza sa v okrese Nitra v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1966 na rozlohe 30,3900 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.

Predmetom ochrany je: *Chránené územie predstavuje vzácny zvyšok prirodzeného lesného spoločenstva na černozemi v poľnohospodársky intenzívne využívanej krajine na Trnavskej tabuli. Ako vedecký doklad vývoja lesov v geologickej minulosti môže byť využívané na prírodovedecký a lesný výskum.*

V prírodnej rezervácii sa zachovali pôvodné spoločenstvá dubovo-hrabových lesov s druhmi mednička jednokvetá (*Melica uniflora*), marinka voňavá (*Asperula odorata*), reznačka mnohosnubná (*Dactylis polygama*) a ostrica chlpatá (*Carex pilosa*). Ďalej sú to spoločenstvá hrabových javorín a drieňových dúbrav.

Chránené územie Veľký Báb sa vyznačuje bohatou entomofaunou. Žije v ňom bystruška menlivá (*Carabus scheidleri*), húseničiar hnedý (*Calosoma inquisitor*), bystruška (*Carabus monilis*) a mnohé iné. Z chránených druhov živočíchov možno spomenúť aspoň rosničku stromovú (*Hyla arborea*), ropuchu obyčajnú (*Bufo bufo*), myšiarku ušatú (*Asio otus*), kukučku obyčajnú (*Cuculus canorus*) a jastraba veľkého (*Accipiter gentilis*).

Referencie
----------

1. ↑  Bábsky les. In:  *Zoznam osobitne chránených častí prírody SR* [online]. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody SR. Dostupné online.

Literatúra
----------

* BALLA, Š. a kol. 1979. *Nitra a okolie*. 1. vyd. Bratislava : Šport, 1979. 184 s. S. 95–96.

Externé odkazy
--------------

* Bábsky les v Zozname osobitne chránených častí prírody SR
* Chránené územia, štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bábsky les na českej Wikipédii.*
Hurikán Patricia vo svojej najväčšej intenzite sa blíži k západnému pobrežiu Mexika
**Hurikán Patricia** bol najintenzívnejšia tropická cyklóna aká bola kedy zaznamenaná na Západnej hemisfére, podľa baromerického tlaku a všeobecne najsilnejšia v zmysle zaznamenania maximálnej rýchlosti vetra. Vznikla uprostred októbra 2015 v blízkosti Mexického zálivu. Prvýkrát bola klasifikovaná ako tropická depresia dňa 20. októbra. Jej počiatočný vývoj bol pomalý, iba s jedným zosilnením v deň jej klasifikácie. Neskôr však zoslabol na tropickú búrku a bol nazvaný menom Patricia, čím sa stal dvadsiatouštvrtou pomenovanou búrkou v tohtoročnej sezóne hurikánov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hurikán Patricia**

Externé odkazy
--------------

* The National Hurricane Center's advisory archive for Hurricane Patricia
* The National Hurricane Center's advisory graphics archive for Hurricane Patricia

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hurricane Patricia na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál vedy o Zemi |
OnePlus 5T
**OnePlus 5T** je smartfón, ktorý vyrába čínska spoločnosť OnePlus, nasledovník modelu OnePlus 5 a prechodca modelu OnePlus 6.

Predstavený bol 16. novembra 2017. Obsahuje čipset Qualcomm Snapdragon 835, osemjadrový procesor, 6 alebo 8 GB RAM, 64 alebo 128 GB úložisko a grafický procesor Adreno 540. Batéria má kapacitu 3300 mAh a podporuje nabíjanie technológiou Dash Charge. Zadný fotoaparát je duálny, 16 MP + 20 MP.

Displej má uhlopriečku 6 palcov, je typu Optic AMOLED s rozlíšením 1080 x 2160 bodov. Je to prvý model OnePlus s displejom s uhlopriečkou 6 palcov a s pomerom strán 18:9.

Operačný systém je Android 7.1.1 aktualizovateľný na 8.x s nadstavbou OxygenOS.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku OnePlus 5T na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

| * z
* d
* u
OnePlus |
| --- |
| Mobilné telefony | 
* OnePlus One
* OnePlus 2
* OnePlus X
* OnePlus 3
* OnePlus 3T
* OnePlus 5
* OnePlus 5T
* OnePlus 6
* OnePlus 6T
* OnePlus 7
* OnePlus 7 Pro

 |
| Softvér | 
* OxygenOS

 |
| Ľudia | 
* Pete Lau
* Carl Pei
* Duan Yongping

 |
Súradnice: 42°08′51″S 24°45′07″V﻿ / ﻿42,14750°S 24,75194°V﻿ / 42.14750; 24.75194

**Orta mezar** (bulh. Орта мезар – *Orta mezar*), nazývané aj **Židovské kúpele** (bulh. Eврейска баня – *Evrejska baňa*) sú bývalé turecké kúpele z 15. storočia, nachádzajúce sa blízko bývalej mešity Taš kjuprju v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Budova má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Charakteristika a dejiny
------------------------

Staré kúpele Orta mezar sú jedna z najstarších budov v Plovdive postavená v 15. storočí po tom, ako si Turci po obsadení Plovdivu začali v tejto časti mesta stavať vlastnú štvrť, ktorej hovorili Orta mezar a rovnako boli pomenované kúpele. Orta mezar sa dá preložiť ako „centrálny cintorín" a miestni tejto časti mesta hovorili takto z toho dôvodu, že sa v nej hrobové časti striedali s obytnými, v štvrti žilo počas jej histórie turecké a židovské obyvateľstvo. Väčšina starých domov bývalej štvrte bola zbúraná v 80. rokoch 20. storočia. Kúpele ostali zachované a dlho nebola budova nijako využívaná. V roku 2005 bola predaná do súkromných rúk a fungovala ako predajňa a sklad nábytku a do budúcnosti mala byť z budovy urobená umelecká kaviareň. Naneštastie vo februári roku 2016 budovu postihol rozsiahly požiar, ktorý ju vážne poškodil. V súčasnosti je v havarijnom stave.

Galéria
-------

* Detail časti strechyDetail časti strechy
* Detail časti strechyDetail časti strechy
* Detail časti strechyDetail časti strechy
* Detail oknaDetail okna
* Detail časti strechyDetail časti strechy
* Detail oknaDetail okna
* DetailDetail

Zdroj
-----

* 
* 
* 
*
Súradnice: 49°16′39″S 14°3′50″V﻿ / ﻿49,27750°S 14,06389°V﻿ / 49.27750; 14.06389

**Velký Potočný** je prírodná pamiatka, ev. č. 985, zahŕňajúca Velký potočný rybník s okolím nachádzajúci sa na území okresu Písek, na severozápadnom okraji obce Kestřany (katastrálne územie Staré Kestřany ) približne 1 kilometer od obce. Správu nad pamiatkou zastrešuje AOPK České Budějovice. Chránená pamiatka sa rozkladá na území o rozlohe 38,87 ha, ale celková plocha vrátane ochranného pásma dosahuje až 41,87ha. Pamiatka je dosiahnuteľná z asfaltovej cesty Kestřany-Dobev, ktorá vedie priamo okolo nej a prípadne i po poľnej ceste, ktorá vedie v územím pamiatky.

Ochrana
-------

Rybník a jeho pobrežné oblasti sú významným biotopom celého radu vzácnych rastlín a živočíchov, čo je dôvodom jeho ochrany. Zo živočíchov sa tu vyskytujú prevažne vtáky ako chriašteľ vodný (*Rallus aquaticus*), trsteniarik veľký (*Acrocephalus arundinaceus*), hus divá (*Anser anser*), potápka chochlatá (*Podiceps cristatus*), potápka čiernokrká (*Podiceps nigricollis*), potápka malá (*Tachybaptus ruficollis*), kaňa močiarna (*Circus aeruginosus*), vlha obyčajná (*Oriolus oriolus*), strakoš obyčajný (*Lanius collurio*) alebo výr skalný (*Bubo bubo*).

Na obnažených brehoch rybníka je možné zo vzácnych rastlinných druhov uvidieť napr. šachor hnedý (*Cyperus fuscus*), škripík štetinatý (*Isolepis setacea*), ostricu českú (*Carex bohemica*) a iné.

Oblasť je súčasne významnou migračnou zastávkou vtákov. Okrem vtákov sa tu objavujú aj obojživelníky ako napr. skokan zelený (*Pelophylax esculentus*).

Referencie
----------

1. ↑   *Stránky AOPK ČR* [online]. AOPK ČR, [cit. 2016-10-31]. Dostupné online. (po česky)

Pozri aj
--------

* Zoznam chránených území v okrese Písek

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Velký Potočný**

Externé odkazy
--------------

* ONV Písek - Vyhláška o chránených prírodných výtvoroch (po česky)
* Na stránke BioLib.cz (po česky)

### Literatúra

* ALBRECHT, Josef a kolektív. *Chráněná území ČR VIII. - Českobudějovicko*. Praha : Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2003. 807 s. ISBN 80-86064-65-4. Kapitola Velký Potočný, s. 296. (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Velký Potočný na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Chránené územia v okrese Písek |
| --- |
| Národná prírodná rezervácia | 
* Řežabinec a Řežabinecké tůně

 |
| Prírodné rezervácie | 
* Čertova hora u Vráže
* Dědovické stráně
* Hrby
* Krkavčina
* Výří skály u Oslova
* Žlíbky

 |
| Prírodné pamiatky | 
* Bachmač
* Boukal
* Dehetník
* Dubná
* Kněz u Hrazan
* Kopáčovská
* Kopaniny
* Lom Skalka u Sepekova
* Malý Kosatín
* Michovka
* Myšenecká slunce
* Nerestský lom
* Ražický
* Rukávečská obora
* Skalský
* Smutný
* Sobědražský prales
* V Obouch
* Velký Potočný
* Vystrkov
* Zelendárky

 |
| Prírodné parky | 
* Jistebnická vrchovina
* Písecké hory

 |
Súradnice: 48°09′29″S 17°04′06″V﻿ / ﻿48,158056°S 17,068299°V﻿ / 48.158056; 17.068299

**Staré grunty** sú ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádzajú sa v lokalite Mlynská dolina a Slávičie údolie. 

Na mieste dnešnej ulice, cintorína Slávičie údolie a Slovenskej televízie sa pôvodne rozkladal lesopark, ktorý mal od 15. storočia názov *Steier Grund (Steyergrund)*. V roku 1928 dostal slovenské meno *Staré grunty*. Ulica získala v roku 1945 názov *Asmolovova ulica*, podľa Alexeja Nikitiča Asmolova, od 22. apríla 1992 má znovu pôvodný názov..

Nachádza sa tu komplex študentských internátov (Mladosť a Vysokoškolské mesto Ľ. Štúra – Mlyny UK), štátne inštitúcie, rodinné domy, v blízkosti sídlo Slovenskej televízie z roku 1976 a cintorín Slávičie údolie.

Smerom k Líščiemu údoliu vedľa cesty bol nedávno postavený obytný komplex. Pripravené sú ďalšie projekty. Na hrebeni z opačnej strany je plánovaná výstavba polyfunkčného objektu Green HILL s obytnými a administratívno – obchodnými priestormi s celkovou plochou 15 000 m².

Referencie
----------

1. ↑   *Abecedný zoznam ulíc Bratislavy a pomenovaných priestranstiev* [online]. Hlavné mesto SR Bratislava, rev. 2015-11-29, [cit. 2016-06-26]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Staré grunty**

Externé odkazy
--------------

* Staré grunty na mape Bratislavy
**Židovská diaspóra** (hebr. גלות‎, *galut* „exil, zajatie", alebo *Tfuca*, „rozptýlenie") je židovské usídlenie mimo Erec Jisrael v dôsledku vyhnania či emigrácie Židov z ich domoviny. Za začiatky rozptýlenia a diaspory sa považuje zničenie Šalamúnovho chrámu, vyhnanie židovskej populácie a zničenie druhého Chrámu po Bar Kochbovom povstaní, po ktorom Rimania okupovali Judeu v 1. a 2. storočí. Neskôr sa termínom diaspora začali označovať židovské obce mimo Erec Jisrael (חוע לארע, *chuc la-arec*).

Život súčasnej židovskej diaspóry je potom námetom mnohých výskumov. Tie hľadajú najmä spoločné menovatele židovskej identity a odpovede na otázku, čo znamená byť Židom v súčasnosti. Výskumníci Haim Fireberg, Olaf Glöckner a Marcela Menachem Zoufalá uvádzajú, že medzi najvýznamnejšie spoločné menovatele súčasného židovského života v strednej Európe patria: „intenzívna konfrontácia s dedičstvom holokaustu a neutíchajúci antisemitizmus, ale tiež veľké uznanie tradičného židovského učenia a kultúry značnou časťou nežidovských Európanov."

Význam diaspóry nie je zanedbateľný ani z kresťanského hľadiska, lebo predovšetkým v diaspóre vznikala možnosť rozšírenia nového náboženstva aj mimo Palestíny (L50;43-44).

Diaspóre sa venuje izraelské múzeum v Tel Avive, ktoré sa volá Bejt ha-Tfucot.

Referencie
----------

1. 1 2  DIASPORA. In: NEWMAN, Ja'akov; SIVAN, Gavri'el. *Judaismus od A do Z : slovník pojmů a termínů*. Preklad Markéta Zbavitelová, Dušan Zbavitel. 1. vyd. Praha : Sefer, 1992. 285 s. (Judaika; zv. 1.) ISBN 80-900895-3-4. S. 33 – 34.
2. ↑   *Being Jewish in 21st Century Central Europe*. [s.l.] : De Gruyter Oldenbourg, 2020-09-07. Dostupné online. ISBN 978-3-11-058236-9. DOI:10.1515/9783110582369 (po anglicky)

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židovská diaspora na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Diaspóra (Židia)**

Externé odkazy
--------------

* Jewish Encyclopedia - Diaspora (po anglicky)
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Benzéndiazóniový katión
**Diazóniové soli** alebo **diazóniové zlúčeniny** sú látky, ktoré obsahujú funkčnú skupinu -**N2+ X-**, kde X- je anorganický anión, naviazanú na alkylový alebo arylový zvyšok R. Sú veľmi dôležitým medziproduktom pri výrobe organických farbív - napríklad metyloranže.

Syntéza
-------

Diazóniové soli sa vyrábajú reakciou aromatických amínov, napr. anilínu, s dusitanom sodným NaNO2 v prítomnosti minerálnej kyseliny pri teplotách do 10°C:

R-NH2 + NaNO2 + HCl → **R-N2+Cl-** + NaOH + H2O
R-NH2 + NaNO2 + H2SO4 → **R-N2+ HSO4-** + NaOH + H2O
R-NH2 + NaNO2 + HBF4 → **R-N2+ BF4-** + NaOH + H2O

Reakcie
-------

### Sandmeyerove reakcie

Sú to eliminačné reakcie s radikálovým mechanizmom, pri ktorých z diazóniových solí vznikajú alkylhalogenidy, prípadne alkylkyanidy a alkylrodanidy. Ako katalyzátor sa používa meďná soľ príslušného halogénu.

The Mechanism of the Sandmeyer ReactionThe Mechanism of the Sandmeyer Reaction
### Kopulačné reakcie

Kopulačné reakcie sú reakcie, pri ktorých vznikajú diazozlúčeniny s charakteristickou vnútromolekulovou väzbou **-N=N-**. Produkty sú veľmi farebné látky, používajú sa ako farbivá a ako indikátory pH roztokov. Výrobu *p*-hydroxyazobenzénu zobrazuje rovnica:



|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portál |
Základné časti systému Gee montované do lietadla: anténa, prijímač a zobrazovacia jednotka
Pozemná časť vysielača so špeciálnou mapou
**Gee** bol rádionavigačný systém používaný RAF počas druhej svetovej vojny na podporu nočného bombardovania Nemecka. Využíval princípy rádiových vĺn.

Princíp fungovania
------------------

Systém bol založený na troch pevných pozemných rádiových vysielačoch vzdialených približne 161 km od seba. Vysielače vysielali synchronizovane sekvenciu pulzov. V lietadle bol umiestnený špeciálny prijímač, ktorý umožnil zmerať malé časové posuny medzi signálmi, vyplývajúce z rôznej vzdialenosti vysielačov od lietadla. Navigátor mal k dispozícii mapu so špeciálnou súradnicovou sieťou, ktorá umožnila, na základe odmeraných rozdielov, určiť polohu lietadla. Presnosť systému bola približne 9,7 km pri vzdialenosti 644 km.

Operačné použitie
-----------------

Systém bol navrhnutý už v roku 1938, ale intenzívne práce na ňom začali až v roku 1940. Začiatkom marca 1942 mohla byť prijímačmi *Gee* vybavená tretina bombardovacích lietadiel Veliteľstva bombardovacieho letectva. Už 29. marca 1942 sa prístroj dostal do rúk Nemcom z vraku Wellingtonu, bol však poškodený morskou vodou a nemeckí vedci nedokázali presne určiť jeho funkciu. V júli 1942, po zistení frekvencie signálov začali Nemci vyrábať prvé provizórne rušičky. 4 augusta 1942 nasadili Nemci prvýkrát rušičky proti náletu 38 lietadiel na Essen. Britskí piloti po návrate potvrdili, že signál v cieľovej oblasti bol účinne rušený. V priebehu nasledujúcich troch mesiacov boli provizórne rušičky nahradené špeciálnymi, s kódovým označením Heinrich a nasadenými v takom množstve, že nad územím obsadeným Nemcami bol navigačný systém *Gee* takmer nepoužiteľný.

Referencie
----------

1. ↑  Price (2006, s. 81)
2. ↑  Price (2006, s. 83)

Zdroje
------

* PRICE, Alfred. *Nástroje temnot. Historie elektronické války 1939 – 1945*. Praha : Mladá fronta, 2006. 272 + 16 s. ISBN 80-204-1373-1. (česky)
MUDr. **Gejza Boča** (\* 1916 – † 1983) bol slovenský lekár a organizátor zdravotníctva.[chýba zdroj]

Život
-----

V roku 1949 bol ako hráč na fagot členom Orchestra pri Mestskom divadelnom združení v Novej Bani. V Novej Bani založil a riadil prvú pôrodnicu na Slovensku (1953). Bol riaditeľom Okresného ústavu národného zdravia v Novej Bani, odkiaľ odišiel v roku 1955 do funkcie vedúceho odboru zdravotníctva Krajského národného výboru v Banskej Bystrici. V tejto pozícii presadil výstavbu nemocnice v Novej Bani, ktorá bola otvorená 30. decembra 1959 s dvomi oddeleniami – gynekologicko–pôrodníckym a chirurgickým. Počas maďarského povstania bez konzultácie s nadriadenými štátno-straníckymi orgánmi poslal do Maďarska zdravotnícky materiál na ošetrenie zranených povstalcov. V roku 1957 sa vzdal funkcie v Banskej Bystrici a až do svojej smrti vykonával prácu obvodného lekára v Novej Bani.[chýba zdroj] V roku 2022 mu bol udelený titul čestný občan mesta Nová Baňa in memoriam.

Referencie
----------

1. ↑  „Orchester pri Mestskom divadelnom združení v Novej Bani", *Novobanské noviny* 18 (11): 10, 2009, November 2009, dost. 2018-08-15
**Dobra (dobras)** je mena používaná na území Svätého Tomáša a Princovho ostrova. Jej skratka je **Db** a delí sa na **100 cêntimos**. Dobra bola zavedená v roku 1977 (po osamostatnení od Portugalska) a nahradila escudo v pomere 1:1 (t.j. 1 escudo = 1 dobra).

Účtovacia jednotka pre 1000 dobier je 1 „*conto*".

Mince
-----

V roku 1977 sa zaviedli prvé mince v hodnotách 50 cêntimos, 1, 2, 5, 10 a 20 dobier. Okrem mosadznej 50 cêntimos a 1 dobry, boli všetky ostatné mince z mediniklu. Z tej istej zliatiny bola razená aj minca s hodnotou 50 dobier, ktorá bola zavedená v roku 1990. V roku 1997 boli zavedené mince vyššej nominálnej hodnoty a to 100, 250, 500, 1 000 a 2 000 dobier. Z týchto mincí mali okrúhly tvar iba 100 a 250 dobrové mince, ostatné mali tvar rovnostranného zakriveného sedemuholníka.
Mince v nominálnych hodnotách menších ako 100 dobier už dnes nie sú platné, používajú sa už len mince razené od roku 1997.

Na všetkých obehových minciach sa na reverze nachádza štátny znak a na averze je heslo „*Aumentemos a Produção*" a nominálna hodnota danej mince.

Bankovky
--------

V roku 1977 boli Banco Nacional de São Tomé e Príncipe vydané prvé bankovky s hodnotou 50, 100, 500 a 1 000 dobier. V roku 1996 boli vydané bankovky s hodnotou 5 000, 10 000, 20 000, 50 000 dobier, ktoré sa používajú dodnes. Bankovky s nižšou nominálnou hodnotou boli v roku 1997 nahradené mincami a tieto bankovky sa už dnes nepoužívajú. V roku 2006 boli do obehu vydané bankovky s novými ochrannými prvkami. V decembri roku 2008 bola vydaná bankovka s hodnotou 100 000 dobier a stala sa bankovkou s najvyššou nominálnou hodnotou.

Na všetkých bankovkách, okrem 100 000 dobrovej bankovky, sa na averze nachádza portrét Rei Amadora. Na bankovke s hodnotou 100 000 dobier sa nachádza portrét Francisca José Tenreira.

Etymológia
----------

Dobra bola zlatá Portugalská minca razená v Portugalsku od 14. storočia, ktorá bola portugalskou formou španielskeho *dobla*.

Štatistické údaje
-----------------

Inflácia: 20,0% (február 2009)  

ISO 4217 kód: STD

### Výmenné kurzy

| Dátum | Euro (€) | Americký dolár ($) |
| --- | --- | --- |
| 1995 | nebolo v obehu | 1 420,30 |
| 1996 | nebolo v obehu | 2 203,20 |
| 1997 | nebolo v obehu | 4 552,50 |
| 1998 | nebolo v obehu | 7 104,05 |
| október 1999 | N/A | 7 200,00 |
| august 2004 | 12 002,84 | N/A |
| marec 2005 | 11 663,00 | N/A |
| 25. októbra 2005 (*odhad*) | 9 275,93 | 7 665,00 |
| 20. októbra 2007 | 19 639,90 | 13 738,50 |
| 1. januára 2008 | 20 499,73 | 14 050,00 |
| 27. marca 2009 (*stredná hodnota centrálnej banky*) | 21 940,46 | 16 124,39 |

Externé odkazy
--------------

* Centrálna banka Sv. Tomáša a Princovho ostrova
Isaak Izrailjevič Brodskij, *V. I. Lenin v Smoľnom v roku 1917*, 1930, olej na plátne, Štátna Tretiakovská galéria, Moskva. I. I. Brodskij patril k predstaviteľom *Asociácie umelcov revolučného Ruska*
**Asociácia umelcov revolučného Ruska** (rus. Ассоциация художников революционной России, známa aj pod označením **achrovci** vychádzajúcim zo skratky **АХРР**) bolo umelecké združenie ruských sovietskych výtvarníkov pôsobiace v rokoch 1922 - 1932. V roku 1928 združenie zmenilo názov na *Asociácia umelcov revolúcie* (*Ассоциация художников революции* , **АХР**)

Združenie, umelecky a ideovo nadväzujúce na Združenie peredvižnikov (*Товарищество передвижных художественных выставок*) vzniklo v roku 1922 a vo svojej činnosti si dalo za cieľ „umelecko-dokumentárne zachytenie najväčších okamihov histórie v jej revolučnom duchu".

Príslušníci asociácie svojou tvorbou vniesli významný vklad k vytváraniu sovietskeho realistického maliarstva. Hlavné témy ich diel - industrializácia krajiny, výstavba nových miest, budovateľské úspechy mladej sovietskej republiky, hrdinstvo pri obrane vlasti, nový život - presne odrážali spoločenské a historické pohyby krajiny po Októbrovej revolúcii.

Impulzom k vzniku združenia bola záverečná reč umelca P. A. Radimova, posledného čelného predstaviteľa peredvižnikov na umeleckej výstave konanej v roku 1922 v Moskve. V prejave nazvanom *„Reflexie života v umení"* poukázal na meniace sa spoločenské podmienky a s tým súvisiacu povinnosť umelcov reagovať na ne. Odozvou tejto výzvy bol vznik združenia, ktorého čelným predstaviteľom ktorého sa stal sám Radimov.

Združenie sa vo svojej činnosti zameriavalo okrem samotnej umeleckej tvorby aj na prezentácii diel širokej verejnosti, kvôli čomu zorganizovalo viacero umeleckých výstav. 

Asociácia umelcov revolučného Ruska, ktorá svoju činnosť ukončila v roku 1932, sa stala predvojom neskoršieho centrálneho *Zväzu výtvarných umelcov ZSSR* (*Союз художников СССР*).

Niektorí predstavitelia združenia
---------------------------------

* Abram Jefimovič Archipov
* Fiodor Semjonovič Bogorodskij
* Sergej Vasilievič Maľutin
* Lev Semionovič Sosnovskij
* Gavril Nikitič Gorelov

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku АХРР na ruskej Wikipédii.*

* K. F. Antonovová, I. T. Rostovcevová, *Gosudarstvennaja Treťjakovskaja galereja*, Izdateľstvo Avrora, Leningrad, 1976
**Komjatný potok** je potok na Hornom Považí, v severnej časti okresu Považská Bystrica. Je to pravostranný prítok Papradnianky, meria 2,7 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v Javorníkoch, podcelku Vysoké Javorníky, na severnom svahu Hladnej (923,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 845 m n. m. V pramennej oblasti tečie na sever, ďalej sa stáča na severovýchod a zľava priberá prítok od osady Badačov grúnik. Potom sa stáča východným smerom, preteká osadou Komjatné, kde z ľavej strany priberá prameniaci juhovýchodne od kóty 1 028 m a sprava prítok zo severovýchodného svahu Hladnej. Napokon sa severne od osady Majer (severozápadne od obce Papradno) vlieva v nadmorskej výške cca 506 m n. m. do Papradnianky. Zhruba 50 m severnejšie proti prúdu ústi Žilín.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-01-31]. Dostupné online.
2. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-01-31]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Papradnianky |
| --- |
| *Papradnianka* → *Váh* → *Dunaj* |
| 
* Komjatný potok
* Koškovec
* Krížovec
* Medvedie
* Ostravický potok
* **Papradnianka**
* Stračinský potok
* Uhoľný potok
* Západliská
* Žilín

 |
Súradnice: 48°11′45″S 17°03′07″V﻿ / ﻿48,1957132°S 17,0520498°V﻿ / 48.1957132; 17.0520498

Podháj
**Podháj** je miestna časť v bratislavskej mestskej časti Lamač v okrese Bratislava IV.

Je ohraničená približne komunikáciou, ktorá oddeľuje Malé Karpaty od mesta, nachádza sa tu ulica Podlesná cesta ako aj rovnomenná ulica Podháj, ktorá je zároveň hlavnou dopravnou tepnou na sídlisku, v blízkosti sa nachádza Malokarpatské námestie a základná škola. Podháj je zároveň aj sídliskom v Lamači, vybudovaným v rokoch 1974 – 1976. Sídlisko Podháj sa nachádza na uliciach  Studenohorská, Heyrovského, Bakošova, Na barine, Stanekova, Havelkova a Podlesná, pomenované väčšinou po akademikoch SAV. Na Barine sa nachádza domov dôchodcov a na Heyrovského ulici sa nachádza Materská škola Heyrovského 4.

V tejto časti Lamača sa nachádza Malokarpatské námestie, ktoré je kultúrno-spoločenským centrom. Nachádza sa na ňom zdravotné stredisko, lekáreň, Kulla, pošta, základná škola, materská škola, miestny úrad, kino Lamač, trafika, reštaurácie a kaviareň. Na Malokarpatskom námestí sa nachádza aj TESCO a na Hodonínskej ulici LIDL.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Podháj (Bratislava)**
**Do výšok zdvíhajte krov, tesári a Seymour úvod** je kniha Jerome David Salingera obsahujúca dve jeho (staršie) poviedky. V origináli vyšla v roku 1963.

Do výšok zdvíhajte krov, tesári (1955)
--------------------------------------

Hlavnou témou je svadba Seymoura Glassa a Murriel. Ako Buddy putoval na oslavu a ženích sa nikde neukázal. Celá banda svadobčanov potom išla niekoľkými autami do jej bytu. Murriel išla prvým, celá uplakaná. Keď prišla domov, Seymour ju čakal a spolu odišli na svadobnú cestu. Ostatné autá ostali v zápche ešte niekoľko hodín. Všetci hovoria, že aký je ten Glass sviňa, a že všetci to od neho čakali. Neskôr vyjde najavo, že je jeho brat a ostatní na neho nadávajú. Potom, keďže je zatvorené rýchle občerstvenie, pozve ich z auta, v ktorom išiel aj on, do bytu, kde voľakedy býval so Seymourom na drink. Teraz tam býva Boo Boo, ale je odcestovaná. Keď odíde do kuchyne pre ten drink, zastaví sa v kúpeľni a prečíta si Seymourov starý denník. Na kúpeľňovom zrkadle bol mydlom nápis, že zdvihnite vysoko povalový trám, tesári. Preto ten názov.

Seymour úvod (1957)
-------------------

Nie je poviedka, ale črta. Buddy opisuje Seymoura a príbehy, ktoré zažívali v detstve a všetko piate cez deviate, vedome si toho. Pôvodne plánoval napísať tri knihy, s názvami Seymour I, potom II, III, prípadne IV. ale nevydalo, tak sa rozhodol, že začne len jeho opisom, to bude prvá kniha, a potom ostatným. Nevydalo. Napísal len jednu.

  


| * z
* d
* u
Diela od J. D. Salingera |
| --- |
| Román | 
* *Kto chytá v žite* (1951)

 |
| Zbierky poviedok | 
* *Deväť poviedok* (1953)
* *Franny a Zooey* (1961)
* *Do výšok zdvíhajte krov, tesári a Seymour: Úvod* (1963)

 |
| Poviedky | 
* "Blue Melody"
* "Both Parties Concerned"
* "A Boy in France"
* "Belasé obdobie De Daumiera – Smitha"
* "Pri loďke"
* "Elaine"
* "Venované Esmé – s láskou a perfídnosťou"
* "Go See Eddie"
* "The Hang of It"
* "Hapworth 16, 1924"
* "The Heart of a Broken Story"
* "I'm Crazy"\* "The Inverted Forest"
* "Tesne pred vojnou s Eskimákmi"
* "Last Day of the Last Furlough"
* "Smieško"
* "The Long Debut of Lois Taggett"
* "The Ocean Full of Bowling Balls"
* "Once a Week Won't Kill You"
* "Deň ako stvorený pre banánové rybky"
* "Personal Notes of an Infantryman"
* "Pôvab úst tvojich a očí zeleň"
* "Slight Rebellion off Madison"
* "Soft-Boiled Sergeant"
* "The Stranger"\* "Teddy"
* "This Sandwich Has No Mayonnaise"
* "Úbohé členky Connecticutu"
* "The Varioni Brothers"
* "Mladí ľudia"
* "A Young Girl in 1941 with No Waist at All"

 |
| pozri tiež: Glassovci |
**Kakapo** (lat. *Strigops*) je rod vtákov z čeľade papagájovité. Jediným druhom rodu je **kakapo sovovitý** (staršie *papagáj soví*[chýba zdroj]; lat. *Strigops habroptila*) je jeden z najvzácnejších papagájov na svete, ktorý prežíva na niekoľkých ostrovoch Nového Zélandu. Je to 60 centimetrov vysoký papagáj, ktorý tvárou pripomína sovu a ako sova sa tiež vyznačuje nočnou aktivitou. S hmotnosťou 1,5 až 3 kg je najťažší zo všetkých papagájov a jediný nelietavý papagáj. Je nelietavý ale na svahoch dokáže plachtiť.

Vzhľad
------

Má výstredný vzhľad. Vyvinul sa na odľahlých ostrovoch bez prítomnosti dravcov. Keď sa časti južného prakontinentu Gondwana pred asi 90 miliónmi rokov začali pohybovať smerom od seba a Nový Zéland sa dostal do svojej dnešnej polohy, bol dosiahnuteľný už len vzduchom-teda pre vtáky, nie však pre štvornohé šelmy. A tak sa kakapovia vzdali energicky náročného lietania. Vystačí si so schopnosťou šplhať. Perie majú žlto-zeleno-čierne. Je to nočný vták, ktorého nie je ľahké spozorovať. Je ale možné ho vystopovať pomocou cestičiek (a zvyškov potravy), ktoré si pri opakovanom pohybe na zemi vytvára a ktoré sa podobajú cestičkám malých cicavcov. Živí sa iba rastlinnou potravou.

Je dlhý 63 cm s rozpätím krídel 1,2 m.

Spôsob života
-------------

Žije samotársky. Pári sa iba v období keď je dostatok potravy. Samec a samica sa podobajú. Samec je ale väčší a ťažší. Hniezdi v norách alebo skalných puklinách. Kladie 2 až 4 vajcia. Dĺžka života je 60 rokov (iný zdroj uvádza bežne 20 rokov, niektoré jedince 30 až 40 rokov).

Ohrozenie a ochrana druhu
-------------------------

Kedysi obývalo Nový Zéland tisíce kakapov sovovitých. Keď prišli Maorovia so psami a 800 rokov po nich belosi priviezli ďalšie šelmy, začal sa počet kakapov rýchlo znižovať. V roku 1976 ostali iba 18 žijúcich samcov. Žijúce vtáky sa premiestnili na ostrovy bez predátorov a dohľadom ochranárov. Vypátralo sa posledných 51 jedincov na ostrove Stewart Island.[chýba zdroj] V roku 2005 už existovalo 85 jedincov, najviac za posledných 25 rokov. Dnes sa kakapovia chovajú na ostrove Codfish Island; ich počet v marci 2009 prekročil sto jedincov (2019 = 116 jedincov).

Referencie
----------

1. 1 2  BirdLife International 2018. Strigops habroptila. The IUCN Red List of Threatened Species 2018: e.T22685245A129751169.. Prístup 8. august 2019.
2. 1 2 3  FRANCES, Peter. *Bird (The Definitive Visual Guide)*. [s.l.] : Dorling Kindersley, 2007. 512 s. ISBN 978-1-4053-0633-1.
3. 1 2 3 4  PUBLISHERS, International Masters. *The Encyclopedia of Birds*. [s.l.] : Facts on File, 2007. 1152 s. ISBN 978-0-8160-5904-1.
4. 1 2 3   *Eyewitness bird : expert files* [online]. worldcat.org, [cit. 2019-08-08]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kakapo**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Kakapo**
**Roman IV. Diogenes** (\* cca. 1030 – † leto 1072) bol byzantským vojvodcom a neskôr v rokoch 1067–1071 cisárom.

Na byzantský trón sa dostal svadbou s cisárskou vdovou Eudokiou, ktorej prvým manželom bol Konštantín X.. Ríša bola v to čase vážne ohrozená útokmi talianskych Normanov zo západu a seldžuckých Turkov z východu. Okrem toho prejavovali odstredivé tendencie podmanené slovanské národy na Balkáne (Bulhari, Srbi).

Vojna so Seldžukmi sa stala pre Romana osudnou. Po dvoch víťazných bitkách jeho vojská v auguste 1071 utrpeli ťažkú porážku pri Mantzikerte a cisár bol zajatý. Čoskoro sa mu však podarilo uzavrieť s tureckým náčelníkom Alp Arslanom celkom výhodný mier, ktorým sa zaviazal zachovať dovtedajší stav, to znamená potvrdil Seldžukom zisky z ich výbojov, a zaplatiť vyššie peňažné čiastky. Potom bol zo zajatia prepustený. V Konštantínopoli proti nemu hneď potom, ako prišli správy o výsledkoch bitky vystúpila opozícia a za cisára vyhlásila Michala VII. syna Konštantína X. Medzi novým panovníkom a Romanom IV. došlo k občianskej vojne, počas ktorej bol Roman zajatý a oslepený. Krátko na to zomrel.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Roman IV.**

  


|  |
| --- |
| Roman IV.**Dynastia Dukovcov** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Konštantín X.** | **cisár**1067 – 1071 | Nástupca**Michal VII.** |

Autoritné údaje: * GND: 1084587270
* LCCN: n82110125
* VIAF: 464145858107323021971
* WorldCat: lccn-n82110125
**Košická dohoda** bola dohodou z roku 1384, podľa ktorej nastúpila na poľský trón mladšia dcéra uhorského kráľa Ľudovíta Veľkého Hedviga z Anjou (ako poľská kráľovná Hedviga I.). 

Na uprázdnený poľský trón po Ľudovítovi I. mal pôvodne nastúpiť snúbenec jeho staršej dcéry Márie z Anjou Žigmund Luxemburský. Mária však bola korunovaná za uhorskú kráľovnú a regentkou počas jej neplnoletosti sa stala kráľovná vdova Alžbeta Kotromanićová. Poľská šľachta odmietla prijať Žigmunda za svojho kráľa, ale bola ochotná rokovať o prijatí Máriinej mladšej sestry Hedvigy na poľský trón. Podmienkou bolo jej trvalé zdržiavanie sa v Poľsku. Po predchádzajúcich rokovaniach v máji a júni 1384 došlo v Košiciach k dohode medzi oboma stranami, ktorú sprostredkoval vplyvný rod Gorjanských (Mikuláš I. Gorjanský bol radcom kráľovny-regentky Alžbety).

Hedvigu z Anjou korunovali v Krakove 15.októbra 1384. Napriek svojmu predchádzajúcemu zasnúbeniu s Viliamom Rakúskym bola po korunovácii z politických dôvodov nútená sa zosobášiť s litovským veľkokniežaťom Jogailom, od roku 1386 poľským kráľom Vladislavom II. Jagelom. Dynastia Jagelovcov vládla v Poľsku nepretržite do roku 1572.

Zdroje
------

* *Dejiny Slovenska I: (do roku 1526)*. 1. vyd. Bratislava: Veda, 1986. s. 319
* ŠKVARNA, Dušan, et al. *Lexikón slovenských dejín*. 1. vyd. Bratislava : Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1997. 357 s. ISBN 80-08-02478-X.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portálHistorický portál |
**Minor Threat** bola americká hudobná skupina hrajúca hardcore punk. Skupinu založili bývalí členovia skupiny The Teen Idles, hráč na basovú gitaru a spevák Ian MacKaye a bubeník Jeff Nelson. Skupinu doplnili gitarista Lyle Preslar a hráč na basovú gitaru Brian Baker. Skupina debutovala v decembri 1980.

V roku 1981 skupina vydala svoje prvé skladby na albume s názvom *Minor Threat* a *In My Eyes*. Absolvovala taktiež turné po východnej časti Spojených štátov. Pieseň „Straight Edge" (z prvého albumu) preslávila filozofiu *straight edge*, ktorá hovorí o úplnej abstinencii (alkohol i narkotiká). Bolo to čosi nové v rockovej hudbe. Postupne začínali mať čoraz viac poslucháčov. Vznikli taktiež nové skupiny tohto žánru, ako SS Decontrol, či 7 Seconds. Pieseň „Guilty Of Being White" vyznela ako skladba s rasistickým textom, ale MacKaye tvrdil, že niektorí zle interpretovali jeho slová.

Skupina sa rozpadla v roku 1983 pre nezhody medzi členmi kapely. Svoj posledný koncert odohrali 23. septembra 1983.

MacKayne neskôr hral v skupine Embrace a od roku 1987 vo Fugazi. Brian Baker hral v Dag Nasty, v súčasnosti je členom skupiny Bad Religion. Lyle Preslar vystupoval s Glennom Danzigom. Jeff Nelson je grafik, ale angažuje sa tiež v politike.

Členovia skupiny
----------------

* Ian MacKaye – spev (1980 – 1983)
* Lyle Preslar – gitara (1980 – 1983)
* Brian Baker – basgitara (1980 – 1982)
* Jeff Nelson – bicie (1980 – 1983)
* Steve Hansen – basgitara (1982 – 1983)

Diskografia
-----------

### Albumy/EP

* *Minor Threat*, (Dischord Records 1981)
* *In My Eyes*, (Dischord Records 1981)
* *Salad Days*, (Dischord Records 1985)

### Štúdiové albumy

* *Out Of Step*, (Dischord Records 1983)
* *Complete Discography*, (Dischord Records 1989)
* *First Demo Tape*, (Dischord Records 2003)

### Kompilácie

* *Flex Your Head*, (Dischord Records 1982)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Minor Threat na poľskej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Neoficiálna stránka skupiny
**Hubkovce** alebo **parazoá** (lat. Parazoa) je taxón (vývojový stupeň, oddelenie a pod.) mnohobunkovcov.

V novších a niektorých starších systémoch obyčajne zahŕňa len taxón hubky (Porifera). V niektorých starších systémoch zahŕňal aj taxón plakulovce (Placozoa). Vo viacerých systémoch zahŕňa buď len hubky a vyhynutý kmeň archeocyáty (Archaeocyatha), alebo hubky, plakulovce a archocyáty, pričom ale archeocyáty sa dnes už obyčajne považujú za súčasť hubiek. V práci Margulis-Chapman 2009 pozostávajú hubkovce - pomerne atypicky - z hubiek a mechúrnikov (t.j. pŕhlivcov a nepŕhlivcov).

V niektorých starších textoch sa hubkovce zaraďovali mimo mnohobunkovcov (Metazoa) a tvorili samostatnú vývojovú vetvu (podríšu) tradične chápaných živočíchov medzi prvokmi (Protozoa) a mnohobunkovcami (Metazoa).

Zdroje
------

1. ↑  MARGULIS, L. SCHWARTY, K. V. Five Kingdoms. An Illustrated Guide to the Phyla of Life on Earth. 3rd ed. NY: W.H. Freeman. 1998
2. ↑
3. ↑  MÖHN, Edwin. *System und Phylogenie der Lebewesen*. Bd. 1. Physikalische, chemische und biologische Evolution; Prokaryonta; Eukaryonta (bis Ctenophora). Stuttgart : Schweizerbart, 1984. 1109 s. ISBN 3-510-65117-0.
4. ↑  MARGULIS, Lynn; Michael J Chapman. *Kingdoms and Domains (An Illustrated Guide to the Phyla of Life on Earth)*. [s.l.] : Academic Press, 2009. 732 s. ISBN 978-0-08-092014-6.
5. ↑  systém živočichů. In: Naučný slovník zemědělský 10 S-Š. 1984. S. 450

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hubkovce**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Hubkovce**
**Radka Denemarková** (\* 14. marec 1968, Kutná Hora) je česká spisovateľka, literárna historička, scenáristka, prekladateľka diel z nemeckej literatúry a dramaturgička.

Biografia
---------

Vyštudovala germanistiku a bohemistiku na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity, v roku 1997 získala na FF UK titul PhD. za dizertačnú prácu s názvom "Sémiotická problematika dramatizací. Intersémiotický překlad na příkladech českých dramatizací 20. století (Problém intertextuality)". V roku 2007 pobývala na štipendijnom pobyte vo Wiesbadene, v roku 2008 v Berlíne, v roku 2010 v rakúskom Grazi, v roku 2011 na ostrove Usedom (súčasť *Ceny nemeckých literárnych kritikov*), roku 2014 v slovinskom Škocjane a v roku 2015 v rakúskom meste Krems an der Donau (v rámci projektu *Artist in Residence*). 

Pôsobila ako vedecká pracovníčka *Ústavu pre českú literatúru Akademie věd ČR*, neskôr ako lektorka a dramaturgička v pražskom Divadle Na zábradlí, externe vyučovala (v rokoch 2009 – 2014) autorské písanie na *Literárnej akadémii Josefa Škvoreckého*. Od roku 2004 je spisovateľkou na voľnej nohe.

Spolupracuje s čínskym disidentom a spisovateľom Xi Zhiyuanom a nemeckým filozofom Wolframom Tschiche-om (politické vzdelávanie študentov stredných škôl v Nemecku). Každý rok vedie dielňu autorského písania pre deti z detských domovov v rámci festivalu OUT OF HOME. Je častým hosťom na medzinárodných knižných veľtrhoch a festivaloch.
Jej texty boli preložené do 22 jazykov. V roku 2017 sa stala "čestnou spisovateľkou mesta Graz" (september 2017 - august 2018).

Dielo
-----

* *Evald Schorm - Sám sobě nepřítelem.* Praha : Nadace Divadla Na Zábradlí, 1998.
* *A já pořád kdo to tluče.* Praha : Petrov, 2005. ISBN 80-7227-219-5
* *Peníze od Hitlera. Letní mozaika.* Brno : Host, 2006. ISBN 80-7294-185-2
* *Smrt, nebudeš se báti aneb Příběh Petra Lébla.* Brno : Host, 2008. ISBN 978-80-7294-288-6
* *Kobold. Přebytky něhy. Přebytky lidí.* [dvojromán] Brno : Host, 2011. ISBN 978-80-7294-506-1
* *Příspěvek k dějinám radosti.* Brno : Host, 2014. ISBN 978-80-7294-963-2
* *MY 2.* [Literárna predloha k rovnomennému celovečernému filmu] Praha : Nakladatelství Mladá fronta, 2014.
* *Hodiny z olova.* Brno : Host, 2018. 752 s. ISBN 978-80-7577-474-3

### Rozhovory

* MÁZDROVÁ, Kateřina: Měla jsem pocit, že nepíšu román, ale stavím katedrálu. [Rozhovor s Radkou Denemarkovou.] In: *Respekt*, roč. XXX, 2019, č. 2, s. 45 - 48.

Referencie
----------

1. ↑  MÁZDROVÁ, Kateřina: Měla jsem pocit, že nepíšu román, ale stavím katedrálu. [Rozhovor s Radkou Denemarkovou.] In: *Respekt*, roč. XXX, 2019, č. 2, s. 47.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Literárny portál |

Autoritné údaje: * abART: 26621
* GND: 137126697
* ISNI: 0000 0000 7145 4123
* LCCN: n99258357
* NK ČR: xx0002871
* VIAF: 4268266
* WorldCat: lccn-n99258357
**ELinks** je textový konzolový Webový prehliadač pre systémy na báze operačného systému Unix.

Vývoj začal Petr Baudiš koncom roku 2001 ako **E**xperimentálnu vetvu webového prehliadača Links, odkiaľ ELinks získal aj svoje meno. Neskôr sa začalo 'E' považovať za **E**nhanced, alebo **E**xtended (rozšírené). Dňa 1. Septembra 2004, Petr Baudiš odovzdal správu projektu dánskemu vývojárovi Jonasovi Fonsecovi (Jonas Fonseca) z dôvodu nedostatku voľného času a záujmu a túžbe po strávení väčšieho množstva času kódovaním ako revíziou a organizovaním vydávania nových verzií.

Jedno z najvýznamnejších vylepšení oproti Linksu je pridanie panelov (tabs) (stále v textovom režime). ELinks má tiež základnú podporu pre kaskádové štýly (CSS) a ECMAScript.

Pozri aj
--------

* Lynx
* Links

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka ELinksu

  


| * z
* d
* u
Textové webové prehliadače |
| --- |
| 
* Abaco
* Alynx
* Bobcat
* DosLynx
* ELinks
* Links
* Lynx
* Netrik
* Net-Tamer
* Retawq
* W3m
* Wanna-Be
* WebbIE

 |
**Praslička močiarna** (lat. *Equisetum palustre*) je jedovatá vytrvalá rastlina z čeľade prasličkovité. Má podobné taxonomické znaky s liečivou prasličkou roľnou, preto sa často pri zbere zamieňajú. Najdôležitejším rozlišovacím znakom sú prvé články, ktoré sa nachádzajú na postranných vetvičkách. Pri prasličke roľnej sú vždy dlhšie ako pošva, ktorá vyrastá na hlavnej stonke. Pri prasličke močiarnej je to naopak.

Opis
----

Výtrusnicový klas (strobilus)Pre druh je typická 20 – 50 cm vysoká a 1 – 3 mm hrubá, článkovaná byľ svetlozelenej farby, na ktorej sa nachádza 6 – 10 brázd. Na jej vrchole vyrastá tupý výtrusnicový klas, ktorý je charakteristický dĺžkou 1 – 3 cm. Zo stonky zvyčajne vyrastajú jednoduché konáre s 5 – 6 rebrami, na ktorých koncoch vo výnimočných prípadoch vyrastajú výtrusnicové klasy. Ako u ostatných prasličiek sa v každom uzle nachádza pošva, čo sú bočne zrastené a praslenovite usporiadané listy. Príslušná pošva byle je dlhšia ako internódium. Dlhé pošvy sú príznačné tmavohnedou až čiernou farbou a dosahujú dĺžku až 12 mm. Majú lievikovitý tvar a zuby, ktoré dosahujú asi tretinu dĺžky prsteňa pošvy. Na okraji pošvy sa nachádza biela blanitá obruba.

Ploidia druhu je 2n = 216.

Výskyt
------

Rastline vyhovujú vlhké a močaristé substráty, preto sa vyskytuje na mokrých lúkach, rašeliniskách, brehoch rybníkov a potokov. Väčšinou rastie na kyslejšej pôde.

Rastie v Európe, Ázii a Severnej Amerike, roztrúsene sa vyskytuje aj na Slovensku. Rastlina sa vyskytuje v nížinách a pahorkotinách, zriedkavo vo vyššej nadmorskej výšky až do 1 550 m n. m. Na niektorých miestach tvorí tento druh kolónie.

Toxické účinky
--------------

Otravy sa vyskytujú najmä pri koňoch a hovädzom dobytku, prejavuje sa hnačkou, stratou hmotnosti, svalovou paralýzou, v akútnych prípadoch boli opísané aj smrteľné prípady. V minulosti ľudia verili, že otravu spôsobuje najmä alkaloid palustrín, ale v súčasnosti sa predpokladá, že otravu môže zapríčiňovať enzým, ktorý vyvoláva nedostatok vitamínu B. Ak sa otrava zachytí včas, je možné ju odstrániť a po vhodnej liečbe možno očakávať úplné uzdravenie. Pri liečbe sa často používa vitamín tiamín. Najlepšou prevenciou pred otravou zvierat je zabezpečiť, aby sa tento druh nenachádzal v sene.

Galéria
-------

* Praslička močiarnaPraslička močiarna
* Jedovatá praslička močiarnaJedovatá praslička močiarna
* Prierez byli prasličky močiarnejPrierez byli prasličky močiarnej
* Praslička roľnáPraslička roľná
* Prierez byli prasličky roľnejPrierez byli prasličky roľnej

Pozri aj
--------

* praslička roľná

Referencie
----------

1. 1 2 3   *EQUISETUM PALUSTRE L. – přeslička bahenní / praslička močiarna* [online]. botany.cz, [cit. 2022-04-25]. Dostupné online.
2. ↑  PAUKERTOVÁ, Ivana. *Jak poznat léčivou přesličku od jedovaté?* [online]. paukertova.cz, [cit. 2022-04-26]. Dostupné online.
3. 1 2 3   *Flóra Slovenska II*. Bratislava : Slovenská akadémia vied, 1966. Dostupné online.
4. ↑   *Liečivé rastliny: Ottov sprievodca prírodou*. Praha : Ottovo nakladatelství, 2010. ISBN 9788073605896.
5. ↑   *Ministry of Agriculture, Food and Rural Affairs* [online]. omafra.gov.on.ca, [cit. 2022-04-25]. Dostupné online.
**Radio Beat** je česká rozhlasová stanica, ktorá sa špecializuje na rockovú hudbu, predovšetkým na beat, rock, hard & heavy a podobne. Zameriava sa hlavne na hudobné štýly 60. až 80. rokov 20. storočia.

Stanica začala vysielať 1. januára 2002 ako lokálna pražská rozhlasová stanica. Napriek tomu, že Radio Beat je pomerne ostro štýlovo a časovo vyhranené, za krátky čas si jeho vysielanie získalo veľkú obľubu medzi poslucháčmi. 

Stanica postupne rozširuje sieť pozemných vysielačov a vysielanie sa rozširuje aj na ďalšie miesta Česka. Signálom pokrýva Prahu, stredné Čechy a časť východných Čiech. Radio Beat vysiela aj prostredníctvom internetu.

Vysielacie frekvencie
---------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Územie | Frekvencie |
| Praha a okolí | 95,3 FM |
| Kutná Hora | 107,5 FM |
| Beroun | 107,7 FM |
| Liberec | 107,8 FM |
| Mladá Boleslav | 94,4 FM |
| České Budějovice | 101,2 FM |
| Tábor | 98,6 FM |
| Jihlava | 92,5 FM |
| České Budějovice | 101,2 FM |
| Jindřichův Hradec | 101,0 FM |
| Benešov a okolí | 96,9 FM |
| Rychnov nad Kněžnou | 107,6 FM |
| Slavonice | 100,8 FM |
| Pardubice a okolí | 107,8 FM |
| Hradec Králové | 94,9 FM |
| Jablonec nad Nisou | 94,5 FM |
| Plzeň-město | 97,5 FM |
| Rokycany | 94,4 FM |
| Karlovy Vary | 106,8 FM |
| Most | 93,0 FM |
| Zlín | 98,8 FM |
| Cheb | 106,6 FM |
| Opava | 106 FM |
| Olomouc | 93,8 FM |
| Česká Lípa | 107,8 FM |
| Strakonice | 107,7 FM |
| Děčín | 99,3 FM |
| Písek | 96,6 FM |
| Klatovy | 103,3 FM |
| Český Krumlov | 92,9 FM |
| Příbram | 107,4 FM |
| Trhový Štěpánov | 101,6 FM |
| Velké Meziříčí | 99,1 FM |
| Chomutov | 88,5 FM |
| Kladno | 107,5 FM |
| Uherské Hradiště | 100,0 FM |
| Třinec | 96,0 FM |

Pozri aj
--------

* Beatová síň slávy

Externé odkazy
--------------

* Rádio Beat

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Radio Beat na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Radio i Televizija Crne Gore** skrátene **RTCG** je čiernohorská verejnoprávna inštitúcia, ktorej zložkami sú verejnoprávny rozhlas a televízia.

História
--------

### Rozhlas

Vôbec prvé vysielanie rozhlasových vĺn z Balkán sa uskutočnilo 3. augusta 1904 z vrchu *Volujica* blízko mesta Bar. Výstavbu vysielača na tomto mieste financoval Guglielmo Marconi výmenou za jeho desaťročný prenájom. 

Prvé pravidelné rozhlasové vysielanie na území dnešnej Čiernej Hory začalo 27. novembra 1944 z juhočiernohorského mesta Cetinje. *Radio Cetinje* vysielalo denne jednohodinový program v okruhu do 150 km od mesta.

Predchodca dnešného čiernohorského vysielateľa začal vysielať 30. apríla 1949 z hlavného mesta Titograd (dnes Podgorica) pod názvom *Radio Titograd* svoj niekoľkohodinový program. V roku 1990 došlo k premenovaniu stanice na *Radio Crne Gore*.

### Televízia

Za deň začiatku televízneho vysielania v Čiernej Hore sa považuje 4. máj 1964, kedy sa v centrálnom juhoslovanskom vysielaní odvysielala reportáž z regionálneho štúdia v Titograde. Odvtedy, až do roku 1991, vysielala čiernohorská televízia pod názvom *Televizija Titograd*. Nasledovala výroba televízneho týždenníka (od roku 1968) a každodenných správ z regiónu ( od roku 1971).

Významným pre čiernohorskú televíziu bol rok 1984, kedy sa presťahovala do svojich nových priestorov. Vďaka priaznivým priestorovým a technickým podmienkam došlo k veľkému kvantitatívnemu aj kvalitatívnemu napredovaniu televízie. Produkovalo sa veľké množstvo inscenácií, programov pre deti a mládež, začalo sa s výrobou filmov.

V roku 1991 došlo k spojeniu štátnej televízie a rozhlasu do jedného celku pod názvom *Radio-televizija Crne Gore*. Počas rokov vojnového konfliktu v krajinách bývalej Juhoslávie bola televízia nástrojom propagandistického ovplyvňovania verejnej mienky a jej vysielanie nemožno nazvať „štandardným". 

Od roku 1997 televízia začala vysielať v štandardnom režime na dvoch programoch. Od januára 2001 vysiela televízia svoje vysielanie aj prostredníctvom satelitu.

Od roku 2002 získala *Radio-televizija Crne Gore* štatút verejnoprávneho média.

Súčasnosť
---------

V súčasnosti čiernohorský verejnoprávny vysielateľ *Radio i Televizija Crne Gore* prevádzkuje 3 televízne a 2 rozhlasové stanice.

**Televízne stanice**

* TVCG 1
* TVCG 2
* TVCG Sat - nepretržité samostatné satelitné vysielanie prostredníctvom družice EUTELSAT s pokrytím územia Európy

**Rozhlasové stanice**

* Radio CG 1
* Radio CG 2

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   *Istorijat RTCG* [online]. Podgorica: Radio i Televizija Crne Gore, [cit. 2013-01-07]. Dostupné online. (v čiernohorčine)

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka RTCG