recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Clash of Clans*** je MMO - strategická hra, určená pre telefóny, ktorá je zdarma na stiahnutie, vyvíjaná a publikovaná firmou Supercell, ktorá sídli v Helsinkách vo Fínsku.

Hra bola prvýkrát vydaná pre iOS platformu 2. augusta 2012. Pre Android, bola vydaná (skúšobne) v Kanade a vo Fínsku 30. septembra 2013. 7. októbra 2013 bola celosvetovo publikovaná na Google Play.

Hra
---

Clash of Clans je online multiplayerová hra, v ktorej hráči stavajú komunity, trénujú armádu, a útočia na ostatných hráčov, aby získali zlato a elixír a dark elixír. Hra taktiež obsahuje singleplayer kampaň, v ktorej hráči musia útočiť na sériu rôznych základní.

ClashCon
--------

ClashCon je akcia, na ktorej sa môžu stretnúť hráči tejto hry z celého sveta. Sú tam rôzne turnaje, rozhovory s vývojármi, taktiež aj zápasy najlepších svetových klanov (združenie hráčov), a oznamujú sa tam aj pripravované novinky do hry.

Ďalšie hry od Supercellu
------------------------

* *Boom Beach*
* *Hay Day*
* *Clash Royale*
* *Brawl Stars*

Referencie
----------

1. ↑   *Finland's Newest Hit Maker: Supercell* [online]. The Wall Street Journal, March 8, 2013, [cit. 2013-10-20]. Dostupné online.
2. ↑  "Clash of Clans".
3. ↑  SQUIRES, Jim. *Clash of Clans: Now on Android (in Canada and Finland)* [online]. Gamezebo, October 1, 2013, [cit. 2014-06-09]. Dostupné online.
4. ↑  Koueider, Adam (October 8, 2013).
**Claude Bénard** (\* 5. október 1926, Cholet – † 19. júl 2016, Angoulême) bol francúzsky maliar, grafik a sochár.

Životopis
---------

Narodil sa v mestečku Cholete 5. októbra 1926. Jeho rodina sa presťahovala do mesta Angoulême v roku 1928, kde aj zomrel 19. júla 2016. Maľovať začal vo veku 10 rokov.

Stredoškolské štúdium absolvoval na Lycée Guez de Balzac v Angoulême, neskôr študoval na École des Beaux-Arts v Paríži (pod vedením Jeana Dupasa) a čiastočným vedením profesorov G. Cheyssiala a E. Fougerata.

Prvú výstavu mal v *Salon des artistes français* vo veku 21 rokov.

Po niekoľkých študijných cestách v zahraničí sa vrátil do Angoulême, kde navštevoval maliara Josué Gaboriauda, od ktorého získal po úmrtí stojan, ktorý nepochybne patril slávnemu maliarovi Renoirovi.

Od roku 1957 do roku 1980 bol profesorom na škole výtvarných umení v Angoulême.

Zúčastnil sa mnohých výstav vo Francúzsku a v zahraničí a bol vystavujúcim členom v *Salon des artistes français*, *Salon des indépendants* a v Salon d’automne v Paríži.

Je držiteľom viac ako sedemdesiatich ocenení a vyznamenaní.

V roku 1978 založil Kruh umelcov nazývaný Cercle Angoumoisin des Arts a v roku 1979 organizoval (s Monique Bussac) veľtrh súčasného umenia v Angoulême, spájajúci potvrdené talenty s mladými umelcami Charentais.

V Angoulême v rokoch 1972, 1984, 2001 a 2017 mu boli venované ako pocta 4 výstavy.

Kreslil až do svojich posledných týždňov. Jeho manželka Anne Bénardová bola jeho vernou asistentkou, mal s ňou dcéru Annie Reuff-Bénard. V jeho štúdiu v meste Angoulême sa v súčasnosti nachádza spoločnosť ABC, Atelier Bénard Cousset, kde sú vystavené jeho diela a diela umelkyne Charente Jean-Marie Cousset.

Štýl
----

Jeho štýl bol až do konca šesťdesiatych rokov klasický obrazový. Neskôr sa vyvinul do symbolizmu. Bénard vytvoril niťové postavy, ktoré ho charakterizujú. Jeho logom sa stal motív „učiteľ a žiak". Preskúmal rôzne techniky tvorby: olejomaľbu, maľbu akrylom, kreslenie, medené gravírovanie na drevo, litografiu, sieťotlač. Jeho majstrovstvo ocenil aj Albert Decaris. Na vlastných lisoch v dielni vyrábal litografie, medené dosky a rytiny do dreva. Od roku 1998 vytvoril niekoľko sôch zo svojich slávnych nití, vyrobených z tepaného železa.

Referencie
----------

1. ↑   *claude-benard* [online]. claude-benard.odexpo.com, [cit. 2022-05-24]. Dostupné online.
2. ↑   *Claude Benard Still-life Paintings - 16 For Sale at 1stDibs* [online]. 1stDibs.com, [cit. 2022-05-24]. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  ADMINISTRATION, Art. *Atelier de Lithographie à partir du printemps.....* [online]. École d'Art de GrandAngoulême, 2017-11-22, [cit. 2022-05-24]. Dostupné online. (po francúzsky)
4. ↑  MAAM, Webmestre. *Claude Bénard : un artiste de la collection de l’Artothèque* [online]. MAAM Angoulême, 2020-07-27, [cit. 2022-05-24]. Dostupné online. (po francúzsky)
**Canada Life Centre** (predtým *MTS Centre* a *Bell MTS Place*) je viacúčelová aréna v hlavnom meste kanadskej provincie Manitoba, Winnipegu. Otvorenie prebehlo v roku 2004. Aréna je domovským štadiónom tímu NHL Winnipeg Jets a do roku 2011 v nej hrával tím AHL Manitoba Moose. Budova je známa svojou vynikajúcou akustikou a je preto obľúbená medzi koncertnými umelcami. V prízemmí štadiónu sa nachádza hokejové múzeum.

Dejiny
------

Od roku 1972 do 2004 hrávali Winnipeg Jets na štadióne Winnipeg Arena, ktorý v súčasnosti už neexistuje. Vzhľadom na finančné ťažkosti tímu bola v roku 1996 franšíza NHL premiestnená do Atlanty. Myšlienka návratu NHL do Winnipegu získala na aktuálnosti zvlášť v súvislosti s otvorením MTS centra, ktoré bolo vybudované bez akejkoľvek štátnej pomoci. Vlastníci arény, David Thomson a Mark Chipman sa pokúšali kúpiť franšízu od Phoenix Coyottes, v máji 2011 ale časopis Globe and Mail publikoval správu o presťahovaní tímu NHL z Atlanty do Winnipegu. Aréna je kapacitne najmenšou arénou NHL pre 15004 divákov. V návštevnosti si ale vedie pomerne úspešne, v roku 2008 bola z hľadiska počtu predaných lístkov treťou najnavštevovanejšou arénou v Kanade, po montrealskom Bell Centre a torontskom Air Canada Centre.

Referencie
----------

1. ↑   *Archivovaná kópia* [online]. [Cit. 2012-08-24]. Dostupné online. Archivované 2014-12-09 z originálu.
2. ↑   *MTS Centre 19th-Busiest Showbiz Venue in World* [online]. January 24, 2009, [cit. 2009-08-18]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* MTS Centre Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku MTS centre na anglickej Wikipédii.*
**Concord Dawn** je novozélandská drum and bassová skupina, ktorá je aktívna od roku 1999. Jej členmi sú Matt Harvey (Matty C) and Evan Short (Kiljoy). V začiatkoch podpísali zmluvu s miestnym vydavateľstvom elektronickej hudby Kog Transmissions a vydali svoj prvý album *Concord Dawn* v roku júli 2000.

Počas turné naprieč Novým Zélandom vydali v apríli 2001 druhý album *Disturbance*, za ktorý získali v roku 2001 cenu bNet Music Award v kategóriách "Best Electronic Album" a "Best Independent Release". Následne začali pracovať na svojom treťom albume *Uprising*. Skladby ako „Morning Light" a „Don’t Tell Me" dosiahli veľmi veľký medzinárodný úspech predtým ako bol vydaný samotný album. Album *Uprising* bol vydaný na Novom Zélande v septembri 2003 a po troch mesiacoch získal status zlatej platne na Novom Zélande. Počas 2003 BNet music awards vyhrala skladba „Morning Light" v kategóriách "Best Song" a "Most Radio Play". Počas 2004 bNet music awards vyhral album *Uprising* v kategóriách "Best Album" a "Best Electronic Release". Skupina Concord Dawn bola nominovaná v kategórii "Best Electronic Act" počas 2004 New Zealand music awards.

Práca na ich dlhoočakávanom štvrtom albume bola ukončená začiatkom roka 2005 a album bol nazvaný *Chaos by Design*, čo vyjadruje jeho hudobne netvorivú podstatu. Album a aj single získali pozitívne prijatie kritikmi po celom svete, pričom viacero skladieb bolo vydaných cez veľké a rešpektované drum and bassové vydavateľstvá ako Metalheadz, Ram Records a Hospital Records.

Diskografia
-----------

| Dátum vydania | Názov | Vydavateľstvo | Pozícia v rebríčku | Krajina | Katalógocé číslo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | ***Concord Dawn*** | Kog Transmissions , Low Profile | - | - | - KOG1015, LOW001 |
| 2001 | ***Disturbance*** | - | - | - KOG1021, LOW006 |
| 2003 | ***Uprising*** | Uprising Records | 8 | - | - RISE001CD |
| 2006 | ***Chaos by Design*** | 7 | - | - RISE009CD |
| 2010 | ***The Enemy Within*** | 13 | - | - RISECD03 |
| 2011 | ***The Race to Zero EP*** |  | - |

Ostatné skladby
---------------

| Dátum vydania | Album | Názov | Vydavateľstvo | Interpret | Katalógové číslo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | ***In2Deep*** | Bad Bones | Deep Needs Audio (DNA) | Viacerí | DNACD02 |
| 2004 | ***...What Price Will You Pay? Vol.1*** | Take Me Away (Original Mix) | Commercial Suicide | Klute | SUICIDE CD002 |
| ***The Dungeonmaster’s Guide*** | Take Me Away (Ill.Skillz Remix) | Human Imprint Recordings | Dieselboy | HUMA8012 |

Referencie
----------

1. ↑  IMO Records "Concord Dawn Biography", *IMO Records*, London, 21 October 2011. Retrieved on 23 November 2011.
2. ↑  Concord Dawn Biography. , *IMO Records*, Retrieved on 2 Dec 2011.
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Externé odkazy
--------------

* Amplifier.co.nz - Concord Dawn
* Muzic.net.nz - Concord Dawn
* Concord Dawn MySpace profil
* Concord Dawn Biografia

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Concord Dawn na anglickej Wikipédii.*
Castello Sforzesco
**Castello Sforzesco** (doslova *Sforzovský hrad*) je hrad v Miláne v Lombardií. Nachádza sa na *Piazza Sforzesco* v severozápadnej časti Starého Mesta.

Konštrukcia hradu začala v 14. storočí. Pôvodne to bola pevnosť, Galeazzo Visconti ju vybudoval v rokoch 1360 až 1370 ako obranu mesta. Posledný člen z rodu Viscontiovcov zomrel v roku 1447 a pevnosť bola zdemolovaná. O tri roky, v roku 1450 sa stal Francesco Sforza milánskym vojvodcom a rozhodol sa opevnený hrad zrekonštruovať. Hrad potom viackrát upravili nasledujúce genéracie. Posledná úprava bola vykonaná v roku 1905, keď bola kompletne zrekonštruovaná vstupná veža (*Filarete*).

V súčasnosti sa v hrade nachádza rozsiahla galéria a múzeum. Medzi najvýznamnejšie exponáty patrí mramorová socha *Pieta Rondanini*  Michelangela Buonarottiho, rukopis Leonarda da Vinci *Codex Trivulzianus* alebo obraz *Kmene stromov s vetvami, koreňmi a kameňmi*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Castello Sforzesco (Miláno)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna webstránka Archivované 2011-07-14 na Wayback Machine

Súradnice: 45°28′13″S 9°10′46″V﻿ / ﻿45,47028°S 9,17944°V﻿ / 45.47028; 9.17944
Logo
**Corporación Mondragon** je španielska firma sídliaca v baskickom meste Mondragon. Ide o družstevnú spoločnosť, ktorú v roku 1956 založil katolícky kňaz José Maria Arizmendiarrieta so skupinou svojich žiakov ako malú firmu na výrobu parafínových vykurovacích telies. Do roku 2019 sa táto spoločnosť rozrástla na družstevnú federáciu zastrešujúcu viac ako 250 spoločností, v ktorých pracuje viac ako 80-tisíc ľudí.

Dôraz sa kladie na vzdelávanie zamestnancov, demokratické rozhodovanie o výrobnom programe, čo najmenšie rozdiely v mzdách a kvalitné sociálne zabezpečenie. Samospráva pracujúcich zvýšila motiváciu zamestnancov a ich pocit zodpovednosti, takže Mondragon vykazoval vyššiu produktivitu práce ako klasické hierarchicky riadené podniky.

Referencie
----------

1. ↑  MONDRAGON CORPORATION. *Annual Report 2012* [online].. Dostupné online. Archivované 2013-09-21 z originálu.
2. ↑   *Annual Report 2019* [online]. Mondragon Corporation, [cit. 2021-02-14]. Dostupné online. Archivované 2020-09-22 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Corporación Mondragon**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky Mondragon Corporation
Príklady Chladniho obrazcov na štvorcovej platni z jeho knihy "Akustika".
**Chladniho obrazce** sú vzory, respektíve obrazce, ktoré vznikajú na tenkej vibrujúcej platni (najlepšie z kovu), ktorá je posiata jemným pieskom, alebo podobným materiálom. Obrazce sa začnú vytvárať, keď je platňa vystavená vibráciám. Obrazce vznikajú a menia sa podľa veľkosti a tvaru platne, podľa frekvencie, zmeny frekvencie, sily, dynamiky vibrácií a iných faktorov. Vibrácie môžeme spôsobiť ťahaním husľového sláčika o hranu platne.

V dôsledku vlastnej rezonancie začne platňa kmitať. Piesok je pri tónoch platne doslova odhadzovaný a presúva sa na miesta, na ktorých sa nevyskytujú žiadne kmity, vibrácie. Takto sa znázornia hraničné línie stojacích vĺn, ktoré sa vytvárajú na platni.

Chladniho obrazce sú pomenované po Ernstovi Chladnim, ktorý ich uverejnil v roku 1787 v spise "Objavy v teórii zvuku", v ktorom obrazce popísal, a rovnako aj spôsob ako ich možno vyrobiť.

Ľudia boli obrazcami Chladniho tak fascinovaní, že Chladni si mohol zarábať na obživu so svojimi výstupmi ako učiteľ a predvádzač. Dokonca Napoleon povedal: "Tento muž zviditeľnil tóny".

Zakladajúc na týchto poznatkoch, skonštruoval americký učenec Holbrook Curtis takzvaný "Tonograf" s ktorým tieto obrazce mohol fotograficky zachytiť. Aparát pozostával z kovovej rúrky, ktorá bola ohnutá smerom nahor podobne ako roh byvola, a hore mala zvukový lievik na ktorom bola napnutá membrána. Na nej bol nanesený jemná zmes soli a šmirgľového piesku, a rovnomerne rozprestretý na veľkosť koruny. Ak zazneli tóny vnútri rúry, vytvorila prášková zmes, známe chladniho obrazce, ktoré sa pomocou najnovších fotografických metód dali zachytiť.

Použitie
--------

Pri konštrukcii muzických nástrojov sa táto metóda používa len zriedkavo. Pritom sa teleso gitary, alebo huslí položí pred reproduktor, ktorý je napojený na frekvenčný generátor a vysiela určitú frekvenciu.

Externé odkazy
--------------

* Tóny pre oči...? alebo zvukové obrazce E.F.F. Chladniho
* Chladniho obrazce a vibračné platne - angl. -Java-Applet Archivované 2009-03-27 na Wayback Machine
* vlastné kmity okrúhlych platní
* veľké obrázky chladniho obrazcov - Universita v Ulme
* Video  Archivované 2009-01-21 na Wayback Machine
CouchSurfing podľa krajín
**CouchSurfing** je svetoznáma sociálna sieť, založená v San Franciscu, ktorej užívatelia si navzájom bezplatne ponúkaju svoje gauče s cieľom predstavenia svojej kultúry a nocľahu na potulkách svetom. Projekt začal svoju činnosť v roku 2003 a formálne bol spustený 1. januára 2004. V októbri 2010 mal cez 2 170 000 členov v 232 krajinách z toho viac než 1 100 000 v Európe. Podľa štatistík, ktoré server publikoval, ponúka ubytovanie cestovateľom zhruba 40 % členov (ďalších zhruba 20 % má v ponuke ubytovania nastavené „možno" a ďalší členovia v daný moment cestujú). Ide o najnavštevovanejšiu službu tohto typu na internete s priemerom 30 miliónov zobrazených stránok za deň (júl 2008).

Členovia projektu si dojednávajú ubytovanie a stretnutie cez webové stránky projektu. Všetka komunikácia je kvôli bezpečnosti archivovaná. Každý člen si vyplní profil (jazykové znalosti, záľuby, opis ubytovania), nahraje svoje fotografie, prípadne fotografie miesta, ktoré ponúka. Systém umožňuje vytvoriť medzi členmi priateľstvo (musia potvrdiť obe strany). Pokiaľ sa jeden člen stretne alebo ubytuje u iného člena, vyplní vzájomne o pobyte správu (pozitívnu, neutrálnu či negatívnu) a podrobnejšie informácie. Táto referencia je potom zobrazená v profile obidvoch členov. To je dôležité, pretože podľa týchto referencií možno poznať, o koho v skutočnosti ide (dôvera). Členovia sa môžu nechať overiť pomocou poslania príspevku platobnou kartou (meno musí súhlasiť s menom na platobnej karte). Z týchto príspevkov projekt funguje. Ďalším stupňom overenia je nechať si zaslať list na danú adresu. Tento list obsahuje kód, ktorý člen zadá na webových stránkach projektu. Členovia môžu neskôr v systéme pridávať dôveru (vouching) pre určitú osobu. Do projektu je možné sa zapojiť aj inými spôsobmi (veľvyslanec pre danú krajinu, lokalizácia webu). Súčasťou stránok je i wiki, diskusia, koordinácia zrazov, chat.

Referencie
----------

1. ↑   CouchSurfing. CouchSurfing – Project Statistics Dostupné online. [nefunkčný odkaz]
2. ↑   *COUCHSURFING – JEDEN GAUČ PRE VŠETKÝCH* [online]. 5. apríl 2012. Dostupné online.
3. ↑  odkaz Archivované 2016-03-04 na Wayback Machine – štatistiky projektov tohto typu podľa serveru Alexa

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web (po anglicky)
* Článok o couchsurfingu a rozhovor s aktívnym užívateľom couchsurfingu Archivované 2016-07-26 na Wayback Machine (po česky)
Súradnice: 43°08′46″S 25°30′54″V﻿ / ﻿43,146136°S 25,514889°V﻿ / 43.146136; 25.514889

**Chotnický vodopád Kaja Bunar** (bulh. Хотнишки водопад Кая Бунар – *Chotniški vodopad Kaja Bunar*) je prírodná pamiatka nachádzajúca sa v severnom Bulharsku vo Veliko Tărnovskej oblasti na okraji dediny Chotnica.

Opis
----

Vodopád leží na rieke Bochot pri jej vyústení z rokliny. Nachádza sa na okraji dediny Chotnica a približne 15 km od oblastného mesta Veliko Tărnovo. Vodopád padá v niekoľkých prúdoch z výšky približne 30 metrov. Napriek tomu, že sa nejedná o veľmi veľký vodopád, patrí k jedným z najzaujímavejších a najkrajšich vodopádov v severnej časti Bulharska. Najviac vody vodopádom preteká na konci marca a v mesiacoch apríl, máj, jún a júl, čo robí toto obdobie najlepším časom k návšteve tejto prírodnej pamiatky. Pri vodopáde sa začína naučná turistická trasa, ktorá od vodopádu pokračuje prielomom rieky Bochot. Prechod prielomom je pomerne strmý a nachádza sa tam niekoľko exponovaných miest, ktoré treba zdolať pomocou sústavy mostíkov a rebríkov. Rieka v prielome vytvára ešte niekoľko menšich kaskád. Celá naučná turistická trasa je dlhá približne 1,5 kilometra.

Ochranný štatút
---------------

Prírodná pamiatka s výmerou 80 hektárov od roku 1971. Predmetom ochrany je samotný vodopád ako aj prielom rieky Bochot.

Galéria
-------

* Panoramatický pohľad na Chotnický vodopád Kaja BunarPanoramatický pohľad na Chotnický vodopád Kaja Bunar
* Detailný pohľad na jeden z hlavných prúdov vodopáduDetailný pohľad na jeden z hlavných prúdov vodopádu
* Detailný pohľad na jeden z hlavných prúdov vodopáduDetailný pohľad na jeden z hlavných prúdov vodopádu
* Chotnický vodopád Kaja Bunar - pohľad zvrchuChotnický vodopád Kaja Bunar - pohľad zvrchu

Referencie
----------

1. 1 2  NIKOLOV, Ivo. Българските водопади. Sofia : Бико България. 248 s. ISBN 9786199004814. S. 119-120. (bulharsky)
2. ↑  geograf.bg[nefunkčný odkaz]
3. ↑  eea.government.bg

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chotnický vodopád Kaja Bunar**
**Cauchyho-Schwarzova nerovnosť** (iné názvy:**Buňakovského nerovnosť, Cauchyho-Buňakovského nerovnosť, Schwarzova nerovnosť, Cauchyho-Buňakovského-Schwarzova nerovnosť**) je matematická nerovnosť pochádzajúca z oblasti lineárnej algebry, ktorá má širokú škálu aplikácií napríklad v matematickej analýze, či teórii pravdepodobnosti. Všeobecná formulácia Heisenbergovho princípu neurčitosti je odvodená na základe Cauchyho-Schwarzovej nerovnosti v Hilbertovom priestore čistých kvantových stavov.

Znenie nerovnosti
-----------------

Nech *x* a *y* sú vektory daného unitárneho priestoru nech {\displaystyle \langle x,y\rangle } označuje skalárny súčin vektorov *x* a *y* v danom unitárnom priestore. Potom Cauchyho-Schwarzova nerovnosť hovorí, že

{\displaystyle |\langle x,y\rangle |^{2}\leq \langle x,x\rangle \cdot \langle y,y\rangle .}
Odmocnením oboch strán nerovnosti (skalárny súčin je vždy nezáporný) je možné dostať ekvivalentný tvar Cauchyho-Schwarzovej nerovnosti:

{\displaystyle |\langle x,y\rangle |\leq \|x\|\cdot \|y\|,\,}
kde {\displaystyle \|x\|} je norma vektora *x*.

Dôležité špeciálne prípady
--------------------------

Asi najčastejšie využívaným špeciálnym tvarom Cauchyho-Schwarzovej nerovnosti je jej formulácia pre euklidovský priestor {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}}. V takomto prípade dostávame

{\displaystyle \left(\sum \_{i=1}^{n}x\_{i}y\_{i}\right)^{2}\leq \left(\sum \_{i=1}^{n}x\_{i}^{2}\right)\left(\sum \_{i=1}^{n}y\_{i}^{2}\right),}
čo býva niekedy označované ako diskrétny tvar Cauchyho-Schwarzovej nerovnosti.

Ďalej, relatívne často používaným špeciálnym prípadom je priestor {\displaystyle L^{2}}, v ktorom má nerovnosť tvar

{\displaystyle \left|\int f(x)g(x)\,dx\right|^{2}\leq \int \left|f(x)\right|^{2}\,dx\cdot \int \left|g(x)\right|^{2}\,dx,}
čo býva označované aj ako spojitý tvar Cauchyho-Schwarzovej nerovnosti.

Externé odkazy
--------------

* Článok o Cauchyho-Schwarzovej nerovnosti na PlanetMath (po anglicky)
* Článok o nerovnosti na Wolfram MathWorld (po anglicky)
* Cauchyho-Schwarzova nerovnosť
**Crittall** (iné názvy: **Crittal**, **crittal**) je druh nízkoteplotného veľkoplošného sálavého ústredného kúrenia s rozvodom teplovodného média, zabudovaným priamo vo vodorovných konštrukciách stavby.

Patent na tento spôsob vykurovania získali v roku 1927 američania Richard Godfrey Crittall a Leslie Joseph Musgrave. Vykurovacími telesami sú hady z kovových rúrok, zaliate spolu s betonárskou výstužou v monolitických stropoch. Systém je možné počas letného obdobia využiť aj na chladenie budovy.

Medzi výhody systému patrí „neviditeľnosť" vykurovania, nízka povrchová teplota, dobrý horizontálny aj vertikálny gradient teploty, hlavne vo vyšších priestoroch. Nevýhody boli vysoké realizačné náklady, pracnosť pri výstavbe, problematická regulácia a nízka energetická efektívnosť.

Priekopníkmi tejto technológie v medzivojnovom Česko-Slovensku boli firma Skokan a projektanti Antonín Zeman a Karel Kalous. Prvé významné aplikácie boli Vinohradská nemocnica (1936) a obchodný dom Bílá labuť (1938) v Prahe. V Bratislave bol vykurovací systém Crittall prvýkrát použitý v terajšom Obchodnom dome Dunaj, ďalej napr. vo vežových domoch v Ružovej doline, vežových domoch na Miletičovej ulici, v Dome odborov Istropolis či vo výškovej budove Stavebnej fakulty STU.

Referencie
----------

1. ↑   *Patent US1625987 - Heating and cooling of buildings* [online]. US Patent Office, 1927-04-26, [cit. 2016-01-15]. Dostupné online.
2. 1 2  STŘÍHAVKA, Vladislav. O crittalu a lidech kolem něj. *Topenářství instalace* (Praha: Topin Media), 2004-03. Dostupné online [cit. 2016-01-15]. ISSN 1211-0906. [nefunkčný odkaz]
3. ↑   *Energetická účinnosť kotlov* [online]. asb.sk, 2012-12-26, [cit. 2016-01-15]. Dostupné online.
**Príklady CVC/CVV/CID kódu na platobnej karte**


CVV kód na platobnej karte VISA (posledné trojčíslie na zadnej strane karty)

CID kód na platobnej karte American Express (štvorčíslie na prednej strane karty)

**CVC kód** (z angl. *Card Verification Code*), resp. **CVV kód** (z angl. *Card Verification Value*), resp. **CID** (z angl. *Card Identification Number*) je označenie kontrolného verifikačného kódu uvedeného na platobnej karte. Jeho úlohou je zníženie podvodov pri tzv. „not present" transakciách, t. j. platbách, pri ktorých nedochádza k fyzickému kontaktu karty s platobným terminálom (napr. platby na internete, cez mobilné telefóny a pod.). Kontrolný kód označujú kartové spoločnosti rôzne – spoločnosť VISA používa označenie „CVV", Mastercard označenie „CVC", American Express zase „CID".

Kontrolný kód je vpísaný v dátovom nosiči (magnetický prúžok, čip) platobnej karty a vytlačený zväčša na zadnej strane karty pri podpisovom prúžku.

CVC1 (CVV1)
-----------

Tzv. „CVC1 kód" (resp. „CVV1 kód") je zapracovaný v čipe a v magnetickom prúžku platobnej karty. Tento ekvivalent kódu je využívaný technickými prostriedkami (čítačkami) v zariadeniach, v ktorých sa karty fyzicky používajú pri platbe (bankomat, POS terminál), t. j. pri tzv. „card present" transakciách. Prostredníctvom neho technické zariadenie overuje platnosť magnetického prúžku alebo čipu platobnej karty.

CVC2 (CVV2)
-----------

Tzv. „CVC2 kód" (resp. „CVV2 kód") je číselný kód vytvorený kryptovaním z čísla karty, exspirácie karty a servisného kódu karty. Tento kód je fyzicky vytlačený na platobnej karte a používa sa pri potvrdzovaní transakcií, pri ktorých sa nevyžaduje fyzická prítomnosť karty, t. j. pri tzv. „card non present" transakciách (platby kartou cez internet).

Pri platbách bez fyzickej prítomnosti karty sa ukázala ochrana CVC/CVV kódom ako nedostatočná, preto kartové spoločnosti vyvíjajú čoraz dokonalejšie metódy verifikácie takýchto kartových platieb. Jednou z najrozšírenejších je ochrana tzv. 3D Secure protokolom.

Referencie
----------

1. 1 2   *Slovník pojmov: CVV, CVC kód* [online]. TotalMoney.etrend.sk, [cit. 2011-10-11]. Dostupné online. Archivované 2012-08-31 z originálu.

Pozri aj
--------

* 3D Secure
Carolina Reaper
**Carolina Reaper** je typ čili papričky, presnejšie kultivar druhu paprika čínska (*Capsicum chinensis*). Často sa zaraďuje do skupiny habanero.

Charakteristika
---------------

Vypestoval ho v roku 2012 Ed Currie v meste Fort Mills v Južnej Karolíne pod pôvodným označením HP22B. Ide pravdepodobne o hybrid viacerých kultivarov papriky čínskej.

V roku 2013 bola zapísaná do Guinessovej knihy rekordov ako najpálivejšia paprička na svete: podľa testov, ktoré vykonali študenti juhokarolínskej Winthropovej univerzity, môže dosiahnuť až 2 200 000 bodov na Scovilleho stupnici.

Referencie
----------

1. ↑  Jim (Habanero) Duffy. *Carolina Reaper* [online]. superhotchiles.com, [cit. 2019-08-28]. Dostupné online. Archivované 2017-10-27 z originálu.
2. ↑   *Habaneros – Die schärfsten Chilis der Welt* [online]. ethno-botanik.org, [cit. 2019-08-28]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* čili paprička
* Bhut Jolokia
* Habanero
* Jalapeño
* Trinidad Moruga Scorpion

Externé odkazy
--------------

* 
*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Carolina Reaper na českej Wikipédii.*
**Cedi** (slovo stredného rodu) je národná mena západoafrickej Ghany. Jeho súčasný ISO 4217 kód je **GHS**. Jedna stotina cedi sa nazýva *pesewa*.

Dejiny meny v Ghane
-------------------

Niektoré z mincí druhého cedi
Rok po získaní nezávislosti (1958) zaviedla Ghana na svojom území miestnu ghanskú libru. Táto libra mala ekvivalentnú hodnotu s britskou librou a používala aj rovnaký systém čiastkových jednotiek: 1 libra = 20 šilingov = 240 penny.

***„Prvé" cedi*** nahradilo ghanskú libru v roku 1965 v pomere 1 libra = 2,4 cedi či 100 pesewa = 100 penny. Zároveň prešlo na decimálny systém a bolo rozdelené na 100 pesewa a nie na šilingy a penny. Cedi bolo až do roku 1967, kedy bolo zavedené „nové" cedi, používane skôr ako druhé platidlo popri stále používanej libre.

***„Druhé" cedi*** sa do obehu dostalo v roku 1967 a vychádzalo z pôvodného cedi v pomere 1 nový cedi = 1,2 pôvodného cedi. Výmenný kurz k libre bol teda v roku 1967 1 libra = 2 cedi.

V roku 1979 vydala ghanská vláda nové bankovky cedi, existujúce bankovky vylásila za neplatné. Nové bankovky sa vymieňali za pôvodné v pomere 10 starých za 7 nových, ak čiastka bola menšia ako 5000 cedi. Ak čiastka presiahla hranicu 5000 cedi, výmenný kurz bol 10 starých za 5 nových. Vláda týmto krokom stiahla z obehu veľké množstvo obeživa, zdôvodňovala to potrebou bojovať proti inflácii.

***„Tretie" cedi*** sa dostalo do obehu 1. júla 2007. Vychádzalo z predchádzajúceho cedi v pomere 10 000 predošlých cedi = 1 nový cedi. Až do 1. januára 2009 kolovali spoločne druhé a tretie cedi, od tohto dátumu sa používa len tretie cedi.

Mince a bankovky
----------------

Súčasné mince tretieho cedi majú nominálne hodnoty **1, 5, 10, 20, 50** pesewa a **1** cedi. Bankovky tretieho cedi sú **1, 5, 10, 20, 50** cedi.

Vývoj kurzu voči americkému doláru
----------------------------------

Následujúca tabuľka prehľadne ukazuje, ako sa postupne menil kurz (klesala hodnota) cedi.

| Rok | Cedi za USD |  | Rok | Cedi za USD |  | Rok | Cedi za USD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965 | 0,824 | 1988 | 175 - 230 | 1998 | 2250 - 2350 |
| 1967 | 0,714 | 1989 | 230 - 300 | 1999 | 2350 - 3550 |
| 70. roky | 0,833 - 1,111 | 1990 | 300 - 345 | 2000 | 3550 - 6750 |
| 1980 | 2,8 - oficiálny kurz (na čiernom trhu 20) | 1991 | 345 - 390 | 2001 | 6750 - 7300 |
| 1983 | 30 - oficiálny kurz (na čiernom trhu 120) | 1992 | 390 - 520 | 2002 | 7300 - 8450 |
| 1984 | 35 | 1993 | 555 - 825 | 2003 | 8450 - 8850 |
| 1985 | 50 - 60 | 1994 | 825 - 1050 | 2004 | 8850 - 8900 |
| 1986 | 90 | 1995 | 1050 - 1450 | 2005 | 8900 - 9500 |
| 1987 | 150 - 175 | 1996 | 1450 - 1750 | 2006 | 9050 - 9600 |
|

Referencie
----------

1. ↑  Stručný historický prehľad vývoja cedi (po anglicky)

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ghanský cedi na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cedi**

Externé odkazy
--------------

* Stránky ghanskej vlády o zavedení tretieho cedi
* Vyobrazenie mincí ghanskej libry a **všetkých** cedi
* Vyobrazenie mincí **tretieho** cedi
**Celočíselné programovanie** je odvetvie optimalizácie, prvá úloha celočíselného programovania bola riešena v roku 1958.

Úloha
-----

Úlohou celočíselného programovania je optimalizačná úloha

{\displaystyle \min \_{x\in M}f(x)}
navyše s podmienkou, že premenné nadobúdajú len celočíselné hodnoty. Ak niektoré z premenných môžu nadobúdať hodnoty neceločíselné, ide o úlohu zmiešanú.

Najčastejší typ: **lineárneho celočíselného programovania**, ktoré rieši úlohu

{\displaystyle \min \_{x\in M}c^{T}x,}
pričom:

* {\displaystyle c^{T}x} označuje skalárny súčin vektorov *c, x*
* množina prípustných riešení *M* je popísaná sústavou

{\displaystyle Ax=b,\quad x\geq 0,\quad x\_{i}\in \mathbb {Z} {\mbox{ pro }}i\in C}
kde *A* je matica rozmeru *m* × *n*, *b* je *m*-rozmerný vektor a *c*, *x* sú *n*-rozmerné vektory. Súčin *Ax* označuje súčin matíc. *C ⊆ {1,…,n}* je množina indexov premenných, ktoré majú byť celočíselné.
Patrí sem napr.:

* problém obchodného cestujúceho
* problém batohu

Metódy riešenia
---------------

Metódy riešenia celočíselného programovania:

* **metódy sečných nadrovín** (metóda rezov): riešime úlohu bez podmienok celočíselnosti. Ak je získané optimálne riešenie neceločíselné, potom odrežeme kus množiny prípustných riešení *M*, obsahujúcu bod *x*, ale v ktorom neleží žiadny celočíselný bod. Postup opakujeme až nájdeme celočíselné riešenie (pre niektoré konkrétne algoritmy je konvergencia zaručená).
* **metóda vetvenia a medzí** (branch & bound): úlohu rozdelíme na dve podúlohy a riešime rekurzívne.

Pre lineárne celočíselné programovanie existujú ďalšie špeciálne algoritmy (Gomory,…).

Referencie
----------

* Jan Pelikán: *Diskrétní modely v operačním výzkumu*, Professional Publishing, Praha 2001

Externé odkazy
--------------

* Archivované 2003-07-28 na Wayback Machine (str 43 – 56)
* (užitočné odkazy)
* Archivované 2008-12-25 na Wayback Machine
* (Gomoryho algoritmus)
**Ceraunius Tholus** je sopka na povrchu Marsu, ktorá vznikla explozívnym vulkanizmom, a ktorá sa nachádza južne od sopky Uranius Tholus patriacej spoločne do skupiny sopiek v oblasti Uranius. Veľkosť základne dosahuje 135 km a prirovnáva sa k veľkosti *Big Island* na Havaji. Výška sopky je 5,5 km a kráter na vrchole sopky dosahuje 25 km.

Severný svah sopky obsahuje niekoľko veľkých údolí, ktoré vznikli eróziou. Naopak ostatné svahy majú údolia menšie. Táto jednoduchá erózia naznačuje, že sopka je tvorená popolom a ďalším materiálom, ktorý bol vyvrhnutý počas sopečných erupcií, ktoré skončili dávno v minulosti. Sklon svahu sopky bol zmeraný pomocou MOLA približne 8°. Predpokladá sa, že jej vek siaha do neskorého hesperianu.

Referencie
----------

1. ↑   *Martian Volcanoes* [online]. [Cit. 2007-09-05]. Dostupné online.
2. 1 2   *Ceraunius Tholus and Uranius Tholus* [online]. [Cit. 2007-09-05]. Dostupné online.
3. 1 2   *Mars Global Surveyor: Volcanoes Ceraunius Tholus and Uranius Tholus* [online]. [Cit. 2007-09-05]. Dostupné online.
4. 1 2   *CHARACTERISTICS OF VALLEYS ON CERAUNIUS THOLUS AND THEIR FORMATION: PART I.* [online]. [Cit. 2007-09-05]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ceraunius Tholus**

Externé odkazy
--------------

* Ceraunius Tholus na mapách Google
Súradnice: 45°54′00″J 72°58′00″Z﻿ / ﻿45,90000°J 72,96667°Z﻿ / -45.90000; -72.96667

**Cerro Hudson** je stratovulkán nachádzajúci sa v južnej časti juhoamerických čilských Ánd. Vulkán bol až do roku 1971 prakticky neznámy, aj keď bola zaznamenaná menšia erupcia na konci 19. storočia.

Erupcie
-------

V minulosti geologického vývoja sopky sa odohralo niekoľko veľkých explozívnych erupcií - prvá približne pred 6 700 rokmi (s objemom vyvrhnutej tefry viac ako 2.1010 m3, čo bola jedna z najväčších holocénnych erupcií v Južnej Amerike), ďalšia približne pred cca 3 600 rokmi a posledná v roku 1991. Menšie erupcie sa odohrali (aspoň doložené) v rokoch 1891 a 1971.

Erupcia z roku 1991 bola jedna z najväčších v 20. storočí v Čile. Sopka vyvrhla viac ako 7.109 m3 tefry, popolový spád bol zaznamenaný až na Falklandoch. Početné laháry, zbiehajúce po svahoch sopky a živené roztápajúcim sa ľadovcom, našťastie nikoho neusmrtili vďaka riedkemu osídleniu v oblasti, ako včasnej evakuácii.

V roku 1991 eruptovala aj sopka Pinatubo, zvýšený obsah oxidu siričitého a popolových častíc v atmosfére viedol ku globálnemu ochladeniu v nasledujúcich rokoch.

Externé odkazy
--------------

* www.volcano.si.edu - stratovulkán Cerro Hudson na Global Volcanism Program (po anglicky)
Súradnice: 48°36′50″S 22°17′34″V﻿ / ﻿48,61389°S 22,29278°V﻿ / 48.61389; 22.29278

Chrám Krista Spasiteľa
**Chrám Krista Spasiteľa** (ukr. Храм Христа Спасителя alebo ukr. Свято-Хрестовоздвиженський православний кафедральний собор) je hlavným katedrálnym chrámom Ukrajinskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva) v ukrajinskom meste Užhorod (Zakarpatská oblasť).

Dejiny
------

Chrám bol postavený v roku 2000. Pravoslávni veriaci v Užhorode až do roku 1991 slúžili liturgiu v gréckokatolíckej katedrále, ktorú pravoslávna cirkev získala po násilnom zrušení gréckokatolíckej cirkvi po pripojení Podkarpatskej Rusi k Sovietskemu zväzu v roku 1945.

Architektúra
------------

Chrám je vybudovaný v typicky staroruskom architektonickom slohu a pripomína ruské pravoslávne chrámy Kyjevskej Rusi. Svojím vzhľadom symbolizuje spätosť s ruskou kultúrou a pravoslávnou cirkvou. Nachádza sa na Námestí sv. Cyrila a Metoda. Je vysoký 60 metrov a zmestí sa doň 5000 veriacich.

Externé odkazy
--------------

* REGNUM: СБУ обыскала храм Христа Спасителя в Ужгороде в поисках русинского сепаратизма Archivované 2014-04-21 na Wayback Machine
* Русская линия: Духовный лидер русин Димитрий Сидор стал почетным членом СПБ
Súradnice: 56° 19′ 47.09″ s.š. 43° 59′ 53.12″ v.d.

Chrám Narodenia Jána Krstiteľa
Minin v oblasti Nižnij Novgorod, nútiť ľudí, aby darovali
**Chrám Narodenia Jána Krstiteľa** (rus. Це́рковь Рождества́ Иоа́нна Предте́чи) je pravoslávny chrám v ruskom meste Nižný Novgorod na brehu rieky Volga.

História
--------

Cerkev patrí medzi najstaršie kamenné chrámy v meste. Terajšia stavba pochádza z roku 1683, ale na jej mieste stál starší chrám z 15. storočia. Vybudovaný je v tradičnom starorusko-byzantskom štýle. Bol niekoľkokrát prestavaný. V roku 1870 sa uskutočnila prestavby zvonice do dnešnej podoby. V roku 1937 komunisti chrám zatvorili a zmenili ho na školu pre športovcov - motocyklistov.

Súčasnosť
---------

Pravoslávnej cirkvi bol chrám vrátený na začiatku 90-tych rokov 20. storočia. Potreboval však rozsiahlu rekonštrukciu. Druhýkrát bol posvätený 4. novembra 2005.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chrám Narodenia Jána Krstiteľa (Nižný Novgorod)**

Externé odkazy
--------------

* Церковь Рождества Иоанна Предтечи, fotografie
* Церковь Иоанна Предтечи. Видеогид по Нижнему Новгороду
Súradnice: 46°28′59.44″S 30°43′51.75″V﻿ / ﻿46,4831778°S 30,7310417°V﻿ / 46.4831778; 30.7310417

Katedrála v Odesse
**Chrám Premenenia Pána** (rus. Одесский Спасо-Преображенский кафедральный собор) je najväčší pravoslávny chrám v ukrajinskom čiernomorskom prístave Odesa. Patrí Ukrajinskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva).

História
--------

Základný kameň chrámu bol položený 14. novembra 1795. Vzhľadom na búrlivé udalosti a finančné problémy bol chrám posvätený 25. mája 1808. Od roku 1837 sa stal katedrálnym chrámom. Chrám musel byť rozšírený a následne prebehlo niekoľko rozsiahlych rekonštrukcií. V roku 1936 komunisti chrám barbarsky zničili. O jeho znovupostavení sa začalo uvažovať po páde komunistického režimu a získaní nezávislosti.

Súčasnosť
---------

Práce na znovupostavení chrámu prebiehali v rokoch 1996 až 2005. Pri príležitosti 200 rokov od posvätenia chrámu bol inštalovaný 14-tonový zvon. 21. júla 2010 patriarcha Ruska Kirill I. posvätil hlavný oltár v obnovenom chráme.

Galéria
-------

* Katedrálne námestieKatedrálne námestie
* Ikony v chrámeIkony v chráme
* Chrámový zvonChrámový zvon

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chrám Premenenia Pána (Odesa)**

Externé odkazy
--------------

* Сайт, посвящённый собору
* Городская программа воссоздания собора
* Очерк о соборе
* Храмы Одессы Archivované 2012-03-26 na Wayback Machine
Súradnice: 56° 50′ 40″ s.š. 60° 36′ 35″ v.d.

Chrám na krvi (Jekaterinburg)
**Chrám na krvi** v Jekaterinburgu (rus. Храм-на-Крови, celý názov: Храм-на-Крови во имя Всех святых, в земле Российской просиявших) je veľký pravoslávny chrám v meste Jekaterinburg, ktorý bol postavený na mieste zavraždenia cára Mikuláša II. a jeho rodiny boľševikmi v roku 1918.

História
--------

Mikuláš II. s rodinou bol po prevrate v Rusku internovaný v tomto meste a uväznený v boľševikmi zhabanom dome inžiniera Ipatieva. Komunistický funkcionár Jakov Sverdlov vydal rozkaz na vyvraždenie celej cárskej rodiny. Ozbrojené komando v noci zo 16. na 17. júla 1918 vniklo do domu a postrieľalo príslušníkov cárskej rodiny.

V roku 1977 vtedajší komunistický funkcionár Boris Jeľcin vydal príkaz na zbúranie Ipatievovho domu. Po nástupe demokracie v Rusku sa začali na tomto mieste zhromažďovať pravoslávni veriaci a 18. augusta 1990 tu na pamiatku zavraždenej cárskej rodiny vztýčili prvý drevený kríž. Potom sa postupne rozbehla diskusia o stavbe chrámu na počesť rodiny posledného cára Ruského impéria.

Stavba chrámu
-------------

Chrám sa staval v rokoch 2000 až 2003 v rusko-byzantskom architektonickom štýle. Na jeho stavbe sa podieľali ruskí architekti G.B. Mazajev, V.P. Morozov a M.J. Gračjov. Novopostavený svätostánok bol posvätený 16. júla 2003 (výročie tragickej smrti cárskej rodiny). Chrám má päť kupol (najvyššia symbolizuje Krista spasiteľa a jeho štyroch evanjelistov). Interiér zdobí biely ikonostas, ktorý je dlhý 30 a vysoký 13 metrov. Chrám zdobia fresky a ikony členov cárskej rodiny, ich duchovných patrónov, svätcov ruskej pravoslávnej cirkvi, Krista Spasiteľa a Presvätej Bohorodičky. Pred chrámom je monumentálny pamätník s krížom venovaný Mikulášovi II. a jeho rodine.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Chrám na krvi (Jekaterinburg)**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka chrámu Archivované 2011-01-26 na Wayback Machine
* Národný katalóg pravoslávnej architektúry
Súradnice: 42°00′25″S 24°52′32″V﻿ / ﻿42,006944°S 24,875556°V﻿ / 42.006944; 24.875556

**Chrám svätého Juraja** – **„Ambelinský"** (bulh. Храм "Свети Георги" (Амбелински) – *Chram „Sveti Georgi (Ambelinski)"*) je pravoslávny chrám z obdobia bulharského národného obrodenia, nachádzajúci sa v miestnej časti Ambelino v centrálnej juhovýchodnej časti mesta Asenovgrad v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. V tesnej blízkosti cerkvi sa nachádza kaplnka Všetkých svätých.

História a charakteristika chrámu
---------------------------------

Na mieste súčasného chrámu stál kresťanský svätostánok rovnakého mena slúžiaci veriacim v mestskej časti Ambelino už predtým, čo vieme zo zápisov jeruzalemského patriarchu Chrysanta, ktorý spomína posviacku chrámu v roku 1720. Nevie sa, ako vyzeral, keďže bol zničený tureckými nájazdníkmi v priebehu 18. storočia. Súčasný chrám sa staval ako bulharský chrám v rokoch 1845 – 1848 pod vedením jugovského majstra Vasiľa Dimova. Chrám je postavený podľa vzoru chrámu svätého Juraja v Zografskom monastieri (bulharský kláštor v mníšskej autonómnej republike Athos), hovorí sa dokonca, že majster Vasiľ Dimov pred začiatkom výstavby na polostrov Athos vycestoval, aby si chrám mohol osobne pozrieť. Pri chráme v minulosti fungovala aj škola.

Chrám je najväčší spomedzi všetkých asenovgradských cerkví s dĺžkou 35, šírkou 18 a výškou 16 metrov. Budova je ohradená vysokými stenami. Samotný chrám je trojloďová bazilika s tromi kupolami a päťstennou apsidou. Na vonkajšej časti budovy sa nachádza nartex (chrámová predsieň). Vnútri sa nachádza ikonostas dlhý 15 a vysoký 8 metrov. Svätý Juraj je jediný chrám v meste, ktorý má dve zvonice, jednu pri severozápadnom a druhú pri severovýchodnom vchode. Zvonica pri severovýchodnom vchode je väčšia, zložená z dvoch hlavných častí stojacich jedna nad druhou a bola postavená v roku 1874. Severozápadná zvonica bola postavená v roku 1871, v roku 1948 bola poškodená a neskôr reštaurovaná.

V tesnej blízkosti chrámu sa nachádza aj kaplnka – krypta Všetkých svätých, ktorá tu v súčasnom vzhľade stojí od 19. storočia. Je to malá jednoloďová budova s apsidou. Nachádzajú sa v nej ikony z 18. a 19. storočia.

Galéria
-------

* Pohľad na chrámový komplex z juhovýchoduPohľad na chrámový komplex z juhovýchodu
* Ohradenie a severovýchodná zvonicaOhradenie a severovýchodná zvonica
* Pohľad na chrám zo severu – v popredí kaplnka Všetkých svätýchPohľad na chrám zo severu – v popredí kaplnka Všetkých svätých
* Severozápadná zvonicaSeverozápadná zvonica
* Detail severovýchodnej zvoniceDetail severovýchodnej zvonice
* Severovýchodný vchodSeverovýchodný vchod
* Chrámový dvor – pohľad na západnú časťChrámový dvor – pohľad na západnú časť
* Chrámový dvor – pohľad na východnú časťChrámový dvor – pohľad na východnú časť
* Pohľad na chrám z juhuPohľad na chrám z juhu
* Severozápadný vchodSeverozápadný vchod
* Kaplnka Všetkých svätýchKaplnka Všetkých svätých

Referencie
----------

1. 1 2 3   *asenovgrad.org* [online]. [Cit. 2017-08-03]. Dostupné online. Archivované 2017-03-16 z originálu.
2. 1 2 3  assenovgrad.com
**Cifruša bezkrídla** (*Pyrrhocoris apterus*, ľudové pomenovania: *električka*, *lopata*, *sanitka*, *muzikant*), patrí do čeľade cifrušovité a medzi bezkrídle bzdochy.

Je to v strednej Európe hojne rozšírený druh bzdochy. Dorastá do veľkosti okolo 1 cm a živí sa cicaním semien rastlín, mŕtvych živočíchov alebo vajíčok hmyzu. Veľmi často sa vyskytuje vo väčších skupinách.

Opis
----

Cifruša meria 10 – 12 mm. Má oválny obrys tela s nápadnou čierno-červenou kresbou. Krídla väčšinou nie sú plne vyvinuté. Nohy sú čierne. Pri starostlivejšom pozorovaní zistíme, že každá cifruša je v drobných detailoch odlišná. Kresba a veľkosť škvŕn na červenom podklade sa mierne mení. Jej výrazné a kontrastné sfarbenie ju chráni pred nepriateľmi – vtáky. Dáva najavo, že nie je jedlá a to ju ochraňuje.

Cicia prevažne rastlinné šťavy. Hlavnou zložkou stravy sú predovšetkým plody lipy – semená pokryté sladkými šťavami.

Rozmnožovanie a životný cyklus
------------------------------

Samice k sebe vábia samčeka sexuálne príťažlivými sekrétmi (feromónmi). Môže sa stať, že párenie trvá celý deň. Svoje vajíčka kladie samica do vlhkej pôdy, do štrbín kôry, pod lístie a mach. Cifruše môžeme pozorovať až do neskorej jesene. Prezimujú dospelí jedinci. Žľazy lariev produkujú ako u iných ploštíc typicky páchnuci sekrét slúžiaci na odstrašenie nepriateľa.

Výskyt
------

Ide o druh, ktorý je veľmi rozšírený v Európe, Severnej Afrike, severnej Ázii a Strednej Amerike. Vo svete žije 400 druhov cifrušovitých. Stretávame sa s ňou od apríla do septembra.

Ide o veľmi spoločenský druh. Už od skorej jari sa objavuje (vyhrieva) v húfoch pri múroch či pätách stromov. Vyskytuje sa v parkoch, alejách s agátmi alebo gaštanmi, na cintorínoch. Vo veľkom počte žije na lipách, občas aj na agátoch alebo tam, kde kvitne slez. Hoci im slnečný svit neprekáža, dávajú radšej prednosť tienistými miestam.

Referencie
----------

1. ↑  Felix, J.; Hísek, K.: Naší přírodou krok za krokem Zvířata. ISBN 80-00-00264-7, str. 46
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Větrovská, T. (překlad): Svět zvířat kolem nás. ISBN 80-85805-62-6, str. 310

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku ruměnice pospolná na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Cifruša bezkrídla**
Evanjelický kostol v Hrachove
**Cirkevný zbor Evanjelickej a. v. cirkvi Hrachovo** patrí do Rimavského seniorátu. Vznikol v roku 1594.[chýba zdroj] Tvoria ho obce Hrachovo (kostol z roku 1800), Veľké Teriakovce (kostol z roku 1710), Malé Teriakovce (kostol z roku 1410), Čerenčany (kostol z roku 1826), Nižný Skálnik (kostol), Kociha (kostol z roku 1856), Vyšný Skálnik a Kružno. Bohoslužobnou rečou zboru je slovenčina. K 31. decembru 2013 zbor počítal 375 členov.[chýba zdroj]

Nižný Skálnik bol do roku 1939 samostatným zborom. Čerenčany boli samostatným zborom do roku 2008.

Predsedníctvo zboru
-------------------

* Námestný farár: Mgr. Milan Krivda
* Zborová poddozorkyňa: Elena Šefčíková

Služby Božie
------------

9:30 Hrachovo 1. a 3. nedeľa, 9:45 Veľké Teriakovce 2. a 4. nedeľa, 11:00 Nižný Skálnik 2. a 4. nedeľa, 11:00 Malé Teriakovce 1. nedeľa (apríl až október podľa dohody), 11:00 Čerenčany 3. nedeľa, 14:00 Kociha 4. nedeľa v mesiaci (apríl až október)

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online. Archivované 2014-04-26 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Stránka CZ Hrachovo
Na mape sú zobrazené dve základné cesty Varjagov: Cesta zo Škandinávie do Grécka (fialová) a Cesta zo Škandinávie do Perzie (červená). Ostatné obchodné cesty sú vyznačené oranžovou farbou.
**Cesta zo Škandinávie do Grécka** bola stredoveká riečna cesta, ktorá viedla zo Škandinávie naprieč východnou Európou do Byzantskej ríše. Prvýkrát sa názov tejto cesty objavil v kronike letopisca Silvestra. Vo 8. - 9. storočí bola jednou z expanzívnych ciest Vikingov (Varjagov, ktorí žili v oblasti úmoria Baltského mora) vedúcich na juh do juhovýchodnej Európy a Malej Ázie. Túto istú cestu využívali aj ruskí kupci, ktorí obchodvali s Konštantínopolom a s obyvateľmi Škandinávie.

K tejto ceste existovala aj paralelná cesta - tzv. Cesta zo Škandinávie do Perzie, - ktorá viedla cez Volgu a Kaspické more a tiež západná cesta, ktorá spájala sever s regiónom Stredozemného mora.

Známa je aj oveľa staršia verzia tejto cesty vedúca priamo z Baltského mora k Západnej Dvine a odtiaľ cez Dneper do Čierneho mora.

Význam
------

Zo začiatku tak ako táto cesta aj jej podobné využívali Vikingovia na svoje pustošivé nájazdy na ekonomicky a kultúrne rozvinutejšie mestá Európy a Byzantskej ríše. Neskôr sa táto cesta stala dôležitou obchodnou cestou, ktorá spájala Škandináviu (severnú Európu) a bohatú Byzantskú ríšu. Popri ceste Varjagovia kolonizovali priľahlé územia, a tak vznikli varjago-slovanské štátne útvary (kniežatstvá) vikingskej dynastie Rurikovcov v Novgorode (Rurikovo mesto, Stará Ladoga) a neskôr aj v Smolensku a Kyjeve.

Časom význam obchodnej cesty upadol a jej definitívny koniec stanovil rozpad Kyjevskej Rusi, centralizácia krajín Škandinávie, pád Byzantskej ríše a, nakoniec, obsadenie území okolo Volgy Tatármi.

V časoch Stenku Razina (1630 - 1671) túto cestu využívali záporožskí kozáci na svoje lúpežnícke výpravy na hlavné mesto Osmanskej ríše - Konštantínopol.

Referencie
----------

1. ↑  Inštitút dejín materiálnej kultúry - Rurikovo mesto Archivované 2007-10-13 na Wayback Machine (po rusky)
2. ↑  Inštitút dejín materiálnej kultúry - Stará Ladoga Archivované 2012-01-05 na Wayback Machine (po rusky)

Pozri aj
--------

* Dejiny Ruska
* Dejiny Ukrajiny