recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Duchovenstvo** (iné názvy: **klérus, klerici, duchovní, duchovný stav**) je súhrn osôb vykonávajúcich náboženské funkcie v určitej cirkvi ako povolanie. 

Pojem pôvodne pochádza z kresťanského náboženstva, ale dnes sa analogicky používa aj na iné náboženstvá. 

V marxistickej historiografii je to privilegovaný stav feudálnej spoločnosti, ktorého vládnuce postavenie sa opieralo o vlastníctvo rozsiahlych pozemkových
fondov.

Katolíci
--------

Z pohľadu katolíkov je to súhrn osôb, ktoré boli predmetom zvláštneho svätenia, majú duchovnú moc, ktorú ostatní veriaci nemajú, a sú hierachicky organizovaní podľa istých princípov. Na čele hierarchie stojí pápež. Duchovným sa môže stať len katolícky kresťan mužského pohlavia. 

Podľa súčasných predpisov je klerikom len absolvent vysvätenia za diakona, kňaza alebo biskupa. Podľa starších predpisov (do roku 1972) sa za klerikov považovali osoby, ktoré prijali tonzúru, štvoricu nižších svätení (dverník, lektor, exorcista, akolyta) a poddiakonát.

### Členovia duchovenstva

Pápež, prvý biskup a následník apoštola Petra, odvodzuje svoju autoritu z Kristovej vôle. Je biskupom rímskej diecézy a kontroluje dianie v katolíckej cirkvi. Sídli vo Vatikáne.

Kardináli volia pápeža a sú jeho poradcami. Pôsobia po celom svete a informujú pápeža o potrebách cirkvi.

Biskupi, následníci apoštolov, sú zodpovední za miestne cirkvi. Pápež ich občas zvoláva na zhromaždenia – koncily, a tam rozhodujú o ďalšej orientácii svetovej cirkvi. Posledný bol Druhý vatikánsky koncil. Súhrn biskupov vytvára episkopát.

Katolícki kňazi sú v stálom kontakte s laikmi. Od 10. storočia sú rímskokatolícki kňazi viazaní celibátom.

Rehoľníci a rehoľníčky sa z vernosti k evanjeliu zriekajú sveta a venujú sa modlitbe. Dobrovoľne prijímajú chudobu a poslušne idú tam, kam ich pošlú ich predstavení. Podľa cirkevného práva platného do roku 1983 sa niekedy zaraďovali do kléru ako špecifická skupina, inokedy nie. Od roku 1983 sa zaraďujú do kléru len tí rehoľníci, ktorí sú diakonmi, kňazmi alebo biskupmi.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Akrečný klin vznikajúci nad subdukčnou zónou (USGS).
**Akrečný klin** alebo **akrečná prizma** sú nakopené sedimenty v čele aktívneho kontinentálneho okraja, ktoré sa akretujú (naliepajú) na nadložnú platňu nad subdukčnou zónou. Väčšinu materiálu akrečnej prizmy tvoria usadené horniny morského pôvodu, ktoré sú odtrhnuté z podložnej subdukujúcej platne, niekedy však obsahuje aj zerodované sedimenty vulkanického pôvodu, ktoré môžu pochádzať z ostrovného oblúka nadložnej platne.

Akrečný klin získal názov vďaka svojmu tvaru v kolmom reze. Takýto tvar nemajú len dnes fungujúce kliny nad subdukčnými zónami ale aj fosílne zachované v orogénnych pásmach, napríklad v karpatskom flyšovom pásme.

Stavba a vznik
--------------

Vnútorná štruktúra akrečného klinu zodpovedá klasickým tenkokôrovým (superficiálnym) vrásovo-násunovým pásmam. Tvorí ich viacero násunových telies s vergenciou smerom k hlbokomorskej priekope. Najmladšie násuny sa väčšinou vytvárajú na vonkajšej strane (bližšie k subdukčnej zóne) zatiaľ čo staršie násuny sa nachádzajú v zázemí (ďalej od subukčnej zóny). Toto však nemusí platiť ak dochádza k násunom mimo poradia (tzv. out of sequence). Staršie násuny sú typické väčšou deformáciou, v porovnaní s mladšími, alebo novovznikajúcimi vo frontálnej časti násunov.

Akrečný klin vzniká zoškrabávaním výplne hlbokomorskej priekopy, tvorenej najčastejšie hlbokovodnými (pelagickými) usadenými horninami, väčšinou rôznymi turbiditmi teda flyšom. Tieto horniny sa vyznačujú striedaním piesčitých a jemnozrnných ílovitých vrstiev. Ílovce a bridlice sú mäkké horniny, často so značným obsahom vody (tzv. pórových fluíd) vo svojej štruktúre. Takéto horniny so zvýšeným obsahom fluíd pod tlakom sa po zatiahnutí do strižnej zóny v blízkosti rozhrania subdukujúcich platní ľahko deformujú. Dochádza k vzniku zón odlepenia, tzv. décollement. Horniny sa odliepajú z ponárajúcej sa, väčšinou oceánskej platne a zachytávajú sa na nadložnej. V prípade, že akrečný klin pri subdukčnej zóne chýba je dôkazom tektonickej erózie, keď sú sedimenty pohltené v subdukčnej zóne a nezachovajú sa.

Referencie
----------

1. ↑  Kearey, P. Klepeis, K.A. Vine, J.F. 2009, *Global Tectonics. 3rd Edition*, Wiley-Blackwell, Chichester, 496 s.
2. ↑  Westbrook, G.K. 2005, *Convergent Plate Boundaries and Accretionary Wedges.* in Selley, R.C. Cocks, L.R.M. Plimer, I.R. (Editors), *Encyclopedia of Geology. Volume 5*, Elsevier, Amsterdam, s. 307-317

|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |
**Nerovnica** je algebrická úloha, pri ktorej sa hľadajú všetky čísla danej množiny, ktoré spĺňajú danú nerovnosť.

Nerovnice sa riešia tak, že sa ekvivalentnými úpravami prevedú na jednoduchší tvar, z ktorého je možné určiť riešenie nerovnice.

Pri riešení nerovníc sa často využíva, že pre dve čísla {\displaystyle a,b} platí, že pokiaľ {\displaystyle ab>0}, potom je buď {\displaystyle a>0} a {\displaystyle b>0} alebo {\displaystyle a<0} a {\displaystyle b<0}. Často sa využíva aj skutočnosť, že pre {\displaystyle a>b} platí {\displaystyle {\frac {1}{a}}<{\frac {1}{b}}}.

Úpravy nerovnice majú na rozdiel od úprav rovníc vplyv aj na reláciu oboch strán nerovnice. Napríklad po vynásobení nerovnice {\displaystyle -2x>-1} číslom {\displaystyle -1} sa zmení nerovnosť na {\displaystyle 2x<1}, tzn. dôjde ku zmene znamienka nerovnosti.

Podobne ako pri rovniciach je možné nerovnice rozdeliť na *algebrické* a *nealgebrické*.

Pri nerovniciach sa často používa grafické riešenie, pretože je názorné. Pokiaľ sú známe korene rovnice {\displaystyle f(x)=0}, je možné ich použiť pri riešení nerovnice {\displaystyle f(x)>0}, pretože korene určujú krajné body intervalov, ktoré sú riešením nerovnice. Grafické riešenie umožňuje rýchlo určiť, ktoré z intervalov sú riešením a ktoré nie.

Referencie
----------

1. ↑  K. M. DELVENTHAL, A. KISSNER, M. KULICK. *Kompendium matematiky*. Banská Bystrica: Compact Verlag, 2004, [cit. 2004-03-08].

Pozri aj
--------

* Rovnica (matematika)
**Česká vysočina** (v geomorfológii) alebo **Český masív** (v geológii) je geomorfologická provincia, zaberajúca väčšiu časť Česka a siahajúca tiež do Nemecka, Rakúska a Poľska. Je to geologicky stará oblasť, tvorená prvohornými pohoriami, ktoré boli vystavené dlhodobej erózii. Ich najvyššie časti dnes tvoria prirodzené hranice Česka.

Geografické vymedzenie
----------------------

Na severe spadá Česká vysočina do Stredoeurópskej nížiny, na východe ju Moravské úvaly oddeľujú od Západných Karpát. Na juhu je zhruba ohraničená Dunajom, i keď v k nej v Rakúsku geologicky patria i niektoré výbežky na pravom brehu Dunaja - tzv. Žulovo-rulová vysočina. V Nemecku siahajú jeho horské celky až k sasko-bavorským hraniciam a do Durínska.

Geológia
--------

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Geológia Českého masívu*
Niektoré časti Českej vysočiny sú staré 350 až 500 miliónov rokov. Blízko Zwettlu dosahuje vek až 800 miliónov rokov. Česká vysočina vznikala v prvohorách v priebehu kaledónskeho a neskoršieho hercýnskeho vrásnenia, kedy sa najprv v silúre zrazili pevninské bloky Laurentie a Baltiky, čím vytvorili tzv. Lauráziu, ktorá sa neskôr v karbóne zrazila s Gondwanou, čím vznikol superkontinent Pangea. Vytvoril sa mimoriadne dlhý reťazec hôr, od Apalačských hôr cez dnešné Španielsko, Bretaň, francúzsky Centrálny masív a stredné Nemecko až do Česka. Vyklenuté horstvo bolo stovky miliónov rokov vystavené erózií.Toto horské pásmo bolo v kriede rozdelené novovzniknutým Atlantikom. V priebehu druhohôr v horstve došlo k rozsiahlej erózii, bolo zaplavené morom. Z tohto obdobia sa zachovali v oblasti Labe vrstvy pieskovcov, ílovcov a typických kremitých slieňovcov tzv. opúk. Tieto horniny dnes vypĺňajú českú kriedovú panvu. Následné alpínske vrásnenie, pri ktorom sa na Český masív z východu nasunuli Západné Karpaty a z juhu Východné Alpy, spôsobilo rozlámanie na rad menších krýh, z ktorých boli niektoré vyzdvihnuté - vznikli Krušné hory, Krkonoše a Šumava. Tomuto prejavu vzdialenej orogenézy sa tiež hovorí germanotypná tektonika. Na východe tiež došlo dôsledkom tlaku Západných Karpát k ohybu, čím vznikla takzvaná čelná karpatská predhlbeň a rad ďalších paniev, ktoré vyplnili jazerá a močiare. Tu vznikalo v priebehu treťohôr uhlie. Počas ľadových dôb v štvrtohorách zo severu do Krkonôš a Jeseníkov zasahoval kontinentálny ľadovec, ktorý výrazne zarovnal ich reliéf. Z oblasti Škandinávie doniesol tiež obrovské tzv. bludné balvany.

Referencie
----------

* Vališ, J. a kolektív, 1991: *Prírodopis 8*, Slovenské pedagogické nakladateľstvo, Bratislava, s. 122 - 126
* Prociková, A. a kolektív, 1992: *Školský lexikón*. Slovenské pedagogické nakladateľstvo, Bratislava, s. 58

### Ďalšie zdroje

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Súradnice: 45°38′29″S 25°35′08″V﻿ / ﻿45,64139°S 25,58556°V﻿ / 45.64139; 25.58556

**Čierna veža** (rum. Turnul Negru, maď. Fekete torony, nem. Schwarze Turm) je veža v rámci systému opevnenia mesta z obdobia stredoveku nachádzajúca sa vo svahu kopca pri severnej hranici historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Veža bola postavená v 14. storočí vo svahoch kopca Straja, známeho tiež ako Romul pri severnej hranici historického centra mesta a slúžila ako pozorovacia a strážna veža v rámci vonkajšieho opevňovacieho systému Brašova.

Vo svojej histórii čelila dvom veľkým požiarom. Prvý požiar, ktorý vežu postihol 23. júla 1599 bol spôsobený zásahon blesku a spôsobil začiernenie vonkajších stien budovy. Druhý v roku 1696 poškodil konštrukciu veže a budová musela byť následne renovovaná.

V roku 1756 bola veža použitá ako útočisko pre nenakazených obyvateľov mesta počas morovej epidémie.

V 20. storočí prebehlo niekoľko renovácií. Prvá bola vykonaná v roku 1901 a boli pri nej renovované vrchné časti veže. Veľká rekonštrukcia prebehla v roku 1996, kedy bola nad vežou postavená aj ochranná sklenená strecha. Stalo sa to po tom, čo v dôsledku silných dažďov v noci z 3. na 4. apríla v roku 1991 spadla južná stena budovy. Ďalšia renovácia prebehla na začiatku 21. storočia v roku 2001 a bol pri nej zreštaurovaný interiér veže.

Názov pochádza od stien, ktoré ostali čierne po požiari v roku 1599, dnes po poslednej renovácii má svoju pôvodnú bielu farbu. 

Veža je vysoká 11 metrov a je štvorcového pôdorysu. Ako materiál pre stavbu boli použité kamene a steny stavby sú až 2 metre hrubé.

Do veže existovali dva vstupy, jedným bol hlavný vchod vo výške 2 metrov nad úrovňou zeme, prístupný po padacom moste a druhým bol podzemný tunel.

Dnes sa vo veži nachádza expozícia župného historického múzea venovaná výrobkom miestnych remeselníkov z obdobia stredoveku.

Zaujímavosť
-----------

* Čierna veža je jednou zo štyroch pozorovacích obranných veží, ktoré boli postavené nezávisle na hradbách okolo mesta a sú tak súčasťou vonkajšieho opevňovacieho systému mesta Brašov.

Galéria
-------

* celkový pohľad na vežu zo západucelkový pohľad na vežu zo západu
* pohľad od veže na Čierny kostolpohľad od veže na Čierny kostol
* pohľad od veže na historické centrum Brašovapohľad od veže na historické centrum Brašova

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  brasovtour.com
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  merg.in
3. 1 2 3 4 5 6  welcometoromania.ro
4. 1 2 3 4 5 6  ghidlocal.com
5. 1 2  zilesinopti.ro
Pražská defenestrácia na vyobrazení dobového letáku
**Česká vojna** alebo **české stavovské povstanie** bol konflikt v rokoch 1618 až 1620, prvá fáza tridsaťročnej vojny. 

České protestantské stavy povstali proti cisárovi Matejovi II. pretože ich práva boli porušované. Stavy ostro vystúpili proti katolíckym miestodržiteľom a zvrhli ich z okien Pražského hradu. Bola to tzv. druhá pražská defenestrácia.

Českí páni zostavili vládu tridsiatich direktorov a hľadali pomoc v protestantskej Európe. Na ich stranu sa postavila Protestantská únia pod vedením Fridricha Falckého, ktorého si zvolili za panovníka. Tento panovník vládol len jednu zimu, preto je nazývaný "zimný kráľ".

Nový cisár Ferdinand II. zorganizoval silné žoldnierske vojsko, ktoré podporovala Katolícka liga. 8. novembra 1620 v bitke na Bielej hore boli české protestantské stavy porazené. Následky pre český národ boli:

* na Staromestskom námestí bolo popravených 27 účastníkov odboja, medzi ktorými bol aj slovenský lekár Ján Jesenius.
* majetky protestantských šľachticov boli skonfiškované a pridelené ľuďom verným Habsburgovcom
* panovník vydal nariadenie, podľa ktorého ten, kto ho nebude nasledovať v otázke náboženstva, musí odísť z krajiny (takto odišiel aj Ján Amos Komenský).

Literatúra
----------

* FUKALA, Radek: Pražská defenestrácia : Predohra tridsaťročnej vojny. In: *Historická revue*, roč. XXV, 2014, č. 2, s. 8  –  15.

Pozri aj
--------

* 27 českých pánov
* Tridsaťročná vojna

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Česká vojna**
**Zdvojenie kocky** je geometrická úloha, v ktorej treba prísť na postup, ako sa geometrickým spôsobom (teda len za pomoci pravítka a kružidla) dá skonštruovať hrana kocky, ktorá má dvojnásobný objem ako kocka so zadanou dĺžkou hrany.

Zdvojenie kocky patrí medzi trojicu geometrických úloh, ktorých riešením sa zaoberali už antickí Gréci (napr. aj Platón a jeho žiak Euklides):

* zdvojenie kocky,
* trisekcia uhla,
* kvadratúra kruhu.

Tieto úlohy sa nedajú riešiť pomocou jednoduchého kružidla a pravítka (teda Euklidovskej konštrukcie). Práve úloha zdvojenia kocky vyvolala diskusiu o oprávnenosti toho, aby sa trvalo na hľadaní konštrukčných metód založených výhradne na používaní kružidla a pravítka. Je známe, že aj sám Platón, dokázal úlohu zdvojenia kocky riešiť využitím iných metód.

Referencie
----------

1. ↑  M. BILLICH - M. TRENKLER. *Zbierka úloh z geometrie*. Ružomberok: Pedagogická fakulta Katolíckej univerzity, 2013, [cit. 2013-03-08]. ISBN 978-80-561-0058-5.

Externé odkazy
--------------

* Niekoľko historických poznámok ku geometrickým konštrukciám
**Česká moderna** bola skupina mladej generácie českých spisovateľov v 90. rokoch 19. storočia.

Vznik a vývoj
-------------

Skupina sa sformovala na základe Manifestu Českej moderny, ktorý vyšiel v roku 1895 v časopise Rozhledy. Jeho autorom bol básnik Josef Svatopluk Machar.

Kvôli vnútornej nejednotnosti mala skupina len krátke trvanie.

Charakteristické znaky
----------------------

Vzhľadom na rôznorodé zameranie vtedajších spisovateľov, skupina nemala jednotný umelecký program. Naproti tomu presadzovala právo na *osobité poňatie* tvorby a *individualizmus* (nezávislosť od spoločenských noriem). Jednotiacim prvkom príslušníkov skupiny však bol *nonkonformizmus* (rozchod s vládnucou politikou). Programové vyhlásenie sa teda týkalo skôr politickej situácie, ako umenia.

Výrazne sa líšila od predchádzajúcej generácie v českej literatúre. Ostro útočila proti tvorbe lumírovcov aj realistov. Predstavitelia Českej moderny nadväzovali na dielo Karla Havlíčka Borovského a Jana Nerudu.

Predstavitelia
--------------

* Josef Svatopluk Machar
* Antonín Sova
* Otokar Březina
* Vilém Mrštík
* Josef Karel Šlejhar
* František Václav Krejčí
* František Xaver Šalda
* Josef Bohuslav Foerster
* V. Novák
* O. Ostřil
* Karel Hlaváček

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Česká moderna na českej Wikipédii.*
**Kondomínium** alebo **kondominát** je v medzinárodnom práve spoluvláda (spoločná vláda) viacerých štátov nad určitým územím (ako kondomínium sa označuje aj takto ovládané územie), pozri kondomínium (medzinárodné právo)

**Kondomínium** alebo **condominium** (z angl. resp. z lat.) alebo **kondominát** je v Severnej Amerike (prenesene aj v iných štátoch) vlastnícke právo k nehnuteľnosti, ktoré je vlastne spojením dvoch právnych titulov v jeden – jednak individuálneho vlastníckeho práva k jednotlivému bytu a jednak spoločného vlastníctva spoločných priestorov tej istej nehnuteľnosti (ako kondomínium sa označuje aj samotná takto vlastnená nehnuteľnosť), pozri kondomínium (nehnuteľnosť)

**Condominium** (lat.) môže byť (najmä v rímskom práve a v stredoveku):

* spoluvlastníctvo
* podielové spoluvlastníctvo
* obmedzené vlastníctvo

Symbol rozcestiaSymbol rozcestia

*Toto je rozlišovacia stránka. Obsahuje rozličné významy uvedeného hesla.*

Ak ste sa sem dostali cez odkaz v článku, prosím, vráťte sa a opravte ho tak, aby odkazoval priamo na najvhodnejší význam.
**Zdvihový objem** je časť pracovného priestoru valca v piestovom stroji s priamočiarym vratným pohybom piesta vymedzený hornou a dolnou úvraťou. Zdvihový objem neznamená celkový objem piestového stroja, pretože aj v horej úvrati piesta zostáva časť pracovného priestoru s nenulovým objemom. Tento priestor nazývame kompresný priestor. Preto sa dá zdvihový objem definovať aj ako rozdiel objemov pracovného priestoru medzi dolnou a hornou úvraťou.

Zdvihový objem sa označuje **Vz** a závisí od vzdialenosti medzi úvraťami tzv. zdvihu (odtiaľ názov) a priemetu plochy piesta do roviny kolmej na os jeho pohybu. Udáva sa v jednotkách objemu, prakticky najčastejšie v litroch, alebo centimetroch kubických. 

Ak predpokladáme kruhový prierez piesta použitý u väčššiny piestových strojov, potom platí:

**Vz** = π × {\displaystyle {\frac {D^{2}}{4}}} × Z × i 

* **D** - priemer piesta, alebo vŕtanie valca
* **Z** - zdvih piesta, alebo vzdialenosť medzi hornou a dolnou úvraťou
* **i** - počet valcov stroja

Význam zdvihového objemu
------------------------

Zdvihový objem sa používa na porovnávanie veľkosti piestových strojov, pretože je to veličina od ktorej priamo závisia výkonové parametre stroja.

Ak sa vybrané parametre piestového stroja vydelia zdvihovým objemom, získame tak porovnávacie parametre, pomocou ktorých môžeme porovnať navzájom aj stroje rôznych veľkostí. Príkladom takéhoto parametra je litrový výkon - podiel výkonu a zdvihového objemu vyjadreného v litroch.
**Konečne sami** (***Endlich allein***) je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Premiéra sa konala 30. januára 1914 v Theater an der Wien. Libreto napísali Alfred Maria Willner a Robert Bodanzky.

Opereta bola prepracovaná a uvedená na novo v roku 1930 pod názvom "Schön ist die Welt".

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

V švajčiarskom hoteli sa mladý atašé zamiluje do mladej americkej slečny, Dolly zasnúbenej s jedným nie príliš inteligentným grófom. Atašé je s počiatku dosť bojazlivý, ale keď sa dozvie, že Dolly by rada vystúpila na miestny štít, prezlečie sa za horského vodcu. Dolly sa najprv mladý vodca páči a imponuje jej jeho záujem o ňu. Po čase jej však začne pripadať až príliš dotieravý a to ju vyľaká. Nestihnú sa vrátiť včas a sú nútení prenocovať v horách. Večer sa atašé jednoznačne prejaví, ako gentleman. Vyznajú si lásku. Keď slečna zaspí atašé bdie ned jej spánkom.

V poslednom dejstve Dolly zruší svoje pôvodné zásnuby a uzavrie nové ...
Zdvíhacie čelo na valníkovej nadstavbe
**Zdvíhacie čelo** je druh zdvíhacej plošiny. Je to zariadenie, ktoré uľahčuje manipuláciu s nákladom nákladného automobilu. Dopĺňa alebo úplne nahrádza zadné čelo valníkovej alebo skriňovej nadstavby a umožňuje zdvíhať a skladať náklad z úrovne vozovky do výšky podlahy nákladného priestoru. Náklad vozidla vybaveného zdvíhacím čelom tak možno vyložiť alebo naložiť aj bez pomoci žeriavu alebo vysokozdvižného vozíka pomocou nízkozdvižného vozíka.

Konštrukcia
-----------

Plošinu tvoria oceľové alebo hliníkové profily (nosníky) a nosný plech a poháňajú ju hydraulické valce alebo elektromotory. Ovládanie plošiny je realizovateľné väčšinou tlačidlovým ovládačom na kábli, umožňujúcom zaujať personálu bezpečné miesto s dostatočným prehľadom. Niektoré plošiny je možné montovať aj za zadnú bočnicu, najnovšie modely sa podsúvajú pod podlahu korby.

Pozri aj
--------

* Nákladný automobil
* Nízkozdvižný vozík
* Vysokozdvižný vozík

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zdvíhacie čelo**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Zvedací plošina na českej Wikipédii.*
Let L-410UVP-E Slovinských vzdušných síl
**Let Kunovice** (Kunovice sú mesto) je český (pôvodne česko-slovenský) civilný výrobca lietadiel. Najúspešnejší bol s výrobou L-410 Turbolet.

V roku 1936 začala letecká fabrika na výrobu lietadiel svoju prevádzku ako časť priemyselného koncernu Škodovy závody. Pred a počas druhej svetovej vojny vyvíjajúca sa továreň ponúkala iba služby opráv lietadiel. Po skončení vojny bola továreň scentralizovaná štátom a v rokoch 1950-53 bola postavená nová továreň. V rokoch 1957-1967 sa premenovala na Strojírny první pětiletky a v roku 1967 sa znova premenovala na Let. Vyrábali sa tu viaceúčelové letúny Aero Ae 45 a Aero Ae 145 a v licencii od roku 1953 sovietske cvičné letúny Jakovlev Jak-11 (pod označením C-11, cvičný typ pod označením C-11U). 
V roku 1957 spoločnosť začala vyvíjať slávne ľahké úžitkové lietadlo L-200 Morava a štyri roky po tom Z-37 Čmelák, lietadlo pre poľnohospodárske účely, kde obe lietadlá priniesli so sebou veľký komerčný úspech. Po čase LET tiež začal vyrábať ľahké výcvikové lietadlo L-29.

L-200 Morava, jedno z najvyrábanejších českých lietadiel.
Niekoľko rokov firma vyvíjala a vyrábala i mnoho typov klzákov - Zlín Z 22, Z 124 Galanka, LF 109 Pionýr, Z 425 Šohaj. A taktiež i slávne Blaníky - L-13, L-23 a L-33.

Počas 60. rokov tu bol vyvinutý 19-miestny turbovrtuľový letún - L-410 Turbolet, ktorý sa doposiaľ vyrába. Tento typ prešiel mnohými vylepšeniami a modernizáciami; L-410 UVP-E20 a L 420 sú samostatne certifikované úradmi EASA a FAA.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **LET Kunovice**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoČeský portál |
Súradnice: 48°17′17″S 17°16′21″V﻿ / ﻿48,288109°S 17,272432°V﻿ / 48.288109; 17.272432

**Ústredná pálenica** bol podnik rovnomenného družstva na výrobu ovocných likérov, ktorý sa nachádzal na Šancovej ulici v Pezinku. Architektom stavby bol Friedrich Weinwurm.

História
--------

V lete 1918 vzniklo družstvo Ústredná pálenica, ktoré nasledujúci rok odkúpilo pozemok Davida Reisnera na Šancovej ulici. David Reisner sa potom stal odborným vedúcim Ústrednej pálenice. Stavba bola dokončená v roku 1921 a jej náklady spolu s vybavením činili 2 000 000 československých korún, z čoho družstvo zabezpečilo 300 000 korún. Neskoršia finančná situácia v liehovarníctve a zadlženie pálenice ju dostalo do straty.

V 40. rokoch sa družstvo dostalo do likvidácie a v júni 1942 boli budovy odkúpené Slovenskou bankou a pričlenené k podniku Figaro v Trnave. Tento podnik pálenicu zakrátko predal bratislavskému veľkoobchodníkovi Ferdinandovi Chlumeckému a ten v septembri 1942 spoločnosti „Edwin Piesch, továreň na éterické oleje, tresti a kuléry". Po zániku spoločnosti bola na palenicu uvalená národná správa a bola znárodnená. V roku 1954 sa stala súčasťou Západoslovenského liehového priemyslu, n. p. v Leopoldove a v roku 1957 Malokarpatského vinárskeho podniku, n. p. v Bratislave.

Zánik
-----

Miesto, kde stála Ústredná pálenica, v roku 2023
Stavba bola zbúraná v roku 2012 a na jej mieste v súčasnosti stoja bytové a rodinné domy.

Referencie
----------

1. 1 2   *Premeny - Stavebný obraz Pezinka 1900 - 1945*
7.12.2022 - 31.5.2023 *[online]. www.mestskemuzeumpk.sk, [cit. 2023-05-29]. Dostupné online.*
**Michael James Way** (\* 10. september 1980, Newark, New Jersey, USA) je americký basgitarista skupiny My Chemical Romance a mladší brat frontmana skupiny Gerarda Waya.

Životopis
---------

Mikey sa narodil v Newarku v New Jersey. S Gerardom sú vzdialení príbuzní Joe Rogana, moderátora šou Faktor strachu na NBC, je to tiež bývalý člen sitcomu NewsRadio.

Mikey prišiel s názvom skupiny My Chemical Romance, keď si čítal knihu *Ecstasy: Three Tales of Chemical Romance* od Irvina Welsha počas práce v kníhkupectve Barnes & Noble v Cliftone, New Jersey.

O Mikeym sa hovorilo, že sa naučil hrať na basgitaru len kvôli skupine, ale na DVD Life on the Murder Scene potvrdil, že už odmala hral ako amatér a dokonca mohol hrať s Frankovou bývalou skupinou Pencey Prep, ale nezobrali ho. Hrá na basgitaru Fender Standard Precision Bass alebo na Fender Jaguar Bass.

Osobný život
------------

7. marca 2007 si po koncerte v Las Vegas v zákulisí arény vzal svoju snúbenicu Aliciu Simmonsovú. Oddal ich James Dewees, frontman kapely Reggie and the Full Effect. Skupina neskôr oznámila, že Mikey ich na chvíľu opúšťa, aby mal viacej času na Aliciu. Gerard oznámil na stránke, že Mikeyho nahradí gitarový technik Matt Cortez.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mikey Way na českej Wikipédii.*
**Mikinas** (starogr. *Μικίνας* – *Mikinas*) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 324 pred Kr.

Mikinas z ostrova Rodos zvíťazil v Olympii v behu na jedno stadion na 114. hrách v roku 324 pred Kr. Beh na jedno stadion bol najstaršou olympijskou súťažnou disciplínou zavedenou už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a ostal jedinou do roku 724 pred Kr. keď sa na hrách zaviedol aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj po zavedení ďalších súťažných disciplín vždy považoval za hlavné preteky, menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda.

Staroveký autor Diodoros Sicílsky uvádza víťazstvo olympionika Mikina v súvislosti s datovaním osláv Alexandrovho úspešného návratu do Perzie z ťaženia do Indie.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 17,113,1.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 377.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Armas Clifford „Mike" Markkula Jr.** (\* 11. február 1942) je americký podnikateľ, ktorý bol anjelský investor a druhý CEO spoločnosti Apple Computer, Inc.. Poskytol spoločnosti potrebný začiatočný kapitál a manažérsku podporu. So Steveom Jobsom a Steveom Wozniakom sa zoznámil, keď hľadali financie pre výrobu osobného počítača Apple II. Vďaka tomuto financovaniu Apple získalo partnera a a stalo sa firmou.

Životopis
---------

Markkula zarobil milióny na akciách, ktoré kúpil ako marketingový manažér spoločnosti Fairchild Semiconductor a Intel. Odišiel vo veku 32 rokov.

„Dôchodok" opustil potom, ako spoznal Steva Jobsa. Odporučili mu ho Regis McKenna a Don Valentine, investori, ktorí nemali záujem financovať Apple. Markkula ho navštívil a Jobs ho presvedčil o trhovom potenciáli počítača Apple II. V roku 1977 Markkula priniesol do firmy svoje skúsenosti z biznisu, 250 000 $ (80 000$ ako investíciu do firmy a 170 000$ ako pôžičku) a stal sa tretinovým vlastníkom a zamestnancom číslo 3. Taktiež priviedol do firmy jej prvého prezidenta, Michaela Scotta, ktorého nahradil v rokoch 1981 až 1983. Markkula bol riaditeľom od 1985 do roku 1997, kedy sa po návrate Jobsa do Apple sformovalo nové vedenie. Wozniak, ktorý vlastnoručne vytvoril prvé dva počítače Apple, pripisuje úspechy Applu viac Markkulovi ako sebe.

Po odchode z Apple Markkula pokračoval vo financovaní ďalších firiem: Echelon Corporation, ACM Aviation, San Jose Jet Center a Rana Creek Habitat Restoration. Založil nadáciu Markkula Center for Applied Ethics v Santa Clara University, kde je v súčasnosti riaditeľom.

Je investorom v spoločnosti Crowd Technologies, ktorá vyvíja webovú aplikáciu Piqqem, využívajúcu múdrosť davov pre predpovedanie vývoja na burze. Je tiež investorom škótskej firmy RunRev.

Osobný život
------------

Markkulová rodina je z Fínska.

Referencie
----------

1. 1 2  MARKOFF, John. An 'Unknown' Co-Founder Leaves After 20 Years of Glory and Turmoil. *New York Times*, 1997-09-01. Dostupné online [cit. 2010-05-12].
2. ↑  Jessica Livingston, Founders at Work - Stories of Startups' Early Days, Interview with Steve Wozniak, P. 56
3. ↑  Jason Zasky, "The Failure Interview: Apple Computer Co-Founder Steve Wozniak", *Failure Magazine*, July 2000.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mike Markkula na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: n2019013994
* VIAF: 2358155345593606430007
* WorldCat: lccn-n2019013994
**Taktika vlčích svoriek** je spôsob ponorkového boja proti chráneným konvojom. Boli to skupinové nočné útoky ponoriek. Aplikovaná bola iba nacistickým Nemeckom počas druhej svetovej vojny.

Jej autorom bol admirál Karl Dönitz, pôvodná myšlienka vznikla už v roku 1935. Plán vychádzal z úvahy, že ponorka na hladine je nezachytiteľná hydroakustickými prostriedkami, pretože tieto nereagujú na plávajúce lode. Vynorená ponorka je ťažko zistiteľná optickými prostriedkami, nemecké ponorky typu VII a IX používané v tom čase, vyčnievali z vody iba 3-4 m nad hladinou a vlnenie hladiny ich robilo skoro nepozorovateľné. Výhodou bola i skutočnosť, že po odhalení ponorky ju nemohli eskortné lode prenasledovať, pretože konvoj bol vystavený útokom ostatných a eskorta sa musela venovať obrane konvoja. Svorka sa skladala podľa situácie až z niekoľko desiatok ponoriek, väčšinou do 30 člnov. Na oceáne boli rozmiestnené v takzvanom závese. To znamená, že zaujímali líniu vo vzdialenosti 40-60 km od seba. Po spozorovaní konvoja ho ponorka sledovala v závese a vysielačkou privolávala ďalšie člny. Po sústredení dostatočného počtu ponoriek, ktoré boli schopné dostihnúť konvoj, dalo velenie povel na útok. Pre nutnosť koordinácie zriadilo nemecké námorníctvo pri prístave Lorient veľkú spojovaciu centrálu. Briti však po získaní zariadenia Enigma dokázali zachytiť a dešifrovať ich rozkazy.

Ponorky útočili hlavne v noci z tmavšej časti horizontu aby nebolo možné zbadať ich siluety. Táto taktika nemeckého námorníctva bola veľmi úspešná až do roku 1943. Kriegsmarine tento spôsob používala na transatlantických linkách. Po skonsolidovaní protiponorkovej obrany v máji 1943 sa stala neúčinnou. V júni 1943 admirál Dönitz zakázal útoky na chránené konvoje. Pokus obnoviť boj proti konvojom na jeseň 1943 s novými torpédami bol neúspešný. Zo spojeneckých mocností prebralo vo veľmi obmedzenej miere niektoré prvky iba Námorníctvo USA v boji proti japonskej plavbe.
Pozostatok supernovy SN 1006
Obrázok pozostatku supernovy SN 1006 v röntgenovom spektre zhotovený satelitom ASCA
**SN 1006** bola najjasnejšia zaznamenaná supernova v histórii. Objavila sa v dnešnom súhvezdí Vlk 30. apríla až 1. mája roku 1006 a popísali ju pozorovatelia vo Švajčiarsku, Egypte, Iraku, Číne a Japonsku.

Historické opisy
----------------

Číňania nám zanechali najkompletnejší opis supernovy. Songši v sekciách 56 a 461 hovorí, že hviezda sa objavila 1. mája 1006 južne od súhvezdia Di, východne od Vlka a 1 stupeň západne od Kentaura. žiarila tak jasne ako Mesiac v prvej či poslednej štvrti a v noci sa dali jasne rozoznať predmety. V septembri zašla za horizont, ale v decembri sa znovu objavila. Čínsky astrológ Čou Kche-ming povedal kráľovi, že je to priaznivá hviezda, žltá farba a žiarivý jas by mohli priniesť štátu prosperitu. 

Egyptský astrológ Alí bin Ridwan zanechal v komentári k Ptolemaiovmu Tetrabiblu ďalší opis supernovy. Hovorí, že objekt bol dva a pol až trikrát tak veľký ako disk Venuše a mal jednu štvrtinu jasu Mesiaca. Rovnako ako iní pozorovatelia hovorí, že hviezda bola nízko nad južným horizontom. Benediktíni v Saintgallenskom opátstve úplne potvrdili bin Ridwanove pozorovania, čo sa týka magnitúdy a polohy na oblohe. Z ďalšieho opisu mníchov, ktorí hovorili, že hviezda slabla a znovu zjasňovala, sa mnohí nazdávajú, že táto supernova bola supernova typu Ia. Niektoré iné zdroje uvádzajú, že hviezda bola taká jasná, že predmety vrhali v noci svoje tiene a bolo ju vidieť aj za denného svetla. 

Zdá sa, že supernova mala dve zreteľné fázy. Prvé 3 mesiace žiarila najjasnejšie, po nich jej jas zoslabol avšak neskôr na 18 mesiacov znovu zosilnel a potom sa hviezda stratila. Väčšina astrológov si vyložila úkaz ako predzvesť vojny a hladu.

Hohokamské skalné kresby pravdepodobne tiež znázorňujú túto udalosť a sú tak prvým známym dokladom o pozorovaní tohto javu v Severnej Amerike.

Pozorovanie pozostatku supernovy v súčasnosti
---------------------------------------------

Supernova zanechala po sebe len slabý zvyšok - deformovanú hmlovinu v tvare lastúry. V roku 1965 však objavili Douglas K. Milne a F. F. Gardner v rádiovej oblasti spektra kruhový výtrysk o veľkosti 30 uhlových minút blízko hviezdy Beta Lupi. V roku 1976 sa podarilo objaviť aj röntgenovú a optickú zložku. Z nedávnych meraní sa ukázalo, že rázová vlna pohybujúca sa rýchlosťou 2 800 km/s vytvorila bublinu o veľkosti 20 parsekov a tá sa nachádza asi 2 200 parsekov od Zeme. Dnes nesie objekt označenie PKS 1459-41. V samotnom strede hmloviny sa nenašiel žiadny pulzar ani čierna diera, práve tak, ako sa to od pozostatkov supernov typu Ia očakáva.

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **SN 1006**
**Ústavný zákon** je zákon právnej sily ústavy. Ak je ústava písaná, tak je tvorená ústavnými zákonmi.

Spolu tak tvoria základný prameň ústavného práva a tým aj základný prameň práva
v štáte a predstavujú normy najvyššej právnej sily. Prostredníctvom ústavných zákonov sa teda vykonávajú aj zmeny v ústave.

Keďže Ústava Slovenskej republiky je ústavou rigidnou, na jej zmenu treba prijatie ústavného zákona, čo vyžaduje schválenie trojpätinovou väčšinou Národnej rady SR.

Príkladom môže byť základné znenie zatiaľ posledného ústavného zákona: 
*V čl. 78 ods. 3 v prvej vete sa na konci bodka nahrádza bodkočiarkou a pripájajú sa tieto slová:* 
*"možno však prejednať priestupok, o ktorom to ustanoví zákon"*

Národná rada môže rozhodnúť o tom, či je predmetná úprava natoľko závažná, 
že je nutné ju upraviť formou ústavného zákona.
Samotná ústava však túto formu vyžaduje explicitne v prípade vstupu
Slovenskej republiky do štátneho zväzku s iným štátom (alebo vystúpenia z neho)
pričom ešte takýto ústavný zákon musí byť potvrdený referendom. Tiež v prípade zmeny hraníc Slovenskej republiky(čl.3 (2))

V minulosti mali podobu ústavného zákona napríklad aj dekréty česko-slovenského prezidenta.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ústavný zákon**
MyHeritage sídlo v Or Jehuda, Izrael
**MyHeritage** je sociálna sieť zameraná na rodinu, ktorá umožňuje svojim používateľom vytvárať online rodokmene, zdieľať fotografie, plánovať rodinné stretnutia a vyhľadávať predkov. 

Služba MyHeritage je známa aj technológiou, ktorá umožňuje rozpoznávať tváre nahratých fotografií a porovnávať ich s fotografiami celebrít.

Spoločnosť MyHeritage bola založená roku 2003 a sídli v obci Bnei Atarot blízko Tel Avivu. V septembri 2008 mali stránky 26,5 miliónov registrovaných používateľov, databázu 5 miliónov rodokmeňov a 275 miliónov pridaných používateľských profilov. 17615 používateľov je zo Slovenska. Služby MyHeritage sú bezplatné do 250 osôb v rodokmeni a lokalizované do slovenčiny.

Akvizícia
---------

22. septembra oznámila spoločnosť MyHeritage odkúpenie spoločnosti Kindo, konkurenčné sociálne siete prevládajúce v Európe.

Cenník
------

| Názov | Veľkosť rodokmeňa | Cena [€ / rok] |
| --- | --- | --- |
| Zdarma | do 250 osôb | 0,00 |
| Premium | do 2500 osôb | 80,04 |
| PremiumPlus | neobmedzené | 127,32 |

Genealogický softvér
--------------------

Spoločnosť MyHeritage vyvíja okrem online služieb MyHeritage.sk rovnako genealogický softvér Family Tree Builder, umožňujúci využitie pokročilých genealogických funkcií i bez pripojenia na internet. Family Tree Builder je freeware a je preložený do 23 jazykov vrátane slovenčiny a češtiny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **MyHeritage**

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka
* Blog
* Facebook
* Twitter
Súradnice: 45°38′24″S 25°35′30″V﻿ / ﻿45,6399°S 25,5918°V﻿ / 45.6399; 25.5918

**Ortodoxná synagóga** (rum. Sinagoga Ortodoxă, maď. Ortodox zsinagóga, nem. Orthodoxe Synagoge) v Brašove je budova synagógy postavená v maurskom slohu z 20. rokov 20. storočia, nachádzajúca sa na ulici strada Castelului v historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Charakteristika a dejiny
------------------------

Budova bola postavená pre ortodoxnú židovskú komunitu v Brašove v roku 1924.

V roku 1941 v priebehu druhej svetovej vojny bola budova synagógy poničená príslušníkmi takzvanej Železnej gardy. Tí okrem poničenia synagógy kompletne zničili rituálne kúpele a židovský cintorín, ktoré sa nachádzali za budovou.

Budova bola postavená v maurskom slohu. Jedinečná je hlavná, predná fasáda na ktorej sa nachádza mozaika s motívmi kvetov a dvoma levmi. Mozaika na prednej fasáde je unikátom, najmä z dôvodu vyobrazenia dvoch levov, keďže zvieracie motívy nie sú na synagógach bežné. Zastavaná plocha synagógy dosahuje 365 m².

Budova je v súčasnosti nefunčná a bola dlho využívaná ako sklad. Stav budovy si Vyžaduje reštauráciu a interiér nie je prístupný.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5  ghidlocal.com
2. 1 2 3 4 5 6 7  jewish-brasov.ro
3. 1 2 3  welcometoromania.ro
4. 1 2 3 4  gpsmycity.com
Súradnice: 48°08′49″S 17°06′44″V﻿ / ﻿48,146863°S 17,112276°V﻿ / 48.146863; 17.112276

**Ortodoxná synagóga v Bratislave** je synagóga z roku 1926. Nachádza sa na Heydukovej ulici č. 11 a je dielom architekta Artura Szalatnaia.

Ortodoxná synagóga na Heydukovej ulici v Bratislave patrí spolu so žilinskou neologickou synagógou významným slovenským sakrálnym stavbám 20. storočia. Obdivuhodne sa v nej spája modernosť s orientálnou tradíciu. Sú tu použité štylizované ornamenty v spolužití so železobetónovou konštrukciou.

Opis
----

Projekt vznikol na základe súťaže, ktorú vyhral Arthur Szalatnai architekt židovského pôvodu. Ktorú navrhol ako prvé veľké dielo keď prišiel z Budapešti do Bratislavy ako čerstvý absolvent vysokej školy.

V tej dobe na novej Heydukovej ulici kde ešte neexistovali okolité stavby, postavil monumentálnu budovu prostého klasicizujúceho charakteru tak, že do uličného priečelia orientoval bočnú stenu hlavného priestoru a vstup do objektu umiestnil smerujúc na východ, do prejazdu z ulice na dvor. V objekte sú po stranách vstupného vestibulu sú dve schodiská na galérie pre ženy.

Priečelie tvorí sedem mohutných hranolových pilierov, zakončených jednoduchými hlavicami, ktoré nesú nevysoký architráv. V stene za piliermi sú okná s geometrizovanou trelážou. Objekt má travertínové architektonické články ktoré kontrastujú so stenami v žltej a hnedočervenej farby. Na pilieri vpravo od vstupu do podjazdu je uvedený architekt a rok vzniku stavby podľa židovského letopočtu.

Stará ortodoxná synagóga
------------------------

Pôvodná ortodoxná *Veľká synagóga* vo veľkolepom orientálnom štýle stála na Zámockej ulici, postavili ju v roku 1862 podľa projektu architekta Ignáca Feiglera ml. Po druhej svetovej vojne sa židovská náboženská obec v Bratislave v zdecimovanej podobe už nedokázala o svoje stavby sama postarať, preto sa svojich synagóg zriekla v prospech štátu. K riadnej údržbe a obnove však nedošlo, štát veľkú synagógu extenzívne využíval ako sklad druhotných surovín a odpadu až do jej úplnej devastácie, napokon ju v roku 1961 spolu s priľahlými budovami zbúral.

Zdroje
------

* 
* DULLA, Matúš, et al. *Majstri architektúry*. 1. vyd. Bratislava : Perfekt, 2005. 87 s. (Významné osobnosti Slovenských dejín.) ISBN 80-8046-312-3. S. 56 – 57.
* BÁRKÁNY, Eugen; DOJČ, Ľudovít. *Židovské náboženské obce na Slovensku*. 1. vyd. Bratislava : Vesna, 1991. 464 s. ISBN 80-85128-56-X. S. 48 – 49.
Trajekty MyFerryLink
**MyFerryLink** je trajektová spoločnosť prepravujúca pasažierov a náklad cez Lamanšský prieliv.

Spoločnosť začala s prevádzkovaním trasy medzi Doverom a Calais v auguste 2012. Flotila spoločnosti MyFerryLink pozostáva z dvoch moderných trajektov, sesterských lodí MS Rodin, MS Berlioz ktoré prevážajú cestujúcich a náklad, a jednej špeciálnej nákladnej lode, MS Nord Pas-de-Calais. MyFerryLink ponúka cestujúcim každý deň až 16 plavieb medzi Dover a Calais a doplnkové služby pre prepravu tovaru.

Zamestnanci na lodiach MyFerryLink sú členmi robotníckeho družstva franc. *a société coopérative et participative* alebo SCOP, ktoré prevádzkuje plavby spoločnosti medzi Britániou a Francúzskom.

Dňa 6. júna 2013 nariadila britská komisia Competition Commission, aby spoločnosť Eurotunnel, ktorá prenajíma SCOOP tri plavidlá spoločnosti MyFerryLink, neprevádzkovala trajektovú prepravu z Doveru. Spoločnosť Eurotunnel sa proti nariadeniu odvolala. Preprava, ktorú poskytuje spoločnosť, pokračuje ako obvykle.

Zariadenia na palube poskytujúce služby cestujúcim
--------------------------------------------------

Cestujúci na palube Berlioz a Rodin majú počas 90 minútovej plavbe medzi Doverom a Calais prístup k celej škále zariadení. Patria sem:

* Le Relais: samoobslužná reštaurácia, ktorá ponúka širokú škálu jedál, vrátane jedál pre deti, ktoré čerstvo pripravujú kuchári na palube.
* Le Pub: bar, kde si zákazníci môžu počas plavby vychutnať svoj obľúbený nápoj alebo občerstvenie.
* La Boutique: obchod na palube, ktorý ponúka širokú škálu výrobkov, vrátane alkoholu, tabaku, parfumov a ďalších darčekov
* Playzone: detský kútik s hračkami a hrami len pre deti

Flotila
-------

| **Loď** | **Postavená** | **V prevádzke** | **Predchádzajúce meno(á)** |
| --- | --- | --- | --- |
| Rodin | 2001 | 2001 | Seafrance Rodin |
| Berlioz | 2005 | 2005 | Seafrance Berlioz |
| Nord Pas-de-Calais | 1987 | 1987 | Nord Pas-de-Calais (1987-1996), Seafrance Nord Pas-de-Calais (1996-2012) |

Externé odkazy
--------------

* MyFerryLink webová stránka
**Operácia Steel** bol krycí názov pre paradesantný výsadok vyslaný počas druhej svetovej vojny zo Spojeného kráľovstva na územie Protektorátu Čechy a Morava. Výsadok organizoval spravodajský odbor exilového Ministerstva národnej obrany a bol radený do prvej vlny výsadkov.

Zloženie a úloha
----------------

Výsadok mal len jedného člena - radistu slobodníka Oldřicha Dvořáka. Jeho úlohou bolo odovzdať domácemu odboju novú vysielačku ako náhradu za dosluhujúce vysielačky.

Činnosť
-------

Dvořák bol spoločne s výsadkármi z operácie Bioscop a Bivouac vysadený v noci z 27. na 28. apríla 1942 pri hrade Křivoklát. Vysielačku na mieste dopadu Dvořák zakopal. Nešťastnou náhodou ju ale vyoral kočiš a žandári z Křivoklátu ju odovzdali gestapu. Dvořák sa zatiaľ dostal cez Prahu do mestečka Lázně Bělohrad, kde sa stretol s npor. Alfrédom Bartošom. Ten mu dal príkaz vysielačku vyzdvihnúť. Keď sa Dvořák dozvedel, že vysielačka je v rukách gestapa, vrátil sa späť za Bartošom. Ďalej pomáhal s plnením rôznych úloh. Pohyboval sa medzi Plzňou a Prahou a pod cudzím menom žil v Plzni (po atentáte na Reinharda Heydricha sa ukrýval v nemocnici). Udržiaval kontakt iba s radistom Peltánom, obsluhujúcim vysielačku odbojovej skupiny ÚVOD. Po zničení Silver A sa pokúsil dostať na Slovensko, ale bol zastrelený tesne za hranicou (pri Radošovciach).

Literatúra
----------

* PACNER, Karel. *Československo ve zvláštních službách (1939-1945) díl II.*. Praha : Themis, 2002. ISBN 80-7312-008-9. (čeština)
* HANÁK, Vítězslav. *Muži a radiostanice tajné války*. Dvůr Králové nad Labem : ELLI print, 2002. ISBN 80-239-0322-5. (čeština)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Operace Steel na českej Wikipédii.*
**Ortonormalita** je matematická vlastnosť vektorov, ktorá hovorí, že dva vektory sú ortogonálne (na seba navzájom kolmé) a normalizované (veľkosť každého prvku je jednotková, teda sú to jednotkové vektory). Táto požiadavka sa často aplikuje na báze vektorového priestoru.

Túto vlastnosť možno vyjadriť pomocou Kroneckerovej delty {\displaystyle \delta \_{ij}}, pre ktorú platí, že {\displaystyle \delta \_{ij}=1} ak {\displaystyle i=j} a {\displaystyle \delta \_{ij}=0} ak {\displaystyle i\neq j}:

{\displaystyle \left\langle e\_{i}|e\_{j}\right\rangle =\delta \_{ij},\forall i,j}
Operácia definovaná zátvorkami {\displaystyle \langle \cdot ,\cdot \rangle } závisí od zvoleného vektorového priestoru. Napríklad pre vektory {\displaystyle u\_{1}=(1,0,0),u\_{2}=(0,1,0),u\_{3}=(0,0,1)} v unitárnom priestore {\displaystyle \mathbb {R} ^{3}} je takouto operáciou skalárny súčin. V kvantovej mechanike, kde bázu priestoru tvoria funkcie, sa ortonormalita definuje pomocou určitého integrálu.

Referencie
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Matematický portál |

1. 1 2  LUKÁČIK, Martin; LUKÁČIKOVÁ, Adriana; SZOMOLÁNYI, Karol. *Základy lineárnej algebry pre ekonometriu* [online]. Fakulta hospodárskej informatiky, Ekonomická univerzita v Bratislave, [cit. 2022-02-08]. Dostupné online.
**Nikelín** je minerál kryštalizujúci v hexagonálnej sústave, chemicky arzenid niklu - NiAs.

Názov nikelín použil po prvýkrát Beudant. Minerál ako prv označil *kupfernickel* v roku 1694 Urban Hjärne. James Dwight Dana v roku 1868 odporúčal používať názov nikolit.

Charakteristika
---------------

Nikelín vytvára kryštály iba zriedkavo, ak vzniknú, tak sú to malé pyramidálne jedince. Zvyčajne sa vyskytuje v celistvej, obličkovitej alebo stĺpcovitej podobe. Má svetlomedenočervenú farbu, ktorá na vzduchu pomaly černie, pri vrype vzniká hnedastý až čierny prášok. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.

Vznik
-----

Vzniká na hydrotermálnych žilách. Vyskytuje sa spolu s kobaltovými a inými niklovými minerálmi.

Poznávanie
----------

Je rozpustný v kyseline dusičnej. Roztok sa pritom sfarbuje do zelena. Pri zohrievaní sa prejavuje cesnakovým zápachom (typický pre minerály s obsahom arzénu). Ľahko sa taví.

Lokality
--------

### Na Slovensku

Dobšiná (pri Rožňave, Slovenské rudohorie).

Ekonomický význam
-----------------

Významná niklová ruda.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nikelín**

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Nikelín na www.mindat.org
**Sizyfos** alebo **Sisyfos** alebo **Sísyfos** (starogr. Σίσυφος - Sisyfos, iný prepis: Sísyfos; lat. *Sisyphus*) bol v gréckej mytológii hrdina, syn Aiola a jeho manželky Enarety, zakladateľ a prvý kráľ Korintu.

Sizyfos bol veľmi bystrý, oklamal aj bohov a smrť. Za trest musel v podsvetí kotúľať do kopca balvan, ktorý sa pred vrcholom vždy zrútil späť. Jeho meno je symbol namáhavej, ale zbytočnej práce (tzv. sizyfovská práca).

Založil mesto Korint a postavil korintský hrad. Hrad nemal prameň, preto premýšľal ako prinútiť bohov, aby hradu prameň darovali. Využil spor medzi bohom riek Asópom a Diom, ktorý sa pred ním skrýval. Sizyfos zistil miesto pobytu Dia a túto informáciu vymenil s Asopom za vytvorenie prameňa (podľa iných zdrojov Sizyfos videl ako Zeus uniesol Asopovi dcéru o oznámil to Asópovi). Asópos potom začal Dia prenasledovať, ale Zeus na neho vrhol blesk. Diova zlosť sa potom obrátila aj na Sizyfa. Poslal za ním Tanata (Smrť), ale Sizyfos Tanata oklamal, vyšmykol sa mu, zviazal ho a uväznil (čím spôsobil, že ľudia prestali umierať). Zeus nato poslal boha vojny Area, ktorý Tanata oslobodil. Oslobodený Tanatos odvliekol Sizyfa do podsvetia. Sizyfos však vopred predvídavo svojej žene Meropé povedal, aby v prípade jeho smrti nepriniesla pohrebnú obeť. Keď sa nedostavovali pohrebné obete, dal si boh podsvetia Hádes Sizyfa zavolať, aby to vysvetlil. Sizyfos mu nahovoril, že manželku prehovorí, načo ho pustili z podsvetia domov. Sizyfos však pokojne ostal v Korinte a užíval si život. Rozhnevaný Hádes za ním poslal Tanata, ktorý počkal, kým pri nejakej pijatike víno neoslabilo Sizyfovi rozum a nemilosrdne mu vytrhol dušu a vzal ho do podsvetia. Ako exemplárny trest (aby si ľudia nemysleli, že podľa Sizyfovho vzoru môžu podvádzať bohov) mu tam bola pridelená úloha kotúľať do kopca balvan, ktorý sa pred vrcholom vždy zrúti späť.

Literatúra
----------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sizyfos**