recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mikuláš I. Opavský** (\* 1253/1255 – † 25. júl 1318) bol prvé opavské knieža. Je považovaný za zakladateľa dynastie opavských Přemyslovcov. Bol nemanželským synom českého kráľa Přemysla Otakara II. a jeho milenky Anežky z Kuenringu.

Životopis
---------

V roku 1260 ho pápež Urban IV. legitimizoval s podmienkou, že on a jeho potomkovia strácajú právo na českú kráľovskú korunu. V listine z 4. júla 1269 vystupuje prvýkrát ako pán Opavy (*dominus Opavie*). Niekedy po tomto roku mu bolo vydelené Opavsko z Moravy. Po boku svojho otca sa zúčastnil bitky na Moravskom poli v roku 1278. V bitke bol zajatý a väznený. Opavsko vtedy ovládla vdova po Přemyslovi kráľovná Kunhuta. Po prepustení na slobodu roku 1281 sa vrátil na Opavsko a postupne prebral všetky svoje práva. V tejto dobe sa už tituloval ako opavský vojvoda (*dux Opavie*). Kvôli sporom so svojím nevlastným bratom Václavom II. o Opavsko opustil Mikuláš v roku 1295 krajinu a vydal sa do Poľska, kde vykonával funkcie krakovského a sandomerského (od 1295) a veľkopoľského (1300 až 1306) hajtmana.

Rodina
------

Mikuláš sa oženil s Adelheid, neterou rímskeho kráľa Rudolfa I. Habsburského. Spolu mali niekoľko detí:

* Mikuláš II. Opavský (\* 1288 – † 8. december 1365), opavský knieža
* Jan (\* po 1288 – † 1325)
* Václav (\* po 1288 – † po 5. marci 1367), pražský a olomoucký kanonik

Referencie
----------

1. 1 2 3  JIRÁSEK, Zdeněk, a kol. *Slezsko v dějinách českého státu I. Od pravěku do roku 1490*. Praha : Nakladatelství Lidové noviny, 2012. 708 s. Dále jen **Slezsko v dějinách českého státu I.**. ISBN 978-80-7422-168-2. S. 584. (česky)
2. 1 2  ŽÁČEK, Rudolf. *Dějiny Slezska v datech*. Praha : Libri, 2004. 546 s. Dále jen ***Dějiny Slezska v datech***. ISBN 978-80-7277-172-1. S. 40. (česky)
3. ↑  Dějiny Slezska v datech. S. 54.
4. 1 2  Slezsko v dějinách českého státu I. S. 244

Autoritné údaje: * GND: 138667535
* ISNI: 0000 0000 5620 5380
* NK ČR: js20060120066
* VIAF: 84245070
**Mikuláš Fedor** (maď. *Fedor Miklós*; \* 1. september 1874, Trnava – † 17. jún 1948) bol slovenský učiteľ, novinár a politik v období medzivojnového Česko-Slovenska.

Životopis
---------

Pôvodným povolaním bol učiteľ. Dlhé obdobie pôsobil ako pedagóg v Levoči. V období vzniku Česko-Slovenska bol riaditeľom miestnej katolíckej základnej školy. Okrem toho pôsobil aj ako správca Párvyho dievčenského vzdelávacieho inštitútu a istý čas bol poverený vedením vzdelávacieho kurzu techniky. V Levoči pôsobil aj ako člen obecného zastupiteľstva. V kritickom období po vzniku Česko-Slovenska pôsobil ako predseda levočskej miestnej národnej rady. V roku 1920 bol prepustený zo školských služieb. Následne pôsobil ako tajomník Krajinskej kresťansko-socialistickej strany. Bol jedným z vedúcich predstaviteľov jej slovenskej sekcie. V župných voľbách v roku 1923 bol zvolený za poslanca zastupiteľstva Podtatranskej župy. Po parlamentných voľbách v roku 1925 zasadol do dolnej komory Národného zhromaždenia. Poslanecký mandát obhájil aj po voľbách v roku 1929. Publicisticky bol aktívny periodikách *Prágai* *Magyar Hírlap*, *Szepesi Hírado*, *Szepesi Hírláp*, *A Nép* a *Magyar Néplap*. Po Viedenskej arbitráži v závere roku 1938 sa neúspešne pokúsil presídliť do Maďarska.

Referencie
----------

1. ↑   Fedor Miklós hatvan éves. *[Magyar Hirlap]* (Praha), 1934-09-02, roč. XIII, čís. 200, s. 3.
2. 1 2  ANGYAL, Béla. *Dokumentumok az Országos Keresztényszocialista Párt történetéhez 1919-1936*. Šamorín - Dunajská Streda : [s.n.], 2004. Dostupné online. ISBN 80-8062-195-0. S. 487-488. Archivované z originálu.
3. ↑   *Register - menný* [online]. nrsr.sk, [cit. 2023-06-14]. Dostupné online.
4. ↑   *Register - menný* [online]. nrsr.sk, [cit. 2023-06-14]. Dostupné online.
Snímka, na ktorej nie je vidno žiadny povrchový detail, len natiahnutý tvar Styxu.
**Styx** je mesiac Pluta, ktorý bol objavený pomocou Hubbleovho vesmírneho ďalekohľadu na prelome júna a júla 2012, pričom objav bol oznámený verejnosti 11. júla 2012. Ide o piaty potvrdený mesiac Pluta, ktorý bol objavený približne rok po Kerberovi, štvrtom mesiaci Pluta.

Objav
-----

Mesiac bol objavený pomocou deviatich snímok urobených medzi 26. júnom a 9. júlom Hubblovým vesmírnym ďalekohľadom, respektíve jeho najmodernejším snímačom Wide Field Camera 3. Snímky boli nadobudnuté v rámci prieskumu pripravujúceho sa na prelet sondy New Horizons, ktorá okolo Pluta preletela v polovici júla 2015.

Objavy ďalších mesiacov vzbudili obavy, či oblasť nie je príliš zahustená aj ďalšími menšími telesami, a či by niektoré z nich alebo planetárny prstenec mohli sondu ohroziť.

Vlastnosti
----------

Mesiac má podľa odhadov zakladajúcich sa na vedomosti zdanlivej veľkosti a na predpoklade albeda v rozmedzí od 0,35 do 0,04 priemer 10 až 25 kilometrov. Odhadovaná doba obehu je 20,2 ± 0,1 dní, teda 5,4% od dráhovej rezonancie 1:3 s dobou obehu Chárona okolo Pluta.

Pôvod
-----

Pomerne zložitý mesačný systém Pluta by mohol byť výsledkom dávnej zrážky Pluta s nejakým iným objektom Kuiperovho pásu.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Styx (měsíc) na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
|  | Astronomický portálPortál slnečná sústava |

| * z
* d
* u
Prirodzené satelity Pluta (5) |
| --- |
| 
* Cháron
* Nix
* Hydra
* Kerberos
* Styx

 |
Zelená stužka, ktorá je pripínaná študentom na slávnostný odev
**Stužková slávnosť**, hovorovo **stužková**, je stredoškolská slávnostná udalosť, konajúca sa pred maturitnou skúškou. Pri tejto udalosti sú spoločensky odetým študentom pripínané zelené stužky na odev triednou učiteľkou, triednym učiteľom, profesorom alebo profesorkou za prítomnosti krstného rodiča (pedagogického pracovníka, ktorý pokrstí stužky) a riaditeľa školy. Zelená stužka má predstavovať nádej, ktorá má pomôcť študentom prejsť maturitnou skúškou.

História
--------

Tradícia stužkových slávností súvisí so vznikom gymnázií a stredných odborných škôl v bývalom Česko-Slovensku po prvej svetovej vojne. Študenti nemeckých a maďarských gymnázií si stužku pripínali na kabáty už pred vznikom Česko-Slovenska. Podľa etnografky Viery Feglovej pochádzajú začiatky stužkových slávností na našom území z banícko-lesníckej školy v Banskej Štiavnici.

V populárnej kultúre
--------------------

V roku 1985 sa stala motívom pre rovnomennú skladbu z albumu *Hodina slovenčiny* od slovenskej pop rockovej skupiny Elán.

Referencie
----------

1. ↑  stužková. In:  *Krátky slovník slovenského jazyka*. 4. dopl. a upr. vyd. Bratislava : Veda, 2003. 985 s. Dostupné online. ISBN 80-224-0750-X. S. 718.
2. ↑  Eva Adrejčáková, Kveta Fajčíková, Martina Habláková. Navždy sa zachová v pamäti stužková. *SME*, 2006-12-02. Dostupné online [cit. 2019-10-28].
3. ↑  JANCURA, Vladimír. Stužková nie je záležitosť jednej noci. *Pravda*, 2010-11-21. Dostupné online [cit. 2019-11-13].

Pozri aj
--------

* Gaudeamus igitur
* maturitná skúška
* častuška
**Pichu** (jap. ピチュー, *Pičú*, angl. *Pichu*) je pokémon – fiktívna postava z hier, mangy, zbieracích kariet, anime a ďalších médií vytvorených Satoši Tadžirim s názvom *Poketto Monsutta* alebo skrátene *Pokémon*.

Charakteristika
---------------

Pichu je malý pokémon, ktorý nerád bojuje a obľubuje jablká. Je celý žltý, len líca má ružové a uši a chvost má zakončené na čierno. Je to tiež nižší vývojový stupeň známeho pokémona Pikačúa, na ktorého sa vyvinie len pokiaľ je dostatočne šťastný. Pochádza z druhej generácie pokémonov, takže sa po prvýkrát objavil vo svete Johto v hrách Pokémon Gold a Silver.

Pokémon Pichu sa normálne neučí viac ako 5 útokov, ale hneď od začiatku dokáže použiť útoky *Elektrický šok* (angl. Thundershock) a *Šarm* (angl. Charm). Dvojnásobné zranenie Pichu spôsobuje útok zemného typu.

Pichu v anime
-------------

* **Epizóda 179**: Jablkový sad (angl. The Apple Corp) – Niekoľko Pokémonov Pichu tu kradlo jablká zo sadu jednej dievčiny.

Externé odkazy
--------------

* Pičú na bulbapédii (po anglicky)
**Štefan zo Šternberka** (iné názvy: **Štefan zo Šternberga/zo Šternbergu/zo Sternbergu, Štefan Čech, Štefan Bohemus**; lat. *Stephanus Bohemus*, čes. *Štěpán ze Šternberka*) bol významný šľachtic z rodu pánov zo Šternberka, zakladateľ moravskej šternberskej vetvy. Jeho otcom bol Zdeslav starší ze Šternberka. Mal bratov Zdeslava ml. Albrechta, Jaroslava a Matúša a dve sestry, ktoré sa stali mníškami. Prvá písomná zmienka o Štefanovi pochádza z roku 1316, kedy bol so svojim otcom u Matúša Čáka Trenčianskeho.

Štefan bol príbuzným Matúša Čáka, pravdepodobne jeho synovcom. Štefan často pobýval v Uhorsku a tu ho nazývali aj Štefan Čech. Po smrti jediného Matúšovho syna bol Štefan považovaný za jeho nástupcu, čo sa aj po Matúšovej smrti v roku 1321 stalo. Proti Štefanovi však vojensky zasiahol uhorský kráľ Karol I. Róbert, ktorý ešte v tom istom roku obsadil Štefanove významné hrady vrátane Trenčína.

Štefan Čech mal šesť potomkov. O najstaršom synovi Petrovi je jediná správa z roku 1351, krátko nato zomrel (asi v roku 1353). Jeho druhorodený syn Albrecht Aleš zo Šternberka sa dal na duchovnú kariéru a stal sa biskupom. Tretí syn Zdenek, o ktorom je minimum správ, zomrel tri roky po otcovej smrti. Zanechal však syna Petra zo Šternberka, ktorý so strýkom Albrechtom spravoval rodové majetky. Štefan malaj tri dcéry Markétu, Anešku a Katarínu, ktoré sa vydali za českých šľachticov.

Literatúra
----------

* POKLUDA, Zdeněk. *Moravští Šternberkové : panský rod rozprostřený od Jeseníků ke Karpatům.* Praha : Nakladatelství Lidové noviny, 2012. 354 s. ISBN 978-80-7422-181-1.
**Svaly očnej štrbiny** sú časť svalov hlavy. Sú to tieto svaly:

* **Očný kruhový sval** (musculus orbicularis oculi)

Má niekoľko funkcií vzhľadom na to, že jeho časti môžu pôsobiť samostatne. Rozlišujeme na ňom pars palpebralis, pars orbitalis a pars lacrimalis. Začína sa na processus frontalis maxillae, na ligamentum palpebrale mediale a pars nasalis ossis frontalis. Zužuje a uzatvára štrbinu oka, pars lacrimalis rozširuje slznik (saccus lacrimalis) a pars orbitalis vytvára vrásky vo vonkajšom kútiku oka.

* **Zvrašťovač obočia** (musculus corrugator supercilii)

Začína nad sutura nasofrontalis a upína sa do kože čela asi v strede obočia. Svojím sťahom vyvoláva tvorbu zvislých vrások nad koreňom nosa a vzniká výraz zamračenosti.

* **Štíhly sval** (musculus procerus) sa začína na chrbte nosa a upína sa do kože v oblasti glabelly. Sťahom vzniká vodorovná vráska nad koreňom nosa.

V očnici sa ďalej nachádza 6 svalov, ktoré ovládajú pohyby oka v najrôznejších smeroch.
**Detská obrna** (iné názvy: **(akútna) poliomyelitída**, **Heineho-Medinova choroba**; lat. *poliomyelitis anterior acuta*) je infekčná choroba vyvolávaná poliovírusom, ktorý u nezaočkovaného jedinca napáda predné rohy miechy, kontrolujúce pohyb svalov. To môže viesť k trvalým ochrnutiam až k smrti.

Postihnuté bývajú najčastejšie deti od troch do ôsmich rokov, zriedkavo aj starší pacienti či dospelí. Keďže ide o vírusové ochorenie, neexistuje žiadna účinná liečba proti tomuto vírusu. Dôsledkom konzekventného očkovania sa ale vo väčšine krajín podarilo detskú obrnu úplne odstrániť.

Polivírus je neobalený vírus s jednovláknovou ss RNA + polarity s priemerom ca. 30 nm, čeľade picornaviridae, rodu enterovírus. K tomuto rodu patria tri sérotypy vírusov: typ I, ktorý najčastejšie vyvoláva ochrnutia, ale aj epidémie, ďalej typ II a typ III. Medzi týmito troma pôvodcami neexistuje žiadna získaná imunita. To znamená, že infekcia jedným z troch typov vírusu neochráni pred infekciou ostatnými dvoma typmi vírusov. Okrem ľudí bývajú postihnuté aj opice.

Klasifikácia
------------

* A80: Akútna poliomyelitída
	+ A80.0: Akútna paralytická poliomyelitída spojená s vakcináciou
	+ A80.1: Akútna paralytická poliomyelitída importovaným divým vírusom
	+ A80.2: Akútna paralytická poliomyelitída domácim divým vírusom
	+ A80.3: Iná a nešpecifikovaná akútna paralytická poliomyelitída
	+ A80.4: Akútna neparalytická poliomyelitída
	+ A80.9: Nešpecifikovaná akútna poliomyelitída

Charakteristika
---------------

Postihnutie centrálneho systému sprevádzané horúčkou, bolesťami hlavy, stuhnutím svalstva, hlavne šijového.

Liečba
------

Pri postihnutí dýchacieho svalstva zapojenie dýchacieho prístroja, pri svalovom postihnutí fyzioterapia, rehabilitácia.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Detská obrna**
**Škandinávske vrchy** je pohorie, ktoré sa rozprestiera na Škandinávskom polostrove. Západná časť pohoria má strmé svahy na pobreží so Severným a Nórskym morom, pričom vytvára známe nórske fjordy. Severovýchodná časť sa postupne stáča k Fínsku. Sever pohoria s vrcholmi nad 2 000 m n. m. sa nachádza za polárnym kruhom a tvorí hranicu Švédska a Nórska. 

Pohorie nie je veľmi vysoké ale svahy hôr sú strmé. Najvyššie vrcholy sa nachádzajú v nórskej časti Oppland. Galdhøpiggen (2 469 m) v južnom Nórsku je najvyšším vrcholom v štáte, Kebnekaise s 2 104 m je najvyšší vrchol Švédska a Halti (1 328 m) je najvyšším vrchom vo Fínsku. Severská poloha pohoria spolu s vlhkosťou Atlantického oceánu vytvárajú ľadovcové polia a ľadovce, ktoré v spojení so strmými vrchmi vytvárajú veľkolepú a dramatickú scenériu. 

Škandinávske vrchy vznikli kaledónskym vrásnením a sú tak geologicky prepojené s pohoriami v Škótsku, Írsku a cez Atlantik aj v Severnej Amerike s Apalačskými vrchmi. Podľa geológov v minulosti tvorili jedno spoločné pohorie až kým sa nerozpadol superkontinent Pangea. Vrchy erodovali na jednu pätinu svojej pôvodnej veľkosti. Sú jedným z najstarších existujúcich pohorí na svete.

Najvyššie vrchy
---------------

1. 2469 - Galdhøpiggen (Oppland)
2. 2465 - Glittertind (Oppland)
3. 2405 - Store Skagastølstind (Sogn og Fjordane)
4. 2387 - Store Styggedalstind (južný) (Sogn og Fjordane)
5. 2373 - Skarstind (Oppland)
6. 2369 - Vesle Galdhøpiggen (Oppland)
7. 2368 - Surtningssue (Oppland)
8. 2366 - Store Memurutinden (Oppland)
9. 2351 - Jervvasstind (Oppland)
10. 2348 - Sentraltind (Oppland)

* Galdhøpiggen zo západuGaldhøpiggen zo západu
* GlittertindGlittertind
* Falketind v horskej oblasti JotunheimenFalketind v horskej oblasti Jotunheimen
* Centrálna časť JotunheimenuCentrálna časť Jotunheimenu

Referencie
----------

1. 1 2   *Galdhøpiggen* [online]. Nationalencyklopedin. Dostupné online. (švédsky)
**Moschos** (starogr. *Μόσχος*) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 200 pred Kr.

Moschos z maloázijskeho mesta Kolofón bol na 145. olympijských hrách v roku 200 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. Box dorastencov (pygmé paidón) sa stal olympijskou disciplínou na 41. hrách v roku 616 pred Kr.

Správu o olympijskom víťazstve Moscha zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov, ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (starogr. *Παντοδαπὴ Ἱστορία* – *Pantodapé Historia*). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch. Eusebios ešte uvádza, že Moschos bol jediný dorastenec, ktorý si v boxe vybojoval víťazstvá na všetkých hlavných hrách (na panhelénskych).

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5  Eusebios, *Kronika* 2,193.}
2. ↑  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 104.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 378.
4. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Súradnice: 49°00′40″S 19°51′12″V﻿ / ﻿49,011134°S 19,853325°V﻿ / 49.011134; 19.853325

**Svarín** je miestna časť obce Kráľova Lehota v okrese Liptovský Mikuláš.

Leží v údolí Čierneho Váhu, v ústí Čiernovážskej doliny do Liptovskej kotliny, na sútoku Čierneho Váhu so Svarínkou, v nadmorskej výške 695 m n. m. 5 km VJV od Kráľovej Lehoty. Z juhu obklopujú osadu Nízke Tatry, zo severu Kozie chrbty.

Svarín vznikol ako lesnícka osada, údolím Čierneho Váhu viedla Považská lesná železnica, ktorá mala v osade zastávku. Osadou vedie aj cesta III. triedy číslo 2356 ktorá vedie údolím rieky čierny váh a spája domovskú obec Kráľova Lehota s obcou Liptovská Teplička. 

Stojí tu ranč v ktorom má svoje sídlo Misijné centrum Kráľova Lehota pod vedením Mládeže pre Krista a niekoľko podnikových i súkromných chát.

Z osady vedie žltoznačkovaný turistický chodník na juh cez Svarínsku dolinu na Veľký bok (1 727,1 m n. m.) a ďalej na Zadnú hoľu (1 619,4 m n. m.) v hlavnom nízkotatranskom hrebeni.

Galéria
-------

* Pôvodný drevený objektPôvodný drevený objekt
* Pomník padlým vojakomPomník padlým vojakom
* Svarín, drevený znakSvarín, drevený znak
* Vstup do osady z východuVstup do osady z východu
Viktor Vasnecov - Baba Jaga - 1917
**Ježibaba** (iné slovenské názvy: **endžibaba, endži-baba, jendžibaba, jenžibaba, hinžibaba, jahodobaba, jaga, jagababa, babajaga, baba jaga, baba**; všetky tieto slová sa často píšu veľkým začiatočným písmenom, teda ako vlastné mená; po rusky, bulharsky a poľsky *Baba Jaga*, u ostatných južných Slovanov *Baba Roga*) je slovanská mytologická postava (najmä v rozprávkach) v podobe starej ženy, ktorá žije sama v ťažko prístupných horách v chalúpke, v spoločnosti netopiera, (čiernej) mačky alebo havranov. Podobné postavy sa vyskytujú u všetkých európskych národov (často jednoducho pod označením, ktoré je ekvivalentom slovenského bosorka). 

V niektorých príbehoch uchováva živú a mŕtvu vodu a čarovné zrkadlo. Lieta na metle alebo (hlavne v ruskom folklóre) na mažiari a odráža sa tĺčikom. Ovláda vyššiu čiernu mágiu. Na rozdiel od ostatných čarodejníc Ježibaba svojimi kúzlami len škodí (víchrica, očarovanie dobytka, krupobitie...). Podľa niektorých variantov je jej obľúbenou pochúťkou ľudské mäso (najmä detské).

Východo- a južnoslovanská baba jaga
-----------------------------------

Etymológia výrazu *Baba Jaga* pravdepodobne pochádza od slovanského základu *baba*, ktorý značí starú ženu, a domáckeho Jaga, čo je zdrobnenina od Jadwiga poľskej podoby mena Hedviga. Tiež môže mať pôvod v mene zlej starozákonnej kráľovnej Jezábel, ktorá bohu Baalovi v peci obetovala aj malé deti.

Je zobrazovaná ako škaredá starena s krivým nosom, sediaca na drevenej lavici alebo piecke s jednou nohou pod sebou, druhou hompáľa vo vzduchu. Poletuje vzduchom v železnom mažiari a poháňa sa pri tom tĺčikom. Vyvoláva choroby a smrť, strašné búrky. Je to ľudožrútka a najradšej je malé deti. Býva v chatrči, ktorá sa otáča na slepačej nôžke a je často ohradená plotom z ľudských hnátov. Keď Baba Jaga zomiera hučí víchor a stromy sa ohýbajú k zemi. Za pozornosť stojí, ako bola zobrazená v ruskom filme Mrázik.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ježibaba na českej Wikipédii.*

* Cotterell, A.: Mytológia. Bohovia, hrdinovia, mýty. Slovart Bratislava, 2007

Externé odkazy
--------------

* o ježibabe ako ju videli starí Slovania - HOSTINSKÝ, Peter Záboj. *Stará vieronauka slovenská : Vek 1:kniha 1.* [1. vyd.]. Pešť: Minerva, 1871. 122 s. - dostupné online v Digitálnej knižnici UKB
Prierez ľudského oka
**Rohovka** alebo **kornea** (lat. *cornea*) je priehľadná predná časť očnej gule tvorená väzivom. 

Z optického hľadiska je najvýznamnejšou lámavou (refrakčnou) očnou štruktúrou. Na celkovej optickej mohutnosti (t.j. na dioptrickom účinku) oka sa podieľa vyše dvojtretinovým podielom. Tento účinok je dosiahnutý kombináciou dvoch faktorov: zakrivením plôch rohovky a rozdielnym indexom lomu prostredia pred okom (uvažujeme vzduch) a samotnej rohovky. Štandardne udávaná hodnota optickej mohutnosti rohovky ostro vidiaceho oka obklopeného vzduchom je 43 dioptrií (Dioptria= m-1). 

Rohovka dospelého človeka má v strede hrúbku cca 0,6 mm, vo vonkajšej oblasti cca 0,8 mm. Má teda tvar rozptylnej šošovky, pričom jej dioptrický účinok je spojný (teda opačný rozptylke). Toto je zrejme umožnené geometriou prednej plochy rohovky. V centre je rohovka najviac zakrivená a do periférie sa splošťuje. Jej priemer je približne 12,0 mm. Pri dotyku rohovky sa reflexívne zatvárajú viečka oka. Povrch rohovky je veľmi husto pokrytý zakončeniami tzv. demyelinizovaných nervových buniek. Tieto nervové bunky sú veľmi citlivé na dotyk, teplotu a chemické zmeny. Rohovka je bezcievna (avaskulárna). Obvodový prechod rohovky, tzv. limbus, však býva pokrytý drobnými cievami a vlásočnicami prichádzajúcimi cez skléru - väzivovú vrstvu oka.

Rohovka je z histologického hľadiska tvorená piatimi vrstvami.
**Adam Lovich** de Halász (\* 21. december 1760, Liptovská Sielnica - † 8. december 1831, Banská Bystrica) bol slovenský pedagóg, evanjelický kňaz, cirkevný hodnostár a národnokultúrny dejateľ.

Rodina
------

* otec Ján Lovich de Halász
* matka Zuzana rod. Argalášová

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Kežmarku a na univerzitách v Lipsku a vo Wittenbergu. V roku 1791-1796 profesor evanjelického gymnázia, neskôr zvolený za riaditeľa. Od roku 1795 kňaz slovenskej a nemeckej evanjelickej obce v Banskej Bystrici. Roku 1810 senior Zvolenského seniorátu v Banskej Bystrici, roku 1813 superintendent Banského dištriktu v Banskej Bystrici. Na banskobystrickom gymnáziu zaviedol vyučovanie pravopisu slovenčiny-bibličtiny. Spolu s J. Palkovičom a M. Hamaliarom Zakladateľ Katedry reči a literatúry československej na evanjelickom lýceu v Bratislave. Prvý predseda Učenej spoločnosti Banského okolia. Tlačou vydal príležitostné reči a kázne , písal aj duchovnú poéziu, pracoval na príprave nového kancionála.

Dielo
-----

* Ratio institutionum scholae Neosoliensis aug.conf. addictorum ag anno 1792 Banská Bystrica 1792
* Památka založení a posvěcení chrámu nového Banskobystřického Banská Bystrica 1808
* Ecclesarium evangelicarum a. c. districtus montani ... Banská Bystrica 1815

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 1019575484
* ISNI: 0000 0003 6658 1314
* VIAF: 232488715
**Morčatovité** (Caviidae) sú čeľaď hlodavcov vyskytujúcich sa v Južnej Amerike. Táto čeľaď dnes obyčajne pozostáva z 3 podčeľadí, ktoré zahŕňajú 6 recentných a niekoľko vyhynutých rodov. Zahŕňa napríklad rod morča (*Cavia*), do ktorého patrí morča domáce (*Cavia porcellus*) a divé druhy morčiat, a v novších systémoch zahŕňa aj najväčší žijúci druh hlodavca kapybaru močiarnu (*Hydrochoerus hydrochaeris*).

Výskyt
------

Morčatovité rozšírené naprieč kontinentom, obývajú rôzne biotopy od mokradí a saván po krovinaté porasty a polopúšte.

Opis
----

Lebka morčaťa položená na lebke kapybary
S výnimkou már, ktoré majú stavbu tela podobnejšiu králikom, sa hlodavce z čeľade morčatovité vyznačujú zavalitým telom a pomerne veľkou hlavou. Väčšina nemá viditeľný chvost. Veľkosťou sa pohybujú od malých morčiat dlhých 22 centimetrov s váhou 300 gramov, po kapybary močiarne, najväčšie žijúce hlodavce, ktoré môžu byť dlhé až 134 centimetrov a vážiť 66 kilogramov. Ešte väčšie formy žili počas pliocénu, ako napríklad rod *Phugatherium*, ktorého príslušníci dosahovali veľkosť tapíra.

Sú to bylinožravce živiace sa tuhšími trávami alebo mäkšími listami, v závislosti od druhu.

Dentálna formula je podobná rôznym ostatným druhom hlodavcom:

* 1.0.1.3
* 1.0.1.3

Samice vrhajú dve až tri plne osrstené a aktívne mláďatá po gravidite, ktorá u väčšiny druhov trvá od 50 do 90 dní, pri kapybare až 150 dní. Väčšina druhov dosahuje pohlavnú zrelosť do niekoľkých mesiacov po pôrode, pričom u kapybár to je až po asi 18 mesiacoch.

Sociálne vzťahy sa výrazne líšia v závislosti od druhu. Mnoho druhov morčiat je promiskuitných, nevytvárajú dlho trvajúce sociálne skupiny, ale u niektorých druhov si samce udržiavajú háremy dvoch alebo viacerých samíc. Toto správanie je v kontraste s marami, ktoré sú monogamné a vytvárajú akési dočasné skupinové "jasle", v ktorých sa jeden pár stará o potomstvo viacerých matiek. Kapybary žijú v skupinách o počte približne 10 jedincov, niekedy v oveľa väčších. Každá skupina má jedného dominantného samca, samice, podriadených samcov a mláďatá.

Fylogenéza
----------

Morčatovité sú sesterskou čeľaďou agutiovitých. Obe skupiny patria do nadčeľade Cavioidea.Objavy najstarších fosílií sa datujú do obdobia stredného miocénu z oblasti Južnej Ameriky.

Referencie
----------

1. ↑  SAVAGE, RJG; LONG, MR. *Mammal Evolution: an illustrated guide*. New York : [s.n.], 1986. ISBN 0-8160-1194-X. S. 125–126.
2. 1 2  MACDONALD, David W. (David Whyte). *The Encyclopedia of mammals*. [s.l.] : New York, NY : Facts on File, 1984. Dostupné online. ISBN 978-0-87196-871-5.
3. 1 2  VENIAMINOVA, N. A.. *"Phylogeny of the order Rodentia inferred from structural analysis of short retroposon B1".* [online]. General Genetics. 2006-2-28. [cit. 2015-11-30]. Dostupné online.
4. ↑   *Cavies and Maras (Caviidae) | Encyclopedia.com* [online]. www.encyclopedia.com, [cit. 2022-04-02]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Morčatovité**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Caviidae na anglickej Wikipédii.*
**Adam Hlovík** (\* 6. marec 1793, Párnica - † 29. marec 1851, Giraltovce) bol evanjelický kňaz, zberateľ ľudových piesni.

Rodina
------

* otec Ján Smolený-Hlovík
* matka Dorota rod. Melicherčíková

Životopis
---------

Študoval v Banskej Bystrici, Debrecíne, teológiu na evanjelickom kolégiu v Prešove. Od roku 1826 pôsobil ako evanjelický kňaz v Kladzanoch, 1832 v Giraltovciach, 1836 tamojší senior. Na podnet Jána Kollára zbieral zemplínske a šarišské ľudové piesne, jeho zbierka bola základom výberu do Národných spievaniek (1834-1835). Autor prózy, náboženskej poézie, prekladov Homérových básni. Postavil sa proti štúrovskej spisovnej slovenčine za bibličtinu, dokonca za spisovnú šarištinu.

Pamiatky
--------

* hlavná postava poviedky J. Záborského *Hlovík medzi vzbúreným ľudom*

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * SNK: 153535
* VIAF: 9244156565738623500006
*Kleombrotos II. vyhostený Leonidom II. kráľom Sparty*, olejomaľba, Benjamin West, *1768*. 
**Leónidas II.** (starogr. Λεωνίδας B) bol kráľ Sparty od roku 254 pred Kr. do roku 235 pred Kr. Pochádzal z kráľovského rodu Agiovcov. Jeho spolukráľmi z kráľovskeho rodu Eurypontovcov boli Eudamidas II. (275 – 245 pred Kr.), Agis IV. (245 – 241 pred Kr.) a Eudamidas III. (241 – 228 pred Kr.).

Po smrti mladého kráľa Area II. ktorému bol poručníkom, sa Leónidas II. ako jeho jediný príbuzný z kráľovského rodu Agiovcov stal jeho nástupcom, aj napriek tomu, že bol synom zradcu Kleonyma a svoju mladosť prežil v zahraničí. Návyky, ktoré si priniesol hlavne zo Seleukovskej ríše sa už veľmi neodlišovali od života v Sparte. Sparta sa zmenila a tento proces prebiehal už dlhšie. Striktné dodržiavanie Lykurgovych zákonov boli už minulosťou. Majetková diferenciácia sa začala v Sparte neskôr ako v iných gréckych štátoch, ale jej priebeh bol v Sparte rýchlejší a bolestivejší. Bohatstvo sa sústredilo v rukách neveľkého počtu ľudí. Obyvateľov považovaných za pravých Sparťanov podľa slov historika Plutarcha ostalo len sedemsto a tých čo vlastnili pôdu a mali dedičný majetok len asi sto.

V roku 245 pred Kr. sa Leónidovým spolukráľom z rodu Eurypontovcov stal Agis IV. ktorý si zaumienil pomery radikálne zmeniť. Zavrhoval bohatstvo a prepych a idealizoval staré Lykurgove zriadenie. Reformy, ktoré sa snažil uviesť do života sa však stretli s odporom konzervatívcov na čele s eformi a kráľom Leónidom. Keď došlo na hlasovanie väčšinou jedného hlasu vyhrali odporcovia reformy. Agis sa ale nevzdal, pomocou svojho váženého strýka efora Lysandra si zaobstaral prekvapujúci "dôkaz", že podľa odhalenia Delfskej veštiarne kráľ Leónidas nebol Sparťan, ale synom nejakého macedónskeho vojaka a barbarskej ženy. Dosiahol, že sa efori museli vzdať úradu a kráľ Leónidas trónu. Po týchto opatreniach gerúzia zákon schválila, ale nie v plnom znení a rozsahu. Agis sa musel uspokojiť s rozhodnutím o zrušení dlhov a ako napísal historik Plutarchos "I znesené boli na agoru úpisy dané dlžníkmi, všetky zložené na jednu hromadu a spálené."

Leónidas na to opustil v sprievode svojej dcéry Chilonis Spartu a zať Kleombrotos sa stal jeho nástupcom. Spolukráľ Agis na požiadanie vodcu Achájskeho spolku Aráta (ku čomu ich zaväzovala spojenecká zmluva) musel odísť pomôcť v bojoch proti Aitólčanom. Počas jeho neprítomnosti sa odporcom reformy podarilo znovu dosadiť na trón Leónida. Po návrate z vojenskej výpravy kráľa Agida odvliekli do väzenia a po rozhodnutí nových eforov popravili.

V roku 235 pred Kr. kráľ Leónidas zomrel a spartský trón obsadil jeho syn Kleomenes, ktorý sa oženil s vdovou 
Agiatis po kráľovi Agidovi.

Zdroje
------

* Plutarchos, *Agis*
* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Grécky zázrak*. [s.l.] : Perfekt, 2002. ISBN 80-8046-103-1. (slovenský jazyk)

  


|  |
| --- |
| Leónidas II.**Agiovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Areus II.** | **kráľ**254 pred Kr. – 244 pred Kr. | Nástupca**Kleombrotos II.** |

  


|  |
| --- |
| Leónidas II.**Agiovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Kleombrotos II.** | **kráľ**243 pred Kr. – 235 pred Kr. | Nástupca**Kleomenes III.** |
O najstarších dejinách Ríma máme od rímskych historikov pomerne dosť správ, ale žiaľ nie sú celkom spoľahlivé. Rímski historici ich zaznamenali až po dlhom časovom odstupe a preto s veľkou pravdepodobnosťou čerpali poväčšine už len z legiend a mýtov. Legendy a mýty však môžu obsahovať aj historické jadro.

Ako nám to zanechala rímska tradícia, prvým rímskym kráľom bol od roku 753 pred Kr. Romulus. Po Romulovi vládlo v Ríme ešte ďalších šesť kráľov. Posledný kráľ Tarquinius Superbus nastolil v Ríme tyranskú vládu, ktorú ukončilo ľudové povstanie v roku 510 pred Kr. vyhnaním kráľa. Po vyhnaní posledného kráľa vznikla v Ríme republika. (asi 510 pred Kr.)

Rímskeho kráľa, vlastne kmeňového náčelníka volil rodový snem. Kráľ mal najvyššiu vojenskú, správnu, súdnu a kňazskú moc. Opieral sa o poradný zbor (senát), ktorý sa skladal z asi stovky starších vodcov rímskych šľachtických rodov.

*Nasledujúci zoznam odpovedá súčasnému stavu historického bádania. Historici spochybňujú existenciu prvých štyroch rímskych kráľov. Koniec kráľovstva tiež niektorí historici kladú do mladšej doby, než sa tradične prisudzuje, teda až do roku 470 pred Kr.*

Zoznam kráľov Ríma (753 – 510 pred Kr.)
---------------------------------------

|  | Meno | Obdobie vlády (letopočty sú fiktívne) | Pôvod |
| --- | --- | --- | --- |
|  | **Romulus** REX **ROMVLVS** | 753 – 716 pred Kr. | latinský |
|  | **Numa Pompilius** REX **NVMA POMPILIVS** | 716 – 674 pred Kr. | sabinský |
|  | **Tullus Hostilius** REX **TVLLVS HOSTILIVS** | 674 – 642 pred Kr. | latinský |
|  | **Ancus Marcius** REX **ANCVS MARCIVS** | 642 – 617 pred Kr. | sabinský |
|  | **Lucius Tarquinius Priscus** REX **LVCIVS TARQVINIVS PRISCVS** | 617 – 579 pred Kr. | etruský |
|  | **Servius Tullius** REX **SERVIVS TVLLIVS** | 579 – 535 pred Kr. | etruský |
|  | **Lucius Tarquinius Superbus** REX **LVCIVS TARQVINIVS SVPERBVS** | 535 – 510 pred Kr. | etruský |
|

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Dejiny písané Rímom*. [s.l.] : Mladé letá, 1988. ISBN 80-8046-395-6. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Seznam římských králů na českej Wikipédii.*
* Roman Empire.net: The Kings

Pozri aj
--------

* Zoznam východofranských kráľov, nemeckých kráľov a rímsko-nemeckých cisárov
* Zoznam rímskych cisárov
* Zoznam konzulov Rímskej, Západorímskej a Byzantskej ríše
O románe J. R. R. Tolkiena z roku 1937, ktorý má v preklade Viktora Krupu vydanom v roku 1973 názov *Hobbiti* pozri *Hobbit (román).*
**Hobbiti** alebo **hobiti** (angl. *hobbits*) sú fiktívna rasa vymyslená anglickým spisovateľom fantasy J. R. R. Tolkienom vo svete Stredozem, prvýkrát zmienená v románe *Hobbit* (1937), ktorý tvorí akúsi predlohu k trilógii *Pán prsteňov* (1954 – 1955).

Opis
----

Sú to malí ľudia, ktorí chodia bosí, lebo na chodidlách majú husté chlpy. Ich vzhľad je takmer rovnaký ako „veľkých ľudí", no majú od nich len asi polovičný vzrast a vždy kučeravé vlasy. Na rozdiel od trpaslíkov, ktorí v Stredozemi tiež žijú, hobitom nikdy nezarastajú tváre. Obliekajú si hlavne žltú a zelenú farbu. Cez deň sa dobre stravujú a pokiaľ to ide, doprajú si jedlo dvakrát, a preto sú väčšinou tuční. Žijú o čosi dlhšie ako ľudia, plnoletosť dosahujú vo veku 33 rokov.

Hobiti milujú prírodu, žijú v dobre obrobenej vidieckej krajine, nestarajú sa do cudzích vecí a obdivujú elfov. Bývajú v Grófstve, malom území v západnej časti Stredozeme, na ľavom brehu rieky Brandyvín a na západ od Starolesa.

Povaha a zvyky
--------------

Nory hobitov z filmovej podoby Pána prsteňov
Hobiti sú mierumilovní, no keď sú napadnutí, vedia sa húževnato brániť. Majú radi svoje domovy, pohodlie, a väčšinou to nie sú dobrodružné typy. Žijú buď v dobre zariadených norách alebo v prízemných domoch pripomínajúcich nory, s okrúhlymi oknami a dverami. Nepoznajú zložitejšiu technológiu než vodný mlyn.

Väčšina hobitov neobľubuje člnkovanie a plávanie. Nie všetci vedia čítať a písať, no tí, ktorí to ovládajú, si veľmi radi dopisujú. S obľubou rozdávajú aj prijímajú darčeky. Jazdia na poníkoch, len historicky najväčší spomedzi hobitov mohli jazdiť na koni. Po vlastných nohách sa prírodou pohybujú ticho a nenápadne.

Pôvod
-----

Ich pôvod nie je celkom jasný. Tolkien však napísal, že pochádzajú z východného úpätia Hmlistých hôr, ešte dávno predtým, ako padla na Veľký zelený les choroba a tieň a začal sa nazývať Temnohvozd. Po čase odtiaľto odišli za Hmlisté hory a okolo roku 1600 Tretieho veku prekročili Brandyvín po veľkom kamennom moste. Odvtedy založili nový letopočet.

Najznámejší hobiti
------------------

* Frodo Bublík - hlavná postava trilógie Pán prsteňov
* Bilbo Bublík  - hlavná postava knihy Hobit, vzdialený príbuzný a adoptívny otec Froda Bublíka
* Sam Mukro - Frodov záhradník a priateľ
* Chicho (Smiešok) Brandylen
* Peregrin Pipin Bral
* Golfimbul Bral

Poznámky
--------

1. ↑  V prekladoch Viktora Krupu.
2. ↑  V prekladoch Otakara Kořínka a v češtine.

Zdroj
-----

* TOLKIEN, J. R. R.. *Pán prsteňov*. Bratislava : Slovart, 2001. ISBN 80-7145-606-3.
**Sláva Otcu** (alebo **Chváloslovie**, v byzantskom obrade: **Sláva: I teraz:**) je jedna z najpoužívanejších modlitieb v katolíckej, pravoslávnej i v mnohých protestantských cirkvách. Je to vlastne chvála k Svätej trojici pripájaná na koniec rôznych modlitieb, žalmov a hymnov, jedna z foriem tzv. doxológie.

Grécky
Δόξα Πατρὶ καὶ Υἱῷ καὶ Ἁγίῳ Πνεύματι
καὶ νῦν καὶ ἀεὶ καὶ εἰς τοὺς αἰῶνας τῶν αἰώνων. Ἀμήν.
Latinsky
Gloria Patri et Filio et Spiritui Sancto,
sicut erat in principio et nunc et semper et in saecula saeculorum, amen.
Text modlitby v slovenčine v rímskokatolíckej forme:

*Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému,*
*ako bolo na počiatku, tak nech je i teraz i vždycky i na veky vekov,*
*Amen.*
Vo východných cirkvách je znenie tejto modlitby trocha iné. Konkrétne v gréckokatolíckej forme je slovenské znenie nasledujúce:

*Sláva Otcu i Synu i Svätému Duchu.*
*I teraz i vždycky i na veky vekov. Amen.*
V Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania znie text chváloslovia nasledovne:

Sláva Otcu i Synu i Duchu Svätému, ako bola na počiatku i teraz 
i vždycky i naveky vekov. Amen.

Iné projekty
------------

WikizdrojeCommons
* Spolupracuj na Wikizdrojoch Wikizdroje ponúkajú pôvodné diela od alebo o **Sláva Otcu**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sláva Otcu**

Referencie
----------

1. ↑  *Hore srdcia. Modlitebník a spevník gréckokatolíka.* Prešov : Vydavateľstvo PETRA, 2002, s. 4. ISBN 80-89007-29-5
**Hobby** (iné názvy: **hoby**, **záľuba**, **koníček**) je činnosť vykonávaná so záujmom, s radosťou, obyčajne vo voľnom čase.

Príklady
--------

### Domáce hobby

Kuchárske umenie

### Chovateľstvo

Akvaristika – Chovateľstvo – Kynológia (chov psov) – Sokoliarstvo – Teraristika

### Záhrada

Záhradkárstvo

### Ručné práce a remeslá

Batikovanie – Háčkovanie – Bábkarstvo – Patchwork – Pletenie – Košikárstvo – Drevorezbárstvo – Vyšívanie

### Zberateľstvo

Zberateľstvo – Filatelia (zbieranie známok), numizmatika (zbieranie mincí) a pod. 

### Hry

Doskové hry – Kartové hry – Spoločenské hry – Hry na hrdinov – Geocaching – Sudoku

### Umenie

Divadlo – Fotografovanie – Amatérsky film – Domáce video

### Modelárstvo

Modelárstvo

### Auto–moto

Veteráni – Tuning

### Veda a príroda

Amatérska astronómia – Rádioamatérstvo

### Šport

Cykloturistika – Turistika – Gymnastika

### Počítače a Internet

Počítačové hry a videohry – Blogovanie

Referencie
----------

1. 1 2  Jarošová, Alexandra; Buzássyová, Klára, edi. (2011), „hobby", *Slovník súčasného slovenského jazyka*, H – L, Bratislava: Veda, ISBN  978-80-224-1172-1
2. 1 2  Kačala, Ján; Pisárčiková, Mária; Považaj, Matej, edi. (2003), „hobby", *Krátky slovník slovenského jazyka* (4. vyd.), Bratislava: Veda, ISBN  80-224-0750-X
3. 1 2  Petráčková, Věra; Kraus, Jiří, edi. (2005), „hobby", *Slovník cudzích slov (akademický)* (2. dopln. a uprav. vyd.), Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, ISBN  80-10-00381-6,
4. ↑  Pisárčiková, Mária, ed. (2004), „hobby", *Synonymický slovník slovenčiny* (3. vyd.), Bratislava: Veda, ISBN  80-224-0801-8
**Služobník Boží** je označenie používané v katolíckej cirkvi pre zosnulú osobu, u ktorej bol začatý kanonizačný proces, ktorý doteraz nebol ukončený ani udelením najnižšieho stupňa („ctihodný").

Definícia
---------

Používanie označenia upravuje inštrukcia Kongregácie pre kauzy svätých „*Sanctorum Mater*" z roku 2008, ktorá uvádza (čl. 4, § 2): „*Kresťan, ktorého proces blahorečenia a svätorečenia bol začatý, sa nazýva Služobník Boží.*" Predtým, než biskup začne proces blahorečenia, musí overiť, či sa kandidát teší povesti svätosti, mučeníctva alebo povesti zázračných znamení (príhovornej moci). 

* **Povesť svätosti** (*fama sanctitatis*) je názor, ktorý sa rozšíril medzi veriacimi, o čistote a bezúhonnosti života kandidáta a o tom, že žil heroickým spôsobom všetky kresťanské čnosti;
* **Povesť mučeníctva** (*fama martyrii*) je názor, ktorý sa rozšíril medzi veriacimi, že kandidát obetoval svoj život za vieru alebo za cnosť spojenú s vierou;
* **Povesť zázračných znamení** (*fama signorum*) je názor, ktorý sa rozšíril medzi veriacimi, o milostiach získaných od Boha na príhovor kandidáta.

Začatiu konania tiež musí predchádzať „Nihil Obstat" čiže vyjadrenie vatikánskej Kongregácie pre kauzy svätých, že nič nebráni tomu, aby sa začalo konanie (čl. 45, § 2).

Príklady služobníkov Božích
---------------------------

* Benedikt XIII.
* Izabela I. Kastílska
* Bartolomé de las Casas
* Josef Toufar
* Jan Vojtaššák
* Ján Havlík
* Pius VII.
* Lúcia dos Santos
* Terézia Neumannová
* Dorothy Day
* Walter Ciszek
* Zita Bourbonsko-Parmská

Referencie
----------

1. ↑  Sanctorum Mater – Instruction for conducting Diocesano or eparchial Inquiries in the causes of saints, Dostupné online

Pozri aj
--------

* Ctihodný
* Blahoslavený
* Svätec
* kanonizácia (cirkev)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Služebník Boží na českej Wikipédii.*
Charakteristický priebeh tlaku vo valci v závislosti od uhla natočenia kľukového hriadeľa pri detonačnom spaľovaní
**Detonačné spaľovanie** alebo tiež neodborne **klepanie motora**, je negatívny jav pri spaľovaní v zážihových spaľovacích motoroch, keď dôjde v nespálenej zápalnej zmesi pred zónou postupujúceho plameňa k samovznieteniu vo viacerých ohniskách súčasne, alebo takmer súčasne. Následný tlakový rozruch vyvolá rázovú vlnu, ktorá sa šíri nadzvukovou rýchlosťou v priestore valca. Rýchlosť šírenia rázovej vlny je od 1000 m.s-1 do 1.800 m.s-1 prípadne aj viac, pri miestnej rýchlosti zvuku asi 900 m.s-1. V jej čele prebiehajú chemické reakcie spaľovania, pričom adiabatická kompresia nespálenej zmesi pred rázovou vlnou je príčinou jej vznietenia v ďalších ohniskách. Rázová vlna sa odráža od stien valca. Navonok sa tento jav prejavuje klepotavým zvukom, preto sa neodborne nazýva "klepanie motora".

Detonačné spaľovanie je nepriaznivý jav, ktorý okrem popísaných zvukových efektov spôsobuje: prehrievanie motora, zníženie výkonu, zvýšenie spotreby paliva, tvorbu sadzí, zapečenie piestových krúžkov, prepálenie piesta, ventilu, alebo tesnenia.

Detonačnému spaľovaniu možno predchádzať:

* použitím paliva s vyšším oktánovým číslom
* znížením zaťaženia motora (pri vozidlových motoroch, preradením na nižší prevodový stupeň, alebo uvoľnením pedála akcelerátora)
* znížením predstihu zapaľovania (moderné motory majú snímače detonačného spaľovania a predstih zapaľovania prispôsobujú automaticky)

Kvázidetonačné spaľovanie
-------------------------

Kvázidetonačné spaľovanie je jav, pri ktorom sa po prvom prechode rázovej vlny nevznieti v čele primárnej rázovej vlny všetka nespálená zmes. Táto zmes sa vznieti až pri prechodoch ďalších vĺn, ktoré sa periodicky odrážajú od stien valca.

Zdroje
------

* Trnka J. Urban J.: *Spaľovacie motory*. Alfa Bratislava, 1992.
**ILS** (instrument landing system) je pristávací systém, systém automatického priblíženia lietadla k dráhe. ILS sa delí na viac kategórii CAT I. CAT II. CAT III. pričom pri CAT II. a CAT III. dokáže lietadlo samo pristáť na autopilota, autoland. Stačí ak pilot nastaví frekvenciu ILS, aktivuje Approach autopilota a lietadlo dosadne samo.

Pri ILS CAT I. je system autolandu nefunkčný. Vtedy sa pomocou ILS len priblížite k dráhe, pilot deaktivuje autopilota a manuálne dosadne.

Vysielač smerového lúča ILS a svetelný systém ALS na americkej leteckej základne Whiteman

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Instrument landing system**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****ILS****

Externé odkazy
--------------

* Webstránka venovaná popisu ILS.
* Výuková (tutorial) animácia ILS Znázorňuje situácie, ktoré môžu nastať počas priblíženia na pristátie a taktiež spôsob indikácie navigačných signálov na palube lietadla.
Súradnice: 48°33′14″S 19°26′56″V﻿ / ﻿48,554°S 19,449°V﻿ / 48.554; 19.449

**Detvianska kotlina** je geomorfologický podcelok Zvolenskej kotliny.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá juhovýchodnú časť Zvolenskej kotliny. Zo severu je ohraničená podcelkom Detvianske predhorie (podcelok Poľany), západným smerom pokračuje Zvolenská kotlina podcelkami Slatinská kotlina a Rohy. Na juhozápade sa krátkym úsekom dotýka Javorie podcelkom Podlysecká brázda, južne nadväzujú Ostrôžky. Východným smerom ležia Veporské vrchy a ich Sihlianska planina.

Osídlenie
---------

Kotlina patrí medzi stredne husto osídlené a najmä v severnej časti je charakteristická lazníckym osídlením. Ležia tu mestá Detva a Hriňová, v južnej časti obec Kriváň.

Doprava
-------

Južnou časťou kotliny vedú komunikácie nadregionálneho významu; medzinárodný ťah E 58 (Nitra – Košice) prechádza po budovanej rýchlostnej ceste R2 a ceste I/16 (Zvolen – Lučenec). Regionálne významnou je i cesta II/526 cez Hriňovú. Územím tiež vedie významná železničná trať Zvolen – Košice.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-06-19]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-08-08]. Dostupné online.
**Škoda** má v slovenskom práve v súčasnosti dvojakú základnú definíciu.

Občianske právo
---------------

Škoda je ujma: 

* spôsobená v majetkovej oblasti (teda na majetku alebo majetkových právach) niekoho (tzv. poškodeného), ktorú možno objektívne vyjadriť v peniazoch
* na zdraví (a živote) niekoho (pozri škoda na zdraví)
* na prírode a životnom prostredí (pozri škoda na životnom prostredí) - táto škoda spočiatku v Občianskom zákonníku nebola

Do majetkovej oblasti sa v občianskom práve ráta aj (objektívne nevyjadriteľné) bolestné a úhrada sťaženia spoločenského uplatnenia (oboje v rámci hradenia ujmy na zdraví), pričom v iných právnych poriadkoch tieto ujmy často patria medzi nemajetkové ujmy, teda práva na ochranu osobnosti. 

Podstatou tohto chápania škody je fakt, že nezahŕňa nemajetkovú ujmu. 

Občiansky zákonník rozlišuje:

* skutočnú škodu (teda škodu na existujúcich veciach či právach)
* ušlý zisk (to, čo poškodenému (len) ušlo do budúcnosti)

Pozri aj náhrada škody.

Trestné právo
-------------

Trestný zákon rozoberá škodu v § 124 a 125 (a v § 123 "ujmu na zdraví"). Táto definícia zahŕňa aj nemajetkovú ujmu a výslovne definuje aj škodu proti životnému prostrediu.

*§ 124: (1) Škodou sa na účely tohto zákona rozumie:*

* *ujma na majetku alebo reálny úbytok na majetku alebo na právach poškodeného*
* *alebo jeho iná ujma, ktorá je v príčinnej súvislosti s trestným činom, bez ohľadu na to, či ide o škodu na veci alebo na právach.  
 Škodou sa na účely tohto zákona rozumie aj získanie prospechu v príčinnej súvislosti s trestným činom.*

*(2) Škodou sa rozumie v zmysle odseku 1 aj ujma na zisku, na ktorý by poškodený inak vzhľadom na okolnosti a svoje pomery mal nárok alebo ktorý by mohol odôvodnene dosiahnuť.*

*(3) Pri trestných činoch proti životnému prostrediu sa škodou rozumie súhrn ekologickej ujmy a majetkovej škody, pričom majetková škoda v sebe zahrnuje aj náklady na uvedenie životného prostredia do predošlého stavu. Pri trestnom čine neoprávneného nakladania s odpadmi podľa § 302 rozsahom činu sa rozumie cena, za ktorú sa odpad v čase a v mieste zistenia činu obvykle zbiera, prepravuje, vyváža, dováža, zhodnocuje, zneškodňuje alebo ukladá, a cena za odstránenie odpadu z miesta, ktoré na jeho uloženie nie je určené.*
**Indikovaná účinnosť** je bezrozmerné číslo, ktoré sa používa špeciálne v oblasti spaľovacích motorov na opis vnútornej účinnosti spaľovacieho motora. Vypočíta sa z pomeru hodnôt energie privedenej v palive a indikovanej práce skutočného obehu. 

Indikovaná účinnosť sa označuje symbolom **ηi** a 

*Príklad:*

Indikovaná účinnosť spaľovacieho motora sa vypočíta ako:

**ηi** = {\displaystyle {\frac {W\_{i}}{Q\_{d}}}}

* **Wi** - indikovaná práca (v kJ) t. j. práca ktorú je schopný vykonať pracovný plyn vo valci závisiaca od priebehu tlaku počas zdvihu piesta.
* **Qd** - chemická energia dodaná v palive (v kJ) daná výhrevnosťou a množstvom zmesi

alebo aj:

**ηi** = {\displaystyle {\frac {3600}{m\_{pi}.H\_{u}}}}

* **mpi** - indikovaná merná spotreba paliva (g.kW-1.h-1)
* **Hu** - dolná výhrevnosť paliva (v MJ.kg-1)

Iné vyjadrenie
--------------

Indikovanú účinnosť ako špeciálne využívanú veličinú je možné vzjadriť súčinom alebo podielom iných všeobecnejšie definovaných účinností:

**ηi = ηch.ηt.ηp**     pretože    ηe = {\displaystyle {\frac {Q\_{p}}{Q\_{d}}}.{\frac {W\_{t}}{Q\_{p}}}.{\frac {W\_{i}}{W\_{t}}}}

* **ηch** - chemická účinnosť
* **ηt** - tepelná účinnosť
* **ηp** - koeficient plnosti indikátorového diagramu

**ηi = {\displaystyle {\frac {\eta \_{e}}{\eta \_{m}}}}**

* **ηe** - efektívna účinnosť
* **ηm** - mechanická účinnosť

Zdroje
------

Trnka J. Urban J.: Spaľovacie motory. Alfa Bratislava, 1992.