**Funkčné zónovanie** alebo **funkčná segregácia** alebo **zónovanie** je členenie územia mesta alebo širšieho priestoru na zóny, ktoré sú rozdielne svojou funkciou. Býva často prepojené so zjednodušením štruktúry mesta v územnom pláne na plochy, ktorým sú pridelené rôzne funkcie. Podľa Aténskej charty z roku 1933 sú štyri funkčne diferencované zóny, na ktoré sa prihliada pri plánovaní miest a bolo požadované ich oddelenie – bývanie, práca, rekreácia a doprava. Štvrtá funkcia spája navzájom prvé tri. Pri vytváraní funkčných zón treba prihliadať na prevádzkovú a priestorovú flexibilitu na urbanistickej úrovni.

Účinok funkčnej segregácie
--------------------------

Je potrebné brať do úvahy ako ďaleko môže zájsť funkčné zónovanie – od absolútne čistého zónovania (monofunkčné obytné súbory, zóny práce, na zdokonalenie ktorých treba hľadať prostriedky pre narušenie jednotvárnosti a vytvorenie funkčne bohatšieho prostredia, vytvára takisto vysoké požiadavky na individuálnu a hromadnú dopravu a tým preťažuje komunikačný systém miest) až po zmiešané zóny (tie sú často príčinou hygienických nedostatkov mesta a zhoršenia životného prostredia). Napriek tomu výstavba funkčných zón prináša najúčinnejší a najjednoduchší spôsob eliminácie negatívnych vplyvov dopravy a výroby na životné prostredie územia mesta.

Ku konečnej formulácii funkčných zón
------------------------------------

Zadefinovaniu funkčných zón predchádzal v 19. storočí rast miest, s ktorým boli spojené urbanistické problémy a krízové situácie veľkomiest. Mnoho významných architektov vypracovalo urbanistické návrhy, teórie a štúdie na riešenie fungujúceho veľkomesta.

* Mesto budúcnosti, Theodor Fritsche, 1896 – ako jeden z prvých okrem iného navrhuje vytváranie satelitných miest, stavbu spoločných kolektorov, viacúrovňovú dopravu, zelené pásy od okraja mesta až k centru a hlavne oddelenie priemyslu od bývania zelenými pásmi.
* Mesto budúcnosti, Eugène Hénard, 1910
* Futuristicé mesto Sant`Elli, Antonio Sant’Elia, 1914
* Vežové domy, August Perret, 1905
* Mesto pre 3 milióny obyvateľov, Le Corbusier, Pier Jeanneret, 1992
* Žiariace mesto, Le Corbusier, začiatok 30. rokov
* Teória veľkomesta od Ludwiga Hilberseimera, 1925
* Radiálne mesto, Richard J. Neutry, 1928
* Vertikálne mesto, André Lurcata, 1930

Určitým typom funkčného zónovania boli návrhy radiálneho mesta, ktorého výseky boli venované rôznym funkciám. S takýmto riešením prišli návrhy:

* Ideálne mesto budúcnosti, Adolf Rading, 1924
* Vzorové mesto, A. T. Edwards, 1930
* Netreba zabudnúť na teóriu pásového mesta od N. A. Miljutina, 1930, kde uplatnil zásady dôslednej funkčnej segregácie a zaistenie jednoduchých funkčných vzťahov. Mesto rozdelil na základné funkčné zóny – pásma – pásmo železnice, pásmo výroby, zelené izolačné pásmo, obytné pásmo s fukciou spoločenskou, obytnou a výchovnou, pásmo rekreácie, záhradnícke pásmo. Dodes sa stretávame v riešeniach urbanistov s prvkami Miljutinovho pásového mesta.

Definovanie funkčných zón
-------------------------

Téme funkčného mesta sa venovala Aténska charta z roku 1933, ktorá bola zhrnutím projektov 33 vybraných miest, diskusií k nim a konečných zásad funkčného delenia, na IV. Kongrese CIAM.

Zdroje
------

* Marhold, K.: *Sídla. Urbanistická typologie II*, Praha, Edičné stredisko ČVUT, 1991
* Voženílek, J.: *Vývoj urbanizmu*, Praha, Edičné stredisko ČVUT, 1990
* Kavan, J.: *Zonálne štruktúry*, Bratislava, STU, 1984
* Hrůza, J.: *Slovník soudobého urbanizmu*, Praha, ODEON, 1977
* Hrůza, J.: *Teorie města*, Praha, Nakladatelství československé akademie věd, 1965