recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Vlajka Lichtenštajnska
**Vlajka Lichtenštajnska** má dva vodorovné pruhy, modrý a červený. V hornom rohu je umiestnená žltá kniežacia koruna; v tejto úprave sa používa od roku 1937, k malej úprave koruny došlo roku 1982. Koruna bola pridaná preto, že dochádzalo k zámene s vtedajšou vlajkou haitskou (na berlínskych olympijských hrách v roku 1936).

Modrá a červená sú od 19. storočia národne lichtenštajnské farby a boli roku 1921 potvrdené ústavou. Modrá symbolizuje oblohu, červená žiar večerných ohňov, kniežacia koruna jednotu ľudu, štátu a panovníckeho domu. Pretože namiesto vlajky bola často vešaná zástava upevnená k žrdi na spôsob cirkevnej zástavy, vtedy zvisle, objavuje sa niekedy aj na vlajkách kniežacia koruna otočená o deväťdesiat stupňov k žrdi, ku ktorej potom smeruje svojou hornou časťou.

Pre služobné potreby bola roku 1982 zavedená štandarda vlády a parlamentu (*Landtag*), ktorá má dva vodorovné pruhy, modrý a červený, a uprostred veľký lichtenštajnský znak.

Galéria
-------

* Vlajka vlády a parlamentu LichtenštajnskaVlajka vlády a parlamentu Lichtenštajnska

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Lichtenštajnska**

| * z
* d
* u
Vlajky európskych krajín |
| --- |
| 
* Albánsko Albánsko
* Andorra Andorra
* Belgicko Belgicko
* Bielorusko Bielorusko
* Bosna a Hercegovina Bosna a Hercegovina
* Bulharsko Bulharsko
* Cyprus Cyprus
* Česko Česko
* Čierna Hora Čierna Hora
* Dánsko Dánsko
* Estónsko Estónsko
* Fínsko Fínsko
* Francúzsko Francúzsko
* Grécko Grécko
* Holandsko Holandsko
* Chorvátsko Chorvátsko
* Island Island
* Írsko Írsko
* Lichtenštajnsko Lichtenštajnsko
* Litva Litva
* Lotyšsko Lotyšsko
* Luxembursko Luxembursko
* Maďarsko Maďarsko
* Malta Malta
* Moldavsko Moldavsko
* Monako Monako
* Nemecko Nemecko
* Nórsko Nórsko
* Poľsko Poľsko
* Portugalsko Portugalsko
* Rakúsko Rakúsko
* Rumunsko Rumunsko
* Rusko Rusko
* San Maríno San Maríno
* Severné Macedónsko Severné Macedónsko
* Slovensko Slovensko
* Slovinsko Slovinsko
* Španielsko Španielsko
* Spojené kráľovstvo Spojené kráľovstvo
* Srbsko Srbsko
* Švajčiarsko Švajčiarsko
* Švédsko Švédsko
* Taliansko Taliansko
* Turecko Turecko
* Ukrajina Ukrajina
* Vatikán Vatikán

 |
| 
* **Ostatné územia:** Ålandy Ålandy
* Faerské ostrovy Faerské ostrovy
* Gibraltár Gibraltár
* Guernsey Guernsey
* Jersey Jersey
* Man Man

 |
Doc. PhDr. **Ján Dekan**, DrSc. (\* 6. február 1919, Šahy – † 21. august 2007, Bratislava) bol slovenský archeológ a historik, umenovedec, vysokoškolský pedagóg, spisovateľ a publicista. Patril medzi významné osobnosti československej vedy druhej polovice 20. storočia.

Život
-----

Študoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Promoval v roku 1943. V rokoch 1946 – 1948 a 1951 – 1952 pôsobil v Historickom ústave Slovenskej akadémie vied. V období 1948 – 1951 pracoval v Matici slovenskej v Martine. Ako externý riaditeľ Štátneho archeologického ústavu sa podieľal na založení Archeologického ústavu Slovenskej akadémie vied. V rokoch 1953 – 1964 učil na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, v rokoch 1953 – 1957 bol zároveň dekanom fakulty. Od roku 1964 do roku 1973 pracoval v Archeologickom ústave Slovenskej akadémie vied v Nitre. Od roku 1973 do roku 1987 bol riaditeľom Umenovedného ústavu Slovenskej akadémie vied v Bratislave. 
Od roku 1975 bol členom predsedníctva Slovenskej akadémie vied a od roku 1977 členom predsedníctva Česko-slovenskej akadémie vied. V roku 1980 sa stal akademikom Slovenskej akadémie vied a v roku 1981 akademikom Česko-slovenskej akadémie vied. 

Centrom vedeckého záujmu doc. Dekana bol problém klasickej archeológie, avarsko-slovanskej symbiózy, Veľkej Moravy a antického a byzantského umenia. 
V rokoch 1951 – 1956 viedol archeologický výskum na Devíne a v Rusovciach. Je autorom viacerých vedeckých prác, knižných publikácií, populárnovedeckých štúdií v domácich aj zahraničných odborných časopisoch.

Zásluhy
-------

Zaslúžil sa o rozvoj archeológie a umenovedy na Slovensku.

Vyznamenania
------------

* Národná cena SSR (1977)
* Rad práce (1979)

Dielo
-----

### Monografie

* Začiatky slovenských dejín a ríša Veľkomoravská (1951)
* Poéma o hrdinstve (1974)
* Veľká Morava, doba a umenie (1976)/Velká Morava, doba a umění (1980)/The Great Moravian Empire. Its Art and Times (1980)/A Nagymorva Birodalom – kora és művészete (1980)/Grossmähren – Epoche und Kunst (1980)

### Ďalšia tvorba

* Za stalinské riešenie etnogenézy (1951)
* Herkunft und Ethnizität der gegossenen Bronzeindustrie der VIII. Jahrhunderts in Karpatenbecken (1972)
* Ján Kulich – album (1974)
* Apoteóza slobody na antickej mise zo Stráží (1979)
* Odev nášho ľudu (spolu s M. Benkom a M. Benžom) (1983)
* Život a dielo (2005)

### Publicistika

* K problémom slovanského osídlenia na Slovensku, Historica Slovaca, 55 – 82, (1948)
* Začiatky slovenských dejín a ríša Veľkomoravská, Slovenské dejiny II. Bratislava (1951)
* Výskum na Devíne roku 1950. AR 3, s. 164 – 168

Referencie
----------

1. ↑  BOČEK, Vít. Ján Dekan k vývoji jazyků. *Jazykovedný časopis* (Bratislava: Jazykovedný ústav Ľ. Štúra SAV a Matica Slovenská), 2015, roč. 66, čís. 1, s. 5. Dostupné online [cit. 2017-07-21]. DOI: 10.1515/jazcas-2015-0008.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ján Dekan na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 27320
* BnF: 129599162
* GND: 131635492
* ISNI: 0000 0001 1026 7612
* LCCN: n80159076
* NK ČR: jn20000601299
* SNK: 169218
* VIAF: 51822262
* WorldCat: lccn-n80159076
Umelecké stvárnenie zemskej magnetosféry. 
**Magnetosféra** je oblasť okolo astronomického telesa, v ktorej dominuje magnetické pole tvorené daným telesom. Magnetosférou je obklopená Zem, rovnako ako aj ostatné planéty s magnetickým poľom, ako Jupiter, Saturn, Urán a Neptún. Aj Merkúr má magnetické pole, ale príliš slabé na zachytenie plazmy.

**Magnetosféra Zeme**

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Magnetické pole Zeme*
Magnetosféra Zeme v smere k Slnku končí približne vo vzdialenosti 15 Zemských polomerov (Re = 6378 Km) od centra Zeme. Na odvrátenej strane od Slnka chvost magnetosféry končí vo vydialenosti približne 60 Re. Hranica magnetosféry sa nazýva **Magnetopauza**. Hodnota magnetického poľa na magnetopauze je v rádoch nanotesla. Hodnota magnetického poľa na povrchu Zeme je o štyri rády vyššia tj. ide o desiatky tisíc nanotesla. 

Tvar magnetosféry je tvarom poľa magnetického dipólu natiahnutého a deformovaného v smere prichádzajúceho slnečného vetra.

Magnetosféra Zeme tvorí prirodzenú ochranu našej planéty pred nabitými časticami prilietajúcimi z otvoreného priestoru. Tieto častice vstupujú do magnetického poľa Zeme kde na ne začne pôsobiť Lorentzova sila ktorá mení ich trajektóriu. Lorentzova sila pôsobí maximálnou silou na častice letiace kolmo k siločiare magnetického poľa a je nulová na časticu letiacu paralelne so siločiarami. Preto sa nabité častice nízkych energií v polárnych oblastiach kde siločiary magnetosféry vedú smerom k povrchu Zeme môžu dostať až k vrchným vrstvám atmosféry. Keďže častíc s nízkou energiou je viac ako častíc s vysokou energiou tak ich interakcia s molekulami atmosféry pri ktorej vznikajú gama kvantá je pozorovaná ako polárna žiara. Polárna žiara je tak jedným z prejavov štruktúry magnetosféry Zeme. Častice zachytené magnetickým poľom väčšinou ostávajú dlhodobo uväznené v oblastiach, ktoré nazývame Van Allenove radiačné pásy.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Fyzikálny portálAstronomický portálPortál slnečná sústava |



|  |
| --- |
| Stavba Zeme |
| Geosféra | Magnetosféra | Exosféra | Atmosféra |
| Ionosféra | Termosféra |
| Mezosféra |
| Hydrosféra | Stratosféra |
| Biosféra | Troposféra |
| Pedosféra | Litosféra | Zemská kôra |
| Pevninská kôra |
| Oceánska kôra |
| Vrchný plášť | Najvrchnejší plášť | Zemský plášť |
| Astenosféra |
| Hranica vrchný-spodný plášť |
| Spodný plášť |
| Vonkajšie jadro | Zemské jadro |
| Vnútorné jadro |
oxytocín
**Oxytocín** je hormón produkovaný v jadrách hypotalamu (*nucleus supraopticus* a *nucleus paraventricularis*), odkiaľ je transportovaný (naviazaný na transportný proteín neurofyzín) výbežkami tzv. neuroendokrinných nervových buniek do neurohypofýzy a až tu vylučovaný do krvného obehu. Chemicky ide o peptid.

Spôsobuje sťahy hladkého svalstva maternice pri pôrode a pravdepodobne i pri pohlavnom dráždení, kedy sťahy svalstva urýchľujú transport spermií do vajcovodov. Ďalej spôsobuje sťahy myoepitelových buniek mliečnej žľazy a tým vypudzovanie mlieka pri kojení. 

Podnety k sekrécii oxytocínu sú nervovo-reflexného charakteru: rozširovanie pôrodných ciest pri pôrode, rozšírenie a podráždenie vonkajšieho genitálu a pošvy pri súloži, podráždenie prsných bradaviek pri kojení.

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Oxytocín**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Oxytocín****


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portálBiologický portál |

| * z
* d
* u
Podmozgová žľaza\* hypofýza |
| --- |
| Hormóny adenohypofýzy | 
* somatotropín
* tyreotropín
* kortikotropín
* prolaktín
* folikulostimulačný hormón
* luteinizačný hormón

 | Podmozgová žľaza z Grayovej anatómie |
| Hormóny pars intermedia hypofýzy | 
* melanotropín

 |
| Hormóny neurohypofýzy | 
* vazopresín
* oxytocín

 |
| Choroby | 
* aplázia a hypoplázia
* cysty
* syndróm prázdneho sedla
* atrofia
* nekróza
* ischémia
* krvácanie
* akútne zápaly
* chronické zápaly
* hyperplázia

 |
| Nádory | 
* adenómy
* kraniofaryngeóm
* karcinómy
* metastázy
* sarkómy
* germinatívne nádory
* neurogénne nádory

 |
Vlajka Libérie
**Vlajka Libérie** je variantom vlajky Spojených štátov amerických, z ktorých iniciatívy táto prvá černošská republika v Afrike vznikla.

Jedenásť horizontálnych pruhov (šesť červených a päť bielych) pripomína jedenásť signatárov deklerácie nezávislosti, modré pole v ľavom hornom rohu, zaberajúce šírku piatich pruhov, africký kontinent, a biela päťramenná hviezda v ňom žiariace svetlo Libérie ako vtedy jedinej africkej republiky. Červená farba znamená udatnosť, vrúcnosť a vytrvalosť, modrá slobodu, právo a vernosť, biela čistotu.

Vlajka v dnešnej podobe pochádza z roku 1847, kedy došlo k vyhláseniu nezávislosti. V rokoch 1827 – 1847, kedy Libéria mala štatút americkej kolónie, bol počet jej pruhov (sedem červených a šesť bielych) aj farieb celkom zhodný s vlajkou USA. Štvorec vľavom hornom rohu vtedy zaberal šírku siedmich pruhov a niesol voľný biely stredový kríž.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Libérie**

| * z
* d
* u
Vlajky afrických krajín |
| --- |
| 
* Alžírsko
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina
* Burundi
* Čad
* Džibutsko
* Egypt
* Eritrea
* Eswatini
* Etiópia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Južná Afrika
* Južný Sudán
* Kamerun
* Kapverdy
* Keňa
* Komory
* Kongo
* Konžská demokratická republika
* Lesotho
* Libéria
* Líbya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Maroko
* Mauritánia
* Maurícius
* Mozambik
* Namíbia
* Niger
* Nigéria
* Pobrežie Slonoviny
* Rovníková Guinea
* Rwanda
* Senegal
* Seychely
* Sierra Leone
* Somálsko
* Stredoafrická republika
* Sudán
* Svätý Tomáš a Princov ostrov
* Tanzánia
* Togo
* Tunisko
* Uganda
* Zambia
* Zimbabwe

 |  |
| 
* **Ostatné územia:**  Ceuta
* Kanárske ostrovy
* Madeira
* Mayotte
* Melilla
* Réunion
* Svätá Helena
* Západná Sahara

 |
**Handrij Zejler** (\* 1. február 1804, Słona Boršć – † 15. október 1872, Łaz) bol lužickosrbský romantický básnik, bájkar, významný predstaviteľ ich národného obrodenia a evanjelický farár.

Život
-----

Narodil sa v roku 1904 v obci Słonia Boršć, dnes mestskej časti Budyšina. V rokoch 1818 až 1825 študoval na gymnáziu v Budišíne. Vydával časopis *Serska Nowina*, z ktorého neskôr vznikol prvý lužickosrbský denník. V roku 1827 zložil lyrickú skladbu *Rjana Łužica*, ktorá je dnes národnou hymnou Lužických Srbov. Napísal množstvo bájok, poviedok, a básní, jeho vrcholným dielom je však cyklus *Počasy*, oratórium v piatich častiach, ospevujúce ročné zmeny v prírode a prácu človeka, ktorý tvoril v rokoch 1845 – 1860.

Dielo
-----

* *Počasy* (1860)
* z množstva básní: *Rjana Łužica*

Zejlerov rukopis piesne *Rjana Łužica*

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Handrij Zejler na hornolužickosrbskej Wikipédii.*
* Malá encyklopédia spisovateľov sveta

Autoritné údaje: * GND: 118772449
* ISNI: 0000 0001 0906 5642
* LCCN: n86021977
* NK ČR: kup20010000114072
* VIAF: 59880015
* WorldCat: lccn-n86021977
Mikronéská vlajka s pomerom stran 1:2
vlajka tichomorských ostrovou použivana v rokoch 1965 – 1978
**Vlajku Mikronézie** používajú Mikronézske federatívne štáty. Bola prijatá 10. novembra 1979.

Opis
----

Vlajku tvoria svetlo modrý obdĺžnik s pomerom strán 1:2, v ňom sa nachádzajú štyri strieborné päťramenné hviezdy, ktorých dva spodné cípy smerujú do stredu vlajky. Každá hviezda symbolizuje jednu z federatívnych republík Mikronézie (Chuuk, Pohnpei, Kosrae a Yap). Modré pozadie má symbolizovať oceán, ktorý ostrovy Mikronézie obklopuje.

| * z
* d
* u
Vlajky krajín Austrálie a Oceánie |
| --- |
|  Austrália | 
* Austrália
* Vianočný ostrov
* Kokosové ostrovy
* Norfolk

 |
|  Melanézia | 
* Fidži
* Nová Kaledónia
* Papua-Nová Guinea
* Šalamúnove ostrovy
* Vanuatu
* Východný Timor

 |
|  Mikronézia | 
* Guam
* Kiribati
* Marshallove ostrovy
* Nauru
* Severné Mariány
* Mikronézia (štát)
* Palau

 |
|  Polynézia | 
* Americká Samoa
* Cookove ostrovy
* Francúzska Polynézia
* Nový Zéland
* Niue
* Pitcairnove ostrovy
* Samoa
* Tokelau
* Tonga
* Tuvalu
* Wallis a Futuna

 |
**Handan Sultán** (1574, Grécko – 26. novembra 1605, Istanbul, Osmanská ríša) bola manželka osmanského sultána Mehmeda III. a matka sultána Ahmeda I. V rokoch 1603 – 05 bola jeho Valide Sultán.

Život
-----

Jej náboženské vyznanie nie je známe. Buď patrila k niektorým z cirkví Gréckej pravoslávnej cirkvi alebo bola Moslimského vyznania. Niektoré historické záznamy uvádzajú, že bola konkubína z Grécka a volala sa *Helena*. Iné zdroje však uvádzajú, že bola Čerkaska a volala sa *Caucasus*. Bola vydatá za sultána Mehmeda III. v roku 1589 vďaka *Servazad Hatun*, ktorá bola neterou Máhidevrán Sultán.

Niektoré zdroje uvádzajú, že to bola Safiye Sultán, ktorá predstavila Handan svojmu synovi Mehmed III. aby tak vytvorila konkurencii konkubíne Halime Sultán, jeho prvé manželke a matke sultána Mustafu I. Rovnaké zdroje tiež uvádzajú, že v skutočnosti bola Handan matkou aj Mustafu I. ale nikdy toto tvrdenie nebolo potvrdené.

Počas prvých dvoch rokov vlády svojho syna sultána Ahmeda, bola Valide sultan.

Zomrela v roku 1605, keď jej bolo iba 30 rokov, nejspíš bola otrávená. Bol jej usporiadaný obrovský pohreb.

Vo vedomí súčasnosti
--------------------

V roku 2015 sa postava Handan Sultán objavila v seriáli *Muhteşem Yüzyıl: Kösem,* kde ju stvárnila herečka Tülin Özen.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Handan Sultan na českej Wikipédii.*
**Kazuhide Uekusa** (jap. 植草 一秀 – Uekusa Kazuhide, \* 18. december 1960 Edogawa, Tokio), je japonský ekonóm, ekonomický analytik, bývalý vedúci ekonóm spoločnosti Nomura Research Institute a predseda Three-Nations Research Institute.

Kariéra
-------

V roku 1979 nastúpil na univerzitu v Tokiu a vyštudoval ekonómiu. Po jej absolvovaní v marci 1983 nastúpil Uekusa nasledujúci mesiac do Výskumného ústavu Nomura. V júli 1985 získal postavenie vedeckého pracovníka v Ústave fiškálnej a monetárnej politiky na Ministerstve financií. V júni 1991 sa stal odborným asistentom ústavu pre výskum hospodárstva na univerzite v Kjóte, v októbri 1993 čestným členom Hooverovho inštitútu pri Stanfordovej univerzite. 

Senior ekonómom spoločnosti Nomura Research Institute sa stal v apríli 2002. Od apríla 2003 je profesorom na postgraduálnej škole v Waseda University. Potom založil Three-Nations Research Institute, a 1. apríla 2005 sa stal predsedom spoločnosti. V apríli 2006 vrátil k akademickej kariére ako hosťujúci profesor na Univerzite Nagoya.

Autoritné údaje: * GND: 173406602
* ISNI: 0000 0000 4715 7014
* LCCN: nr92042103
* VIAF: 61412773
* WorldCat: lccn-nr92042103
**Ppm** (z angl. *parts per million*) je podobne ako percento spôsob, ako vyjadriť zlomok – milióntinu – celým číslom. Napríklad zápis *45 ppm* znamená 45 milióntin, t. j. 0,000045, alebo 45 x 10−6, či 0,0045%, prípadne 0,045‰.

Naopak, percento a promile sa dá vyjadriť ako:

* 1 % = 10 000 ppm
* 1 ‰ = 1 000 ppm

Typické použitie
----------------

### Koncentrácia

Ppm sa obvykle používa na vyjadrenie koncentrácie v chémii a príbuzných vedách. Používa sa niekedy v elektronike, napr. na vyjadrenie čistoty kryštálu.
Jednotka ppm (Parts per milion) - vyjadruje počet častíc na 1 milión ostatných
častíc (značí teda jej molový zlomok), alebo 0,0001 %.

### Chybovosť

V automobilovom priemysle sa používajú jednotky rádu **ppm** najmä na vyjadrenie kvality dodávky – koľko chybných kusov pripadá na 1 milión dodaných kusov. Firmy využívajú na vyčíslenie ppm rôzne metodiky. Výsledky sa najčastejšie prezentujú formou grafov, v ktorých sa porovnáva ppm od viacerých dodávateľov za určité obdobie, alebo vývoj ppm u jedného dodávateľa, s cieľom zistiť či má ppm klesajúcu/rastúcu tendenciu.

Existuje aj tzv. **logistické ppm**, ktoré by sme mohli rozčleniť na **dodávateľské** a **zákaznícke** z pohľadu firmy, v ktorej pracujete.

**– zákaznícke logistické ppm /customer logistic ppm/** – vyjadruje počet kusov nedodaných načas zákazníkovi, pripadajúcich na 1 milión vyexpedovaných kusov z našej firmy. Takmer každá firma používa iné pravidlá pre stanovenie tzv. **logistického incidentu** – niečo ako reklamácia termínu dodávky, času dodania tovaru, označenia tovaru... Niektoré firmy považujú za problém aj dodanie tovaru predčasne, teda pred dohodnutým dodacím termínom, iné až po uplynutí dodacieho termínu. Čiže všetky kusy, ktoré zákazník obdrží napr. 1 deň pred dohodnutým termínom dodávky, budú zahrnuté do kalkulácie tohto ppm.

**– dodávateľské logistické ppm /supplier logistic ppm/** – vyjadruje počet kusov, ktoré nám náš dodávateľ nedodá včas, resp. v stanovený termín, pripadajúcich na 1 milión dodaných kusov.

Logistické a kvalitatívne ppm vo výraznej miere ovplyvňujú výsledky **hodnotenia dodávateľov** /supplier evaluation/. Základom každého obchodu je samozrejme dodať včas, presné množstvo, riadne označené a v požadovanej kvalite.

Pozri aj
--------

* percento
* promile
Členovia Sonderkommanda 1005 pózujú vedľa drvičky kostí. Koncentračný tábor Janowska. (jún 1943 - október 1943)
**Sonderkommando** (nem. zvláštny oddiel/zvláštne komando) boli pracovné sily v nacistických vyhladzovacích táboroch.

Úloha
-----

Komandá tvorili väzni (prevažne židia), ktorí boli využívaní na prácu v plynových komorách a peciach na spaľovanie ľudí. Neboli priamo zainteresovaní v zabíjaní, ich úlohou bola likvidácia tiel v spaľovniach. Pretože tieto komandá disponovali tajnými informáciami a metódami nacistického Nemecka, boli pravidelne vraždení. Okamžite sa vytvorilo nové komando, ktorého prvou úlohou bola likvidácia tiel ich predchodcov. Dňa 2. augusta 1943 prepuklo v koncentračnom tábore Treblinka povstanie, kde približne 100 väzňov utieklo z tábora a podobné povstanie 14. októbra 1943 v Sobibóre .

Filmografia
-----------

Povstanie v Sobibóre zachytáva aj film s názvom *Escape from Sobibor* (1987). Povstanie a život Sonderkommanda v Osvienčime zachytil film *Šedá zóna* (2001).

Referencie
----------

1. ↑  Auschwitz: A Doctor's Eyewitness Account, Dr. Miklos Nyiszli, Arcade Publishing, 1993, ISBN 1-55970-202-8
2. ↑  Chrostowski, Witold, Extermination Camp Treblinka, Vallentine Mitchell, Portland, OR, 2003,p.94, ISBN 0-85303-457-5
3. ↑  Schelvis, Jules, Sobibor. A History of a Nazi Death Camp, Berg, Oxford & New York, 2007, ISBN 978-1-84520-419-8
Socket AM2
**Socket AM2** (pôvodne *Socket M2*) je procesorová pätica navrhnutá pre desktopové procesory od spoločnosti AMD všetkých cenových segmentov. Vydaná bola 23. mája 2006 ako náhrada Socketu 939 a Socketu 754. Hoci má 940 pinov, nie je kompatibilná so Socketom 940, lebo ten nepodporuje dvojkanálové pamäte typu DDR2.

Socket AM2 podporuje operačné pamäte typu DDR2, ktoré sú schopné v priebehu jedného hodinového cyklu preniesť viac dát, pričom spotrebúvajú menej elektrickej energie než pamäte typu DDR.
Socket AM2 podporuje procesory Sempron 64, Athlon 64 jedno aj dvojjadrové, Athlon FX a Opteron. Procesory pre Socket AM2 podporujú SSE3 inštrukcie a sú vyrábané 90 alebo 65 nm technológiou.

Používa HyperTransport 2.0 s frekvenciou až 1 GHz.

Socket AM2 bol nahradený Socketom AM2+, ktorý sa líši hlavne podporou HyperTransport 3.0. Procesory do socketu AM2 + sú spätne kompatibilné s AM2, ale v tom prípade pobeží iba s HyperTransport vo verzii 2.0.

V 1Q roka 2009 bol nahradený socketom AM3, ktorý umožňuje osadiť DDR3.

Pozri aj
--------

* Socket AM2+
* Socket AM3

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Socket AM2 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Sockety AMD |
| --- |
| Desktopové sockety | Super Socket 7 · Slot A · Socket A · Socket 754 · Socket 939 · Socket AM2 · Socket AM2+ · Socket AM3 · Socket AM3+ · Socket FM1 · Socket FM2 · Socket FM2+ · Socket AM1 · Socket AM4 |
| Mobilné sockety | Socket A · Socket 563 · Socket 754 · Socket S1 · Socket FT1 (BGA413) 2011 · Socket FP2 (BGA827) 2012 · Socket FS1 · Socket FT3 (BGA769) 2014 · Socket FP3 (µBGA\_\_\_) jún 2014 |
| Serverové sockety | Socket A · Socket 940 · Socket F · Socket F+ · Socket G3 (zrušený) · Socket G34 · Socket C32 |
doc. RNDr. **Július Krmešský** (\* 10. apríl 1900, Ploštín, dnes časť Liptovského Mikuláša – † 20. september 1984, Bratislava) bol slovenský fyzik.

Život
-----

Narodil v Ploštíne. Po maturite na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši (1918) sa pôvodne zapísal na Lekársku fakultu v Budapešti (1918). Po vzniku Česko‑Slovenska však odišiel na Elektrotechnickú fakultu ČVUT do Prahy ( 1919). Tu sa prihlásil za člena JČMF, kde dostal za úlohu prekladať české učebnice fyziky do slovenčiny. Touto prácou podstatne prispel k tvorbe slovenskej fyzikálnej terminológie. Fyzika ho natoľko zaujala, že štúdium dokončil na Prírodovedeckej fakulte KU, kde získal titul RNDr. V r. 1923– 1929 učil na Gymnáziu v Prešove fyziku a matematiku, ale pre nedostatok učiteľov aj slovenčinu. Z jeho iniciatívy tu vzniklo Nakladateľstvo slovenských profesorov, pre ktoré napísal čítanku pre prvú triedu stredných škôl a Malý pravopisný slovník. Po príchode do Bratislavy ( 1929) pôsobil ako profesor na rôznych gymnáziách. V r. 1942 sa stal riaditeľom Ústavu pre školský a osvetový film. V tejto funkcii založil a rozvinul tvorbu školských filmov na Slovensku. V päťdesiatych rokoch dr. Krmešský pracoval v Štátnom pedagogickom ústave (od r. 1950), na Vysokej škole pedagogickej (od r. 1953), ako vedúci Katedry fyziky na Vyššej pedagogickej fakulte, Pedagogickom inštitúte a napokon na Pedagogickej fakulte UK v Trnave. Tu sa v r. 1961 stal docentom. Ešte ako študent preložil niekoľko českých učebníc do slovenčiny. V 30. rokoch upravoval české učebnice pre potreby slovenských stredných škôl. V tomto období redigoval zošitovú edíciu *Abeceda všeobecného vzdelania*. V r. 1940 napísal Čítanku pre 2. triedu gymnázií. Napokon v r. 1958 bol hlavným autorom pokusnej učebnice fyziky pre 10. ročník JSŠ. Podieľal sa tiež na vzniku Fyziky pre pedagogické fakulty (1971), na tvorbe 18 školských filmov a publikácie Film a diafilm vo vyučovaní fyziky. Osobitnú zmienku si zaslúži skutočnosť, že už v r. 1959 sa začal venovať novej oblasti – výskumu fyzikálnych polí a žiarenia organizmov. Dosiahol pozoruhodné výsledky, ktoré si získali ocenenie doma i v zahraničí. Prihlásil si tiež patent na objav Kvazimagnetické vektorové pole (1980). Zomrel v Bratislave.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5607 3584
* NK ČR: jn20000703150
* VIAF: 84038391
**Alaviti** alebo **alawiti** sú moslimská náboženská skupina, ktorá patrí do šiitskej vetvy islamu. Alaviti žijú najmä v Sýrii, Turecku a Libanone. Nie sú identickí s alevitmi. Vo svete žijú približne 3 milióny alavitov. Väčšina sunnitov ich vníma ako kacírov, ani mnohí šiiti im nie sú priaznivo naklonení. Niektoré ich obrady sa prelínajú s kresťanskými. Pre svoju vieru boli dlho perzekvovaní vládcami Sýrie, až pokým sa v roku 1970 nedostal k moci alavit Háfiz al-Asad, otec Baššára al-Asada. Ten prevzal moc po svojom otcovi v roku 2000.

Alaviti dnes predstavujú 13 percent sýrskej populácie (žijú najmä na západe Sýrie). Uplynulých 50 rokov dominovala politickému systému elita vedená rodinou Asadovcov. Počas prebiehajúcej sýrskej občianskej vojny je ich vláda vystavená značnému tlaku.

Vierouka a dejiny
-----------------

Alavizmus je vetvou šiitskeho islamu, rešpektuje šaríu a implementujú jej závery podľa interpretácie šiesteho šiitskeho imáma Dža'fara as-Sádika, ktorý je najvplyvnejším šiitskym náboženským vykladačom. Podobne ako drúzi aj alaviti veria v reinkarnáciu. Nezakazujú pitie alkoholu.

V Sýrii predstavujú po sunnitoch druhú najväčšiu náboženskú skupinu (13 %). Osmani s nimi zaobchádzali ako s nemoslimami, podobne ako židia či kresťania museli platiť náboženskú daň. Po povstaniach proti Osmanom v rokoch 1806, 1811 a 1852 dostali obmedzenú samosprávu. Po prvej svetovej vojne bol v roku 1922 francúzske mandátne územie rozdelené na štyri štáty, vrátane Štátu alavitov. Zjednotenie štátov do Sýrie pre nich znamenalo obavy z prevahy sunnitov v politike. Alavitskí dôstojníci zohrali v prevratoch v roku 1963 a 1966 kľúčovú rolu. Ich význam razantne stúpol až po nástupe Háfiza al-Asada. Ten v roku 2000 prenechal vládu synovi Bašárovi.

Galéria
-------

* Rozšírenie Alavitov v LevanteRozšírenie Alavitov v Levante
* Mapa zobrazujúca štáty vo francúzskom mandáte, roky 1921 – 22 (Štát alavitov vyznačený fialovo)Mapa zobrazujúca štáty vo francúzskom mandáte, roky 1921 – 22 (Štát alavitov vyznačený fialovo)
* Zástava Štátu alavitov (1920 – 1936)Zástava Štátu alavitov (1920 – 1936)
* Štylizované zobrazenie Zulfikaru, meča Alího a významného symbolu pre AlavitovŠtylizované zobrazenie Zulfikaru, meča Alího a významného symbolu pre Alavitov

Referencie
----------

1. ↑  alawiti. In: DROZDÍKOVÁ, Jarmila. *Lexikón islámu*. 1. vyd. Bratislava : Kalligram, 2005. 270 s. ISBN 80-7149-764-9. S. 23.
2. 1 2 3   *The sword and the word* [online]. Economist, [cit. 2013-05-16]. Dostupné online. (po anglicky)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12   *SYRIA-REPORT: Muslim Alawites: A Profile* [online]. Middle East Reporter, 2011-11-26, [cit. 2013-05-16]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Alaviti**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Alawites na anglickej Wikipédii.*
Socket 479
**Socket 479** je pätica procesora pre Intel Pentium M, mobilný procesor, ktorý sa bežne používa v notebookoch. Používa iné usporiadanie pinov ako Socket 478 a teda nie je možné použiť Pentium M v základnej doske so Socketom 478.

Do tohto socketu je možné vložiť procesory, ktoré používajú FSB na frekvencii 400 MHz alebo 533 MHz.

Kompatibilné procesory
----------------------

* Intel Pentium M (0,9-2,267GHz)
* Intel Celeron M (0,8-1,733GHz)
* VIA C7-M (1,5 a 1,8GHz)

Základné dosky používajúce tento socket
---------------------------------------

Základných dosiek používajúcich tento socket nie je veľa a sú oveľa drahšie ako základné dosky pre iné, bežne používané, sockety. Vzhľadom na to, že použité procesory majú nízku spotrebu elektrickej energie, sú vhodné v prípadoch, keď je vyžadovaná buď nízka hlučnosť alebo nízke náklady na elektrinu (napr. kancelárske PC alebo málo zaťažované servery, ktoré sú ale neustále zapnuté). Vzhľadom na to, že sa z dôvodu nízkej hlučnosti používajú v HTPC, majú často bohatú multimediálnu výbavu (napr. možnosť prepojenia s televízorom alebo kvalitnou zvukovou kartu).

Zoznam niektorých základných dosiek:

* Asus N4L-VM DH - Intel 945GM
* MicroStar 945GT Speedster-A4R - Intel 945GT
* DFI 915GM-MIGF - Intel 915GM
* DFI 852GM-MGF - Intel 852GM
* DFI 855GME-MGF - Intel 855GME

Externé odkazy
--------------

* Konštrukčné vyhotovenie socketu 479

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Socket 479 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Sockety Intel |
| --- |
| Desktopové sockety | 

|  |  |
| --- | --- |
| Slot | 
* Slot 1 (1996-1999)

 |
| PGA | 
* 370 (1998-2001)
* 423 (W 2000)
* 478 (N 2000)

 |
| LGA | 
* 775 (T 2004-2007)
* 1366 (B 2008)
* 1156 (H1 2009/2010)
* 1155 (H2 2011/2012)
* 2011 (R 2011)
* 1150 (H3 2013/2014)
* 2011v3 (R 2014)
* 1151 (H4 2015/2016)

 |

 |
| Mobilné sockety | 
* Socket 479
* Socket 495
* Socket M (2006)
* Socket P (2007)
* Socket G1 (2009)
* Socket G2 (2011)
* Socket G3 (2013)

 |
| Serverové sockety | 

|  |
| --- |
| 
* Socket 8

 |
| Xeon procesory | 

|  |  |
| --- | --- |
| Slot | 
* Slot 2

 |
| PGA | 
* 603
* 604

 |
| LGA | 
* 771 (J 2006)
* 1366 (B 2008)
* 1156 (H1 2009/2010)
* 1567 (LS 2010)
* 1155 (H2 2011/2012)
* 2011 (R 2011)
* 1356 (B2 2012)
* 1150 (H3 2013/2014)
* 2011v3 (R 2014)
* 1151 (H4 2015/2016)

 |

 |
| Itanium procesory | 
* 418 (2001)
* 611 (2002)
* 1248

 |

 |
| Pred Pentium II PGA sockety | 
* Socket 1
* Socket 2
* Socket 3
* Socket 6
* Socket 4 (1993)
* Socket 5 (1994)
* Socket 7 (1995)
* Super Socket 7

 |
**Július Kubiš** (\* 21. apríl 1895, Badín – † 17. jún 1979, Košice) bol slovenský vodohospodársky inžinier.

Rodina
------

* otec: Štefan Kubiš
* matka: Ľudmila rod. Ondrejová

Životopis
---------

Strednú školu navštevoval v Banskej Štiavnici, 1913 – 1914 študoval na polytechnike v Budapešti, po 1918 na VUT v Brne, 1922 Ing. Stavebný dozorca v Komárne, správca upravovacích stavieb v Košiciach, 1938 – 1958 pôsobil v Banskej Bystrici, pracovník Riaditeľstva vodohospodárskeho rozvoja v Bratislave a i. Zúčastnil sa na upravovacích prácach na Dunaji, na výstavbe komárňanského prístavu a na i. regulačných a melioračných stavbách.

Roku 1953 – 1960 so skupinou odborníkov vypracoval komplexnú štúdiu úpravy vodohospodárskych pomerov na Východoslovenskej a Moldavskej nížine.

Ocenenie
--------

* 1970 – Za zásluhy o výstavbu
* rezortné vyznamenania

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Socket 939
**Socket 939** je procesorová pätica vytvorená firmou AMD. V júli 2004 nahradil (nejakú dobu ale existovali vedľa seba) Socket 754 pre 64 bitové procesory. Jeho nástupcom sa stal Socket AM2 v roku 2006. Ide o druhý socket určený pre rad procesorov AMD64.

Podporuje dual channel DDR SDRAM, ďalej potom 3DNow!, SSE, SSE2 a SSE3. Procesory používajúce tento socket majú 64 KB level 1 cache a medzi 512 KB a 1 MB level 2 cache. Socket 939 predstavuje nákladnejšiu a zreteľne výkonnejšiu platformu pre novšie procesory Athlon 64, dvojjadrové Athlon 64 X2 a Athlon 64 FX. Ponúka dvojkanálový 128-bitový radič RAM pamäte a výkonnú zbernicou HyperTransport na 1000 MHz (HT1000).

Najvýkonnejšími procesormi pre tento socket boli Athlon 64 FX-60 a Opteron 185.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Socket 939 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Sockety AMD |
| --- |
| Desktopové sockety | Super Socket 7 · Slot A · Socket A · Socket 754 · Socket 939 · Socket AM2 · Socket AM2+ · Socket AM3 · Socket AM3+ · Socket FM1 · Socket FM2 · Socket FM2+ · Socket AM1 · Socket AM4 |
| Mobilné sockety | Socket A · Socket 563 · Socket 754 · Socket S1 · Socket FT1 (BGA413) 2011 · Socket FP2 (BGA827) 2012 · Socket FS1 · Socket FT3 (BGA769) 2014 · Socket FP3 (µBGA\_\_\_) jún 2014 |
| Serverové sockety | Socket A · Socket 940 · Socket F · Socket F+ · Socket G3 (zrušený) · Socket G34 · Socket C32 |
**Július Letňan**, rodné meno **Július Sommer**, ( 14. december 1914, Krokava – 3. február 1973, Svätý Jur )  bol slovenský hudobný skladateľ a organista.

Životopis
---------

Základné hudobné vzdelanie získal od svojho otca, ktorý bol riaditeľom školy a organistom. Študoval na gymnáziu v Revúci a v Rimavskej Sobote. Už počas štúdia na strednej škole hral v amatérskom orchestrálnom združení. Po maturite pokračoval v štúdiu na Vysokej škole obchodnej v Prahe a súčasne na Pražskom konzervatóriu študoval hru na organ, dirigovanie a skladbu. Jeho profesormi boli Pavel Dedeček a Otakar Šín. 

Stal sa úradníkom Národnej banky v Bratislave, ale pokračoval aj v štúdiu hudby na Štátnom konzervatóriu v Bratislave, kde absolvoval v roku 1943. V rokoch 1945 – 1949 bol poslucháčom hudobnej vedy na bratislavskej univerzite. Od roku 1954 pracoval ako vedúci kancelárie Slovenského hudobného fondu a tajomník Zväzu slovenských skladateľov. Okrem toho vystupoval ako koncertný organista v mnohých slovenských mestách.

Dielo (výber)
-------------

* *Sonatína pre klavír* (1936)
* *MR Štefánik* (melodráma na slová M. Pleška, 1934)
* *Trio pre dychové nástroje* (1938)
* *Lyrické piesne* (alt a klavír, 1944)
* Hudba k sokolským cvičeniam (1952)
* *Letný večer* (klavír a orchester)
* *Zmluva Slovákov* (melodrám na slová Ľudovíta Štúra )
* *Organové skladby* (zborník starších organových skladieb, spoluautor K. Wurm)

Referencie
----------

1. ↑

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník 3. KL. Martin: Matica slovenská, 1989. 484 s. ISBN 80-7090-019-9
* Československý hudobný slovník osôb a inštitúcií I. (A–L), 1963, Štátne hudobné vydavateľstvo, Praha, s.

Externé odkazy
--------------

* Virtuálne cintoríny
* Skladby dostupné na Musicbase

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5722 7557
* LCCN: no2011148178
* NK ČR: kup20000000057164
* SNK: 148418
* VIAF: 84492975
* WorldCat: lccn-no2011148178
**František Hajný** (\* 25. jún 1901, Rataje, Česko – † 29. január 1972, Revúca, Slovensko) bol český entomológ – koleopterológ a štátny úradník, ktorý mal veľký význam hlavne pre slovenskú koleopterológiu, lebo patril medzi významných faunistikov Slovenska. Členom Československej společnosti entomologickej bol od roku 1926. Členom Slovenskej entomologickej spoločnosti pri SAV bol od roku 1966.

Biografia
---------

František Hajný spočiatku študoval na gymnáziu v Kolíně v Česku, ale maturoval na gymnáziu v Prahe. Po maturite chcel pokračovať v štúdiu prírodných vied, ale pomery v desaťčlennej rodine to nedovoľovali, preto vstúpil roku 1920 do štátnych služieb. Pridelený bol do daňového úradu v Revúcej, potom v Trenčíne, Leviciach, Ledči nad Sázavou, Příbrame, Žiline, Rimavskej Sobote a pod. Od 23. 6.1937 pôsobil ako prednosta Berného úradu znova v Revúcej, kde sa plánoval usadiť natrvalo. Tu pracoval až do roku 1938.

František Hajný zomrel po dlhotrvajúcej chorobe v Revúcej.

Entomologické aktivity
----------------------

Entomológii – koleopterológii sa venoval už od svojich gymnaziálnych rokov. Po svojom príchode na Slovensko za začína intenzívne venovať zberu a štúdiu chrobákov okolia Revúcej, kde zbieral hlavne chrobáky na Silickej a Muránskej planine. Úzko spolupracoval s viacerými významnými entomológmi tej doby, ako napr. s Ing. Václavom Machulkom, Janom Roubalom, Rudolfom Čepelákom, Dr. Františkom Rambouskom a inými. Podnikal svoje zberateľské cesty okrem územia Slovenska a Česka aj do zahraničia - napr. Maďarsko, ZSSR (Kaukaz), Bulharsko, Belgicko, Francúzsko.

Zhromaždil zbierku s vyše 15 tisíc exemplármi chrobákov, ktorá je uložená v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave.

Zdroje informácií o autorovi
----------------------------

* Kolektiv: 2007, *Biografický lexikón Slovenska* III (G-H). Národný biografický ústav, Martin, p. 302.
Vlajka Nepálu
**Vlajka Nepálu** – tvarom celkom výnimočná vlajka sa skladá z dvoch nerovnako vysokých karmínových, modro lemovaných pravouhlých trojuholníkov nad sebou (pôvodne to boli dva plamene nad sebou, ktoré sa však asi pred sto rokmi spojili).

V hornom trojuholníku je štylizovaná biela silueta mesiaca, v dolnom slnko, teda symboly buddhizmu (kresba ich tvári bola vypustená roku 1962) aj večného kolobehu času. Obraz mesiaca reprezentuje kráľovskú rodinu, slnko rodinu Ránov, ktorá mala v krajine moc do roku 1951. Zubatý tvar vlajky pripomína zároveň Himaláje, v ktorých Nepál leží. Vlajka však môže vyjadrovať aj prianie, aby krajina existovala tak dlho ako mesiac a slnko.

Dnešná podoba vlajky je z roku 1962. Kombinácia karmínovej a modrej farby je typická pre nepálske náboženstvo aj svetské umenie, karmínová je národná nepálska farba.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Nepálu**

| * z
* d
* u
Vlajky ázijských krajín |
| --- |
| 
* Afganistan Afganistan
* Arménsko Arménsko
* Azerbajdžan Azerbajdžan
* Bahrajn Bahrajn
* Bangladéš Bangladéš
* Bhután Bhután
* Brunej Brunej
* Cyprus Cyprus
* Čína Čína
	+ Hongkong Hongkong
	+ Macao Macao
	+ Taiwan Taiwan
* Filipíny Filipíny
* Gruzínsko Gruzínsko
* India India
* Indonézia Indonézia
* Irak Irak
* Irán Irán
* Izrael Izrael
* Japonsko Japonsko
* Jemen Jemen
* Jordánsko Jordánsko
* Kambodža Kambodža
* Katar Katar
* Kazachstan Kazachstan
* Kirgizsko Kirgizsko
* Kórejská ľudovodemokratická republika Kórejská ľudovodemokratická republika
* Kórejská republika Kórejská republika
* Kuvajt Kuvajt
* Laos Laos
* Libanon Libanon
* Malajzia Malajzia
* Maldivy Maldivy
* Mjanmarsko Mjanmarsko
* Mongolsko Mongolsko
* Nepál Nepál
* Omán Omán
* Pakistan Pakistan
* Palestína Palestínske autonómne územia
* Rusko Rusko
* Saudská Arábia Saudská Arábia
* Singapur Singapur
* Spojené arabské emiráty Spojené arabské emiráty
* Srí Lanka Srí Lanka
* Sýria Sýria
* Tadžikistan Tadžikistan
* Thajsko Thajsko
* Turecko Turecko
* Turkménsko Turkménsko
* Uzbekistan Uzbekistan
* Vietnam Vietnam
* Východný Timor Východný Timor

 |  |
**Jánus** alebo **Janus** (lat. *Ianus*) je rímsky boh všetkého začínajúceho, ochranca dverí, brán a prechodov. Podľa povestí bol vraj kráľom v Latínií a založil si hrad na jednom zo siedmich pahorkov, na ktorých bol neskôr vybudovaný Rím; tento pahorok bol po ňom neskôr aj pomenovaný: *Ianiculum*. Kto boli jeho rodičia a ani o jeho najstarších božských funkciách nie je nič známe; je možné, že patril k najstarším gréckym bohom. 

K ľudom bol Janus prívetivý: jeho symbolom bola brána a kľúč. Boli mu zasvätené počiatky všetkých vecí, napríklad počiatok dňa, prvý deň mesiaca (*kalendae*), prvý mesiac v roku (*januarius*). Hlavný sviatok mal na nový rok, kde sa ľudia na jeho počesť slávnostne obliekali, vzájomne si blahoželali a posielali si dary. Patrila mu aj modlitba na začiatku každého verejného alebo súkromného diela. 

Janus bol zobrazovaný s dvomi tvárami tak, že zároveň pozeral dopredu aj dozadu. Jeho tvár bola vyrazená na najstarších rímskych minciach (assoch).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Janus (boh)**
Vlajka Kanady
**Vlajka Kanady** má tri vertikálne pruhy, červený, biely a červený, v pomere 1:2:1, uprostred bieleho je červený štylizovaný javorový list, používaný už od začiatku 18. storočia ako kanadský národný symbol.

Červené pruhy po oboch stranách javorového listu symbolizujú aj polohu Kanady medzi dvoma oceánmi (podľa pôvodného návrhu mali byť modré) zhodne s devízou štátneho znaku *Od mora k moru*. Červená a biela sú oficiálne kanadské farby od roku 1921, červená pripomínala krv padlých Kanaďanov v 1. svetovej vojne a biela sneh kanadského severu.

Vlajka bola schválená 15. decembra 1965, kedy nahradila do tej doby používanú britskú červenú vlajku (*Red Ensign*) so znakom štítu nachádzajúcom sa vo vlajúcej časti.

História vlajok Kanady
----------------------

Vlajúca vlajka Kanady
Kanada úradne získala svoju vlajku až v roku 1945. Neoficiálne ju však používala už skôr, pričom táto bola známa aj v zahraničí. Išlo o červenú britskú služobnú vlajku doplnenú vo vlajúcej časti štítom z kanadského znaku. S drobnou úpravou znaku v roku 1957 (farba javorových listov zmenená zo zelenej na červenú) sa zmenila aj vlajka. Po roku 1963 vznikla kampaň za novú vlajku bez britského *Union Jacku*, tá vyvrcholila schválením novej vlajky s javorovým listom v roku 1965. Jej vonkajšie pruhy mali byť pôvodne modré a mali symbolizovať oceán. Túto symboliku prevzali pruhy červené.

Galéria
-------

* Vlajka Kanady (do roku 1921)Vlajka Kanady (do roku 1921)
* Vlajka Kanady (1868 – 1921)Vlajka Kanady (1868 – 1921)
* Vlajka Kanady (1921 – 1957)Vlajka Kanady (1921 – 1957)
* Vlajka Kanady (1957 – 1965)Vlajka Kanady (1957 – 1965)

Referencie
----------

1. ↑   15 decembra. *teraz.sk* (Bratislava: TASR). Dostupné online [cit. 2020-12-15].

| * z
* d
* u
Vlajky krajín Severnej Ameriky |
| --- |
| 
* Antigua a Barbuda
* Bahamy
* Barbados
* Belize
* Dominika
* Dominikánska republika
* Grenada
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamajka
* Kanada
* Kostarika
* Kuba
* Mexiko
* Nikaragua
* Panama
* Salvádor
* Spojené štáty
* Svätá Lucia
* Svätý Krištof a Nevis
* Svätý Vincent a Grenadíny
* Trinidad a Tobago

**Závislé územia a ďalšie teritória:**
* Americké Panenské ostrovy
* Anguilla
* Aruba
* Bermudy
* Britské Panenské ostrovy
* Grónsko
* Guadeloupe
* Holandské Antily
* Kajmanie ostrovy
* Martinik
* Montserrat
* Portoriko
* Saint Pierre a Miquelon
* Turks a Caicos

 |
Vlajka Jemenu
**Vlajka Jemenu** – je v panarabských farbách podľa egyptského vzoru s tromi vodorovnými pruhmi – červeným, bielym a čiernym. Červená symbolizuje revolúciu, biela jej ideály a čistotu aj nádej v lepšiu budúcnosť, čierna temné dni obdobia, keď v Jemene vládol imám.

Vlajka bola prijatá 22. mája 1990, v deň kedy došlo k zjednoteniu Severného a Južného Jemenu. Do roku 1990 bol Jemen rozdelený a samozrejme existovali aj vlajky oboch štátov. Vlajka severnej – *Jemenskej arabskej republiky* vyzerala rovnako ako súčasná vlajka, len s tým rozdielom, že v bielom pruhu uprostred bola zelená päťramenná hviezda. Vlajka južnej – *Jemenskej ľudovo-demokratickej republiky* mala poradie a farby vodorovných pruhov rovnaké. Od žrďovej časti však do štvrtiny vlajky zasahoval modrý klin, ktorý mal uprostred červenú päťramennú hviezdu otočenú o 90° v smere hodinových ručičiek.

Galéria
-------

* Vlajka Jemenského kráľovstva (1927 – 1962)Vlajka Jemenského kráľovstva (1927 – 1962)
* Vlajka Jemenskej arabskej republiky (1962 – 1990)Vlajka Jemenskej arabskej republiky (1962 – 1990)
* Vlajka Jemenskej ľudovo-demokratickej republiky (1945 – 1990)Vlajka Jemenskej ľudovo-demokratickej republiky (1945 – 1990)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Jemenu**

| * z
* d
* u
Vlajky ázijských krajín |
| --- |
| 
* Afganistan Afganistan
* Arménsko Arménsko
* Azerbajdžan Azerbajdžan
* Bahrajn Bahrajn
* Bangladéš Bangladéš
* Bhután Bhután
* Brunej Brunej
* Cyprus Cyprus
* Čína Čína
	+ Hongkong Hongkong
	+ Macao Macao
	+ Taiwan Taiwan
* Filipíny Filipíny
* Gruzínsko Gruzínsko
* India India
* Indonézia Indonézia
* Irak Irak
* Irán Irán
* Izrael Izrael
* Japonsko Japonsko
* Jemen Jemen
* Jordánsko Jordánsko
* Kambodža Kambodža
* Katar Katar
* Kazachstan Kazachstan
* Kirgizsko Kirgizsko
* Kórejská ľudovodemokratická republika Kórejská ľudovodemokratická republika
* Kórejská republika Kórejská republika
* Kuvajt Kuvajt
* Laos Laos
* Libanon Libanon
* Malajzia Malajzia
* Maldivy Maldivy
* Mjanmarsko Mjanmarsko
* Mongolsko Mongolsko
* Nepál Nepál
* Omán Omán
* Pakistan Pakistan
* Palestína Palestínske autonómne územia
* Rusko Rusko
* Saudská Arábia Saudská Arábia
* Singapur Singapur
* Spojené arabské emiráty Spojené arabské emiráty
* Srí Lanka Srí Lanka
* Sýria Sýria
* Tadžikistan Tadžikistan
* Thajsko Thajsko
* Turecko Turecko
* Turkménsko Turkménsko
* Uzbekistan Uzbekistan
* Vietnam Vietnam
* Východný Timor Východný Timor

 |  |
Súradnice: 42°02′02″S 24°27′36″V﻿ / ﻿42,03389°S 24,46000°V﻿ / 42.03389; 24.46000

**Kričimský nápis** (bulh. Кричимски надпис – *Kričimski nadpis*), známy aj ako **Skalný starobulharský nápis** (bulh. Скален старобългарски надпис – *Skalen starobălgarski nadpis*) je skalný stredoveký nápis, ktorý sa nachádza v blízkosti mesta Kričim v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Lokalita
--------

Nápis sa nachádza na veľkom kameni neďaleko mesta Kričim v blízkosti ruín pevnosti Ivankovo kale.

Dejiny
------

Nápis bol zhotovený pri príležitosti ovládnutia Kričimu a okolia cárom Ivanom Asenom II. v roku 1230.

Objavený bol v roku 1942. V roku 1966 získal skalný nápis štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Charakteristika
---------------

Ide o štvorriadkový skalný nápis v starobulharčine zhotovený pri príležitosti obsadenia Kričimu a jeho okolia cárom Ivanom Asenom II.

### Text

V preklade do modernej bulharčiny nápis obsahuje nasledovný text: *Na tozi kamăk seďa car Asen, kogato prevze Kričim* (bulh. На този камък седя цар Асен, когато превзе Кричим, doslova *Na tomto kameni sedel cár Asen, keď prevzal Kričim*).

Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
----------------------------------

Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Nápis bol vyhlásený za kultúrnu pamiatku národného významu v roku 1966. Ako dôvod ochrany bola stanovená architektonicko-staviteľská (z obdobia antiky a stredoveku) hodnota objektu. Názov objektu ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je *Skalen starobălgarski nadpis* (bulh. Скален старобългарски надпис, doslova *Skalný starobulharský nápis*).

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  KOLEKTÍV AUTOROV. Goľama enciklopedija BĂLGARIJA – tom 6 – zna-kru. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr „Bălgarska enciklopedija". 2012. 4946 s. ISBN 9789548104289. S. 2467. (po bulharsky)
2. 1 2  KOLEKTÍV AUTOROV. Goľama enciklopedija BĂLGARIJA – tom 6 – zna-kru. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr „Bălgarska enciklopedija". 2012. 4946 s. ISBN 9789548104289. S. 2465 – 2466. (po bulharsky)
3. 1 2 3  KIRADŽIEV, Svetlin. Enciklopedičen geografski rečnik na Bălgarija. Sofia: Iztok-Zapad. 2013. 628 s. ISBN 6191521421. S. 298. (po bulharsky)
4. 1 2 3 4 5   *Министерство на културата на Република България* [online]. mc.government.bg, [cit. 2023-04-11]. Dostupné online.
5. 1 2 3 4 5 6 7  CVETANOV, Momčil. Pătevoditel – Oblast Plovdiv, Oblast Pazardžik. Stara Zagora : Domino EOOD. 2020. 220 s. ISBN 9789546513199. S. 97 – 101. (po bulharsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kričimský nápis**
Vlajka Guiney-Bissau
**Vlajka Guiney-Bissau** – po vyhlásení nezávislosti bola za štátnu vlajku prijatá, ako bolo už skôr uznesené, vlajka národne oslobodeneckého hnutia *PAIGC* (*Africkej strany nezávislosti Guiney a Kapverdských ostrovov*) z roku 1961.

Tá ma pri žrdi červený zvislý pruh, zaberajúci tretinu dĺžky listu, a v ňom čiernu päťramennú hviezdu, ktorá je vpísaná do pomyselnej kružnice o polomere rovnom šestine jeho šírky. V zostávajúcej časti listu sú dva vodorovné pruhy – žltý a zelený. Čierna hviezda symbolizuje slobodu milujúci africký ľud, jeho dôstojnosť, slobodu a mier, červená farba boj za slobodu, prácu a utrpenie v dobe útlaku, žltá savany severu a životodárne slnko a zelená lesy juhu a rastlinné bohatstvo krajiny, ale aj nádej v šťastnú budúcnosť.

Ako štátna vlajka sa používa od roku 1973.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vlajka Guiney-Bissau**

| * z
* d
* u
Vlajky afrických krajín |
| --- |
| 
* Alžírsko
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina
* Burundi
* Čad
* Džibutsko
* Egypt
* Eritrea
* Eswatini
* Etiópia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Južná Afrika
* Južný Sudán
* Kamerun
* Kapverdy
* Keňa
* Komory
* Kongo
* Konžská demokratická republika
* Lesotho
* Libéria
* Líbya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Maroko
* Mauritánia
* Maurícius
* Mozambik
* Namíbia
* Niger
* Nigéria
* Pobrežie Slonoviny
* Rovníková Guinea
* Rwanda
* Senegal
* Seychely
* Sierra Leone
* Somálsko
* Stredoafrická republika
* Sudán
* Svätý Tomáš a Princov ostrov
* Tanzánia
* Togo
* Tunisko
* Uganda
* Zambia
* Zimbabwe

 |  |
| 
* **Ostatné územia:**  Ceuta
* Kanárske ostrovy
* Madeira
* Mayotte
* Melilla
* Réunion
* Svätá Helena
* Západná Sahara

 |