**Tajná cirkev** (tiež **podzemná cirkev**, **skrytá cirkev**, angl. Underground Church) predstavuje všeobecné označenie aktivít miestnej cirkvi, ktoré z dôvodu prenasledovania kresťanov v danej krajine nemôžu byť vykonávané verejne. Podľa miery represií je v tajnosti časť (napr. teologické štúdiá, výchova mládeže, vydávanie samizdatovej literatúry, vedenie náboženských spolkov či neformálnych komunít) alebo celá činnosť cirkvi (vrátane svätenia kňazov a biskupov). Navonok býva tajná cirkev označovaná ako súkromná náboženská aktivita.

Činnosti zaraďované medzi aktivity skrytej cirkvi sa dajú dohľadať najprv u prvotných kresťanov v Jeruzaleme, potom v antickom Ríme, neskôr u prenasledovaných veriacich naprieč dejinami až po prenasledovanie veriacich v Japonsku počas 17.-19. storočia, Mexiku začiatkom 20. storočia, v Španielsku počas občianskej vojny, v krajinách východoeurópskeho komunistického bloku v 2. polovici 20. storočia a v súčasnosti v Čínskej ľudovej republike. Skryté cirkevné štruktúry v niektorých krajinách pretrvávajú doposiaľ, vrátane Slovenska a Česka.

Skrytá cirkev v Československu
------------------------------

### Dejinný vývoj

Počiatky fungovania skrytej cirkvi na území ČSR je možné dohľadať už v období Prvej Slovenskej republiky v práci kňaza Tomislava Kolakoviča. Rozvinutie skrytej cirkvi súvisí najmä s tajnou jezuitskou líniou biskupských svätení (od roku 1951), ktorá odovzdala apoštolskú postupnosť aj nejezuitským biskupom v roku 1967. Od tohto času sa skrytá cirkev na našom území delila na viacero vetiev: jezuitskú (rehoľnú) vetvu, gréckokatolícku vetvu a skrytú cirkev Koinotés.

### Aktivity

František Mikloško, pochádzajúci z jezuitskej línie, definoval tajnú cirkev v bývalom Československu ako „"všetko zo života cirkvi, začo hrozí zo strany štátu perzekúcia. Prednostne do nej patrili mužské a ženské rehole, ale súčasťou tajnej cirkvi boli tiež kňazi v pastorácii, ktorí, napríklad, rozmnožovali na farách samizdaty, dávali mladým ľuďom na chatách duchovné cvičenia a podobne".

V rámci skrytej cirkvi v Československu boli vysvätené desiatky vlastných tajných biskupov aj stovky kňazov. Na Slovensku bolo vysvätených asi 150 rehoľných a približne rovnaký počet nerehoľných kňazov. Tajní kňazi z gréckokatolíckej vetvy a z Koinotés boli väčšinou ženatí. V týchto vetvách boli ženatí aj niektorí biskupi a svätenie na diakonát i presbyterát prijalo aj niekoľko žien.

Vedúce osobnosti na Slovensku
-----------------------------

* PhDr. Felix Maria Davídek (1921 – 1988), tajný biskup od 1967
* Dušan Špiner , PhD. (\* 1950), tajný biskup od roku 1979
* Ján Eugen Kočiš, tajný biskup od roku 1967
* Ivan Ljavinec, tajný biskup od roku 1968
* ThDr. Martin Hrbča, tajný biskup od roku 1968
* ThDr. Nikodém Mikuláš Krett OSBM, tajný biskup od roku 1975
* JUDr. Ján Marián Potáš OSBM, tajný biskup od roku 1973
* Ján Krajňák, tajný biskup od roku 1971
* ThDr. Bartolomej Urbanec, tajný biskup od roku 1975
* Andrej Fogaš, tajný biskup od roku 1981
* Anton Novobilský, tajný biskup od roku 1981
* Oskar Formánek SJ, tajný biskup od roku 1972
* Peter Dubovský SJ (1921 – 2008), tajný biskup od 1961
* Ján Chryzostom Korec, SJ (1924 – 2015), tajný biskup od 1951
* Pavol Hnilica SJ, tajný biskup od roku 1951
* Dominik Kaľata SJ, tajný biskup od roku 1955
* Silvester Krčméry (1924 – 2013)
* Vladimír Jukl (1925 – 2012)
* František Mikloško (\* 1947)

Referencie
----------

1. ↑   *Skrytá cirkev na Slovensku* [online]. getsemany.cz, [cit. 2021-04-04]. Dostupné online.
2. ↑  VYBÍRALOVÁ, Eva. *Tajná církev v Československu byla prorockým hlasem* [online]. ustrcr.cz, [cit. 2021-04-04]. Dostupné online.
3. ↑  Ján Krempaský, Ján Krempaský . Tajná cirkev fungovala na dôvere. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2009-10-20. Dostupné online [cit. 2021-04-04]. ISSN 1335-4418.