**Jü Kuang-čung** (iný zápis: **Yu Guangzhong**, čín. 余光中; \* 21. október 1928, Nanking – † 14. december 2017, Kao-siung) bol taiwanský básnik, prozaik, esejista, literárny kritik, umelecký prekladateľ a univerzitný pedagóg, ktorý na Taiwane pôsobil od roku 1950. Bol vedúcou osobnosťou Básnického spolku modrej hviezdy (1954 – 1964), jedného zo štyroch hlavných básnických zoskupení moderného taiwanského básnického hnutia, pričom si získal uznanie ako na Taiwane a v Hongkongu, tak aj v pevninskej Číne, ako aj v čínskej diaspóre po celom svete.

Štúdium a akademická kariéra
----------------------------

Narodil sa v Nankingu v rodine Jü Čchao-jinga, učiteľa a neskôr úradníka v Čankajšekovej vláde Čínskej republiky a jeho manželky, učiteľky Sun Siou-ťün, rodáčky zo Sia-menu. Jeho brat Jü Kuang-ja zomrel ešte ako dieťa. Po vypuknutí druhej čínsko-japonskej vojny a japonskom vpáde do Nankingu sa dal spolu so svojimi rodičmi na útek vojnou zmietanou krajinou.

Stredoškolské štúdium absolvoval v provincii S’-čchuan a následne v roku 1947 nastúpil na štúdium cudzích jazykov na Nankingskej univerzite, no v roku 1949 prestúpil na Siamenskú univerzitu. Pre prebiehajúcu občiansku vojnu ešte v tom roku so svojou rodinou emigroval do Hongkongu a následne v roku 1950 na Taiwan, kde pokračoval v štúdiu na katedre cudzích jazkov Národnej taiwanskej univerzite (1950 – 1952). Ďalej sa vzdelával v USA, kde v roku 1959 získa magisterský titul z výtvarného umenia na Iowskej štátnej univerzite. Následne sa vrátil na Taiwan a vyučoval na Národnej taiwanskej univerzite. V rámci Fulbrightovho programu absolvoval dva pobyty, hosťujúc na vysokých školách v USA (1964, 1969).

V roku 1972 sa stal predsedom katedry anglického jazyka na Národnej univerzite verejnej správy v Tchaj-peji. V rokoch 1974 – 1985 vyučoval literatúru na katedre čínskeho jazyka a literatúry Čínskej univerzity v Hongkongu, no v roku 1985 sa vrátil na Taiwan, kde nastúpil do funkcie dekana fakulty liberálnych štúdií Sunjatsenovej univerzity. Na tejto škole vyučoval západnú literatúru až do svojej smrti.

Spisovateľská činnosť
---------------------

Básnicky začal tvoriť počas svojho štúdia na Siamenskej univerzite. V priebehu svojej básnickej kariéry osciloval medzi modernizmom a tradicionalizmom. Koncom 50. rokov, počas štúdia na Iowskej štátnej univerzite, experimentoval s modernizmom, vytvoriac niekoľko abstraktných básní, zatiaľ čo v 60. rokoch sa uňho prejavil silný cit po spojení s jeho kultúrnymi koreňmi (napr. v básni *Čchiao-ta jüe* „Perkúzia", 1966), ktorú ďalej rozvíjal v 70. rokoch, zahŕňajúc do svojej tvorby elementy z ľudových piesní.

V tomto období sa zaplietol do politicko-literárneho sporu, v ktorom stál na strane prevažne prozápadných a modernistických spisovateľov (Pcheng Ke, Ču Si-ning) polemizujúcich s nativistickými literármi (Jie Š'-tchao, Čchen Jing-čen, Wang Tchuo), od ktorých ich delili odlišné estetické aj politické názory. V článku „Vlci prichádzajú" (*Lang laj le*, 1977) Jü odsúdil nativistov (hlavne Čchena) za vyznávanie hodnôt proletárskej literatúry propagovanej v komunistickej Číne, čo predstavovalo závažné obvinenie vzhľadom na pre prebiehajúce perzekúcie politických odporcov Čankajšekovho režimu (biely teror).

Neskôr, v roku 2004 svoje vyjadrenia oľutoval, tvrdiac že boli spôsobené jeho precitlivenosťou na akékoľvek ľavicové tendencie po šoku z kultúrnej revolúcie, pričom zároveň poprel, že jeho útok na nativistov bol výsledkom kolaborácie s kuomintanským režimom.

V roku 1992 sa naplnili Jüove priania znovu navštíviť svoju domovinu, čomu dovtedy bránila politická situácia. Po tom, čo tam v 80. rokoch vyšli jeho básne, získal pozvanie hosťovať niekoľko prednášok a recitačne vystúpiť v Čínskej ústrednej televízii. Vďaka melanchickým a nostalgickým veršom prekypujúcimi láskou k domovine si jeho tvorba získala uznanie aj v komunistickej Číne, dokonca aj v radoch funkcionárov Komunistickej strany Číny. Napr. čínsky premiér Wen Ťia-pao si počas svojho stretnutia s prezidentom USA Georgeom W. Bushom v decembri 2003 vypomohol citátom z Jüovej básne „Nostalgia" pri diskusii o komunistickom zámere pripojiť Taiwan k pevninskej Číne. Napriek tomu, že sa Jü netajil svojimi antikomunistickými postojmi, spolitizovanie jeho diela čínskymi komunistami ho príliš neznepokojovalo.

Jü publikoval celkom 50 kníh, pričom 18 z toho predstavujú básnické zbierky, zatiaľ čo ostatné obsahujú lyrické eseje, literárnu kritiku a umelecké preklady.

Prekladal najmä z anglickej literatúry, napr. v roku 1957 vydal čínsky preklad novely Ernesta Hemingwaya *Starec a more* a románu Irvinga Stonea *Smäd po živote*. Okrem toho prekladal diela Oscara Wildea, iných anglických a amerických autorov, tureckých básnikov a i.

Rodina a súkromie
-----------------

V roku 1956 sa zosobášil s Fan Wo-tsun. Spolu mali štyri dcéry: Šan-šan, Jou-šan, Pchej-šan a Ťi-šan.

Jü bol vášnivým cestovateľom – okrem Hongkongu a USA istý čas pôsobil a tvoril aj v Európe. V rokoch 1992 – 2010 absolvoval odhadom 50 až 60 ciest do pevninskej Číny.

Jü zomrel 14. decembra 2017 v univerzitnej nemocnici v Kao-siungu na následky pľúcnej infekcie, resp. pneumónie po týždeň trvajúcej hospitalizácií v dôsledku miernej cievnej mozgovej príhody.

Výber z diela
-------------

* 1954 – *Lan-se te jü-mao* („Modré pierko")
* 1969 – *Caj leng-čan te nien-taj* („Roky studenej vojny")
* 2008 – *Ou-šen* („Lotosová bohyňa")

Poznámky
--------

1. ↑  *Jü* je priezvisko

Referencie
----------

1. ↑  Ying 2010a, s. 142
2. ↑  Ying 2010c, s. 250
3. ↑  Chou, Oliver (2017), „The poet whose works struck a chord with Chinese diaspora and Hong Kong youth in the 1960s", *South China Morning Post* ([Hong Kong]: South China Morning Post Publishers), 2017-12-15, dost. 2021-11-26
4. 1 2 3 4 5 6 7 8  Qin 2017
5. ↑  Ying 2010c, s. 249-250
6. 1 2 3  *Professor YU Kwang Chung*, Hong Kong: The Chinese University of Hong Kong, [s. a.] (vyd. [s. d.]), dost. 2021-11-26
7. 1 2 3  Ying 2010c, s. 250
8. ↑  Ying 2010b, s. 250
9. ↑  Yang, Yang (2017), „Nostalgia poet Yu Kwang-chung dies at 89", *China Daily* (Beijing: [Publicity Department of the Central Committee of the Communist Party of China]), 2017-12-15, dost. 2021-11-26
10. 1 2  Yeh a Malmqvist c2001, s. 154
11. ↑  „Jü Kuang-čung", *Encyclopaedia Beliana*, Siedmy zväzok, In-Kalg (1. vyd.), Bratislava: Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2013-11, str. 682, ISBN  978-80-970350-1-3, dost. 2021-11-26
12. ↑  Hsu-lei, Huang; Chin, Jonathan (2017), „Poet Yu Kwang-chung, 90, dies in Kaohsiung", *Taipei Times* (Taipei: The Liberty Times Group): 1, 2017-12-15, dost. 2021-11-26
13. ↑  Gan, Nectar (2017), „Poet Yu Kwang-chung dies in Taiwan aged 89", *South China Morning Post* ([Hong Kong]: South China Morning Post Publishers), 2017-12-14, dost. 2021-11-26
14. ↑  „Yu Kwang-chung, titan of Taiwan literature, passes away at 89", *Taiwan Today* ([Taipei]: Ministry of Foreign Affairs, Republic of China (Taiwan)), 2017, 2017-12-15, dost. 2021-11-26

Použitá literatúra
------------------

* Qin, Amy (2018), „Yu Guangzhong, Exiled Poet Who Longed for China, Dies at 89", *The New York Times*, 2017-12-20, dost. 2017-12-23
* Yeh, Michelle; Malmqvist, N.G.D. edi. (c2001), „Yu Guangzhong (1928– )", *Frontier Taiwan : an anthology of modern Chinese poetry*, New York, NY: Columbia University Press, str. 154-163, ISBN  978-0-231-11846-0, dost. 2021-11-27
* Ying, Li-hua (2010a), „MODERN POETRY MOVEMENT IN TAIWAN", *Historical Dictionary of Modern Chinese Literature*, Lanham, MD; Toronto; Plymouth: The Scarecrow Press, str. 142-143, ISBN  978-0-8108-7081-9
* Ying, Li-hua (2010b), „NATIVISTS (XIANGTU PAI)", *Historical Dictionary of Modern Chinese Literature*, Lanham, MD; Toronto; Plymouth: The Scarecrow Press, str. 146-147, ISBN  978-0-8108-7081-9
* Ying, Li-hua (2010c), „YU GUANGZHONG, A.K.A. YU KUANG-CHUNG", *Historical Dictionary of Modern Chinese Literature*, Lanham, MD; Toronto; Plymouth: The Scarecrow Press, str. 249-251, ISBN  978-0-8108-7081-9

Autoritné údaje: * BnF: 150965387
* GND: 172470218
* ISNI: 0000 0000 6663 7806
* LCCN: n81010485
* NK ČR: jn20000605687
* VIAF: 67670695
* WorldCat: lccn-n81010485