recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Grafické znázornenie Dunning-Krugerovho efektuDunningov-Krugerov efekt
**Dunningov-Krugerov efekt** je typ poznávacej chyby, na základe ktorej menej kvalifikované osoby či osoby s nízkymi schopnosťami a kompetenciami v danej oblasti výrazne nadhodnocujú svoje schopnosti a výkon v porovnaní s ostatnými. Takíto jedinci majú väčšie ťažkosti rozpoznať svoje reálne schopnosti, čo je spôsobené hlavne nedostatkom ich metakognitívnych schopností. Naopak kvalifikovaní ľudia podhodnocujú svoje schopnosti a preceňujú silu ostatných. Tento jav objavili v roku 1999 David Dunning a Justin Kruger.

Hypotéza
--------

Hypotéza o preceňovaní síl u slabších ľudí bola testovaná sériou experimentov, ktoré J. Kruger spolu s D. Dunningom vykonali v roku 1999 na Cornell University. Zamerali sa na 3 oblasti - humor, logické uvažovanie a gramatiku. Ich hypotéza bola nasledovná.

Neschopní ľudia:

* majú tendenciu preceňovať úroveň vlastných schopností
* sú neschopní uvedomovať si skutočné schopnosti u druhých
* sú neschopní uvedomiť si vlastnú nekompetentnosť
* uvedomia a priznajú si svoje predchádzajúce nedostatky v prípade, že sa dajú v obore vyškoliť

Séria experimentov potvrdila danú hypotézu.

Opis efektu
-----------

Osoby s podpriemernými kompetenciami svoj výkon výrazne preceňujú, naopak ľudia s nadpriemernými schopnosťami svoj výkon mierne podceňujú. V prípade, že dostanú skúmané osoby k dispozícii výsledky ostatných a majú znova ohodnotiť svoj dosiahnutý výkon, podpriemerní ľudia svoj výsledok nezmenia. Nadpriemerní naopak svoj odhad upravia tak, že je výrazne bližší ku skutočnosti. Dokážu vhodnejšie ohodnotiť svoje výsledky, no preceňujú schopnosti ostatných ľudí.

Ide o uzavretý kruh: Tým, že máme málo vedomostí z danej oblasti, nedokážeme reálne vidieť svoje nedostatky a zhodnotiť svoje zručnosti v danej problematike. No odborníci majú dostatok skúseností a vedia, čo všetko ešte nevedia, a tým sa podceňujú.

Ocenenia
--------

Psychológovia D. Dunning a J. Kruger získali v roku 2000 svojím článkom opisujúcim tento efekt Ig Nobelovu cenu za psychológiu.

Pozri aj
--------

* Arogancia
* Hybris (pýcha)
* Márnomyseľnosť
* Narcizmus

Zdroje
------

1. 1 2  KRUGER, Justin; DUNNING, David. *Unskilled and Unaware of It: How Difficulties in Recognizing One's Own Incompetence Lead to Inflated Self-Assessments* [online]. Journal of Personality and Social Psychology, 1999. S. 121-1134. Dostupné online. DOI:10.1037/0022-3514.77.6.1121 (po anglicky)
2. ↑   *Winners of the Ig® Nobel Prize* [online]. 2011-11-07. Dostupné online. (po anglicky)
***Scansoriopteryx*** (neplatné meno: *Epidendrosaurus*) bol malý vtákovitý dinosaurus z čeľade Scansoriopterygidae. Jeho jediným druhom je ***Scansoriopteryx heilmanni*** (neplatné meno: *Epidendrosaurus ningchengensis*).

Známy je z pozostatkov veľmi mladých jedincov, ktoré zahrňujú aj odtlačky peria. Žil pred 127 až 120 miliónmi rokov na území dnešnej Číny.

Opis
----

*Scansoriopteryx* bol vyspelý operený teropod prispôsobený na život v korunách stromov. Svedčia o tom predĺžené prsty predných končatín s extrémne predĺženým tretím prstom a modifikácie chodidla. Predné končatiny predstavovali primitívnu formu krídel. S dlhými prstami sa totiž hodili oveľa viac na lezenie než na lietanie. Chodilo svojou stavbou pripomínalo chodidlá prvotných vtákov ako napr. rodu *Longipteryx*, nedisponovalo však protistojným palcom. Zahnuté pazúry zrejme tiež predstavovali adaptáciu na pohyb po vetvách stromov.

Systematika
-----------

*Scansoriopteryx* patril do skupiny vyspelých vtákovitých dinosaurov zvanej maniraptory (Maniraptora). Určiť presné vývojové príbuzenstvo tohto rodu je ťažké, keďže je známy len z pozostatkov mláďat. Pravdepodobne však mal vývojovo veľmi blízko ku prvým vtákom.

Epidendrosaurus verzus Scansoriopteryx
--------------------------------------

V roku 2002 boli v Číne opísané dva dovtedy neznáme vtáčie dinosaury – *Epidendrosaurus* a *Scansoriopteryx*. Oba boli opísané na základe pozostatkov dvoch mladých jedincov so zachovaným skameneným operením. Vzájomná podobnosť je u oboch jedincov taká veľká, že sú často považované nielen za jeden rod, ale dokonca za jeden druh. Pôvodné problémy s datovaním Epidendrosaura vrhli tieň pochybností na možnosť totožnosti oboch rodov. Neskoršie štúdie však ukázali, že *Epidendrosaurus* sa vyskytoval len o málo skôr než *Scansoriopteryx*, a je tak veľmi pravdepodobné, že reprezentujú minimálne jeden rod, ak nie jeden druh.

Nastal však problém, ktoré rodové meno dostane prioritu, keďže opisy oboch boli prvýkrát publikované s malým časovým rozdielom. V prípade totožnosti dvoch rodov získava prioritu rodové meno publikované ako prvé. *Epidendrosaurus* bol publikovaný ako prvý, no len na internete. Tlačenou formou bol ako prvý publikovaný *Scansoriopteryx*. Podľa pravidiel ICZN (Medzinárodného kódu zoologického názvoslovia) má prednosť rodové meno *Scansoriopteryx*.

Zdroje
------

1. 1 2  Theropod Database.  (prístup júl 2023)

* Zhang, F. Zhou, Z. Xu, X. & Wang, X. (2002). „*A juvenile coelurosaurian theropod from China indicates arboreal habits.*" Naturwissenschaften, 89: 394-398. doi:10.1007 /s00114-002-0353-8.
Nachos so syrom, olivami a salsou
**Nachos** je populárne mexické jedlo. V najjednoduchšej forme ide o kukuričnú tortillu pokrytú roztopeným syrom.

História
--------

Pri zrode tohto pokrmu stál v roku 1943 Ignacio "Nacho" Anaya (\* 1894  –  † 1975) z Piedras Negras v Mexiku, ktoré leží oproti americkému Eagle Pass cez Rio Grande. 21. októbra prišlo do reštaurácie, v ktorej Ignacio pracoval, niekoľko manželiek amerických vojakov a on pre nich musel narýchlo pripraviť niečo chutné. V kuchyni toho ale veľa nenašiel, pretože predchádzajúci deň bolo zatvorené a zásoby sa mali ešte len doplniť. Rozkrájal teda tortilly na trojuholníčky, posypal ich čedarom, narýchlo ohrial a doplnil papričky jalapeños.

Ignacio "Nacho" Anaya si neskôr založil vlastnú reštauráciu, kde bolo nachos ako hlavná špecialita.

Názov pochádza z domácej podoby mena Ignác (Nacho). Trojuholníkové čipsy z tortill sa stali veľmi populárne a postupne prenikli aj do iných krajín.

Môžu sa podávať aj s rôznymi omáčkami, salsou a ďalšími ingredienciami - mäsom, olivami, fazuľou, paradajkami a pod.

Medzinárodný den Nacho
----------------------

Medzinárodný deň Nacho je 21. októbra a od roku 1990 sa oslavuje najmä v Spojených štátoch amerických a Mexiku.

Medzinárodný festival Nacho sa koná od 13. októbra do 15. októbra v Piedras Negras.

Varianty
--------

Nachos s hovädzím mäsom, fazuľou a syrom
Nachos so syrovou omáčkou
Variácia sa skladá z kukuričnej placky pokrytej vrstvou fazule, rôznymi druhmi mäsa a strúhaným syrom.

Zálievky ďalej obsahujú:

* Čiernu fazuľu
* Chilli con carne
* Lístky koriandra
* Mleté hovädzie a kuracie mäso
* Papriky Jalapeño alebo červenú papriku
* Šalát
* Olivy
* Cibuľu
* Nakladanú zeleninu
* Salsu
* Kyslú smotanou
* Paradajky

Nachos s veľkým množstvom zálievky sa označujú ako "naložené nachos" alebo "super nachos". Tento druh sa obvykle podáva ako predjedlo v baroch či reštauráciách v Spojených štátoch amerických. Misa sa pripravuje tak, že tortillové chipsy, usporiadané na mise, sú pokryté zálievkou s mäsom a fazuľou. Celý tanier sa posype syrom a vloží do mikrovlnnej rúry, aby sa syr roztopil. K tanieru sa podáva studená príloha (drvený hlávkový šalát, paradajky, salsa, jalapeños, atď.).

Na Havaji sa najčastejšie pripravuje bravčové nachos. Bohaté porcie bravčového mäsa sú umiestnené na tortillových čipsoch so syrom a pestrou zálievkou.

Referencie
----------

1. ↑  HARAM, Karen. *The History of the Nacho* [online]. [Cit. 2014-03-20]. Dostupné online. Archivované 2008-10-25 z originálu.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nachos na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nachos**
„**Mickey Mouse cup**" je pejoratívny výraz používaný najmä v anglickom futbale na opis niektorých vyraďovacích súťaží, ktoré majú menšiu prestíž než iné, napríklad EFL Cup v porovnaní s FA Cupom. Napriek svojmu postaveniu celosvetovej súťaže organizovanej riadiacim orgánom tohto športu FIFA sa tento výraz použil aj pre Majstrovstvá klubov FIFA.

Klub, ktorý pohár vníma ako „ Mickey Mouse Cup" - najčastejšie klub z Premier League zvykne do zápasu postaviť oveľa slabšiu zostavu, zvyčajne pozostávajúcu z mládežníckych hráčov. Aj keď pre klub to znamená, že si jeho najlepší hráči oddýchnu pre súťaž to znamená oslabenie jej významnosti a integrity.

Výraz sa častokrát používa aj na zatienenie prehry nad slabším súperom za účelom zachovania tímovej morálky.

Referencie
----------

1. ↑  COLLINS, Roy. Home and away: a tale of the divide between rich and poor. *The Guardian* (London), 2000-03-20. Dostupné online [cit. 2008-11-08].
2. ↑   Wenger breakaway threat. *The Times* (London), 2003-01-05. Dostupné online [cit. 2008-11-08].
3. ↑  READE, Brian. Sorry Kev should just walk away ...While he can cling to his sanity. *Daily Mirror*, 2004-10-30. Dostupné online [cit. 2008-11-08].
4. ↑  TYLDESLEY, Clive. League Cup takes its chance to shine. *The Times* (London), 2003-02-28. Dostupné online [cit. 2008-11-08].
5. ↑  MADDOCK, David. Fading Alex Cup. *Daily Mirror*, 2006-02-20. Dostupné online [cit. 2008-11-08].
**Unité d'habitation** (doslova *obytná jednotka*) v Marseille je obytný blok naprojektovaný Le Corbusierom z poverenia štátu a postavený v rokoch 1947 – 1952. Slúžil ako vzor pre viacero podobných obytných blokov v Európe a USA. 

Tento blok je jednou z najvýznamnejších stavieb 20. storočia. Budova pôsobí celistvo a ako veľká a ťažká hmota. Tento dojem spočíva v rade betónových rámov. Železobetónové priečelie domu je udané lodžiami. Vďaka rôznofarebnosti polychrómového priečelia stavba pôsobí sviežo. 

Realizácia obytnej jednotky v Marseille predviedla ako dosiahnuť použitím železobetónu podobné hodnoty, aké majú prírodné materiály ako kameň, drevo alebo terakota. Budova poskytla 1 600 obyvateľom dvojpodlažné byty a veľký balík služieb (jasle, materská škola, družina, jedálne, knižnice, klubovne, prednáškové sály, dielne pre záujmovú činnosť). Obytnú jednotku v Marseille niektorí prirovnávajú k malému mestu, kde chodby predstavujú ulice, vedúce na strechu – námestie. Na streche sa nachádza priestor pre rôzne občianske aktivity (tanečná škola, grilovanie, bazén).

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Unité d’habitation (Marseille)**

Externé odkazy
--------------

* Unité d’habitation (Marseille) na fondationlecorbusier.fr

Súradnice: 43° 15′ 41″ s.š. 5° 23′ 47″ v.d.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
**Michal Lipsicz** (\* 19. september 1703, Mosonmagyaróvár, Uhorsko – † 23. august 1766, Győr) bol uhorský filozof a matematik.

Životopis
---------

Narodil sa v Mosonmagyaróvári. Do jezuitskej rehole vstúpil v roku 1720, vysokoškolské štúdiá absolvoval vo Viedni a Grazi, získal doktorát filozofie i teológie. Spočiatku vyučoval na gymnáziách v Győri a Kluži, potom bol profesorom na univerzite v Košiciach (1737 – 1741), resp. v Trnave ( 1742– 1745, 1748– 1749), prednášal matematiku, fyziku, filozofiu a teológiu. Neskôr sa venoval najmä výuke teológie na rôznych jezuitských školách (Eger, Budín, Záhreb, Šopron, Győr) a bol kazateľom v Šoproni. Zomrel ako prefekt a riaditeľ konviktu v Győri. 

Publikačne najplodnejšie bolo jeho pôsobenie v Košiciach, vtedy vydal svoju algebru – prvú učebnicu tohto predmetu na Slovensku aj v Uhorsku (Košice 1738), filozoficko-fyzikálnu rozpravu Statica… a ďalšiu astronomicko-kozmologickú prácu. Bol prvým autorom na Slovensku, ktorý sa na pôde neoscholastiky venoval aj Descartovmu a Newtonovmu učeniu. Kým v otázkach kinematiky, zväčša aj dynamiky, sa prikláňal k Newtonovi, gravitáciu vysvetľoval v súlade s Descartom ako tlak čiastočiek éteru. V svojej astronomickej práci už jednoznačne zamietal Ptolemaiov systém, Kopernikov však prijíma len ako hypotézu a prikláňa sa ku „kompromisu" Tycha Braheho.

Externé odkazy
--------------

* Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5850 5205
* LCCN: n2020034358
* NK ČR: ola2003175147
* PIM: PIM63442
* VIAF: 84982976
* WorldCat: lccn-n2020034358
Mapa Palestínskych okupovaných území
**Palestínske okupované územia** alebo len **Palestínske územia** je termín, ktorý sa používa na označovanie územií, ktoré boli počas Šesťdňovej vojny v roku 1967 obsadené Izraelom (Západného brehu Jordánu [vrátane východného Jeruzalema] a Pásma Gazy). Rozsah územia je zatiaľ predmetom budúcich rokovaní a boli často definované tzv. Zelenou líniou. Pojem Palestínske okupované územia používala aj Organizácia Spojených národov a ďalšie medzinárodné organizácie medzi rokmi 1998 až 2013 vo vzťahu k palestínskym územiam. V roku 2012 sa v komunikácii OSN začal pre palestínske územia používať názov „Štát Palestína", ktorý organizácia ISO prijala v roku 2013. V auguste 2015 však Bezpečnostná rada OSN považovala Palestínu za nezvrchovanú entitu, ktorej zabránila stať sa členom Valného zhromaždenia OSN. 

Izrael počas Šesťdňovej vojny v roku 1967 obsadil územia Západného brehu Jordánu a Pásma Gazy, ktoré boli dovtedy kontrolované Jordánskom a Egyptom; odvtedy nad nimi čiastočne udržiava kontrolu Izrael.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Palestínske okupované územia**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Palestinian territories na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 46°8′23″S 24°31′25″V﻿ / ﻿46,13972°S 24,52361°V﻿ / 46.13972; 24.52361

**Biertan** (nem. *Birthälm*, róm. *Biyertan*, maď. *Berethalom*) je obec v strednom Rumunsku, v historickom regióne Sedmohradsko v župe Sibiu asi 80 km severne od samotného mesta Sibiu a 29 km východne od mesta Mediaş. Biertan je jednou z najdôležitejších saských dedín s opevnenými kostolmi v Transylvánii, ktoré sú od roku 1993 zapísané na zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO. Opevnený kostol v obci Biertan bol v rokoch 1572 až 1867 sídlom evanjelického biskupa v Transylvánii.

Členenie
--------

Obec sa skladá z troch dedín: Biertan, Copşa Mare (Gross-Kopisch, Nagykapus) a Richisa (Reichesdorf, Riomfalva), z ktorých každá má opevnený kostol.

História
--------

Prvé zdokumentované svedectvo o obci pochádza z roku 1283 v dokumente o daniach, ktoré platili obyvatelia siedmich dedín, a preto bol Biertan pravdepodobne založený niekedy v rokoch 1224 až 1283 sedmohradskými Sasmi. Osídlenie obce sa rýchlo rozvinulo do dôležitého trhového mesta a do roku 1510 mal Biertan okolo 5 000 obyvateľov. V 15. až 16 storočí bol postavený malý opevnený kostol (die Kirchenburg). V stredoveku sa mesto zmenšilo kvôli rozmachu susedných obcí Sighişoara (nem. *Schäßburg*), Sibiu (*Hermannstadt*) a Mediaş (*Mediasch*).

Obyvateľstvo
------------

Pri sčítaní ľudu v roku 1930 mal Biertan 2 331 obyvateľov, z ktorých 1 228 bolo sedmohradskými Sasmi. Počas druhej svetovej vojny boli mnohí muži povolaní do rumunskej armády a neskôr do Waffen-SS. Po vojne boli mnohí sedmohradskí Sasi vysťahovaní z regiónu. Po páde komunizmu v roku 1990 ich oveľa viac odišlo do Nemecka.

Dnes má celá obec približne 2 500 obyvateľov, z toho obec Biertan má okolo 1 600 obyvateľov. Je to jedna z najnavštevovanejších dedín v Transylvánii, ktorá je historicky dôležitým miestom každoročného stretnutia sedmohradských Sasov, z ktorých mnohí teraz žijú v Nemecku.

Podľa sčítania ľudu v roku 2011 tvorili Rumuni 73,8% obyvateľstva, Rómovia tvorili 17,9%, Nemci tvorili 4,6% a Maďari tvorili 3,6%.

Referencie
----------

1. ↑   *Biertan Fortified Church - ( UNESCO World Heritage Site )* [online]. Romania Tourism, [cit. 2019-01-27]. Dostupné online. (po anglicky)
**Avengers: Pomstitelia** je americký akčný sci-fi film, natočený roku 2012, ktorý je tretí finančne najnáročnejší film v histórii[chýba zdroj]. Tento film natočila spoločnosť Marvel Studios a bol distribuovaný spoločnosťou Walt Disney, podľa marvelovského komiksu The Avengers. Vo filme hrali hlavnú úlohu superhrdinovia Captain America (Chris Evans), Thor (Chris Hemsworth), Iron Man (Robert Downey Jr.), Hulk (Mark Ruffalo), Hawkeye (Jeremy Renner), Black Widow (Scarlett Johanssonová), ktorí bojujú proti Lokimu (Tom Hiddleston), bohovi zla a bratovi Thora, ktorý si prišiel podmaniť ľudstvo a vládnuť mu.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Príbeh sa začína v pokusnom laboratóriu, kde vedci našli Tesserakt slúžiaci ako portál do inej dimenzie. Tesserakt vyžaruje životu nebezpečné gama žiarenie, no vedcom sa podarí pomocou neho portál otvoriť. Cez portál sa však na Zem dostane i Loki, ktorý premôže osadenstvo laboratória i privolané posily (jeho žezlo má schopnosť ovládnuť človeka). Lokiho sa snaží premôcť aj šéf špionážnej skupiny S.H.I.E.L.D Nick Fury, no neúspešne. Loki uteká a celé laboratórium sa prepadá do zeme. 

Neskôr zavolajú na pomoc agentku Natašu Romanoffovú, ktorú však chytia ruskí agenti. Uniká im a odchádza do indickej Kalkaty, kde sa skrýva Dr. Bruce Banner (Hulk). Pred niekoľkými rokmi sa vedcom podarilo rozmraziť dávno strateného Kapitána Ameriku (vlastným menom Steve Rogers). Nick Fury ho požiada o pomoc. Posledným členom skupiny Avengers je Tony Stark (Iron Man).

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
**Ján Václav Vratislav z Mitrovíc** (\* asi 1670 – † 21. december 1712, Viedeň) bol český politik a diplomat.

Životopis
---------

Pochádzal z českej šľachtickej rodiny.  
 
Za podpory svojho strýka grófa Kinského sa stal v roku 1695 členom rakúskej dvornej kancelárie. Na začiatku 18. storočia pracoval ako diplomat v Londýne a Haagu, kde spolupracoval na vytvorení protifrancúzskej aliancie. 7. septembra 1701 podpísal Haagsku zmluvu potom čo si ešte pred vyjednávaniami ako realista uvedomil, že Rakúsko nemôže dostať celé španielske dedičstvo. V tomto čase sa stal spoločníkom, radcom a priateľom vojvodu Eugena Savojského, ktorý s ním svoje zámery konzultoval. Podporil Eugena pred bitkou pri Höchstädte tým, že presvedčil anglického vojvodu Johna Churchilla k tomu, aby tiahol do južného Nemecka a aktívne pomáhal pri koordinácii činnosti oboch armád. Po dobytí Bavorska sa nestal miestodržiteľom, ako to Eugen navrhoval, ale stal sa ním na dvore obľúbený gróf Löwenstein.

Keď cisár Leopold I. v roku 1705 zomrel bol Vratislav jeho nástupcom Jozefom I. vymenovaný za českého kancelára a cisárskeho radcu pre zahraničnú politiku. Avšak našiel v Jozefovom vychovávateľovi, plukovníkovi Teodorovi zo Salmu súpera ktorý mu, obrazne povedané, hádzal polená pod nohy. Po smrti cisára sa stal, ako minister, členom v rade regentky Eleonóry Magdalény. Prehovoril Jozefovho brata Karola k návratu z Katalánska. Karol ako cisár Karol VI. potvrdil Vratislava v jeho úradoch. 

Zomrel v 21. decembra 1712 na vodnatieľku.

Referencie
----------

1. ↑   *Náhrobek Václava Vratislava z Mitrovic* [online]. PROSTOR, [cit. 2013-06-10]. Dostupné online.
2. ↑   *Vratislavové z Mitrovic* [online]. Leccos: Ottův slovník naučný, [cit. 2013-06-10]. Dostupné online. Archivované 2013-01-20 z originálu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ján Václav Vratislav z Mitrovíc**

Autoritné údaje: * GND: 120963914
* ISNI: 0000 0000 2246 9775
* LCCN: n78041349
* NK ČR: jo2010603135
* VIAF: 18083373
* WorldCat: lccn-n78041349
***Bez Udania Dôvodu*** je piaty radový album skupiny Iné Kafe vydaný roku 2003. Je to jediný album s Janom Rozborom a bol posledným albumom pred ukončením činnosti v roku 2006. Celkovo je považovaný za najtvrdší počin skupiny.

Počas tvorby albumu bola nahratá aj pieseň „Keby prachy z neba padali", na albume sa ale nakoniec neobjavila, keďže bola výrazne odlišná od zvyšku albumu. Bola vydaná až na kompilácii Najlepších 15 rockov v roku 2010.

Zoznam skladieb
---------------

Hudba a texty - Vratko Rohoň, ak nie je uvedené inak.

1. "Štát" - 2:20
2. "Mesto" - 2:26
3. "Život ako video" - 2:37
4. "120 čísel /pod zemou/" - 2:29
5. "Takto nám to stačí" - 2:32
6. "Veľkou palicou III" - 3:05
7. "Bez udania dôvodu" - 1:19 (text: Korby)
8. "Alibi" - 1:56
9. "Krvavá blondína" - 2:40
10. "Opäť na streche" - 2:36
11. "Auťáky" - 2:45
12. "Mýtna" - 2:21
13. "Spomienky na budúcnosť" - 3:23
14. "Bonus" - 11:23

Zostava
-------

* Vratko Rohoň - gitara, spev, vokály
* Peter "Forus" Fóra - basa, vokály
* Ján Rozbora - bicie

Pozadie albumu
--------------

Po predošlom úspechu sa skupina rozhodla vydať tvrdšie ladený album. Ako sama priznala chcela sa vrátiť ku svojim koreňom a spraviť album hlavne pre skalných fanúšikov, ktorý oddelí fanúšikov ich hudby od fanúšikov štýlu a módnej vlny vtedajšej hudobnej scény. Pôvodné demo k albumu bolo nahraté s bubeníkom Danom. Po jeho odchode kapela nacvičila skladby s novým bubeníkom Janom ktorý hral v skupine Vanilla Club. *Bez udania dôvodu* je zároveň jediný album v zostave Rohoň, Fóra, Rozbora. Koncepčne je album nahratý tak že jednotlivé skladby albumu sa zvukovo prelínajú. Čo znamená že ak poslucháč počúva album postupne každá skladba nadväzuje na predchádzajúcu. Na obale albumu je auto Gaz 24 Volga na pozadí panelákov v bratislavskej Petržalke. Jedná sa o auto ktoré v tom období používala skupina na dopravu na koncerty. V septembri 2003 sa Volga zároveň stala aj symbolickou krstnou mamou albumu. Na rozdiel od tradičného striekania šampanského na platňu sa kapela rozhodla že album prejde kolesom auta. Ku skladbám „Veľkou palicou III", „Alibi", „Krvavá blondína" a „Spomienky na budúcnosť" skupina natočila aj videoklipy. Album bol ocenený platinovou platňou za predaj. V decembri roku 2020 bol album vydaný na reedícii pod značkou Opus ako CD a LP.

Referencie
----------

1. ↑  Skupina Iné Kafe jde po opravdovosti

  


| * z
* d
* u
Iné Kafe |
| --- |
| 
* **Vratko Rohoň**
* **Hulo**
* **Dodo**

* Noro Komada
* Richard Barger
* Majo Chromý
* Cibi
* Robo Bob The Pop
* Dano Mathia
* Wayo
* Tibor Prikler
* Ján Rozbora
* Forus

 |
| Štúdiové albumy | 
* *Vitaj!*
* *Čumil*
* *Je tu niekto?*
* *Príbeh*
* *Bez udania dôvodu*
* *Právo na šťastie*
* *Nevhodný typ*
* *Made In Czechoslovakia*

 |
| Kompilácie a demonahrávky | 
* *Kachny*
* *Situácia*
* *Situácia & Kachny*
* *Najlepších 15 rockov*
* *22 Svetelných Rokov (Best Of)*
* *25 Rokov Symphonic - Live In Bratislava*

 |
| Koncertné albumy a DVD | 
* *Live In Praha*

 |
Pápež Inocent III. uznávaný kánonista bol za svojho živote prezývaný aj *lux mundi* (svetlo sveta)
**Teória Slnka a Mesiaca** je stredoveká politicko-právna teokratická teória 13. storočia, podľa ktorej svetská moc podlieha moci duchovnej (pápežskej). Zástancom tejto teórie bol vrcholný predstaviteľ nadradenosti moci pápežstva Inocent III. Myšlienky teórie sa prejavili v Inocentovom dekréte *Venerabilem* z roku 1202, či na štvrtom lateránskom koncile. Podstatou teórie bola metafora, či alegória - Mesiac je menší a menej výrazný, svieti len vďaka svetlu odrazenému od väčšieho Slnka, Podobne svetský panovník má mať moc len vďaka moci a autorite pápeža, zástupcu Boha na zemi. Len pápežovi podľa teórie prislúchala plná moc (*plenitudo potestas*). Pápež ako Kristov vikár vládne dvojakou mocou (Krista kráľa a Krista kňaza) nad celou cirkvou. Cirkev síce je od svetskej moci oddelená a zásadne sa nemá do angažovať do jej záležitostí inak, než napomínaním, avšak vo výnimočných prípadoch (*causaliter, certis causus inspectis*) pápež môže priamo zasiahnuť aj do svetskej moci. Pápež napr. podľa teórie môže zasahovať do výberu kandidátov pre svetský trón (napr. voľba cisára v 1198).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| „ | Práve tak, ako Stvoriteľ sveta ustanovil dve veľké svetlá na oblohe, väčšie aby vládlo dňu a menšie aby svietilo noci, tak ustanovil aj dve dôstojnosti (autority) v Cirkvi. Väčšiu aby vládla dňu, ktorým sú duše a menšie, aby vládlo noci, ktorou sú telá. Týmito autoritami sú pápežská moc a kráľovská (svetská) moc. Práve tak, ako Mesiac odvodzuje svoje svetlo zo Slnka, a je v ňom kvantitou i kvalitou menší, tak aj kráľovská moc odvodzuje nádheru svojej dôstojnosti z pápežskej autority... | "|
| – List pápeža Inocenta III. prefektovi Acerbiovi a toskánskym šľachticom z roku 1198 |

Pozri aj
--------

* teória dvoch mečov
* dejiny kresťanstva
* cézaropapizmus (východný a západný)
* boj o investitúru

Referencie
----------

1. 1 2  VLADÁR, Vojtech. *Dejiny cirkevného práva*. Praha : Leges, 2017. ISBN 978-80-7502-238-7. S. 294 – 295.
2. ↑  KRSKOVÁ, Alexandra. *Dejiny politickej a právnej filozofie*. Bratislava : Iura Edition, 2011. 690 s. ISBN 978-80-8078-385-3. S. 190 – 191.
3. ↑   *Sun and moon allegory* [online]. World Heritage Encyclopedia, [cit. 2020-01-03]. Dostupné online.
4. ↑   *Medieval Sourcebook: Innocent III (r.1198-1216): Letters on Papal Polices* [online]. sourcebooks.fordham.edu, [cit. 2020-01-03]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* teória Slnka a Mesiaca na treccani.it
**Jennifer Carpenterová** (angl. Jennifer Leann Carpenter; \* 7. december 1979, Louisville, Kentucky, USA) je americká herečka, známa predovšetkým úlohou Debry Morganovej, zo seriálu *Dexter*.

Detstvo a mladosť
-----------------

Carpenterová sa narodila 7. decembra 1979 v meste Louisville v štáte Kentucky. Študovala na Juilliard School v New Yorku, v rokoch 1998 – 2002.

V roku 2002, krátko pred maturitou, hrala na Broadwayi v predstavení *The Crucible*, po boku Liama Neesona a Laury Linneyovej.

Kariéra
-------

Jej prvá významnejšia úloha vo filme prišla v roku 2005, keď ju Laura Linneyová, doporučila na rolu Emily Rose, vo filme *V moci diabla*, ktorý zachytáva skutočné udalosti, ktoré sa udiali v roku 1976 v Nemecku. Za svoj herecký výkon získala niekoľko nominácii a ocenení.

V roku 2006 prijala rolu Debry Morganovej v seriáli *Dexter*. V roku 2008 získala za svoj herecký výkon ocenenie Saturn Award.

V roku 2008 sa objavila v zombie filme *Quarantine*.

Na začiatku roku 2015 bola obsadená do dramatického seriálu CBS *Limitless*, v ktorom si zahrala po boku Jakea McDormana. Natáčanie sa skončilo po prvej sérií.

V roku 2019 prijala rolu Erici Sheperd, v televíznom seriáli *The Enemy Within*.

Súkromný život
--------------

V rokoch 2008 až 2011 tvorila pár, so svojim hereckým kolegom zo seriálu *Dexter*, Michaelom C. Hallom. Vo februári 2015 oznámila, že je tehotná s hudobníkom Sethom Avettom. Narodil sa im syn v auguste 2015 a zosobášili sa v máji 2016.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jennifer Carpenterová**

Externé odkazy
--------------

* Jennifer Carpenterová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jennifer Carpenter na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Držiteľky ceny Saturn Award pre najlepšiu televíznu herečku vo vedľajšej úlohe |
| --- |
| zlúčené | 
* Justina Vail (1999)
* Jeri Ryanová (2000)
* Jolene Blalock (2001)
* Alyson Hanniganová (2002)
* Amy Acker (2003)
* Amanda Tappingová (2004)
* Katee Sackhoffová (2005)
* Hayden Panettierová (2006)
* Summer Glauová/Elizabeth Mitchellová (2007)
* Jennifer Carpenterová (2008)
* Julie Benzová (2009)
* Lucy Lawlessová (2010)
* Michelle Forbes (2011)
* Laurie Holdenová (2012)
* Melissa McBrideová (2013)
* Melissa McBrideová (2014)
* Danai Gurira (2015)
* Candice Patton (2016)
* Rhea Seehorn (2017)
* Danielle Panabakerová (2019/2020)

 |
| Káblová televízia/network | 
* Danai Gurira (2018/2019)
* Lauren Cohan (2021/2022)

 |
| Steamovacia televízia | 
* Maya Hawke (2018/2019)
* Moses Ingram (2021/2022)

 |

Autoritné údaje: * BnF: 162126987
* GND: 14210566X
* ISNI: 0000 0001 1476 6494
* LCCN: no2008073096
* NK ČR: xx0047024
* VIAF: 85597278
* WorldCat: lccn-no2008073096
Doc. PhDr. **Augustín Maťovčík**, DrSc. (\* 19. august 1937, Breza) je slovenský literárny historik, pracovník Slovenskej národnej knižnice v Martine.

Študoval na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave. Od roku 1959 pracoval ako vedúci Literárneho archívu Matice slovenskej v Martine. V rokoch 1967 – 1968 pôsobil na Ústave slovenskej literatúry SAV v Bratislave, potom opäť pracoval v Matici slovenskej v Biografickom oddelení. Z politických dôvodov bol v rokoch 1968-1969 diskriminovaný a nemohol publikovať. V roku 1990 sa stal riaditeľom Biografického ústavu MS, pri zrode ktorého stál v roku 1969. V súčasnosti vedie Odbor správy a výskumu pôvodných prameňov, ktorý tvoria Literárny archív a Národný biografický ústav. Je zodpovedný za vydávanie Bibliografického lexikónu Slovenska a zostavovateľom odborného časopisu Biografické štúdie. Je autorom scenárov niekoľkých dokumentárnych filmov (*Vavrinec Čaplovič*, STV Bratislava 2001, réžia Fedor Bartko), mnohých biografických monografií, štúdií a článkov.

V januári 2017 mu prezident Andrej Kiska udelil štátne vyznamenanie Pribinov kríž II. triedy „*za dlhoročné mimoriadne zásluhy o kultúrny rozvoj Slovenskej republiky v oblasti biografie a bibliografie*".

Dielo
-----

* *Kalendárium života a diela Ľudovíta Štúra*. Námestovo : Informačné centrum, 2014.
* *Biografický lexikón Slovenska I. - V.* Martin : SNK, 2002 - 2013. (Editor, hlavný redaktor)
* *Anton Augustín Baník.* Martin : SNK, 2010.
* *Biografický slovník dejateľov Oravy*. Martin - Námestovo, 2010.
* *Lexikón osobností mesta Martin*. Martin : Osveta, 2006. (Spoluautor)
* *Biografistika*. Martin : SNK, 2005. (Spoluautor)
* *Jozef Cíger Hronský*. Martin : Osveta, 2003.
* *Život a dielo Antona Bernoláka*. Martin : Literárne informačné centrum, 2001.
* *Reprezentačný biografický lexikón Slovenska*. Martin : Matica slovenská,1997.
* *Slovenský biografický slovník I - VI. A - Ž.* Martin : Matica slovenská,1986-1994. (Editor)
* *Martin Hamuljak 1781–1859*. Bratislava : SAV, 1971.

Referencie
----------

1. ↑   *Prezident Andrej Kiska vyznamenal 20 osobností* [online]. Bratislava: Kancelária prezidenta SR, 2017-01-09, [cit. 2017-05-06]. Dostupné online.

Externý zdroj
-------------

* 

Autoritné údaje: * abART: 145278
* BnF: 12054912x
* GND: 126583854
* ISNI: 0000 0001 0924 2346
* LCCN: n83225272
* NK ČR: ola2002152120
* SNK: 155095
* VIAF: 91590047
* WorldCat: lccn-n83225272
**Iva Kučerová** je slovenská spisovateľka a redaktorka. Žije a tvorí v Bratislave.

Iva Kučerová publikuje aj čítané blogerské texty s mužsko-ženskou tematikou, téme vzťahov sa venuje aj vo svojich článkoch pre magazíny *Eva*, *Adam*, a *Deluxe*. Ako redaktorka vytvárala lifestylový magazín *Spolu* a textu sa venovala aj ako copywriter v reklamnej agentúre *MUW Saatchi & Saatchi*.

Dielo
-----

Jej prvá kniha – moderný príbeh *Loviť alebo nebyť*, sa zaoberá kontroverznou témou – osudom ženy po tridsiatke. Kniha, plná provokatívnych dialógov, vtipných postrehov o dnešnom svete vzťahov, irónie a nadhľadu nad problémami, ktoré si ženy spôsobujú často samé, hovorí o hľadaní lásky v neláskavom svete a odsudzuje dogmu, podľa ktorej ženy po tridsiatke už na tú pravú lásku môžu zabudnúť. Kniha sa hneď po vydaní zaradila medzi bestsellery na knižných portáloch.

Po úspechu prvej knihy prichádza s ďalšou pod názvom *Nevidím, nepočujem, milujem*, ktorá je satirickým pohľadom do zákulisia bulváru a celebrít.

Tretí román sa venuje istotám i pochybnostiam, ktoré sú spojené s láskou a svadbou. Pod názvom *Muži, manželstvá a iné problémy* vyšiel na jeseň 2010.

Zatiaľ posledným dielom autorky je zbierka textov *Šiesta noc* - o vzťahoch, o láske, o mužoch a ženách, o tajných snoch, naivných očakávaniach, niekedy nereálnych predstavách, inokedy až príliš reálnych skúsenostiach, o túžbach pred svadbou, omyloch v manželstve, aj myšlienkových pochodoch pred rozchodom, o tom, ako áno, kedy nie a najmä s kým. Jednoducho – stále o tom, čo nás zaujíma najviac. 

### Knihy

* 2009 – *Loviť alebo nebyť* (Motýľ, ISBN 9788089199877)
* 2009 – *Nevidím, nepočujem, milujem* (Motýľ, ISBN 9788089199945)
* 2010 – *Muži, manželstvá a iné problémy* (Motýľ, ISBN 9788089482160)
* 2011 – *Šiesta noc* (Motýľ, ISBN 9788089482436)

Externé odkazy
--------------

* Iva Kučerová – databazeknih.cz
* Iva Kučerová: Jej inšpiráciou je život – Občas nečas (časopis študentov UKF)
Volvo V70 R – vysokovýkonná verzia automobilu Volvo V70
Mazda 6 MPS – vysokovýkonná verzia automobilu Mazda 6
**Vysokovýkonné vozidlo** je vozidlo (spravidla automobil), ktoré je navrhnuté pre konkrétnu funkciu, nad rámec bežných vozidiel. Vylepšenia ako zvýšenie výkonu motora, vylepšené brzdy a pruženie sú znakmi vysokovýkonných vozidiel. Vysokovýkonné vozidlá zvyčajne prevyšuje normy a schopnosti bežných vozidiel, s cieľom zvýšiť zážitok z jazdy alebo zvýšiť výkon vozidla pre preteky. Kompromisom je zvyčajne cena a starostlivosť: vysokovýkonné vozidlá stoja často podstatne viac ako bežné vozidlá, a pretože používajú zložitejšie mechanické súčiastky je všeobecne známe, že požadujú väčšiu starostlivosť a údržbu.

Externé odkazy
--------------

* Volvo R-series
* Oficiálna webstránka Mercedes-AMG Archivované 2016-12-09 na Wayback Machine
* Definícia vysokovýkonného automobilu (ang)
* Poistenie vysokovýkonných AMG modelov Mercedesu
* Čo je vysokovýkonný automobil? (ang)
**Pavel Čalovka** (\* 6. apríl 1921, Dekýš – † 8. december 2000, Bratislava) bol jedným z prvých režisérov krátkych dokumentárnych filmov na Slovensku. Je nositeľom mnohých cien za filmové umenie udeľovaných v kategórii krátkometrážnych filmov na každoročnom festivale v meste Gottwaldov, dnes Zlín.

Životopis
---------

Narodil sa 6. apríla 1921. Pochádza z obce Dekýš neďaleko Banskej Štiavnice. Počas vojny sa venoval štúdiu na Učiteľskom ústave v Banskej Štiavnici, kde zároveň pracoval v komunistickom odboji, ktorý sa venoval propagande práve v oblasti Banskej Štiavnice. Ako učiteľ pôsobil počas 2. svetovej vojny v Štrbe. Po vojne sa však zameral na štúdium filmového umenia v Prahe. Zároveň pracoval ako publicista v redakcii novín Pravda, ktoré v tom čase boli hlavným komunistickým denníkom. Keď sa v roku 1948 dostala k moci Komunistická strana, odišiel z redakcie a taktiež už nepreregistroval svoje členstvo v nej a tak prestal byť jej členom. Dôvodom jeho odlúčenia sa od komunistickej propagácie a účinkovania bol fakt, že nesúhlasil s postupom komunistov po prevrate vo februári 1948. Po odchode zo strany a zamietnutí pokračovania spolupráce nasledovalo vylúčenie z FAMU v Prahe. Neskôr však túto univerzitu (popri zamestnaní) dokončil a skončil ako absolvent v roku 1970. 

Začal ako samorastený režisér krátkych dokumentárnych filmov v Štúdiu krátkych filmov v Bratislave na Mostovej ulici. Študoval na univerzitách tretieho veku až do svojej smrti 8. decembra v roku 2000.

Filmografia
-----------

* *Heterózna kukurica*: 1952 (15 min)
* *Mlieko*: 1952 (13 min)
* *Hrdza - nepriateľ päťročnice*: 1952 (14 min.)
* *Spracovanie ľanu*: 1953
* *Nákazlivá obrna ošípaných*: 1954
* *Hygiena vodných tokov*: 1955
* *V záhrade je nepriateľ*: 1956
* *Cesta večných spomienok*: 1957
* *Kameň nad oceľ*: 1957
* *Ochranné pomôcky I.- IV.*: 1963
* *Skoky do diaľky a trojskok*: l968
* *Skoky do výšky a skok o žrdi*: l968
* *Lyžovanie I.- II.*: 1970
* *Chvála dreveníc a krása dreva*: 1974
* *Zdroje vody*: 1981

Referencie
----------

1. ↑   *Absolventi 1951-2005* [online]. FAMU, [cit. 2023-05-16]. Dostupné online. Archivované 2016-03-04 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* Československá filmová databáze[nefunkčný odkaz]
Stredový park na bulvári
**Boulevard Richard-Lenoir** je bulvár v Paríži. Nachádza sa v 11. obvode. Je pomenovaný podľa priemyselníka Françoisa Richarda (1765 – 1839), ktorý si upravil meno na François Richard-Lenoir potom, čo pripojil k svojej továrni podnik po zosnulom Josephovi Lenoir-Dufresnovi (1768 – 1806).

Poloha
------

Ulica vedie od križovatky s Boulevard Beaumarchais na námestí Place de la Bastille a končí na križovatke s ulicou Avenue de la République, odkiaľ pokračuje Boulevard Jules-Ferry. Je orientovaná zhruba z juhu na sever.

Dejiny
------

Boulevard Richard-Lenoir zakrýva časť kanála Saint-Martin. Ten bol dokončený v roku 1826 a bol zakrytý v roku 1860 na príkaz baróna Haussmanna v rámci modernizácie Paríža. Jedným z cieľov bolo odstrániť priekop, ktorý slúžil ako obranná línia pre povstalcov počas februárovej revolúcie v roku 1848.

V roku 1869 bol na bulvár presunutý jarmok z ostrova Cité a neskôr na Quai des Grands-Augustins, Rue du Faubourg-Saint-Martin a Boulevard Bourdon. Konal sa tu každoročne od Kvetnej nedele do Veľkonočnej nedele až do roku 1940 medzi *Place de la Bastille* a Boulevard Voltaire. Po vojne sa konal dvakrát ročne na jar a na jeseň.

Po 100 rokoch v roku 1969 dal policajný prefekt jarmok preložiť do mesta Chatou.

Opis
----

Uprostred bulváru je 15 squares, ktoré navrhol Gabriel-Jean-Antoine Davioud. Mestský mobiliár, lavičky a osvetlenie navrhol Jean-Charles Alphand. Medzi ulicami Rue Oberkampf a Rue Jean-Pierre-Timbaud sa na voľnom priestranstve koná dvakrát do týždňa trh.

V rokoch 1993 – 1994 bol bulvár modernizovaný, vzniklo 18 fontán a dve ihriská na loptové hry.

Významné stavby
---------------

* Domy č. 2 a 4: ich fasády, strechy a schodište sú chránené ako historická pamiatka.
* Dom č. 57/59 je mestský palác postavený na prelome 18. a 19. storočia v štýle napodobňujúcom dobu Ľudovíta XVI. a empíre.

Bulvár v umení
--------------

* Georges Simenon umiestnil do domu č. 132 na tomto bulvári byt komisára Maigreta.
* Aristide Bruant umiestnil hrdinku svojej piesne *Nini Peau d'chien* do miestnej štvrte a hlavne okolo Richard-Lenoir.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Boulevard Richard-Lenoir**

Externé odkazy
--------------

* Ulica na stránkach Paríža Archivované 2016-04-21 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boulevard Richard-Lenoir na českej Wikipédii.*
***Circle of Snakes*** je ôsmy a zatiaľ posledný radový album americkej skupiny Danzig. Vyšiel v roku 2004. 

Album *Circle of Snakes* sa nesie v podobnom duchu, ako jeho predchodca *I Luciferi*. Podobne ako *I Luciferi*, dostalo sa mu ako chvál, tak aj negatívnych ohlasov. Chvály vyzdvihovali o niečo lepšiu produkciu oproti predchodcovi a lepšie vyznenie hlasu Glenna Danziga. Objavili sa dokonca hlasy považujúce album za najlepší Danzigov počin od čias albumu *Danzig 4*, alebo dokonca *Danzig III: How the Gods Kill*. Veľmi obľúbenou zložkou koncertou sa stala napríkld pesnička „Skin Carver", hoci publikum sa väčšinou dožaduje staršieho materiálu. Kritika bola namierená na hutné gitary v mnohých pasážach prekrývajúce vokály a malú rôznorodosť albumu.

Natočené boli videoklipy pre pesničky „Circle of Snakes" a „1000 Devils Reign".

Zoznam skladieb
---------------

1. „Wotans Procession" – 2:23
2. „Skincarver" – 3:57
3. „Circle Of Snakes" – 3:07
4. „1000 Devils Reign" – 3:47
5. „Skull Forrest" – 5:06
6. „Hellmask" – 3:14
7. „When We Were Dead" – 4:46
8. „Night, Besodom" – 3:28
9. „My Darkness" – 4:21
10. „Netherbound" – 3:41
11. „Black Angel, White Angel" – 4:23
**Victor Company of Japan, Limited** (jap. 日本ビクター株式会社 – transkripciou: *Nippon bikutá kabušiki gaiša*), bežne vystupuje pod skratkou **JVC**, je japonský výrobca audiovizuálnych elektrospotrebičov, počítačových komponentov, IT zariadení a médií pre konzumný a profesionálny trh. Spoločnosť je známa ako výrobca prvých japonských televíznych prijímačov a pre vyvinutý VHS štandard na nahrávanie analógového videosignálu na magnetické páskové médium uchovávané v kazete.

Dejiny
------

JVC GR DA20
Spoločnosť JVC vznikla v roku 1927 v japonskom meste Jokohama pod názvom *The Victor Talking Machine Company of Japan, Limited* ako dcérska spoločnosť americkej fonografickej a nahrávacej spoločnosti *Victor Talking Machine*. V roku 1929 sa majoritné vlastníctvo previedlo na firmu *RCA-Victor*.

V roku 1932 začala firma so sériovou výrobou rádiových prijímačov a o sedem rokov neskôr – v roku 1939 – vyrobila prvý japonský televízor. Útlm výrobného procesu nastal počas druhej svetovej vojny. JVC, tak ako ostatné firmy, prerušila svoje obchodné vzťahy so zahraničnými partnermi a odberateľmi.

V 50. rokoch 20. storočia vyrobila spoločnosť JVC prvú japonskú dlhohrajúcu platňu (LP) a rozšírenú platňu (EP). Úspech firmy prišiel v 70. rokoch. V roku 1976 vyvinula formát VHS a vyrobila prvý VHS videorekordér. Formát VHS sa stal protikladom formátu Betamax vyvinutého v roku 1975 spoločnosťou Sony. Až do roku 1988 sa viedla tzv. "kazetová vojna" o to, ktorý z týchto systémov je lepší.

Súčasnosť
---------

Od roku 1982 je JVC oficiálnym partnerom Majstrovstiev sveta vo futbale a v roku 2002, na 17. majstrovstvách sveta vo futbale v Japonsku a v Kórejskej republike, bolo parterstvo medzi JVC a Medzinárodnou futbalovou federáciou (FIFA) predĺžené. Spoločnosť uzavrela partnerstvo s návštevníckym centrom Kennedyho vesmírneho strediska. V roku 2005 firma vyvinula prvý dvojvrstvový dátový nosič DVD+RW DL.

Pod značkou sa v Japonsku každoročne organizuje JVC Tokyo Video Festival a JVC Jazz Festival. V súčasnosti je JVC jedna z najväčších mediálnych korporácií na svete so sídlom v Jokohame. V Japonsku prezentuje svoje výrobky pod značkou *Victor*. Značka JVC, je už v roku 2019 majetkovo pod kontrolou Tureckého gigantu Vestel. Predmetná turecká spoločnosť je jeden z najväčších výrobcov televízorov na svete. Televizory Značky JVC sa vyrabajú momentálne na linkách v Turecku, tak isto ako Toshiba, ci niektoré modelové rady Panasonic.

Externé odkazy
--------------

* JVC Global
* 日本ビクター株式会社

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku JVC na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
O otcovi Ladislava Hučka pozri *Ladislav Hučko starší.*

Mons. ThDr. RNDr. **Ladislav Hučko** CSc. alebo **vladyka Ladislav (Hučko)** (\* 16. február 1948, Prešov) je gréckokatolícky biskup a apoštolský exarcha gréckokatolíckeho apoštolského exarchátu v Českej republike.

Biografia
---------

Narodil sa v rodine gréckokatolíckeho kňaza v Prešove. Po násilnom zrušení gréckokatolíckej cirkvi sa jeho rodina kvôli prenasledovaniu musela presťahovať. V roku 1971 ukončil štúdium experimentálnej fyziky na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.

V rokoch 1990 – 1991 bol výkonným sekretátom Konferencie biskupov Slovenska.

30. marca 1996 ho križevský vladyka Slavomír Miklovš vysvätil za kňaza.

Štúdium zavŕšil získaním doktorátu na pápežskej Lateránskej univerzite 2000. V roku 2004 sa stal docentom pre oblasť dogmatickej teológie. Následne začal učiť dogmatickú teológiu na teologickom inštitúte v Košiciach. Stal sa aj zakladajúcim členom a šéfredaktorom časopisu *Verba Theologica*. Pôsobil aj ako špirituál v kňazskom seminári sv. Karola Boromejského v Košiciach.

24. marca 2003 ho Ján Pavol II. vymenoval za druhého apoštolského exarchu pre gréckokatolíkov v Česku a za titulárneho biskupa orejského. Vysvätený na biskupa bol 31. mája 2003 v Prahe. V roku 2005 bol zvolený za generálneho sekretára Českej biskupskej konferencie.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ladislav Hučko**

Externé odkazy
--------------

* Apoštolský exarcha - Mons. Ladislav Hučko - životopis a ďalšie informácie

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1177 3015
* NK ČR: uk2005277748
* SNK: 202953
* VIAF: 162612428
**Langit** je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hydratovaný zásaditý síran meďnatý - Cu4SO4(OH)6·2H2O.

Charakteristika
---------------

Tento minerál vytvára krátkoprizmatické, tabuľkovité kryštály, lupenité, vláknité agregáty, krustovité povlaky. Má zelenkastomodrú až modrú farbu a modrozelený vryp. Lesk langitu je sklený. Je priesvitný.

Vznik
-----

Tvorí sa vo zvetraných alebo zoxidovaných častiach medených a zinkových žíl spolu s medenými minerálmi. Prvýkrát bol opísaný vo Veľkej Británii, grófstve Cornwall v medenej bani "Fowey Consols" v St Austell.

Poznávanie
----------

Je mäkký, takmer práškovitý, vytvára často recentné povlaky.

Výskyty na Slovensku
--------------------

Na Slovensku sú známe výskyty pri osadách Piesky a Richtárová v okolí Španej Doliny (okres Banská Bystrica).

Pozri aj
--------

* Zoznam minerálov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Langit**

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Langit na www.mindat.org
***Červené víno*** je slovenský film režiséra Andreja Lettricha z roku 1976. V hlavnej úlohe drámy, natočenej podľa románu Františka Hečka, sa predstavil Štefan Kvietik, ktorému sekundovala plejáda popredných slovenských hercov, medzi inými Emília Vášáryová, Oľga Adamčíková, Ivan Rajniak, Ľudovít Greššo alebo Karol Machata.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Filmová dráma zobrazuje ťažký život na slovenskej dedine začiatkom 20. storočia. Hlavnú úlohu vo filme zohrávajú členovia vinohradníckej rodiny Habdžovcov, žijúcej vo Vlčindole. Dej filmu zobrazuje životné príbehy viacerých generácií tejto rodiny, no kľúčovou postavou je najstarší syn Urban (Štefan Kvietik). Jeho láska k rodinou neakceptovanej žene ho prinútila k úteku z domu, čím vyvolal hnev až nenávisť celej jeho rodiny. So svojou mladou ženou (Emília Vášáryová) začal hospodáriť, no už i tak ťažký život im komplikujú časté neúrody vo vinohrade a neprajníci. Urbanove pokrokové zmeny vo vinohradníckom spolku sa nepozdávajú všetkým, no najväčšou pohromou nielen pre Vlčindol je vypuknutie vojny. 

Rodine s dlžobami hrozí dražba a všetka statočná práca vychádza navnivoč. Mnohí muži zomierajú na fronte, iných trápia choroby a tak jediné, čo pretrváva sú ľudská láska a s ňou ruka v ruke nenávisť. Zložitá situácia prinúti syna Marka Habdžu (Vladimír Durdík ml.) a jeho matku k tvrdej práci vo vinohrade i okolo hospodárstva. Situáciu ešte viac skomplikuje smrť ochrancu Urbanovej rodiny - Slivnického (Ľudovít Greššo)...

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Externé odkazy
--------------

* *Červené víno* v Česko-Slovenskej filmovej databáze
* *Červené víno* vo Filmovej databáze
* *Červené víno (televízny film)* v Internet Movie Database (po anglicky)
* Film na Osobnosti.cz

Zdroj
-----

* Film na csfd.cz
**Laumontit** je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hydratovaný kremičitan hlinito-vápenatý - CaAl2Si4O12·4H2O. Patrí do skupiny zeolitov.

Charakteristika
---------------

Tento zeolitový minerál vytvára prizmatické kryštály, no môže mať aj celistvý, vláknitý, stĺpcovitý alebo lúčovitý habitus. Býva biely, sivý, hnedastý, ružový alebo žltkastý; vryp má bezfarebný. Je priehľadný až nepriehľadný a vyznačuje sa skleným až perleťovým leskom.

Vznik
-----

Tvorí sa v dutinách čadičov a iných výlevných hornín.

Poznávanie
----------

Laumontit sa rozpúšťa v kyseline chlorovodíkovej, pričom rôsolovatie.

Výskyty na Slovensku
--------------------

Banská Štiavnica (na svahoch vrchu Paradajs smerom k Štefultovu a Vindšachte v puklinách andezitov drobné kryštáliky), Sklené Teplice (pri: Žiar nad Hronom), Šiatorská Bukovinka (pri: Fiľakovo, Lučenec).

Pozri aj
--------

* Zoznam minerálov

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Laumontit**

Externé odkazy
--------------

* Mineraly.sk – zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok.
* Laumontit na www.mindat.org