recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ALGOL** (skratka z **ALGO**rithmic **L**anguage, v slovenčine algoritmický jazyk) je programovací jazyk pôvodne vyvinutý v polovici 50. rokov 20. storočia. Bol navrhovaný s cieľom vyhnúť sa problémom jazyka Fortran a bol podnetom na vznik ďalších jazykov, ktoré vychádzali priamo z neho, napríklad Pascal. ALGOL bol prvý jazyk, ktorý zaviedol používanie slov **begin** a **end**.

Existuje viacero oficiálnych verzií ALGOLu: ALGOL 58, ALGOL 60 a ALGOL 68.

Príklady
--------

(Slová označené hrubým písmom sú závislé od konkretnej implementácie kompilátora)

```
**procedure** Absmax(a) Size:(n, m) Result:(y) Subscripts:(i, k);
    **value** n, m; **array** a; **integer** n, m, i, k; **real** y;
**comment** The absolute greatest element of the matrix a, of size n by m 
is transferred to y, and the subscripts of this element to i and k;
**begin** **integer** p, q;
    y := 0; i := k := 1;
    **for** p:=1 **step** 1 **until** n **do**
    **for** q:=1 **step** 1 **until** m **do**
        **if** abs(a[p, q]) > y then
            **begin** y := abs(a[p, q]);
            i := p; k := q
            **end**
**end** Absmax
```

Ďalší príklad zobrazí text „Ahoj svet!":

```
 **program** Pozdrav;
 **begin**
    **print** "Ahoj svet!";
 **end**;
```

  


| * z
* d
* u
Významné programovacie jazyky |
| --- |
| 
* Ada
* ALGOL
* APL
* AWK
* BASIC
* C
* C++
* C#
* COBOL
* D
* Eiffel
* Erlang
* F#
* Forth
* Fortran
* Go
* Haskell
* IDL
* Java
* JavaScript
* JSI
* Kotlin
* Lisp
* Logo
* Lua
* ML
* Objective-C
* Object Pascal (Delphi)
* Pascal
* Perl
* PHP
* PL/I
* PL/M
* PL/SQL
* Prolog
* Python
* R
* Ruby
* Rust
* SAS
* Scratch
* sh
* Scheme
* Simula
* Smalltalk
* SQL
* Swift
* Visual Basic

 |
Súradnice: 34°59′41″S 24°44′57″V﻿ / ﻿34,99472°S 24,74917°V﻿ / 34.99472; 24.74917

**Matala** (novogr. Μάταλα) je dedina 55 km juhozápadne od Iraklio na Kréte. Je súčasťou krajskej jednotky Iraklio a správneho celku Timbaki.

História
--------

Umelé jaskyne v matalských útesoch boli vytvorené už v neolite. V minojskom období bola Matala prístavom pre Faistos. V roku 220 pred Kr. bola Matala obsadená obyvateľmi Gortyny a počas rímskeho obdobia Matala slúžila ako gortynský prístav. V 1. a 2. storočí boli jaskyne používané ako hrobky. Jedna jaskyňa sa nazýva „Brutospeliana" pretože podľa legendy bola často navštevovaná rímskym vojvodcom Brutom. 

Potom bola Matala obyčajnou rybárskou dedinou. V šesťdesiatych rokoch 20. storočia jaskyne zabrali hippies, ktorí boli neskôr vyhnaní. Dnes je Matala malou dedinkou, ktorá žije hlavne z turistiky. Matalská pláž je dlhá asi 250 m a široká 45 m. 

Kanadská folková speváčka Joni Mitchell skúsenosti s matalskými hippies popísala v roku 1971 v svojej skladbe *Carey*.

Mytológia
---------

Keď Zeus v podobe bieleho býka uniesol Európu cez more, priniesol ju na matalskú pláž. Tam sa zmenil na orla a odletel s ňou do Gortyny, kde ju znásilnil.

Galéria
-------

* Jaskyne nad plážouJaskyne nad plážou
* Pohľad na útes s jaskyňamiPohľad na útes s jaskyňami
* Panoráma pláže v MatalePanoráma pláže v Matale

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Matala**

Externé odkazy
--------------

* Interkriti.org o Matale
* Messara.com o Matale
* Kreta.rovnou.cz o Matale

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Matala na českej Wikipédii.*
**Stand-up comedy** je forma komédie charakteristická živým a sólovým vystúpením komika pred jeho obecenstvom. Hlavným nástrojom komédie je verbálny prejav a obvykle pozostáva z rozprávania vtipov a vtipnej interpretácie najrôznejších tém a udalostí v živote ľudí a spoločnosti. Niekedy slúži ako priestor pre spojenie humoru so sociálnou kritikou. Obvyklým dejiskom vystúpení sú kluby, bary a divadlá, aj keď výber miesta konania nepodlieha z hľadiska definície žánru žiadnym obmedzeniam. Medzi najznámejších predstaviteľov tohto žánru patria George Carlin a Richard Pryor. Na Slovensku medzi najznámejších stand up komikov patria komici zo **Silné reči Stand-up Comedy Show** ako Jano Gordulič, Simona Salátová, geniálny komik Dano Čistý, Michael Szatmary, Tomáš Hudák, Joe Trendy, Gabo Žifčák a ďalší. Vlastnú a drsnejšiu stand-up show "TEMNÉ KECY" mali aj Ivo "Ladižo" Ladižinský a Jerry "Veľmajster" Szabó.

Stand-up na Slovensku
---------------------

V roku 2015 sa tento žáner prvýkrát predstavil na festivale Kremnické gagy v Kremnici. Riaditeľ festivalu Ján Fakla pri tom poznamenal: *„Slovenskí stand-upisti konečne pochopili, že nemôžu zabávať len vulgarizmami a prvoplánovým humorom. Pripravujú sa oveľa lepšie a vybrali sme skupinku tých najzaujímavejších. Je to dnes obľúbený žáner, kedysi ich volali ľudoví rozprávači. Poskytli sme im priestor a uvidíme, ako to zaberie."*

Referencie
----------

1. ↑  OPOLDUSOVÁ, Jana. *Festival Kremnické gagy: Jubilejný, ale stále chudobný* [online]. Perex, 2015-08-26, [cit. 2015-09-18]. Dostupné online.
*Primadona prenesene znamená namyslenú osobu snažiacu sa byť stredobodom pozornosti.*
**Primadona** (z tal. prima donna - *prvá dáma*) je hlavná ženská spevácka postava v operách a operetách. Primadona je zvyčajne sopránová a je charakteristická dlhými sólovými spevmi - áriami.

Označenie primadona pre hlavnú postavu opery sa datuje od 17. storočia. Postava primadony sa stala neoddeliteľnou súčasťou opery a vyvíjala sa spoločne s ňou. Cez komické opery sa primadona dostala aj do operiet, kde sa vo vrcholných dielach klasickej operety dobrý operný spevácky hlas stal nevyhnutnosťou.

Operné primadony často dosiahli obrovskú slávu čo v divadlách často viedlo k rivalite pri obsadzovaní postáv (*a taktiež k tomu, že primadony boli považované za zhýčkané a nafúkané, takže pojem primadona sa niekedy používa aj v tomto prenesenom význame*). Mnohokrát prepukla rivalita medzi fanúšikmi jednotlivých speváčok (typickým príkladom je rivalita fanúšikov speváčok Maria Callasová a Renata Tebaldiová, hoci samotné speváčky boli (vraj) priateľky. V súčasnosti sa pojem primadona stáva aj synonymom talianskeho slova diva, ktoré označuje sopránovú speváčku s výnimočne dobrým hlasom.
**Sofios** (starogr. *Σόφιος* – *Sofios*) bol v roku 304 pred Kr. olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion.

Sofios z Messénie bol na 119. olympijských hrách v roku 304 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu dorastencov na jedno stadion. V Olympii sa beh dorastencov na jedno stadion zaradil do programu hier v roku 632 pred Kr.. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Polyneikes z Élidy. Vzdialenosť stadia (600 stôp) merala v Olympii 192,27 metra.

Staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že Sofiovi dali na počesť jeho olympijskeho víťazstva zhotoviť sochu, ktorú umiestnili v posvätnom okrsku olympijskej *Altidy*. Časť podstavca jeho sochy objavili v riečisku Kladea. Písmo čiastočne poškodeného nápisu ukazuje na koniec 4. stor. pred Kr.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Federico Rausa, Fondazione Benetton, *L'immagine del vincitore*, str. 304
2. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 6,3,2.
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 378.
4. ↑  Eusebios, *Kronika* 2,193.
5. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 247.
6. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 199.
7. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 140.
8. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 566 vysvětlivky.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Tsodilo** je archeologická oblasť v púšti Kalahari v severozápadnej časti Botswany, ktorá je od roku 2001 súčasťou Svetového dedičstva UNESCO. V tejto lokalite, ktorá zaberá približne 10 km², sa nachádza viac ako 4 500 skalných malieb a ďalších pamiatok pripomínajúcich ľudskú činnosť. Vek jednotlivých malieb je rozdielny, niektoré sú však až desiatky tisíc rokov staré. Oblasť je tradičnou domovinou Sanov, pre ktorých má Tsodilo veľmi náboženský a duchovný význam.

Výskumy v roku 2006, našli v lokalite pozostatky artefaktov starých 70 000 rokov. Našla sa skalná rytina hlavy hada Boa, ktorý bol vyrezaný do skaly v lokalite Tsodilo a predstavuje tak najstarší ľudský rituál.

Galéria
-------

* Jaskynná maľbaJaskynná maľba
* Jaskynná maľbaJaskynná maľba

Zdroje
------

1. ↑  Startling Discovery: The First Human Ritual, obrázok

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tsodilo na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Sylvestr Krnka r. 1884
**Šliapacia električka Sylvestra Krnky** je dnes už úplne zabudnutý, kuriózny dopravný prostriedok z roku 1895. K zostrojeniu tejto električky viedla Krnku predovšetkým snaha prísť s niečím novým. Ľudia v tej dobe odmietali určité spôsoby pohonov dopravných prostriedkov z rôznych dôvodov. Parná električka znečisťovala okolie dymom, elektrická električka bola spočiatku kritizovaná kvôli hornému vedeniu trolejov. Konská električka bola zase moc pomalá, a tak sa hľadali rôzne spôsoby pohonu. S jedným originálnym prišiel práve Sylvestr Krnka – český vynálezca (známy predovšetkým ako puškár). Predstavil verejnosti električku s jedinečným pohonom vo svojich sedemdesiatich rokoch. Do vozidla sa zmestilo dvadsať sediacich cestujúcich.

Popis šliapacieho systému
-------------------------

Základom sústavy bol hydraulický *tlakostroj* umiestnený uprostred vozidla. Ten obsluhovala jedna alebo dve osoby, jednoduchým šliapaním alebo váhou svojho tela. Týmto uviedla stroj do pohybu a pomocou brzdovej sústavy ho mohla opäť zastaviť. Šliapanie sa prenášalo na jednoduché páky spojené pomocou dvoch hydraulických valcov. Spočiatku bolo treba vyvinúť trochu viac sily, než sa stroj rozbehol. Potom už to šlo však ľahko. Rýchlosť električky sa rovnala konca a niekedy bola aj väčšia. Na rovnom teréne jazdila celkom ľahko, žiadne veľké telesné namáhanie nebolo potrebné ani v plne obsadenom vozidle.

Prevádzka šliapacej električky
------------------------------

Dráha, po ktorej vozidlo jazdilo, bola prevádzkovaná počas *Národopisnej výstavy českoslovanskej* na pražskom Výstavisku od 15. mája do 23. októbra roka 1895. Trať bola dlhá 500 m a nachádzala sa vo východnej časti Výstaviska. Šliapacia električka Sylvestra Krnky bola peknú atrakciou, ale z praktických dôvodov sa pochopiteľne neujala, a tak po skončení výstavy zmizla nevedno kam. O jej ďalšom osude už nie sú žiadne správy.

Pozri aj
--------

* Konská železnica
* Električka

Referencie
----------

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Šlapací tramvaj Sylvestra Krnky na českej Wikipédii.*

Literatúra
----------

* Fojtík, P. Linert, S. Prošek, Fr.: *Historie městské hromadné dopravy v Praze*, 3. vydání, Dopravní podnik hl. m. Prahy, 2005, ISBN 80-239-5013-4
Olympijské zlatoOlympijské zlato

**Timur Marselevič Safin** (rus. Тимур Марселевич Сафин; \* 4. august 1992, Taškent, Uzbekistan) je ruský šermiar, olympijský víťaz v tímovej súťaži.

Športová činnosť
----------------

So šermom začal v roku 2001 v Ufe. Na svetovom pohári získal jednu zlatú, jednu striebornú a dve bronzové medialy. Na svetovom šampionáte získal jednu bronzovú medailu. Šermuje pravou rukou.

### Olympijské hry

Na Letných olympijských hrách 2016 v Riu získal v tímovej súťaži fleretom zlato a v individuálnej striebro. Za zásluhy na Olympiáde získal v roku 2016 Rád priateľstva.

Referencie
----------

1. 1 2   *Timur SAFIN* [online]. Medzinárodný olympijský výbor, 2017-04-11, [cit. 2020-05-22]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *SAFIN Timur* [online]. fie.org, [cit. 2020-05-22]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Timur Marselevič Safin**

Externé odkazy
--------------

* Profil na stránke Medzinárodného olympijského výboru
**Timothy John Creamer** (\* 15. november 1959, Fort Huachuca, Arizona, USA) bol pôvodne letec armády USA, od júna 1998 je americkým astronautom, členom oddielu kozmonautov NASA. Ako člen Expedície 22 a 23 na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) odštartoval 20. decembra 2009 do kozmu na palube Sojuzu TMA-17.

Život
-----

### Vojak

Narodil sa vo Fort Huachuca v Arizone. Detstvo prežil v meste Upper Marlboro v Marylande, roku 1978 ukončil strednú školu v blízkom Forestville. Roku 1982 získal bakalársky titul z chémie na Loyola College v Baltimore. Potom slúžil v armáde. Roku 1992 získal magisterský titul z fyziky na *Massachusetts Institute of Technology*. Slúžil v kozmickom veliteľstve armády USA (*Army Space Command*) v Houstone. Od roku 1995 bol preložený do Johnsonovho vesmírneho strediska stále v Houstone, tu bol vedúcim skupiny testujúcej vybavenie Space Shuttle pred štartom.

### Astronaut

Neúspešne sa prihlásil sa do 15. a 16. náboru astronautov NASA v rokoch 1995 a 1996. Úspech slávil až na tretíkrát, v 17. nábore prebiehajúcom v rokoch 1997 – 1998. Astronautom sa stal 4. júna 1998. Absolvoval všeobecnú kozmickú prípravu a získal kvalifikáciu letový špecialista.

Po ukončení základného výcviku naďalej pracoval v houstonskom stredisku NASA. Do posádky bol prvýkrát zaradený v februári 2007, kedy sa stal náhradníkom Timothyho Kopru, ktorý mal odštartovať na ISS v januári 2009 pri lete STS-127. Let STS-127 bol nakoniec odložený na júl 2009.

V septembri 2008 bolo oficiálne potvrdené vymenovanie Creamera do Expedície 22 so štartom na lodi Sojuz TMA-17. K stanici odštartoval s kolegami Olegom Kotovom a Sóičim Nogučim 20. decembra 2009. Po 163 dňoch pobytu vo vesmíre sa na palube rovnakého Sojuzu vrátil na Zem. Kvôli pristátiu musela stanica ISS upraviť svoju výšku a klesnúť o 1,5 km nižšie. Pristávací modul sa dotkol kazašskej stepi 2. júna 2010 o 3:25 UTC.

Je rozvedený, s bývalou manželkou Margaret E. Hammerovou má dvoch synov.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  IVANOV, Ivan, a kol. *Космическая энциклопедия Astronóm* [online]. Moskva: rev. 2008-12-12, [cit. 2009-09-14]. Kapitola Timothy John «TJ» Creamer. Dostupné online. (po rusky)
2. ↑  HOLUB, Aleš. *MEK. Malá encyklopédia kozmonautiky* [online]. REV. 2009-12-20, [cit. 2009-12-21]. Kapitola Sojuz TMA-17. Dostupné online.
3. ↑  RIA Novosti. *ISS orbit lowered prior to Soyuz landing - Russian space agency* [online]. May 26, 2010, [cit. 2010-06-02]. Dostupné online.
4. ↑  William Harwood. *Soyuz brings international crew back to Earth* [online]. Spaceflight Now, June 2, 2010, [cit. 2010-06-02]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Timothy Creamer**

Externé odkazy
--------------

* *Biographical data. Timothy John „T.J." Creamer* [online]. NASA, rev. 2009-01-01, [cit. 2009-08-14]. Dostupné online. (po anglicky) Oficiálna biografia NASA
* Životopis na stránkach Spacefacts.de

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Timothy Creamer na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
**Vrstvené materiály** vznikajú spojením viacerých vrstiev polyméru a vloženej fázy. Vrstvením vznikajú konštrukčné materiály, ktoré dostali svoj pôvodný názov v angličtine a nazývajú sa *lamináty*. Tento termín zahrňuje všetky druhy laminátov a tzv. plastomérlaminátové konštrukcie, ktoré vznikajú priamym laminovaním plastomérnych dosák (fólií) na *sklotextil* alebo laminovaním sklotextilového epoxidového alebo polyesterového laminátu na predmet z *plastoméru*.

Spôsob, ktorým sa pripravujú, nazývame *laminovanie*. Lamináty sú vlastne anizotropné materiály, pretože majú rozdielne vlastnosti v smeroch pozdĺž vrstiev a kolmo na ne. Okrem plošných plnív, tzv. nosičov, sa používajú aj plnivá z jemných častíc, ktoré sa rovnomerne rozdelia, v celej hmote plneného plastomérneho materiálu. Získajú sa tak izotropné materiály, ktoré sa nazývajú *vystužené plasty*.

Pri vystužených plastoméroch sa ako vystužovacie plnivo používajú tzv. krátke alebo dlhé vlákna. Krátke vlákna majú dĺžku od 0,5 do 2 mm, dlhé od 2 – 4 mm. Ak je vlákno kratšie ako 0,5 mm nemá už armovaciu funkciu, ale iba funkciu plniva.

Vplyv bežného plniva v porovnaní s vystužovacím sa prakticky neprejaví až do určitej veľkosti deformácie, keď si materiál vystužený sklom dlhšie prechováva svoje mechanické vlastnosti ako materiál s bežným plnivom.
„**You Ain't Seen Nothing Yet**" je rocková skladba kanadskej rockovej skupiny Bachman–Turner Overdrive, ktorú napísal Randy Bachman pre album *Not Fragile*. Skladba bola vydaná ako singel v roku 1974 spoločne s inštrumentálnou skladbou „"Free Wheelin’" na strane B. Singel dosiahol 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a tiež v kanadskom rebríčku časopisu *RPM*. V britskom rebríčku UK Singles Chart dosiahol 2. miesto.

Téma a kompozícia
-----------------

Text piesne hovorí o stretnutí speváka s "diabolskou ženou", ktorá mu vyjadruje lásku. Refrén skladby je známy koktaním a hovorí o tom ako na neho táto žena pozerala s veľkými hnedými očami a (hovorí): ’You ain’t seen nothin’ yet. B-, b-, b-, baby, you just ain’t seen na, na, nothin yet. Here’s somethin’ that you’re never gonna forget. B-, b-, b-, baby, you just ain’t seen na, na, nothin yet.’ Koktajúci spev je podobný tomu v skladbe „My Generation" od skupiny The Who.

Gitarový riff, ktorý je počuť v refréne je tiež podobný riffu zo skladby „Baba O’Riley" od skupiny The Who. Riff pokračuje v tóninách A5, E5, potom D5, kým v skladbe „Baba O’Riley" je to F5, C5, Bb4.

Pozície v rebríčkoch
--------------------

| Chart (1974/5) | Peakposition |
| --- | --- |
| Australian Kent Music Report | 4 |
| Austrian Top 40 | 3 |
| Belgian VRT Top 30 | 6 |
| Canadian *RPM* Top Singles | 1 |
| Danish Singles Chart | 1 |
| Dutch Top 40 | 3 |
| German Media Control Chart | 1 |
| Irish Singles Chart | 4 |
| New Zealand Singles Chart | 1 |
| Norwegian Singles Chart | 7 |
| South African Singles Chart | 1 |
| Swiss Singles Chart | 5 |
| U.K. Singles Chart | 2 |
| U.S. *Billboard* Hot 100 | 1 |

Referencie
----------

1. ↑  Fred Bronson, *The Billboard Book of Number One Hits*, Billboard, 1988 via "You Ain't Seen Nothing Yet" from SuperSeventies.com

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku You Ain't Seen Nothing Yet (Bachman-Turner Overdrive song) na anglickej Wikipédii.*
**Anthéleia** (starogr. *Ἀνθήλεια* – *Anthéleia*) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Polyxo.

Anthéleia bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Danaos však so svadbou nesúhlasil a preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a v boji ho porazil. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Anthéleii za manžela vybrali Kissea, syna Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, Anthéleia a aj ostatné jej sestry príkaz otca splnili a bohovia ich po smrti za tento hrozný skutok odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**Vrtižer** bola pôvodne samostatná obec, ktorá sa v roku 1966 zlúčila s vtedajšou obcou Považská Teplá (dnes súčasť Považskej Bystrice). 

Prvá písomná zmienka o vtedajšej obci pochádza z roku 1388.[1]

Vo Vrtižeri sa nachádza jedna zvonica.

Pravdepodobný pôvod mena Vrtižer
--------------------------------

Kúsok od Vrtižera sa nachádza Skalka. Skala čnie do výšky nad terénom. V niektorých obdobiach tadeto pretekal aj Váh, po ktorom pltníci plavili svoje plte. Pod Skalkou bol silný prúd a vytváral krútňavu. Voda sa tu točila a pltníci si museli dávať veľký pozor, aby plte úspešne preplavili ďalej. Pri vysokej hladine vody sa tu vytvárali vodné víry a voda sa tu doslova vrtela. Nepozornému pltníkovi sa ľahko mohlo stať, že tento vír "zožral" jeho plť.

Pozri aj
--------

* Považská Teplá
* Geocache s históriou a obrázkami - Vrtižer
* Obec s podobným názvom na Morave: Vrtěžír

Referencie
----------

1. ↑  Podľa knihy Považská Bystrica (vyšla v roku 2006, zostavovateľ Mgr. Bohuslav Kortman), strana 39

Súradnice: 49°08′59″S 18°28′06″V﻿ / ﻿49,14981°S 18,468275°V﻿ / 49.14981; 18.468275
O rovnomennej sopke pozri *Rabaul (sopka).*
Súradnice: 4°12′0″J 152°11′0″V﻿ / ﻿4,20000°J 152,18333°V﻿ / -4.20000; 152.18333

**Rabaul** je prístavné mesto v Papue-Novej Guinei, do roku 1994 hlavné mesto provincie Východná Nová Británia. Má 3885 obyvateľov (2000), leží na najsevernejšom bode ostrova Nová Británia.

Dejiny
------

Počas druhej svetovej vojny bolo mesto v januári 1942 obsadené Japoncami. V novembri 1943 bolo mesto vystavené intenzívnym náletom amerického letectva. Boje o oblasť prebiehali do konca vojny.

Mesto bolo do roku 1994 hlavným mestom provincie (žilo tu asi 17 000 ľudí). V roku 1994 došlo v dôsledku erupcie blízkej rovnomennej sopky. Pri erupcii uniklo do ovzdušia veľké množstvo sopečného popola, ktorého usadenie v okolí spôsobilo kolaps asi 80% budov v meste Rabaul a jeho okolí. Po erupcii bolo hlavné mesto provincie presunuté do mesta Kokopo, asi o 20 km ďalej. Rabaul je neustále ohrozený vulkanickou činnosťou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rabaul**
Veterný mlyn v Kuželove
**Veterný mlyn** v Kuželove v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji v Česku je mlyn holandského typu.

Bol postavený v roku 1842 ako obecný mlyn. V roku 1906 boli pristavané obytné budovy pre mlynárovu rodinu, ktorá dovtedy obývala spodné poschodie mlyna. Posledným mlynárom, od roku 1904, bol Bedřich Kašík. S mletím sa definitívne skončilo v roku 1946. Od roku 1963 je mlyn pamiatkovo chránený, v roku 2010 sa stal národnou kultúrnou pamiatkou. Od roku 1973 je majetkom Technického múzea v Brne. Od 60. rokov 20. storočia prebiehali rekonštrukcie, ktoré ho znovu uviedli do prevádzkyschopného stavu, a od roku 1977 je prístupný verejnosti.

V bývalom mlynárovom dome a priľahlom chlieve a stodole je expozícia horňáckého bývania, poľnohospodárskych nástrojov a iného pracovného náčinia z doby prelomu 19. a 20. storočia. V druhej polovici júla sa v priestoroch pamiatky koná nedeľná časť folklórneho národopisného festivalu *Horňácké slavnosti*.

Kuželovský mlyn je jediným mlynom holandského typu na Morave. Má kužeľovitú kamennú konštrukciu, ktorá nesie otočnú strechu so šindľovou krytinou a štyrmi krídlami veterného kolesa upevnenými na hriadeli.

Referencie
----------

1. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veterný mlyn (Kuželov)**

Externé odkazy
--------------

* Mlyn na stránke Technického múzea v Brne
* Mlyn na Povětrník.cz

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Větrný mlýn (Kuželov) na českej Wikipédii.*
Holandský veterný mlyn
*Moulins en Hollande*, Armand Guillaumin (1904).
**Veterný mlyn** je zariadenie, ktoré dokáže premieňať energiu vetra na kinetickú energiu (rotujúcich lopatiek). V mnohých krajinách sveta sa používa na mletie múky a pumpovanie vody.

História
--------

Prvá zmienka o veterných mlynoch spadá do 1. storočia. Herón z Alexandrie v tej dobe pravdepodobne zaznamenal historicky prvé využitie veterného mlynu. Vertikálne veterné mlyny sa prvý raz používali vo východnej Perzii. Dnes bežne používané horizontálne veterné mlyny boli vynájdené v severovýchodnej Európe okolo roku 1180.

Moderné mlyny
-------------

Najmodernejším druhom veterných mlynov sú veterné turbíny (čiže veterné elektrárne), ktoré sa dnes používajú na výrobu elektriny. Také turbíny môžu dosahovať výkon až 6 MW. Výhodou je skutočnosť, že vietor je obnoviteľným zdrojom energie. Ich nevýhodou však je nemožnosť vietor "naplánovať". Táto nevýhoda je čiastočne neutralizovaná použitím veternej energie ako doplnkového zdroja s inými druhmi energie, ako aj distribúciou vyrobenej energie v prípade aktuálneho prebytku.

Pozri aj
--------

* Vodný mlyn
* Veterná energia
* Vietor
* Mlyn

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Veterný mlyn**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Větrný mlýn na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Simon Singh
**Simon Lehna Singh** (\* 1964 Wellington grófstvo Somerset, Anglicko) je britský vedecký novinár, autor a producent. 

Singh študoval fyziku na Imperial College v Londýne a na univerzite v Cambridge. Ziskal doktorát v oblasti fyziky malých častíc.

Od roku 1990 do 1997 pracoval ako producent pri BBC a v roku 1996 získal ocenenie *British Academy Award* za svoje vysielanie *Fermatova veta*

Tiež sa spolupodieľa na YouTube kanály numberphile.

Diela
-----

* *Veľká Fermatova veta - Fermat's Last Theorem,* (Academia, 2000) v češtine
* *Kniha kódu - The Code Book*
* *Veľký tresk - Big Bang*
* *Trick or Treatment*, (Spoluautor s Edzard Ernst)
* *Simpsonovci a ich matematické tajomstvá - The Simpsons and their Mathematical Secrets*

Externé odkazy
--------------

* domovská webová stránka Simona Singha

Autoritné údaje: * abART: 152299
* BnF: 133239670
* GND: 118179683
* ISNI: 0000 0001 1475 0871
* LCCN: n97052515
* NK ČR: jn20010310225
* VIAF: 73996990
* WorldCat: lccn-n97052515
*Fokker Spin*
**Anton Herman Gerard 'Anthony' Fokker** (\* 6. apríl 1890, Blitar, Indonézia – † 23. december 1939, New York, New York, USA) bol holandský letecký konštruktér a výrobca lietadiel.

Životopis
---------

Narodil s v meste Blitar na Jáve, v tom čase súčasť Holandskej Východnej Indie (teraz Indonézie), v rodine pestovateľa kávy. Blitar bol vtedy dedina ďaleko od civilizácie a mladý Anthony mal veľa voľného času, ktorý spolu so svojou len o trocha mladšou sestrou trávil medzi miestnymi domorodcami. Keď sa rodina presťahovala do Holandska, v škole ho považovali za veľmi neposlušné dieťa, ktoré viac menej nebavilo nič okrem praktických predmetov, kde mohol predviesť svoju zručnosť a dôvtip. Ostatné predmety zanedbával natoľko, že nakoniec nedokončil ani strednú školu.

Už počas návštevy strednej školy sledoval všetko dianie okolo nového odboru letectva a v roku 1910 ako dvadsaťročný zostrojil prvé lietadlo Fokker Spin (pavúk). O rok neskôr, v roku 1911, získal pilotné osvedčenie a začal uskutočňovať nebezpečné exhibičné lety. Do dejín letectva sa zapísal ako „Lietajúci Holanďan".

Po obchodných nezdaroch v Rusku, kde sa snažil získať zákazku na výrobu lietadiel, sa zúčastnil súťaže na dodávku lietadiel pre nemeckú armádu. Bol úspešný a obdržal objednávku na 10 strojov. Vzhľadom na to, že pilotná škola, ktorú prevádzkoval pre armádnych dôstojníkov, nebola zisková natoľko, aby výrobu sám financoval, požiadal o finančnú výpomoc svojho otca a strýka, ktorí založili spoločnosť, na financovanie Fokkerovej výroby pre nemeckú armádu a námorníctvo v jej začiatkoch.

Čoskoro začala 1. svetová vojna a objednávky nemeckej armády pre Fokkerovu továreň pribúdali. Počas vojny Fokker navrhol a vyrobil mnoho typov lietadiel a do dejín letectva sa zapísal mnohými technických vynálezmi a zdokonaleniami. Počas vojny však Fokkerovi narastala aj konkurencia, ktorá mala lepšie konexie a získavala stále viac zákaziek na úkor jeho továrne. Fokkera však podporovali samotní piloti, ktorí jeho lietadlá považovali za najlepšie, čo mu zaistilo slušnú prosperitu až do konca vojny.

Koncom vojny, keď spojenci Dohody likvidovali a ničili všetky stroje a zariadenia v nemeckých továrňach, sa Fokkerovi podarilo veľkú časť lietadiel a vybavenia továrne premiestniť do Holandska, kde pokračoval vo vývoji a výrobe lietadiel, tentoraz už aj civilných.

Anthony Fokker zomrel v New Yorku v roku 1939 vo veku 49 rokov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Anthony Fokker**

Externé odkszy
--------------

* "Tony Fokker Wizard Of Flight", *Popular Science,* May 1931
* "Tony Fokker And The World War", *Popular Science,* June 1931


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoBiografický portál |

Autoritné údaje: * BnF: 13335215h
* GND: 119211572
* ISNI: 0000 0000 6316 6447
* LCCN: n79139076
* NK ČR: jn20000700543
* SNK: 154030
* VIAF: 3275717
* WorldCat: lccn-n79139076
**Anthony Wayne England** (\* 15. máj 1942, Indianapolis, Indiana, USA) je bývalý americký astronaut, ktorý v lete roku 1985 letel necelých 8 dní v raketopláne Challenger.

Životopis
---------

Základnú školu absolvoval v rodnom Indianapolise, strednej potom v Severnej Dakote. Bol rádioamatér. Vysokoškolské vzdelanie získal na univerzite Massachusetts Institute of Technology. Zamestnaný bol na univerzite v Michigane (*University of Michigan*), Ann Arbob ako vyučujúci profesor. K NASA sa dostal 4. augusta 1967. Je ženatý a má dve deti.

Let do vesmíru
--------------

Bol na palube raketoplánu Challenger spolu s ďalšími šiestimi astronautmi. Išlo o misiu označenú neskôr v COSPAR ako 1985-063A. Na palube so sebou viezli niekoľko paliet pre laboratórium Spacelab 2 a skleník pre rastlinstvo a malou družici PDP. Napriek niekoľkým technickým problémom bola misia označená ako úspešná. Doktor Anthony England tu pôsobil ako geofyzik. Pristáli na základni Edwards v (Kalifornii - Mohavská púšť). 

* STS-51-F Challenger, štart 29. júl 1985, pristátie 6. august 1985.

Externé odkazy
--------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Kozmonautický portál |

* V evidencii MEK
* Misia raketoplánu
* Kozmonaut na Space40

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5056 7073
* LCCN: nr92034530
* VIAF: 9711314
* WorldCat: lccn-nr92034530
**Adenoidná vegetácia** je ložiskové nahromadenie lymfatického tkaniva na zadnej stene nosohltana. Jej hyperplázia (zväčšenie) vytvára prekážku brániacu dýchaniu nosom, zároveň je častým miestom zápalov. Toto patologické zväčšenie podmieňujú okrem genetických predispozícií aj opakované zápaly horných dýchacích ciest a systémové vírusové infekcie detského veku. 

Prejavmi sú dýchanie ústami, chrápanie, poruchy spánku a následný pokles dennej výkonnosti, časté nádchy, zápaly stredného ucha a prínosových dutín. Dlhodobý účinok je zníženie odolnosti dolných dýchacích ciest (vysušovanie, vystavenie chladnejšiemu vzduchu) a poruchy vývoja tvárovej časti lebky (gotické podnebie), plochý hrudník a kyfoskolióza. Konečným výsledkom neliečených adenoidných vegetácií môže byť *facies adenoidea* - typický tupý a ospalý výraz tváre s pootvorenými ústami a vyčnievajúcimi hornými rezákmi.

Liečba je chirurgická (adenotómia), následne je potrebná dychová rehabilitácia. Adenoidná vegetácia môže po odstránení opätovne narásť.

Poznámka
--------

Adenoidná vegetácia je v širšom zmysle synonymom termínu nosovohltanová, alebo nosová mandľa, u nás sa skôr používa vo vyššie uvedenom význame, teda ako patologický stav.

Referencie
----------

1. ↑   *J35.8 Iné zdĺhavé choroby mandlí a adenoidného tkaniva - Adenoidné vegetácie* [online]. MKCH-10. Dostupné online.

Zdroje
------

* adenoidná vegetácia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 50-51.
Umiestnenie adenoidu v horných dýchacích cestách
**Adenotómia** je chirurgický výkon, pri ktorom sa odstraňuje adenoidná vegetácia (adenoid = nosovohltanová, alebo nosová mandľa). Indikuje sa z rôznych dôvodov, obvykle pre sťažené dýchanie nosom, chronické zápaly alebo bolesti v ušiach. Ide o veľmi častý zákrok, ktorý sa väčšinou vykonáva ambulantne v celkovej anestézii. Pooperačná bolestivosť býva obyčajne minimálna a je jej možné predchádzať dostatkom studeného jedla. Operovaný pacient by sa však mal vyhýbať konzumácii mliečnych výrobkov (aj mrazených, napr. zmrzliny), ktoré podporujú tvorbu hlienov a môžu komplikovať hojenie. Výkon sa často kombinuje s tonzilektómiou. Čas zotavenia po zákroku sa pohybuje od niekoľkých hodín do dvoch až troch dní (s vekom sa doba zotavenia predlžuje).

Adenotómia sa neodporúča vykonávať deťom od 1 do 6 rokov, pretože nosovohltanová mandľa je aktívne zapojená do imunitného systému. V dospelosti toto tkanivo postupne stráca svoj význam.

Adenotómia je indikovaná vtedy, keď odstránenie prebytočného tkaniva v nosohltane je pre organizmus výhodnejšie, ako následky jeho ponechania. Vykonáva sa aj u malých detí - adenoid nie je dôvod ponechať ani vo veku 1 roka, pokiaľ spôsobuje zdravotné ťažkosti - opakované zápaly v oblasti nosa, nosohltana, stredoušia, obštrukciu nosohltana a nutnosť dýchania ústami so všetkými ďalšími dôsledkami.

Referencie
----------

1. 1 2  adenotómia. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 51.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Adenotomie na českej Wikipédii.*
**Veta** je myšlienka vyjadrená slovami.

Veta je elementárna stavebná jednotka jazyka. Kombinuje rozličné slová do výpovede. Usporiadanie slov zodpovedá gramatickým a logickým pravidlám. Význam vety sa nedá odvodiť iba z významu slov, ktoré veta obsahuje (slová nie sú jednoznačné), ale skôr z kontextu vetného celku. Zo spôsobu formulácie možno rozpoznať, či hovoriaci pokladá výpoveď za skutočnú, za žiadúcu, za pravdepodobnú alebo skôr za otáznu. Z tohto hľadiska obsahuje každá veta súd o vzťahu subjektu a objektu poznania.

Wittgenstein
------------

Podľa Wittgensteina je veta zmyslovo vnímateľný spôsob vyjadrenia myšlienky. Veta je obraz skutočnosti. Možnosť vety sa opiera o princíp zastúpenie predmetov znakmi. Všetky zmysluplné vety pozostávajú z dvoch momentov: z logickej formy, ktorá je zároveň formou skutočnosti (logické konštanty nezastupujú), a zo znakov, ktoré zastupujú predmety zobrazené v myšlienkach. Možno to formulovať aj takto: Všetky zmysluplné vety obsahujú výlučne empirické pojmy (=výrazy, ktoré zastupujú veci) a logické funkcie, ktorými sú empirické pojmy spojené. Súhrn pravdivých viet je celá prírodná veda (alebo súhrn prírodných vied)). Význam vety spočíva v metóde jej verifikácie.

Externé odkazy
--------------

FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Simplicius** je opereta v dvoch dejstvách, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 17. decembra 1887 v Theater an der Wien. Libreto napísal Victor Léon.

Opereta bola napísaná podľa románu Grimmelhausena *Dobrodružný Simplicius Simplicissimus*. Victor Léon bol v tom čase ešte len začínajúci autor, bol mladý, nadšený, ale ešte mal málo skúseností s divadlom. Výsledné libreto nebolo kvalitné ale Victor Léon sa mnohému priučil, čo potom skvele zúžitkoval v libretách operiet pre Franza Lehára.

Okrem nie veľmi podareného libreta úspechu operety neprispelo ani to, že v deň premiéry začal horieť klobúk jedného z chóristov, čo nakrátko spôsobilo paniku v publiku. Straussovi sa to podarilo pohotovo zachrániť len opätovným zahratím valčíka *Ich denke gern zurück an mein entschwundnes Glück*, ktorý presvedčil publikum že nič nehrozí. (Dôvodom paniky bolo, že viedeňčania mali ešte v čerstvej pamäti vyhorenie Ringtheatra z 8. decembra 1881, počas predstavenia *Hoffamnových Poviedok* od Jacquesa Offenbacha, kde zahynulo 386 ľudí.)

Z orchestálnych spracovaní motívov tejto operety je známy valčík *Donauweibchen* op. 427.

Obsah
-----

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

### I. dejstvo

Dej operety sa odohráva počas Tridsaťročnej vojny. Simplicius žije na samote, vychováva ho starý pustovník, ktorý ho takto chce chrániť pred hrôzami a zlom ľudskej spoločnosti. Preto vie Simplicius veľmi málo o skutočnom svete. Do domu vtrhnú vojaci a Simplicia odvedú, aby im ukázal cestu cez les.

Vo vojenskom tábore sa má konať svadba generálovej dcéry Hildegardy s barónom Grüberom. Veci však skomplikuje Armin, ktorý Hildegardu miluje a vydáva sa teda za baróna Grübera. Naopak prvého baróna považujú spočiatku za švédskeho špióna. Keďže nikto nevie, ktorý z nich je pravý Grüber, oboch zavrú a svadba sa teda nekoná.

### II. dejstvo

O dva roky neskôr je Simplicius už ostrieľaný husár. Pustovník, ktorý ho vychoval mu prezradí že je v skutočnosti synom baróna Grübera. Simplicius sa teda rozhodne vziať si Hildegardu nemiesto otca. Jej milý Armin mu prezradí, že Hildegardu miluje. Prekvapený Simplicius si jeho vplyvom uvedomí, že on vlastne ani nevie čo je to láska. Spozná ju však, keď stretne mladú Tilly a rozhodne si ju vziať. Hildegardu si konečne môže vziať Armino.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.
Svätý **Óscar Arnulfo Romero y Galdámez** (\* 15. august 1917, Ciudad Barrios, Salvádor – † 24. marec 1980, San Salvádor) bol salvádorský rímskokatolícky duchovný a štvrtý arcibiskup v San Salvádore. Bol známym odporcom násilia. Jeho zavraždenie vystupňovalo tlak na mierové ukončenie dlhoročných nepokojov v Salvádore.

Biografia
---------

Monseñor Óscar Romero
Narodil sa 15. augusta 1917 v Ciudad Barrios v Salvádore. 4. apríla 1942 bol v Ríme vysvätený za kňaza. 25. apríla 1970 bol bl. pápežom Pavlom VI. vymenovaný za pomocného biskupa Sansalvadorskej arcidiecézy a 21. júna 1970 prijal biskupské svätenie z rúk Girolama Prigioneho, apoštolského nuncia v Salvádore, spolusvätiteľmi boli Luis Chávez, arcibiskup sansalvadorský a Arturo Rivera, pomocný biskup sansalvadorský. 15. októbra 1974 bol preložený do diecézy v Santiago de María, kde pôsobil ako sídelný biskup. 3. februára 1977 ho pápež Pavol VI. menoval za arcibiskupa sansalvadorského, 22. februára 1977 sa ujal funkcie. Funkciu zastával až do smrti 24. marca 1980, keď ho zastrelili na objednávku vlády členovia pravicovej eskadry smrti vedenej Robertom D’Aubuissonom počas slúženia omše v sansalvadorskej nemocnici Božej Prozreteľnosti. Jeho pohreb 30. marca 1980 sa zmenil na politickú demonštráciu. O jeho hrdinskej mučeníckej smrti bol nakrútený film pod názvom Romero.

Proces kanonizácie
------------------

V roku 1997 sv. pápež Ján Pavol II. odštartoval beatifikačný proces, čím arcibiskup Romero získal titul Služobník Boží. 3. februára 2015 bol oficiálne pápežom Františkom vyhlásený za mučeníka a 23. mája 2015 bol blahorečený v San Salvadore kardinálom Angelom Amatom, ktorého poveril pápež František.

Pápež František 6. marca 2018 podpísal dekrét o svätorečení Óscara Romera. Slávnostný obrad kanonizácie vykonal pápež František počas slávnostnej svätej omše v nedeľu 14. októbra 2018 na Námestí sv. Petra vo Vatikáne.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑   *Cirkev dekrétom uznala mučeníctvo Božej služobníčky laičky Anny Kolesárovej* [online]. Radio Vaticana, 2018-03-07, [cit. 2018-03-07]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Óscar Arnulfo Romero**

Zdroje
------

* CHENEY, David M.. *Archbishop Bl. Oscar Arnulfo Romero y Galdamez †* [online]. catholic-hierarchy.org, [cit. 2015-07-25]. Dostupné online. (po anglicky)

Autoritné údaje: * BnF: 118874155
* GND: 118602438
* ISNI: 0000 0001 2138 5788
* LCCN: n79136465
* NK ČR: jx20070215003
* SNK: 167341
* VIAF: 71385846
* WorldCat: lccn-n79136465
**Ótos** (starogr. *Ὥτος* – *Ótos*, lat. *Otus*) je v gréckej mytológii jeden z bratov obrovského vzrastu známych ako Alóeovci.

Otcom Óta bol gigant Alóeus, alebo podľa inej verzie boh morí Poseidón a Ifimedeia. Bratia Ótos a Efialtes rástli rýchlo a vo svojich deviatich rokoch boli už obrovskými obrami. Podľa veštby ich nemohol zabiť ani človek ani boh a keďže boli aj neohrozenými silákmi, to im dodalo také veľké sebavedomie, že sa vystatovali pokorením samotných bohov.

Od hrozieb potom prešli k činom. Začali tým, že zajali boha vojny Area, spútali ho do reťazí a zatvorili do medeného suda. Ares bol v sude potom uväznený trinásť mesiacov a po celý ten čas zavládol na celom svete mier. Bratia následne chceli zničiť samotné sídlo bohov Olymp, dokonca vyhlásili, že bohyne Héru a Artemidu unesú.

Skazu však bratia nedokončili. Podľa jednej verzie ich zabil svojím šípom boh Apolón, podľa druhej sa zjavila bohyňa Artemis v podobe bielej lane, bleskurýchlo prebehla medzi nimi a keď každý z nich po nej vystrelil svoj ​​šíp, smrteľne zasiahli jeden druhého. Ares, boh vojny bol nakoniec oslobodený bohom obchodu Hermom a ľudstvo naďalej sužovali vojny.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5 6  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 44.
2. 1 2 3 4  Apollodoros, *Kronika*, 1,7,4.
**Bibličtina** alebo **biblická čeština** je český spisovný jazyk, ktorý zaviedli českobratskí vzdelanci prekladom Kralickej biblie (odtiaľ názov bratský pravopis). Používal sa ako jeden zo spisovných jazykov v 16. stor. - 19. stor. aj na Slovensku.

Pravopis bibličtiny sa od staršieho Husovho pravopisu odlíšil úpravou diakritických znamienok, písaním y a ý a iných písmen (mäkčene, u za pôvodné uo, y, ý po c, z, s, napr. cyzý, sýla atď.).

Bibličtinu s takýmto pravopisom prevzali na Slovensku už v 16. stor. slovenskí evanjelici ako bohoslužobný jazyk. Do 18. stor. bibličtinu so slovenskými prvkami používali ako jeden zo spisovných jazykov mnohí slovenskí vzdelanci oboch vyznaní. V bibličtine vyšlo viac vydaní spevníka Cithara sanctorum (Tranoscius 1636), katechizmov a iných náboženských evanjelických kníh. V období protireformácie po bitke na Bielej hore českí exulanti na Slovensku sa starali o dodržiavanie normy spisovnej bibličtiny v tlačených publikáciách. Niektorí slovenskí evanjelickí vzdelanci sa v určitých obdobiach prikláňali viac k jej slovakizovanej, ľudu zrozumiteľnejšej forme (Horčička, Masník), v období prenasledovania sa dôslednejšie pridržali bibličtiny.

V 18. stor. sa novým vydaním biblie (Halle 1722) a ďalších kníh (Daniel Krman, Matej Bel a ďalší) upevnilo sa u slovenských evanjelikov používanie bibličtiny, kým katolíci najmä v trnavskom kultúrnom centre slovakizovanie bibličtiny ďalej prehĺbili (západoslovenská kultúrna slovenčina), a od 1787 používali bernolákovčinu.

V roku 1803 bola pri evanjelickom lýceu v Bratislave založená osobitná Katedra ŕeči a literatúry česko-slovenské spojená s Ústavom ŕeči s literatúry česko-slovenskej. Viedol ju J. Palkovič. V knihách a časopisoch, ktoré vydával v bibličtine, bránil bratský pravopis. Časť slovenských spisovateľov v 1. pol. 19. stor. (J. Kollár a P. J. Šafárik) začala používať modernú češtinu a od 1844 (Ľ. Štúr) slovenčinu stredoslovenského typu.

Bibličtina na slovensku sa v 19. a 20. stor. udržala v evanjelických náboženských obradoch, čiastočne v evanjelickej náboženskej pisbe.

Na gramatický základ bibličtiny nadväzovalo prvé kodifikovanie slovenčiny ako spisovného jazyka.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Bibliometria** je vedná disciplína zaoberajúca sa meraním a kvantitatívnou analýzou dokumentov komunikujúcich vedecké poznatky.

Zakladateľmi bibliometrie boli F.J. Cole a N.B. Eales, ktorí v roku 1917 publikovali prácu *Štatistická analýza literatúry*. Analyzovali v nej literatúru s anatómie publikovanú od r. 1850.
V r. 1923 bývalý knihovník Britského patentového úradu E. Wyndham Hulme štatisticky analyzoval históriu vedy. V r. 1927 P.L.K. Gross a E.M. Gross publikovali štúdiu v ktorej spočítali a anlyzovali citácie k článkom v chemických časopisoch. Bola to prvá štúdia tohto druhu a boli ňou položené základy citačnej analýzy. Bradfordova práca o rozdelení článkov medzi časopismi Applied Geophysics a Publication Research viedla k odvodeniu Bradfordovho zákona rozptylu.

Samotný pojem bibliometria zaviedol až v roku 1969 A. Pritchard, dovtedy sa používal termín *štatistická bibliografia*.

Problémy skúmané bibliometriou
------------------------------

* skúmanie citačných väzieb
* analýza publikačnej činnosti vedcov
* skúmanie medzinárodných publikačných trendov
* počítačová analýza publikácií
* rozloženie tvorivej výkonnosti vedcov
* informačné potreby
* tematický rozptyl literatúry
* mapovanie vedy
* vyhľadávanie informácií
* socioinformatické javy
* meranie relevancie rešeršnej činnosti
* ...

Literatúra
----------

* Dušan Katuščák, Marta Matthaeidesová, Marta Nováková: I*nfomačná výchova. Terminologický a výkladový slovník*. Bratislava, Slovenské pedagogické nakladateľstvo 1998.
Hexadecimálna tabuľka násobenia
**Šestnástková** alebo **hexadecimálna číselná sústava** je pozičná číselná sústava so základom 16. Používa sa najmä v informatike.

Iné často používané sústavy sú desiatková sústava a dvojková sústava. Kým desiatková sústava používa na zápis znaky *0*, *1*, *2*, …, *9* a binárna znaky *1* a *0*, šestnástková sústava používa znaky *0*, *1*, *2*, …, *9*, *a*, *b*, *c*, *d*, *e* a *f* (resp. veľké písmená *A*, *B*, *C*, *D*, *E*, *F*), kde uvedené latinské písmená označujú po rade čísla 10, 11, 12, 13, 14 a 15 desiatkovej sústavy, ktorú bežne používame.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | **0**hex | = | 0dec | = | 0oct |  | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|  | **1**hex | = | 1dec | = | 1oct |  | 0 | 0 | 0 | 1 |  |
|  | **2**hex | = | 2dec | = | 2oct |  | 0 | 0 | 1 | 0 |  |
|  | **3**hex | = | 3dec | = | 3oct |  | 0 | 0 | 1 | 1 |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | **4**hex | = | 4dec | = | 4oct |  | 0 | 1 | 0 | 0 |  |
|  | **5**hex | = | 5dec | = | 5oct |  | 0 | 1 | 0 | 1 |  |
|  | **6**hex | = | 6dec | = | 6oct |  | 0 | 1 | 1 | 0 |  |
|  | **7**hex | = | 7dec | = | 7oct |  | 0 | 1 | 1 | 1 |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | **8**hex | = | 8dec | = | 10oct |  | 1 | 0 | 0 | 0 |  |
|  | **9**hex | = | 9dec | = | 11oct |  | 1 | 0 | 0 | 1 |  |
|  | **A**hex | = | 10dec | = | 12oct |  | 1 | 0 | 1 | 0 |  |
|  | **B**hex | = | 11dec | = | 13oct |  | 1 | 0 | 1 | 1 |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | **C**hex | = | 12dec | = | 14oct |  | 1 | 1 | 0 | 0 |  |
|  | **D**hex | = | 13dec | = | 15oct |  | 1 | 1 | 0 | 1 |  |
|  | **E**hex | = | 14dec | = | 16oct |  | 1 | 1 | 1 | 0 |  |
|  | **F**hex | = | 15dec | = | 17oct |  | 1 | 1 | 1 | 1 |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Pre porovnanie, v desiatkovej sústave zapisujeme čísla nasledovne:

1. zápis *52* znamená číslo 5×10 + 2×1
2. zápis *1027* označuje číslo 1x103 + 0x102 + 2x101 + 7x100 = 1×1000 + 0×100 + 2×10 + 7×1

V šestnástkovej sústave tieto čísla vyzerajú nasledovne:

1. číslo 52 sa zapisuje ako *34*, t. j. 3×16 + 4×1
2. číslo 1027 sa zapisuje ako *403*, t. j. 4×162 + 0×161 + 3×160 = 4×256 + 0×16 + 3×1 = 1027

Šestnástkovú sústavu používajú najmä informatici a hardvéroví inžinieri. Zapisujú sa v nej hodnoty registrov, premenných a pod. Dôvodom je, že počítače pracujú na základe dvojkovej sústavy, a číslo 16 je prirodzená mocnina čísla dva (16 = 24). To znamená, že jedným znakom v šestnástkovej sústave zachytíme stav 4 po sebe idúcich bitov. Ak napríklad nejaká 8-bitová premenná je nastavená na hodnotu „00101101", môžeme ju zapísať ako „2D" (čo je číslo 45 desiatkovo). Takýto zápis je kratší a prehľadnejší ako zápis v dvojkovej sústave, pričom však prevod medzi dvojkovou a šestnástkovou sústavou je rýchly a jednoduchý.