recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Domino efekt** bol názov slovenského politicko-spoločenského týždenníka, ktorý založil Andrej Hrico v Košiciach v roku 1992. Tento týždenník bol nekompromisne orientovaný proti mečiarizmu a v tej dobe rastúcemu slovenskému nacionalizmu. Zároveň bojoval za zachovanie spoločného štátu Čechov a Slovákov. Vychádzal v Košiciach, kde sídlila aj redakcia. Hrico bol takmer päť rokov výlučným vydavateľom a šéfredaktorom časopisu, keď však nielen jeho, ale i jeho rodinu začali neúnosne ohrozovať anonymné vyhrážky a dokonca súdne žaloby, v roku 1996 sa s rodinou odsťahoval do cudziny. V záujme zachovania časopisu previedol Hrico vydavateľské práva na vydavateľstvo VYV v Bratislave.

Pod názvom *Domino efekt* vychádzal časopis ešte rok, nový vydavateľ potom v roku 1997 zmenil jeho názov na *Domino Fórum* a v roku 2007 znovu na *Domino efekt*.

Po niekoľkých mesiacoch od založenia prijal Hrico do pracovného pomeru Petra Schutza[chýba zdroj] (v novinárskych kruhoch sa nepravdivo vydávajúceho za zakladateľa či spoluzakladateľa Domino Efektu[chýba zdroj]), s ktorým spolupracoval až do svojho odchodu do cudziny. Týždenník získal už krátko po vzniku značnú obľubu, expandoval na celé Slovensko a časť nákladu sa predávala aj v Česku. 

Po VYV sa titul dostal do spoločnosti Grand Press neskôr Petit Press, od roku 2003 bol vydávaný spoločnosťou Domino Press a neskôr sa stala jeho majiteľom nezisková organizácia Fons Domino.

Noví vydavatelia vymenovávali za šéfredaktorov postupne Petra Schutza, zakrátko Martina M. Šimečku, potom Štefana Hríba, na krátky čas Františka Šebeja, nasledoval Róbert Kotian, opäť na krátky čas Peter Schutz a Attila Lovász.

Titul vychádzal do roku 2007 v novinovom stredoeurópskom formáte, formát neskôr zmenil na A4 magazínový a bol čiastočne farebný. Časopis vychádzal do konca augusta 2008.

Referencie
----------

1. ↑  FULMEK, Alexej. Alexej Fulmek: 35 obrazov zo života SME. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2018-01-14. Dostupné online [cit. 2019-08-16]. ISSN 1335-4418.
2. ↑  KOČIŠEK, Lukáš; AUGUSTÍN, Radoslav. Domino fórum končí, nahradí ho obnovený Domino efekt viac podobný časopisu. *medialne.etrend.sk* (Bratislava: TREND Holding), 2007-02-14. Dostupné online [cit. 2019-08-16]. ISSN 1337-0006.
3. ↑  KOČIŠEK, Lukáš. Pred rokom zaniklo Domino, neprežilo ani na webe. *medialne.etrend.sk* (Bratislava: TREND Holding), 2009-05-06. Dostupné online [cit. 2019-08-16]. ISSN 1337-0006.
**Kyselina dihydrolipoová** (**DHLA**, z anglického *dihydrolipoic acid*)je organická zlúčenina, ktorá predstavuje redukovanú formu kyseliny lipoovej. Je to karboxylová kyselina odvodená od kyseliny kaprylovej (oktánovej), ktorá má dve tiolové skupiny na uhlíkoch C6 a C8, takže je to ditiol.

Chemické vlastnosti
-------------------

Je to opticky aktívna zlúčenina, ktorá sa vyskytuje v dvoch enantiomérov, ale v prírode sa vyskytuje len v podobe *R*-enantioméru. 

Pár kyselina lipoová/kyselina dihydrolipoová sa vyskytuje v mnohých biochemických reakciách. Redukčný potenciál tejto premeny je asi -320 mV.

Biologický význam
-----------------

Kyselina dihydrolipoová sa v organizmoch nevyskytuje voľne, ale viazaná v enzýmoch v podobe dihydrolipoamidu. V tejto podobe dochádza k reverzibilnej oxidácii kyseliny dihydrolipoovej na kyselinu lipoovú a naspäť, vďaka čomu môžu prebiehať niektoré biochemické procesy. Počas týchto reakcií dochádza k redukcii kyseliny lipoovej a prenosu acylovej skupiny na jednu z tiolových skupín kyseliny dihydrolipoovej. Táto skupina sa následne uvoľní a dochádza k spätnej oxidácii kyseliny dihydrolipoovej na kyselinu lipoovú. Medzi enzýmy, ktoré využívajú tento cyklus, patrí pyruvátdehydrogenázový komplex, α-ketoglurarátdehydrogenázový komplex, komplex dehydrogenázy rozvetvených aminokyselín, 2-oxoadipátdehydrogenázový komplexu a glycínový štiepny systém.

Referencie
----------

1. 1 2  SMITH, A. R.; SHENVI, S. V.; WIDLANSKY, M.. Lipoic Acid as a Potential Therapy for Chronic Diseases Associated with Oxidative Stress. *Current Medicinal Chemistry*, 2004-05-01, s. 1135–1146. Dostupné online. DOI: 10.2174/0929867043365387.
2. 1 2   *Lipoic Acid* [online]. Linus Pauling Institute, 2014-04-28, [cit. 2023-12-11]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dihydrolipoic acid na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Enzýmové kofaktory |
| --- |
| Aktívne formy | 

|  |  |
| --- | --- |
| vitamíny | 
* TDP / TPP (B1)
* FMN, FAD (B2)
* NAD+ / NADH, NADP+ / NADPH (B3)
* Koenzým A (B5)
* PLP / P5P (B6)
* Biotín (B7)
* THFA / H4FA, DHFA / H2FA, MTHF (B9)
* AdoCbl, MeCbl (B12)
* Kyselina askorbová (C)
* Fylochinón (K1), Menachinón (K2)
* Koenzým F420

 |
| nevitamínové | 
* ATP
* CTP
* SAM
* APS / PAPS
* GSH
* Koenzým B
* Kofaktor F430
* Koenzým M
* Koenzým Q
* Hem (A, B, C, O)
* Kyselina lipoová / Lipoamid
* Metánofurán
* Molybdopterín
* Mykofaktocín
* PQQ
* THB / BH4
* THMPT / H4MPT

 |
| kovové ióny | 
* Ca2+
* Cu2+
* Fe2+, Fe3+
* Mg2+
* Mn2+
* Mo
* Ni2+
* Zn2+

 |

 |
| Základné formy | 
* *vitamíny*: *pozri vitamíny*

 |
Pohľad od Zabudišovej
**Melčická dolina** je dolina v západnej časti Bielych Karpát a časťou obce Melčice-Lieskové.

Geografia
---------

Dolina leží v geomorfologickom podcelku Lopenícka hornatina a zo severozápadu sa pripája k Trenčianskej kotline. Bola vytvorená prevažne eróznou činnosťou bohatej riečnej sústavy, obzvlášť Ivanovského potoka, ktorý pramení na západnom svahu vrchu Dúžnik (807,2 m n. m.)

Nachádzajú sa tu početné kopaničiarske sídla ako napr. *Malinné*, *Borotovec* alebo *Kašarovka*. 

Dolinu od západu uzatvárajú ramená masívu Dúžnik, a to najmä Dubický vrch (719 m n. m.) a Roháčová (668 m n. m.).

V súčasnosti tu žije približne 190 obyvateľov.

História
--------

Stopy osídlenia okolia Melčickej doliny pochádzajú už z praveku. Tak ako najstaršie, tak aj o niečo mladšie nálezy sa viažu k terasám a návršiam v okolí Ivanovského potoka, pri ktorom sa pravekí ľudia zdržiavali a kde postupne vznikali osady.

Trvalá prítomnosť človeka sa na území doliny datuje do obdobia okolo roku 3500 pred Kr. (doba medená), kedy v lokalite Melčická skala vzniklo osídlenie ľudu bošáckej kultúry, čo dokazujú početné nálezy keramiky a medených nástrojov.

Bohatý výskyt prameňov priťahoval ľudí i v dobe bronzovej, o čom svedčia aj hromadné nálezy bronzových predmetov a keramiky lužickej kultúry v blízkosti Ivanovského potoka. V tomto období sa objavuje aj osídlenie lokality *Hlboká voda*, kde sa tiež zachovali viaceré nálezy bronzových výrobkov.

Rozsiahle osídlenie Melčickej doliny v dobe bronzovej dokazuje aj to, že v roku 2010 boli pri stavbe železničného nadjazdu objavené zvyšky najväčšieho pohrebiska zo staršej doby bronzovej na Považí. Toto kostrové pohrebisko je na základe hrobového inventára datované približne do 16.- 17. storočia pred Kr.

Vrch Borotovec (439 m n. m.)

Osídľovanie v novoveku
----------------------

V druhej polovici 16. storočia začali obyvatelia Melčíc obhospodarovať pôdu na vrchu Borotovec (439 m n. m.). Koncom 17. storočia sa obyvatelia presunuli do doliny pod *Borotovcom*, kde neskôr založili rovnomennú osadu. V 18. storočí obyvateľstvo postupne expandovalo hlbšie do doliny, kde vznikli kopanice *Kašarovka*, *Malinné*, *Hrnčiarovce* a *Zabudišová*. 

V medzivojnovom období začala na masíve vrchu Dúžnik vznikať osada Dúžniky, ktorá bola z časti zničená za 2. svetovej vojny a neskoršie zanikla.

Príroda
-------

Melčická dolina bola v roku 1978 vyhlásená za chránený prírodný útvar SR. Dolinu obklopujú rozsiahle bukové a v nižších polohách dubové lesy.

Významný krajinný ráz lesných, lúčnych a skalných spoločenstiev na vápencovom podklade zahrňuje výskyt viacerých chránených a ohrozených druhov rastlín a živočíchov.

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

Súradnice: 48°51′31″S 17°51′27″V﻿ / ﻿48,85865°S 17,8575°V﻿ / 48.85865; 17.8575
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Etrúrske kráľovstvo*Regno di Etruria***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Toskánske veľkovojvodstvo | **1801 – 1807** | Prvé francúzske cisárstvo → |

|  |  |
| --- | --- |
| Vlajka štátuvlajka | Štátny znakznak |

 |
| **Geografia**

|  |
| --- |
| Mapa štátu |

 |
| Hlavné mesto | Florencia |
| **Obyvateľstvo** |
| Jazyky | Taliančina |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | Monarchia |
| Vznik | 1801 |
| Zánik | 1807 |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Toskánske veľkovojvodstvo | Toskánske veľkovojvodstvo |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Prvé francúzske cisárstvo | Prvé francúzske cisárstvo |

 |

 |

**Etrúrske kráľovstvo** (tal. *Regno di Etruria*) bolo kráľovstvo, ktoré tvorilo väčšiu časť Toskánska a existovalo v rokoch 1801 až 1807. Názov kráľovstva pochádza zo slova *Etruria* (slov. *Etrúria*), čo je starý názov, ktorým starí Rimania označovali krajinu, ktorú obývali Etruskovia.

Vznik kráľovstva
----------------

Kráľovstvo vzniklo na základe Aranjuezskej zmluvy uzavretej dňa 21. marca 1801. Dohodu uzavrelo napoleonské Francúzsko a Španielsko na jednej strane a parmskí Bourbonovci na strane druhej. Bourbonovcom tak bola nahradená strata ich území v severnom Taliansku, ktoré od roku 1796 okupovali francúzske vojská. Podľa dohody sa Ferdinand Parmský vzdal všetkých nárokov na trón v Parmskom vojvodstve a následne jeho syn Ľudovít získal Etrúrske kráľovstvo, ktoré vzniklo zo starého Toskánskeho vojvodstva.

Panovníci
---------

Prvý kráľ Ľudovít I. zomrel veľmi mladý v roku 1803 a na trón nastúpil jeho neplnoletý syn Karol Ľudovít, ktorý vládol pod menom Ľudovít II.. Jeho matka, Mária Lujza vládla za neho ako regentka.

Začlenenie do Francúzska
------------------------

V roku 1807 Napoleon kráľovstvo zrušil a začlenil ho do Francúzska. Vytvoril z neho tri francúzske kolónie - Arno, Méditerranée a Ombrone.

Teraz už bývalému etrúrskemu kráľovi a jeho matke prisľúbil nové kráľovstvo nachádzajúce sa v severnom Portugalsku - Kráľovstvo severnej Luzitánie, no tento plán sa nikdy neuskutočnil z dôvodu zániku spojenectva medzi Napoleonom a španielskymi Bourbonovcami v roku 1808.

Po Napoleonovom páde v roku 1814 bolo Toskánsko obnovené ako habsburské veľkovojvodstvo. V roku 1815 bolo Vojvodstvo Lucca vyčlenené z Toskánska a malo slúžiť ako dočasná náhrada pre parmských Bourbonovcov. Existovalo až do roku 1847, kedy Bourbonovci znovu získali vládu v Parme.

Pozri aj
--------

* Vojvodstvo Parma a Piacenza
* Toskánske vojvodstvo
* Napoleon Bonaparte

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Etrúrske kráľovstvo**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kingdom of Etruria na anglickej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Historický portál |
**Nayib Armando Bukele Ortez** (\* 24. júl 1981, San Salvador) je salvádorský politik a podnikateľ, súčasný prezident Salvádoru. V roku 2019 zvíťazil v prezidentských voľbách a stal sa tak 46. prezidentom Salvádoru. Do úradu nastúpil 1. júna 2019 ako najmladší prezident v dejinách Salvádora. Nayib Bukele bol kandidátom stredopravicovej strany GANA a stal sa tak prvým prezidentom od čias vlády Josého Napoleóna Duarte (1984 – 1989), ktorý nebol zvolený ako kandidát jednej z dvoch hlavných politických strán v krajine, FMLN a ARENA. Je tiež zakladateľom politickej strany Nuevas Ideas.

11. marca 2012 bol zvolený za primátora mesta Nuevo Cuscatlán, nasledovne 1. marca 2015 bol zvolený za primátora hlavného mesta San Salvador a 1. mája 2015 sa ujal úradu. Protestoval a vyhral voľby do oboch verejných funkcií pod záštitou ľavicovej strany Front národného oslobodenia Farabunda Martího.

Počas svojho predsedníctva bol mnohokrát kritizovaný opozíciou, ktorá označila jeho politiku za diktátorskú a fašistickú, najmä po nasadení armády v zákonodarnom zhromaždení. Jeho prísne nariadenia týkajúce sa vírusu COVID-19 a zvládanie endemického násilia v Salvádore boli predmetom diskusie, rovnako ako nariadenie armáde obkľúčiť zákonodarný orgán, po ktorom bol označovaný za autokrata.

Život
-----

Je synom Olgy Ortez de Bukele a Armanda Bukele Kattán. Podľa *The Times of Israel* Bukeleho starí rodičia z otcovej strany boli palestínski kresťania z Jeruzalema a Betlehema zatiaľ čo jeho stará mama z matkinej strany bola katolíčka a starý otec bol pravoslávny. Jeho otec neskôr konvertoval na islam a stal sa imámom. „Nayib" je hispanicizovaná verzia arabského mena „Najib".

Nayib založil svoju prvú spoločnosť vo veku 18 rokov. V článku v digitálnych novinách El Faro sa uvádza, že Nayib Bukele vlastní spoločnosť Yamaha Motors El Salvador, spoločnosť, ktorá predáva a distribuuje produkty Yamaha v Salvádore. Bol tiež riaditeľom a prezidentom spoločnosti OBERMET, S.A. DE C.V.

Referencie
----------

1. ↑  TASR. Novozvolený prezident Salvádoru, Bukele, sa ujal funkcie. *sme.sk* (Bratislava: Petit Press), 2019-06-02. Dostupné online [cit. 2022-06-08]. ISSN 1335-4418.
2. ↑   Novozvolený prezident Salvádora Nayib Bukele sa ujal funkcie. *Aktuality.sk* (Bratislava: Ringier Axel Springer Slovakia), 2019-06-02. Dostupné online [cit. 2022-06-08].
3. ↑  . Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Nayib Bukele**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Nayib Bukele na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 1177174057
* LCCN: no2019011480
* VIAF: 5113154867607760100009
* WorldCat: lccn-no2019011480
doc. Mgr. **Dušan Jamrich** (\* 25. október 1946, Bratislava) je slovenský herec a pedagóg. Bol prvým manželom Magdy Vášáryovej.

Po štúdiu na gymnáziu pracoval rok v Polygrafických závodoch. Na štúdium herectva sa dostal na druhý pokus, keď po prvých úspešných prijímacích pohovoroch prijali len dvoch uchádzačov a neotvorili ročník.
Po absolvovaní štúdia herectva na VŠMU v Bratislave (1970) člen, v rokoch 1991 – 1996, od 1. januára 1993 riaditeľ, od 1. januára 1996 generálny riaditeľ SND v Bratislave. Dňom 1. októbra 1996 bol z politických dôvodov z funkcie odvolaný, znova vymenovaný za generálneho riaditeľa SND bol 1. januára 1999. Koncom roka 2005 bol ministrom kultúry z funkcie odvolaný.

V roku 2002 bol Dušan Jamrich zvolený za viceprezidenta významnej medzinárodnej organizácie ETC (Európska divadelná konvencia), ktorá združuje 35 divadiel z 22 krajín Európy (Činohra SND je členom ETC od roku 2000).

Z úloh: Jochanan (Hviezdoslav, Herodes a Herodias), Richard II. (W. Shakespeare), Orestes (J. W. Goethe, Ifigénia v Tauride), Dosužev (A. N. Ostrovskij, Výnosné miesto), Geľo (Jozef Hollý, Geľo Sebechlebský), Michael (Brian Friel, Tance na sklonku leta), Ilja (Ján Solovič, Zlatý dážď), Adam (Hacks, Adam a Eva). Patrí medzi popredných recitátorov, znalcov Hviezdoslavovej poézie. Spolupracoval s rozhlasom, televíziou (seriál *Povstalecká história* – 1984). Film mu neposkytol väčšie príležitosti.

Ocenenia
--------

* V roku 1988 dostal titul zaslúžilý umelec.
* V roku 2003 mu prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy.

Filmografia (výber)
-------------------

* 1968: Niet inej cesty (*Dohnányi*)
* 1968: Traja svedkovia (*žandár*)
* 1971: Zlozor (*sokoliar Martin*)
* 1976: Vojaci slobody (*Lannurien*)
* 1977: Dvere dokorán (*Peter*)
* 1986: Kohút nezaspieva (*major von Lukas*)
* 1987: Neďaleko do neba (*Ľudovít Štúr*)
* 2009: Ordinácia v ružovej záhrade (*Heinrich Heinrichsen*)
* 2014: Chlapi neplačú (*Ján Pollner*)
* 2022: Šťastná rybka

Referencie
----------

1. ↑   Mama mi povedala: Syn môj, si strašné drevo. *sme.sk*, 21.2.2008. Dostupné online.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0003 7126 4292
* NK ČR: xx0152965
* SNK: 150256
* VIAF: 250816241
**Ace of Base** je švédska popová skupina.

Pôvodnú zostavu skupiny tvorili: Ulf Ekberg a traja bratranci Jonas Berggren, Malin Lin Berggren a Jenny Berggren. V rokoch 1993 až 2002 vydali štyri štúdiové albumy, z ktorých sa po celom svete predalo viac ako 30 miliónov kópií. Stali sa tak tretím najúspešnejším tímom zo Švédska všetkých čias, hneď za skupinou ABBA a Roxette. Album *Happy Nation* (Znamenie pre americký trh) je jedným z najpredávanejších debutových albumov všetkých čias. V Spojených štátoch mala obeh platiny. Bol to debutový album s tromi skladbami číslo 1 v hitparádach: *All That She Wants*, *The Sign* a *Don’t Turn Around*.

Po formálnom odchode speváčky Malin Lin Bergrenovej v roku 2007 absolvujú sériu koncertov ako trio v Európe a Ázii v rokoch 2007 až 2009, predtým, ako Jenny Berggren v novembri 2009 oznámila, že odchádza z kapely, aby sa sústredila na svoju sólovú dráhu.. K mužským členom skupiny sa pridali dve nové speváčky: Klara Hagman a Julia Williamson. Nová zostava vydala v septembri 2010 prvý album The Golden Ratio.

Diskografia
-----------

### Albumy

* *Happy Nation* (1993.)
* *The Bridge* (1995.)
* *Flowers* (1998.)
* *Da Capo* (2002.)
* *The Golden Ratio* (2010.)

### Dvojhry

* *Wheel of Fortune* (1992.)
* *All that She Wants* (1993.)
* *Happy Nation* (1993.)
* *Waiting for Magic* (1993.)
* *The Sign* (1994.)
* *Don't Turn Around* (1994.)
* *Living in Danger* (1994.)
* *Lucky Love* (1995.)
* *Beautiful Life* (1995.)
* *Never Gonna Say I'm Sorry* (1996.)
* *My dèja vu* (1996.)
* *Life is a Flower* (1998.)
* *Cruel Summer* (1998.)
* *Travel to Romantis* (1998.)
* *Beautiful Morning* (2002.)
* *Unspeakable* (2002.)
**Skate punk** je poddruh punk rocku, pôvodne hardcore punk, ktorý bol veľmi populárny medzi skateboardermi. Väčšina členov skate punkových kapiel boli skateboarderi. Ich texty sa občas zameriavajú, alebo odkazujú na skateboarding. Skate punk je rýchly a má evokovať skateboarding. Zvyčajne používané nástroje sú skreslené gitary a bubny v štýle surf rocku. Aj keď skate punk je samostatný štýl, veľa kapiel sa dá zaradiť aj medzi pop punk, hardcore punk, melodický hardcore a thrashcore.

História
--------

Skate punk začal začiatkom 80 rokov minulého storočia v Kalifornii. Skateboarding bol vtedy populárny a bol braný ako istá forma rebélie. Kapely ktoré pomáhali popularizovať tento štýl sú napríklad: Black Flag a Minor Threat. Iné kapely ovplyvnené týmito skupinami boli JFA, Agent Orange, The Faction a Suicidal Tendencies.

V 90. rokoch popularita žánru náhle stúpla, s kapelami ako Pennywise, The Offspring, NOFX, Bad Religion, Satanic Surfers,Big Drill Car,30footfall, No Use For A Name,No Fun At All, Lagwagon, The Vandals, A Wilhelm Scream a Strung Out ktoré mali komerčný úspech. Na udalostiach ako Warped Tour a X-games boli často skatepunkové kapely.

Externé odkazy
--------------

* Skatepunk.net Archivované 2009-01-21 na Wayback Machine
* Skatepunk.org
* Sk8Core Records Archivované 2008-05-09 na Wayback Machine

Zdroje
------

1. ↑  Skatepunk na Allmusic

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Skate\_punk na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
mangalica
**Mangalica** (nárečovo: *Sára* , *manguľica*, Sára ma 16 rokov je to. Manga líca a ma pekného brata*mangoľica*) je plemeno ošípaných pochádzajúce z Veľkej dunajskej kotliny.

Bolo vyšľachtené v roku 1833 skrížením plemena z Bakonského lesa (kedysi aj u nás populárne *bagún*) s polodivokým bravom z Šumadije. Plemeno sa vyznačuje dlhou vlnitou srsťou plavej až čiernej farby, ktorá mu umožňuje pásť sa vonku aj v tuhej zime – tým dosahuje prirodzený prírastok sadla, ktoré obsahuje veľké množstvo cholesterolu. Tradičné maďarské špeciality ako uhorská saláma alebo čabajky sa podľa originálnej receptúry vyrábajú práve z mäsa mangalice. Po druhej svetovej vojne chov plemena upadol, pretože má vyššie nároky na stravu a vo vrhu býva maximálne osem prasiat. V poslednom čase však mäso vyhľadávajú labužníci pre jeho šťavnatosť. Maďarsko ročne vyprodukuje 60 000 kusov mangalice.

Referencie
----------

1. ↑  mangalica. In:  *Slovník slovenských nárečí*. 1. vyd. Zväzok II L – P. Bratislava : Veda, 2006. 1065 s. Dostupné online. ISBN 80-224-0900-6. S. 120 – 121.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mangalica**

Externé odkazy
--------------

* 
* Archivované 2015-02-20 na Wayback Machine
* 
* 
* Archivované 2012-02-10 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mangalica na českej Wikipédii.*
**Hyenka cibetkovitá** alebo staršie **hyena cibetovitá** (lat. Proteles cristata, Proteles cristatus) je druh z čeľade hyenovitých. Spomedzi ostatných zástupcov tejto čeľade je najmenšieho vzrastu.

Opis
----

Dospelé jedince merajú okolo 67 cm, pričom chvost je dlhý 24 cm a vážia 9 kg. Majú dlhé predné nohy a dolu sa zvažujúce telo zvýrazňuje hrebeňovitá chrbtová hriva, ktorá je najmohutnejšia na krku a v oblasti lopatiek. Srsť je svetlo žltohnedej alebo žltobielej farby, s troma vertikálnymi pásmi na prednej a zadnej štvrtine tela.

Správanie
---------

Hyenka cibetkovitá je samotárske a nočné zviera. Cez deň odpočíva v brlohu. Svoje územie si vymedzuje močom, trusom a výlučkami análnej žľazy. V ohrození sa jej zježí hriva, takže vyzerá väčšie.

Potrava
-------

Hyenka má predné zuby podobné ako hyeny, ale stoličky sú len malé kolíčky. Potravu rozomieľa svalnatý žalúdok. I keď má žalúdok schopný tráviť aj kosti, žerie hlavne termity (druh Trinervitermes Trinervoides). Okrem termitov sa živí aj mušími larvami a drobnými bezstavovcami s mäkkým telom.

Rozmnožovanie
-------------

Samica hyenky cibetkovitej rodí zvyčajne 2 – 4 mláďatá. Gravidita trvá 3 mesiace. Po 4 týždňoch vychádzajú mláďatá prvýkrát z brloha, po dobe 9 – 11 týždňov začínajú s matkou hľadať potravu. Odstavené sú po 16 týždňoch.

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hyenka cibetkovitá**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Hyenka cibetkovitá**

Zdroj
-----

BURNIE, David; KOVÁČ, Vladimír, a kol. *Zviera: Obrazová encyklopédia živočíšnej ríše*. Bratislava : Ikar, 2002. ISBN 80-551-0375-5.
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Škótske kráľovstvo*Kingdom of ScotlandKinrick o ScotlandRìoghachd na h-Alba***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ← Škóti (kmeň) ← Piktovia ← Kráľovstvo Dalriada ← Kráľovstvo Strathclyde ← Panstvo Galloway | **843 – 1707** | Kráľovstvo Veľkej Británie → |

|  |  |
| --- | --- |
| Vlajka štátuvlajka | Štátny znakznak |

 |
| **Motto:** *In My Defens God Me Defend* |
| **Geografia**

|  |
| --- |
| Mapa štátu Škótske kráľovstvo v roku 1190 |

 |
| Hlavné mesto | Scone, Edinburgh |
| Rozloha | 78 778 km²  |
| **Obyvateľstvo** |
| Počet obyvateľov | 1500: 500 0001700: 1 250 000  |
| Jazyky | angličtina, škótčina, škótska gaelčina |
| Náboženstvo | katolíci, protestanti |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | monarchia |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Škóti (kmeň) | Škóti (kmeň) |
| Piktovia | Piktovia |
| Kráľovstvo Dalriada | Kráľovstvo Dalriada |
| Kráľovstvo Strathclyde | Kráľovstvo Strathclyde |
| Panstvo Galloway | Panstvo Galloway |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Kráľovstvo Veľkej Británie | Kráľovstvo Veľkej Británie |

 |

 |

**Škótske kráľovstvo** (škót. *Kinrick o Scotland*, škót. gael. *Rìoghachd na h-Alba*, angl. *Kingdom of Scotland*) bol štát, ktorý existoval v rokoch 843 až 1707. Rozkladal sa na severnej tretine ostrova Veľkej Británie a susedil s Anglickým kráľovstvom, s ktorým sa zlúčil v roku 1707 prijatím zákonov o zjednotení (*dohoda o únií z roku 1707*) parlamentov oboch štátov do Kráľovstva Veľkej Británie. Od roku 1482, kedy Angličania ovládli mesto Berwick, územie Škótskeho kráľovstva zodpovedá územiu dnešného Škótska. Okrem teritórií na ostrove patrilo do kráľovstva viac ako 790 ostrovov.

Škótske kráľovstvo bolo konsolidované v roku 843 kráľom Kennethom Mac Alpinom. Počas nasledujúcich 850 rokoch sa vyvinulo vlastné škótske právo a vzdelávací systém, ktoré existuje do súčasnosti. Hlavným mestom Škótskeho kráľovstva bol Edinburgh. Jeho predchodcami boli mestá Scone, Dunfermline a Stirling. Počet obyvateľov dosiahol v roku 1700 približne 1,1 milióna.

Anglické a Škótske kráľovstvo sa v roku 1603, kedy sa nástupcom Alžbety I. stal škótsky kráľ Jakub I. stali personálnou úniou. Obe krajiny zostali samostatné, ale boli spojené jedným panovníkom, ktorý mal dva tituly - bol kráľom anglickým aj škótskym. Táto situácia sa zmenila po tom, čo boli škótskym a anglickým parlamentom prijaté v prvej polovici roka 1707 zákony o zjednotení a vzniklo Kráľovstvo Veľkej Británie.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Skotské království na českej Wikipédii.*
**Doug Jones** (\* 24. máj 1960, Indianapolis, Indiana, USA) je americký herec, hadí muž a mím. Vo filmoch a televízii stvárňuje prevažne neľudské tvory, často je zahalený v rôznych kostýmoch. Je známy aj vďaka jeho spolupráci s Guillermom del Torom, objavil sa napríklad v jeho filmoch ako *Mimic* (1997), *Hellboy* (2004), *Faunov labyrint* (2006), *Hellboy 2: Zlatá armáda* (2008), *Purpurový vrch* (2015) a *Podoba vody* (2017).

Detstvo a mladosť
-----------------

Jones sa narodil v meste Indianapolis a je najmladší zo štyroch bratov. Vyštudoval Ball State University, kde zároveň stvárňoval aj školského maskota a míma.

Kariéra
-------

Jones začal svoju kariéru v reklame „Mac Tonight" v priebehu 80. rokov. Pracoval aj ako hadí muž. 

V roku 1992 dostal jednu z vedľajších úloh vo filme Tima Burtona, *Batman sa vracia*. O rok neskôr, sa pripojil k herečkám Sarah Jessice Parker, Kathy Najimi a Bette Midler vo filme *Hókus Pókus* a objavil sa aj v druhom pokračovaní, natočenom v roku 2022. V roku 1997 začal spolupracovať s režisérom Guillermom del Torom. 

V roku 2004 hral vo filme *Hellboy* a v roku 2008 si zahral aj v pokračovaní, *Hellboy 2: Zlatá armáda*. 

V roku 2006 stvárnil postavu Fauna, vo filme *Faunov labyrint*. Film bol úspešný a získal viacero cien Academy Awards. V roku 2015 stvárnil jednu z postáv vo filme *Purpurový vrch*. V rovnakom roku hosťoval v televíznom seriáli *Arrow*. 

Od roku 2017 účinkuje v televíznom seriáli *Star Trek: Discovery*. Za svoj herecký výkon získal Jones dva ceny Saturn Award. V roku 2023 stvárnil grófa Orloka, po boku Sarah Carter vo horore *Nosferatu*.

Súkromný život
--------------

Od roku 1984 je ženatý s Laurie Pontoni, s ktorá je jeho láskou od strednej školy. Jones je veriaci.

Iné projekty
------------

Externé odkazy
--------------

* Doug Jones (herec) v Internet Movie Database (po anglicky)
* Doug Jones (herec) v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Doug Jones (actor) na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje:
Civilisti vychádzajúci z protilietadlového krytu, po jednom z náletov v obliehanom Leningrade v decembri 1942.
**Civilné obyvateľstvo** (iné názvy: **civilné osoby, civilisti**, hovorovo **civili**) sú počas vojny všetci ľudia nachádzajúci sa na území bojujúcich štátov, ktorí nepatria medzi kombatantov. Civilisti nie sú v službe v pravidelných ozbrojených silách akejkoľvek z bojujúcich strán a nezúčastňujú sa priamo bojových operácií. 

Podľa Ženevských konvencii sú bojujúce strany pri vedení bojových operácii vždy povinné rozlišovať medzi civilným obyvateľstvom a príslušníkmi ozbrojených síl, rovnako musia rozlišovať medzi vojenskými a civilnými objektmi. Civilné osoby musia byť počas konfliktov chránené pred každým aktom násilia a zastrašovania. Prítomnosť jednotlivcov iného charakteru nezbavuje civilné obyvateľstvo práva na ochranu. Útoky namierené voči civilnému obyvateľstvu alebo civilné objekty nemožno ospravedlniť akoukoľvek zámienkou. Všetky bojujúce strany majú povinnosť chrániť civilné obyvateľstvo pred nepriateľskými útokmi. Rovnako je zakázané využívať prítomnosť alebo pohyb civilného obyvateľstva ako živých štítov pri ochrane vojenských objektov alebo maskovanie vojenských operácií.

Vo vojne na mori sa medzi civilné obyvateľstvo radia posádky a pasažieri obchodných a linkových lodí bojujúcich aj neutrálnych krajín.

Civilné obyvateľstvo má právo na rešpektovanie jednotlivca, jeho cti, rodinných a náboženských práv a podobne. Zaobchádzanie s civilným obyvateľstvom má byť humánne bez akejkoľvek diskriminácie. Civilné obyvateľstvo nesmie byť použité ako rukojemníci, kolektívne trestané ani zastrašované. Nesmie byť trestané ani odsúdené k trestu smrti bez predošlého riadneho, nezávislého súdu, ktorý rešpektuje všeobecne uznávané zásady súdneho procesu (napr. riadne oboznámenie s obvineným, právo na obhajobu, rešpektovanie prezumpcie neviny, stíhanie na základe osobnej zodpovednosti atď.).

Medzinárodné právo
------------------

Osudom civilného obyvateľstva počas vojnových konfliktov sa zaoberajú viaceré normy medzinárodného práva. Patria medzi ne predovšetkým Haagske konvencie a deklarácie o zákonoch a obyčajoch pozemnej vojny (1899 a 1907), Ženevské konvencie o ochrane obetí vojny (1949) a doplnkové protokoly I a II k Ženevským konvenciám z roku 1949, ktoré boli prijaté v roku 1977.

Referencie
----------

1. 1 2  Jukl, M. *Ženevské úmluvy a dodatkové protokoly (stručný přehled)* [online]. Praha: Český červený kříž, 2005, [cit. 2013-03-01]. Dostupné online.
2. ↑   *Mirnoje nasilenie, Boľšaja sovetskaja enciklopedia. V 30 t. - M.* [online]. Moskva: slovari.yandex.ru, 1969-1978, [cit. 2013-03-01]. Dostupné online. (po rusky)[nefunkčný odkaz]
**Menumorut** (?) bol mýtický slovanský vládca. Jediná zmienka o ňom pochádza z Anonymovej kroniky.

Život
-----

Podľa kroniky *Gesta Hungarorum* sa narodil ako syn Moruta. Jeho kniežatstvo sa nachádzalo v dnešnom severovýchodnom Maďarsku. Podľa kroniky mal Arpád po vstupe do Panónskej panvy poslať Menumorutovi správu, v ktorej Menumoruta prosil, aby sa Maďari mohli usadiť v jeho kniežatstve. Keď to Menumorut odmietol, bol Maďarmi vyhnaný. Útočisko našiel v Grécku, ale potom, čo sa dozvedel o maďarskom víťazstve nad Moravanmi, začal s Arpádom vyjednávať o mieri. Mier sa potvrdil svadbou Arpádovho syna Zoltána a Menumorutovej dcéry. Zomrel o dva roky neskôr a novým kniežaťom sa stal Zoltán.

Podľa historikov si postavu Menumoruta autor *Gesta Hungarorum* vymyslel. Menumorut totiž nie je meno vládcu, ale názov Veľkomoravskej ríše.

Zdroje
------

* Jerzy Strzelczyk: *Mity, podania i wierzenia dawnych Słowian*. Poznań: Rebis, 2007, s. 129.
* *Słownik starożytności słowiańskich*. Tom. 8. čt. 2. Wroclaw: Zakład Narodowy im. Ossoliński, 1996, s. 439 – 440
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Menumorut na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: no92031798
* VIAF: 29102452
* WorldCat: lccn-no92031798
Členské štáty CERN-u
Hlavné sídlo CERN-u
**Európska organizácia pre jadrový výskum** alebo **Európska organizácia jadrového výskumu** (angl. *European Organization for Nuclear Research*, fr. *Conseil Européenne pour la Recherche Nucléaire*) alebo **CERN** je európska organizácia pre základný a aplikovaný výskum najmä v oblasti časticovej fyziky. 

Známa je najmä tým, že vlastní **Európske laboratórium pre časticovú fyziku/Európske laboratórium časticovej fyziky** (angl. *European Laboratory for Particle Physics*, fr. *Laboratoire européen pour la physique des particules*), ktoré je najväčším laboratóriom časticovej fyziky na svete a predstavuje špičku v oblasti výskumu najjemnejšej štruktúry hmoty. 

Nachádza sa v švajčiarskom meste Meyrin na švajčiarsko-francúzskej hranici, severozápadne od mesta Ženeva. CERN vznikla 29. septembra 1954 dohodou dvanástich členských štátov. Dnes ich má CERN 20. Hlavnou funkciou CERN je prevádzka časticových urýchľovačov a ďalšej infraštruktúry potrebnej pre výskum v oblasti fyziky vysokých energií. CERN je známa aj ako miesto vzniku siete World Wide Web.

Slovensko je členským štátom od roku 1993, predtým krátko (v roku 1992) ako ČSFR. Ministerstvo školstva je odborným garantom členstva SR v CERN a vykonáva koordináciu a zabezpečovanie účasti slovenských pracovísk.

Členské štáty
-------------

Zakladajúcimi členmi boli Belgicko, Dánsko, Francúzsko, Taliansko, Juhoslávia (do 1961), Nemecko, Holandsko, Nórsko, Grécko, Spojené kráľovstvo, Švédsko a Švajčiarsko.

Nasledovali ďalšie štáty: Rakúsko (1959), Španielsko (1961-1968 a od 1983), Portugalsko (1986), Fínsko (1991), Poľsko (1991), Maďarsko (1992), Česko (1993), Slovensko (1993), Bulharsko (1999) a Izrael (2013).

Status pozorovateľa majú: Turecko (1961), Rusko (1993), Japonsko (1995), USA (1997), India (2002) a z medzinárodných organizácií tiež EU a UNESCO.

Výhody
------

Podľa fyzika Branislava Sitára môžu firmy pôsobiace na Slovensku dostať technológie vyrobené v CERNe zdarma. Slovenské firmy môžu tiež byť dodávateľmi rôznych technológií pre CERN. Podľa Sitára: *„V niektorých rokoch sa nám do slovenského priemyslu vracalo viac, ako platíme na poplatkoch za členstvo v CERN-e."*.

Poznámky
--------

1. **^**  CERN je skratka z *Conseil européen pour la recherche nucléaire* – „Európska rada pre jadrový výskum", čo bol dočasný orgán utvorený v roku 1952 s cieľom vytvoriť európsku organizáciu jadrového výskumu. Keď táto organizácia v roku 1954 napokon vznikla, skratka CERN bola ponechaná ako jej (alternatívny) názov.

Referencie
----------

1. ↑  VITKOVÁ, Zuzana. Slovák, ktorý šéfoval v CERN-e: Vo vesmíre nie sme sami, ale inteligentný mimozemský život asi nemáme šancu stretnúť. *dennikn.sk* (Bratislava: N Press), 2020-07-02. Dostupné online [cit. 2020-07-11]. ISSN 1339-844X.

Pozri aj
--------

* Veľký hadrónový urýchľovač
* Le Globe de la science et de l’innovation

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Európska organizácia pre jadrový výskum**

Externé odkazy
--------------

* Official site
* Recruitment and training opportunities at CERN
**Tošio Óta** (jap. 太田 敏夫 – Óta Tošio; \* 20. marec 1919, Nagasaki – † 21. október 1942, Guadalcanal) bol japonský námorný pilot a letecké eso Japonského cisárskeho námorného letectva počas druhej svetovej vojny. Začiatkom roku 1942, vo veku 22 rokov, lietal na stíhačkách Micubiši A6M2 Zero u jednotky Tainan kókútai so základňou v Lae na Novej Guinei. Tu sa mladý poddôstojník 1. triedy stal jedným z tzv. „Upratovacieho tria" japonských es spolu so svojimi kamarátmi Saburó Sakaiom a Hirojoši Nišizawom.

Prvé potvrdené vzdušné víťazstvo dosiahol dňa 11. apríla 1942, kedy zostrelil Curtiss P-40E Warhawk v službách amerického letectva. Po prevelení do Rabaulu, v auguste 1942, Óta dňa 21. októbra 1942 zahynul nad Guadalcanalom vo vzdušnom boji so stíhačkami Grumman F4F Wildcat v službách Zboru Námornej pechoty USA krátko potom, čo sám zostrelil jeden Wildcat. Tošio Ótu zostrelil pravdepodobne poručík Frank C. Drury zo stíhacej letky námornej pechoty VMF-212. Óta sa so svojimi 34 vzdušnými víťazstvami stal šiestym najúspešnejším pilotom Japonského cisárskeho námorného letectva v druhej svetovej vojne.

Saburó Sakai vo svojej autobiografii charakterizoval Ótu ako spoločenského a prívetivého, na rozdiel od viacej rezervovaného Nišizawu, a povedal, že by bol „viac doma v nočnom klube" než v Lae.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Toshio Ōta na anglickej Wikipédii.*
**Mary Louise Cleaveová** (angl. Mary Louise Cleave; \* 5. február 1947, Southampton, New York, USA – † 27. november 2023, Annapolis, Maryland, USA) bola americká astronautka, ktorá absolvovala 2 lety do vesmíru v raketopláne Atlantis, vysokoškolsky vzdelaná doktorka biológie, ekologička. V kozme strávila 11 dní.

Životopis
---------

Vyštudovala biológiu na univerzite v Colorade, titul doktorky potom získala po ďalšom štúdiu na univerzite v Utahu. 

Po letoch na obežnú dráhu Zeme v raketopláne sa do NASA vrátila, od 1. augusta 1993 pracovala v Goddardovom vesmírnom stredisku. 

Mary Cleave zomrela 27. novembra 2023.

Lety do vesmíru
---------------

V novembri 1985 bola v sedemčlennej posádke misie STS-61-B spolu s kapitánom letu Brewsterom Shawom, Bryanom O'Connorom, Sherwoodom Springeom, Jerrym Rossom, Charlesom Walkerom a mexickým astronautom Rodolfom Neri Velom. Druhý let raketoplánu Atlantis bol katalogizovaný v COSPAR ako 1985-109A. Mary sa stala 193. človekom vo vesmíre, desiatou medzi ženami. Stroj odštartoval z Kennedyho vesmírneho strediska na myse Canaveral (Florida), pristál na Edwardsovej leteckej základni v Kalifornii. 

Druhýkrát bola v misii označené v COSPAR ako 1989-033A, známejšej však ako let raketoplánu STS-30. Posádka bola tentoraz len päťčlenná (okrem Mary Cleaveové kapitán David Walker, Ronald Grab, Norman Thagard a Mark Lee) a jej hlavnou a splnenou úlohou bolo vypustiť do vesmíru umelú družice Magellan na Venušu. Miesto štartu aj pristátia bolo rovnaké, ako u predchádzajúceho letu.

* STS-61-B Atlantis, štart 27. november 1985, pristátie 3. december 1985
* STS-30 Atlantis, štart 4. máj 1989, pristátie 8. máj 1989

Referencie
----------

1. ↑  DONALDSON, Abbey A.. *NASA Remembers Trailblazing Astronaut, Scientist Mary Cleave* [online]. NASA, 2023-11-29, [cit. 2023-11-30]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Na webe Kosmo
* Misia STS-30
* Misia STS-61-B
* Na webe SPACE 40

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Mary Cleaveová na českej Wikipédii.*
Súradnice: 52°30′19″S 13°20′04″V﻿ / ﻿52,5052°S 13,3344°V﻿ / 52.5052; 13.3344

Miesto činu krátko po útoku
Večer 19. decembra 2016 **kamión vrazil do davu ľudí** na vianočných trhoch neďaleko pamätného kostola cisára Wilhelma na Breitscheidplatz v centrálnej berlínskej štvrti Charlottenburg. Dvanásť ľudí bolo zabitých a 49 ďalších je zranených. Jednou z obetí bol pôvodný vodič kamióna naloženého oceľou Łukasz Urban, ktorý bol nájdený zastrelený na sedadle spolujazdca. Podozrivý z útoku, 23-ročný mladík z Pakistanu, bol zatknutý krátko po útoku a neskôr prepustený kvôli nedostatku dôkazov. Nakoniec sa ukázalo, že páchateľom bol Anis Amri, tuniský žiadateľ o azyl v Nemecku. 

Polícia a prokurátor vyšetrujú útok ako akt terorizmu. Islamský štát v Iraku a Levante sa prihlásil k zodpovednosti za útok a tvrdí, že útočník odpovedal na ich výzvy zamerať sa na občanov štátov, ktoré proti nemu bojujú. Pravdivosť tohto tvrdenia nie je známa.

Nemecká polícia vyhlásila patránie po hlavnom podozrivom 24-ročnom Tunisanovi Anisovi Amrim, ktorého doklady našla vnútri kamióna.
V piatok 23. decembra dopoludnia agentúra Reuters s odvolaním sa na talianske bezpečnostné zdroje uviedla, že Anis Amri bol zastrelený počas bezpečnostnej kontroly neďaleko severotalianskeho Milána, podľa denníka La Repubblica v meste Sesto San Giovanni, kam prišiel vlakom z Francúzska z mesta Chambéry.
Dvojčlenná policajná hliadka Amriho vyzvala na predloženie dokladov, ten na ňu ale po výkriku Alláhu akbar zaútočil a jedného policajta zranil. Pri pokuse o útek ho druhý policajt zastrelil. Následne jeho identitu potvrdil taliansky minister vnútra Marco Minniti. Islamský štát popoludní označil Amriho za strojcu atentátu a zverejnil video, v ktorom Amri prisahá vernosť lídrovi Islamského štátu Abú Bakr al-Bagdádímu a vyzýva k ďalším útokom v Európe kvôli odplate za bombardovanie moslimov.

Referencie
----------

1. ↑   *Berlin attack: So-called Islamic State claims responsibility* [online]. 20. december 2016. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Atentátnik z Berlína sa dostal do Talianska, zastrelil ho policajt* [online]. 23. december 2016. Dostupné online.
3. ↑   *V Taliansku zastrelili Tunisana Amriho podozrivého z útoku v Berlíne* [online]. 23. december 2016. Dostupné online.
4. ↑   *WATCH: Anis Amri, ‘Berlin Attacker,’ Pledges Allegiance to ISIS* [online]. 23. december 2016. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 2016 Berlin attack na anglickej Wikipédii.*
|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Írske kráľovstvo*Kingdom of IrelandRíoghacht Éireann***

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ↓ | **1542 – 1800** | ↓ |

|  |  |
| --- | --- |
| Vlajka štátuvlajka | Štátny znakznak |

 |
| **Geografia**

|  |
| --- |
| Mapa štátu |

 |
| Hlavné mesto | Dublin |
| Rozloha | 84 421 km²  |
| **Obyvateľstvo** |
| Počet obyvateľov | 1700: 3 300 0001800: 5 500 000  |
| Jazyky | Írčina, Angličtina |
| Náboženstvo | rímokatolíci, anglikáni, presbyteriáni, židia |
| **Štátny útvar** |
| Štátne zriadenie | konštitučná monarchia |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Predchádzajúce štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Írske lordstvo | Írske lordstvo |

 | **Nástupnícke štáty:**

|  |  |
| --- | --- |
| Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska | Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska |

 |

 |

**Írske kráľovstvo** (angl. *Kingdom of Ireland*, ír. *Rioghacht Éireann*) bol štát, ktorého vznik sa datuje do roku 1541. Nový štát nahradil pôvodné Írske lordstvo, ktoré vzniklo v roku 1171. Henrich VIII. Sa tak stal prvým írskym kráľom od roku 1169. Samostatné Írske kráľovstvo existovalo až do zlúčenia s Kráľovstvom Veľkej Británie, s ktorým v roku 1801 vytvorilo Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska.

Keď pápež Klement XIII. v roku 1533 exkomunikoval Henricha VIII. Stala sa ústavná pozícia Írskeho lordstva neistá. Henrich sa odlúčil od svätého stolca a vyhlásil sa za vrchného činiteľa Anglikánskej cirkvi. Následne odmietol uznať zvrchovanosť katolíckej cirkvi nad Írskom. Kráľom Írska bol vyhlásený zákonom z roku 1542 (*Crown of Ireland Act 1542*), ktorý schválil Írsky parlament.

To znamenalo, že Írske kráľovstvo spravoval vládnuci panovník Anglicka a obe kráľovstvá tvorili personálnu úniu. V roku 1801 boli parlamenty Írska a Kráľovstva Veľkej Británie zlúčené a vznikol zjednotený štát Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Írska.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Irské království na českej Wikipédii.*
Súradnice: 42°09′00″S 24°45′06″V﻿ / ﻿42,15000°S 24,75167°V﻿ / 42.15000; 24.75167

**Dom Ovanesa Stepaňana** (bulh. Къщата на Ованес Степанян – *Кăštata na Ovanes Stepaňan*), **Dom televízie** (bulh. Къща на телевизията – *Kăšta na televizijata*) je obrodenecký meštiansky dom nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu. Patrí medzi kultúrne pamiatky v Plovdive, ktoré boli vybrané pre digitalizáciu v rámci projektu, ktorý bol spolufinancovaný Európskou úniou.

Lokalita
--------

Dom Ovanesa Stepaňana leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „D-r Konstantin Stoilov" (bulh. улица „Д-р Константин Стоилов", doslova *ulica Doktora Konstantina Stoilova*) č. 56. Miesto bolo súčasťou starej plovdivskej arménskej štvrti.

Dejiny
------

Dom bol postavený na prelome 18. a 19. storočia. V roku 1995 získala budova štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
----------------------------------

Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995, pričom ako dôvod ochrany bola stanovená architektonicko-staviteľská hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je *Кăštata na Ovanes Stepaňan* (bulh. Къщата на Ованес Степанян, doslova *Dom Ovanesa Stepaňana*).

Galéria
-------

* pohľad na budovu zo severozápadupohľad na budovu zo severozápadu
* východná fasáda budovyvýchodná fasáda budovy
* juhozápadná fasáda budovyjuhozápadná fasáda budovy
* z juhozápadnej fasádyz juhozápadnej fasády
* z juhozápadnej fasádyz juhozápadnej fasády
* z juhozápadnej fasádyz juhozápadnej fasády
* vchod do budovy vo východnej fasádevchod do budovy vo východnej fasáde
* informačná tabuľa na budoveinformačná tabuľa na budove

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7   mc.government.bg, [cit. 2022-08-20]. Dostupné online.
2. 1 2 3   *Недвижимо културно наследство* [online]. digital.plovdiv.bg, [cit. 2023-04-15]. Dostupné online. Archivované 2023-04-15 z originálu.
3. ↑   *Дигитализират недвижимото културно наследство на Пловдив* [online]. gradat.bg, 2015-12-28, [cit. 2023-04-15]. Dostupné online.
4. ↑  КАРАКОЛЕВ, Теодор. *Междувоенната, възрожденската архитектура и Стария град на Пловдив* [online]. podtepeto.com, 2020-05-30, [cit. 2023-04-15]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Dom Ovanesa Stepaňana**
**Jozef Lós** (Loos) (\* 11. december 1839, Necpaly - † 7. júl 1878, Budapešť) bol slovenský jazykovedec, lexikograf, stredoškolský pedagóg. 

Pseudonym: Ivan J. Rúrik, Jozef Necpálsky.

Rodina
------

* otec Anton Lós
* matka Františka, rodená Erbbová

Životopis
---------

V rokoch 1851-1859 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. Študoval na filozofickej fakulte univerzity vo Viedni v rokoch 1859-1862. Učiteľskú aprobáciu z klasickej filológie získal v Budapešti. V rokoch 1865-1872 bol profesorom cudzích jazykov na gymnáziu v Banskej Bystrici. Tu spolupracoval s Martinom Čulenom, Jozefom Božetechom Klemensom, Emilom Černým. Budoval školskú knižnicu a jej katalóg. V rokoch 1872-1878 pôsobil ako profesor v Budapešti. 

Pokračoval v tradícii lexikografických diel Antona Bernoláka a Š. Jankoviča. V spoluautorstve zostavil a vydal trojzväzkový (vyše 2000 slov) maďarsko-nemecko-slovenský slovník (1869-1871). Okrem ďalších lexikografických prác, zostavoval učebnice a čítanky, zaoberal sa slovenskou mytológiou. Bol autorom národnobuditeľských veršov v Sokole a Černokňažníkovi.

Dielo
-----

* *A magyar és német nyelv zsebszótára I-II* (Budapešť, 1869-1870)
* *Enzyklopädisches Handbuch der Erziehungskunde I-II* (Viedeň-Lipsko, 1911)
* *Magyar és tót szótár* (Budapešt, b.r.)
* *Magyar-szlovák szótár* (Bratislava, b.r.)
* *Mluvnica nemeckého jazyka* (Budapešť, 1864)
* *Slovenská čítanka pre gymnasia* (Budapešť, 1869)
* *Zur mythologie slovakischen Volksmärchen*

Literatúra
----------

* Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 1255 – 2000

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * GND: 101781148
* ISNI: 0000 0000 5526 9892
* NK ČR: jn20000603795
* VIAF: 64380701
**Adolf Svätopluk Osvald** (\* 12. máj 1839, Banská Bystrica – † 4. júl 1876, v bitke pri Sremskej Rači) bol spisovateľ, novinár, redaktor. Pseudonym: A.Sv. Bystrický, Detvan, A.S.Pohronský, Turanský, Turský, Urpinov, Urpinský

Rodina
------

* otec Jozef Osvald
* matka Zuzana rod. Solváňová
* manželka Karla rod. Macháčková

Životopis
---------

Základné a stredoškolské vzdelanie získal v Banskej Bystrici, 1863 – 1866 študoval filozofiu na univerzite v Prahe. Roku 1862 pisár pri stoličnom súde v Banskej Bystrici, neskôr redaktor v Prahe, na Slovensku a v Budapešti. Dobrovoľník v srbsko-tureckej vojne, padol v boji. Príslušník generácie okolo almanachu Napred. Básnickou tvorbou sa zaradil do prúdu epigónskej poštúrovskej tvorby. Autor veršovaných povestí, biografických profilov, politických komentárov, úvah a spravodajských príspevkov v slov. čes. a nem. časopisoch. Prekladateľ z nemčiny, poľštiny a maďarčiny.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Banská Bystrica; záznam číslo 75; pokrstený ako Adolphus Joannes Nepomuk Oszvald
* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2004261359
* VIAF: 84599342