Tabuľka s hymnom na Marduka a Zarpanitu pripisovaná Aššurbanipalovi. Britské múzeumTabuľka s hymnom na Marduka a Zarpanitu pripisovaná Aššurbanipalovi. Britské múzeum
**Zarpanitu** (tiež romanizované ako **Ṣarpānītu**) bola mezopotámska bohyňa považovaná za manželku Marduka. O jej povahe toho nie je veľa známe, hoci neskoré pramene naznačujú, že bola spájaná s tehotenstvom a že jej mohli byť pripisované podobné úlohy ako jej manželovi, vrátane úlohy kráľovnej bohov. Pôvodne ju uctievali v Zarpane, dedine neďaleko Babylonu, hoci samotné mesto slúžilo aj ako centrum jej kultu.

Meno
----

Najbežnejší zápis mena Zarpanitu v klinovom písme bol *dzar-pa-ni-tum*, Jeremy Black a Anthony Green ho namiesto toho romanizujú ako Ṣarpānītu, ale túto voľbu kritizoval Wilfred G. Lambert, ktorý poukazuje na to, že hoci klinové písmo nerozlišuje medzi zvukmi z a ṣ. Doplnkové dôkazy pre prvú možnosť poskytujú rôzne vedecké etymológie mena aj texty písané aramejskou abecedou, ktorá rozlišuje medzi z a ṣ. 

Meno Zarpanitu má akkadský pôvod, v primárnych prameňoch sú dobre doložené dve rôzne možné etymológie: „pani mesta Zarpan" a „stvoriteľka semena" (od *zēr-bānītu*). Dnes sa predpokladá, že meno bolo s najväčšou pravdepodobnosťou odvodené od toponymu Zarpan, osady nachádzajúcej sa neďaleko Babylonu, hoci podľa ľudovej etymológie bol zrejme namiesto toho pomenovaný podľa bohyne, ako o tom svedčí mýtus známy len z fragmentárnej tabuľky z Aššurbanipalovej knižnice.

Postava
-------

O postave Zarpanitu toho nie je veľa známe. Joan Goodnick Westenholzová vyslovila domnienku, že ona a Tašmetum boli jednoducho „prototypmi božských manželiek". V neskorých prameňoch ju možno charakterizovať ako materskú postavu spojenú s pôrodom. Bola uctievaná pod pseudonymom Erua ako bohyňa spojená s tehotenstvom.

V prvom tisícročí pred Kr. Zarpanitu ako Mardukovu manželku z nej robilo vysoko postavené božstvo, čo sa odrážalo v epitetách, ktoré sa na ňu vzťahovali, napríklad *bēlet* („pani"), *bēltīya* („moja pani"), *šarratu* („kráľovná"), *bēlet Bābili* („pani Babylonu"), *šarrat Bābili* („kráľovná Babylonu"), *bēlet Esagil* („pani Esagilu") alebo *šarrat Esagil* („kráľovná Esagilu"). V niektorých prípadoch bola fakticky zobrazovaná ako Mardukov ženský náprotivok s podobnými charakteristikami vrátane spojenia s veštením a analogickým postavením v panteóne, teda kráľovnou bohov. Takzvaný *Archív mystických heptád* ju nazýva „vládkyňou bohyň" (*dbe-let-i-la-a-ti*), čo pravdepodobne odráža jej postavenie ako popredného ženského božstva v neskorej babylonskej teológii. Zároveň nebola zahrnutá do kráľovských vyhlásení panovníkov, ktorí uznávali svoju závislosť od Marduka.

Mytológia
---------

V literárnych textoch sa Zarpanitu zvyčajne objavuje po boku Marduka.

Krátky mýtus zameraný na Zarpanitu opisuje, ako po nej pomenovali mesto Zarpan a potom jej ho daroval Enlil, ktorý je tu identifikovaný ako jej otec. Potom Ea chváli jej cnosti a navrhuje svojmu synovi Mardukovi, že by bola pre neho vhodná a že by mali spolu vládnuť nad morom. Predpokladá sa, že meno Ninabdubur, „pani morského dna", ktoré sa jej pripisuje v zoznamoch bohov, by mohlo odrážať túto časť mýtu.

Referencie
----------

1. 1 2  Oshima, Takayoshi (2016), *Zarpānītu(m)*, Reallexikon der Assyriologie, retrieved 2023-06-09
2. ↑  Black, Jeremy A.; Green, Anthony (1992). *Gods, demons and symbols of ancient Mesopotamia: an illustrated dictionary*. Austin. ISBN 0-292-70794-0. OCLC 26140507.
3. 1 2 3  Lambert, Wilfred G. (2013). *Babylonian creation myths.* Winona Lake, Indiana: Eisenbrauns. ISBN 978-1-57506-861-9. OCLC 861537250.
4. 1 2 3  Asher-Greve, Julia M.; Westenholz, Joan G. (2013). *Goddesses in Context: On Divine Powers, Roles, Relationships and Gender in Mesopotamian Textual and Visual Sources* (PDF). Academic Press Fribourg. ISBN 978-3-7278-1738-0.
5. ↑  Johandi, Andreas (2018). *Some Remarks about the Beginnings of Marduk*. In Fink, Sebastian; Rollinger, Robert (eds.). *Conceptualizing Past, Present and Future: Proceedings of the Ninth Symposium of the Melammu Project*. Held in Helsinki / Tartu May 18-24, 2015. Ugarit Verlag. ISBN 978-3-86835-299-3.
6. 1 2  Debourse, Céline (2022). *Of Priests and Kings: The Babylonian New Year Festival in the Last Age of Cuneiform Culture*. Brill. ISBN 978-90-04-51303-7.

Iné projekty
------------

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sarpanit na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: