recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
O rovnomennom okrese pozri *Ollantaytambo (okres).*
Terasy v Ollantaytambo
**Ollantaytambo** (po kečuánsky **Ullantaytampu** alebo (systém AMLQ) **Ollantaytanpu**) je sídlo v Peru asi 70 km od Cusca pri začiatku Valle Sagrado de los Incas. Je to jediné dodnes obývané inkské mesto.

Je to dominanta Urubambskej plošiny v úrodnom údolí naplavenín rieky Urubamby. Predpokladá sa, že to bolo jedno zo strategických miest, odkiaľ bolo možné kontrolovať dopravu na najdôležitejších cestách v ríši. Žilo tu asi 10 000 ľudí, bolo jedným zo sídiel Inku a bolo tiež administratívnym centrom. Na sedemnástich terasách sa pestovali kvety pre dekoratívne účely. Nachádza sa tu veľké množstvo nedokončených stavieb, medzi najvýznamnejšie z nich patrí Chrám Slnka. Z chrámu ostal kamenný múr, ktorý tvorí šesť monolitov vysokých 4 metre. Kamene na stavbu sa dopravovali z lomu na druhom brehu rieky. V tesnej blízkosti Ollantaytambo sa nachádzajú ďalšie inkské pamiatky ako je pevnosť Intihuatana, ktorá slúžila na pozorovanie Slnka, Princeznine kúpele a fontána.
**Personálne manažérstvo** (iné názvy **personálny manažment, manažment personálu, riadenie personálu, personálne riadenie**, angl. *personnel management*) resp. **manažérstvo ľudských zdrojov** (iné názvy: **manažment ľudských zdrojov, riadenie ľudských zdrojov**, skrátene **ľudské zdroje**, angl. *human resource management, human resources*, skr. HRM) resp. **personalistika** je časť ekonomiky podniku zaoberajúca sa výrobným faktorom ľudské zdroje resp. personál počnúc náborom až po odchod do dôchodku. 

Zahŕňa najmä vedenie personálu, podmienky zamestnania, výber personálu, školenie, umiestnenie personálu, pracovný postup a sociálnu starostlivosť.

Pojmy
-----

V tejto oblasti dochádza k zmiešavaniu tradičnej česko-slovenskej, anglosaskej a nemeckej terminológie. V Česko-Slovensku sa personálne manažérstvo ako ucelený odbor do 90. rokov prakticky nevyskytoval, existoval iba skôr sociologický všeobecný pojem personalistika definovaný ako "súhrn činností, ktoré vedú k dosiahnutiu optimálneho počtu a kvality pracovníkov na pracovisku", ktorý sa v 90. rokoch v praxi pretransformoval na označenie príslušného odboru podnikovej ekonomiky. Od 90. rokov sa zároveň ako kalky preberali výrazy používané v nemeckej a anglosaskej jazykovej oblasti. 

V nemecky hovoriacich krajinách sa do polovice 80. rokov používali prevažne výrazy Personalverwaltung (=správa personálu), Personalwirtschaft (=personálne hospodárstvo, personalistika), Personalwesen (=personalistika), ale od polovice 80. rokov ich nahrádza výraz Personalmanagement (=personálne manažérstvo). 

Naopak v anglosaských krajinách sa do 80. rokov používal výraz personnel management (=personálne manažérstvo) príp. personnel administration (=správa personálu) a od 80. rokov sa používa výraz human resources management (=manažérstvo ľudských zdrojov). 

Tieto zmeny názvov od 80. rokov (t. j. v nemecky hovoriacich krajinách na "personálny manažment" a v anglosaských krajinách na ekvivalentný termín "manažérstvo ľudských zdrojov") nie sú však len čisto terminologické, sú to aj zmeny obsahové. Staršie pojmy (do 80. rokov) typu personalistika kladú dôraz na administratívno-mechanistickú stránku riadenia ľudí, kým novšie pojmy (od 80. rokov) typu personálne manažérstvo (z nemeckej oblasti) resp. manažérstvo ľudských zdrojov (z anglosaskej oblasti) kladú dôraz na vnímanie zamestnancov ako (respektíve vnímajú zamestnancov aj ako) indivíduí majúcich rozličné potreby, čiže predovšetkým vnímajú pracovníkov ako ľudí nie (respektíve nie len) ako "veci" či "čísla" a ako najcennejší výrobný zdroj, ktorý podnik má. V súlade s týmto novým ponímaním sa v anglosaskej (a čiastočne aj slovenskej) literatúre používa výraz "ľudské zdroje" namiesto výrazu "personál". Presné definície jednotlivých označení sa však líšia podľa autora.
**Raftsundbrua** je konzolový cestný most, ktorý bol otvorený pre verejnosť 6. novembra 1998 a cez úžinu Raftsundet spája lofotský ostrov Austvågøya s južnou časťou ostrova Hinnøya, ktorý prilieha k nórskej pevnine v kraji Nordland. Most je súčasťou Európskej cesty E10 vedúcej naprieč lofotskými ostrovy a nahradil tak tu používanú lodnú dopravu.

Charakteristika mosta a spôsob výstavby
---------------------------------------

Most má štyri polia o rozpätí 86, 202, 298 a 125 m, betónované technológiou letmej betonáže. Vo výške 45 m ho podopierajú tri uprostred vertikálne delené štíhle piliere, ktoré boli betónované za pomoci samošplhacieho debnenia. Na strednú časť (224 m) komorového nosníka hlavného poľa o rozpätí 298 m bol použitý čerpaný vysokohodnotný ľahký betón LC 60 (s 28-dennou pevnosťou 60 MPa). Zvyšok konštrukcie a piliere boli zhotovené z betónu C 65.

Z technického hľadiska to bol prvý most v Nórsku, pri ktorého výstavbe bol použitý, na letmú betonáž časti nosnej konštrukcie, čerpaný vysokohodnotný ľahký betón. Za tým účelom musel byť v laboratóriách dodávateľa aj v nezávislom skúšobnom laboratóriu Narvik Technical High School v Narviku vykonaný rad skúšok, ktorý preukázal vhodnosť vyrobeného vysokohodnotného ľahkého betónu na čerpanie.

Referencie
----------

1. ↑  NILSSKOG, Jan-Eirik, Jana Margoldová *Čerpaný vysokohodnotný lehký beton pro most Raftsundet, severní Norsko*. *Beton*, december 2012, roč. 12, čís. samostatná príloha *Betonové konstrukce 21. století*, s. 127 – 131. (čeština/angličtina)

Externé odkazy
--------------

* Raftsundet Bridge v databáze *Structurae*

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Most Raftsundet na českej Wikipédii.*
Základy Slavníkovského kostola v Libici
**Slavníkovci** bol český kniežací rod, vzostup aj zánik ktorého sa datuje do 10. storočia. Rod súperil s Přemyslovcami o moc v stredných Čechách a vznikajúcom štáte, čo napokon vyústilo do prepadnutia sídla Slavníkovcov počas konania vojenskej výpravy do Nemecka. V roku 995 bola veľká časť rodu vyvraždená na hradisku Libice na príkaz Boleslava II. z konkurenčného rodu Přemyslovcov, čo zakončilo zjednocovanie Čiech. 

O Slavníkovcoch poskytuje informácie niekoľko zdrojov. Najznámejší je Kosmova kronika, no ktorá je ako neskoršie písaný zdroj nepresná a nespoľahlivá. Kosmas spomína hradisko Libice, kde mali byť Slavníkovci vyvraždení, no toto tvrdenie sa často spochybňuje a za pravdepodobnejšie miesto útoku sa považuje *Malín* (dnes súčasť Kutnej Hory), kde stála slavníkovská mincovňa. 

V súčasnosti prevláda názor o príbuzenstve obidvoch rodov; Slavníkovci spravovali územie v okolí „Trstenickej cesty", ktorá bola dôležitý tranzitný koridor medzi východom a západom a významný zdroj príjmov panovníka, preto ovládanie natoľko dôležitej komunikácie Boleslavovho kniežatstva nemohol vykonávať konkurenčný rod.

Rozsah územia
-------------

O rozsah územia Slavníkovcov sa presne nevie; Kosmasove zápisky zrejme zveličujú územie vplyvu rodu, ktoré malo siahať od Rokycanska až po hrad Litomyšl. Pravdepodobnejšie územie vplyvu sa tak nachádzalo na strednom Polabí, na území Poděbradska, Nymburska, Kolínska, Kutnohorska a Čáslavska.

Najznámejší členovia rodu
-------------------------

* Slavník († 981) a jeho žena Střezislava († 987) – prvá známa generácia *Slavníkovcov*
* Soběslav – nástupca Slavníka a správca/vládca panstva; počas jeho vlády došlo k rozkvetu libického hradiska a razeniu vlastných mincí. Masaker v roku 995 prežil, lebo v tom čase išiel na pomoc Otovi III. a zahynul pri obliehaní Prahy v roku 1004.
* svätý Vojtech – pražský biskup
* svätý Radim – hniezdenský arcibiskup

Zdroj
-----

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Slavníkovci na českej Wikipédii.*
Súradnice: 49°34′06″S 18°35′18″V﻿ / ﻿49,5683°S 18,5884°V﻿ / 49.5683; 18.5884

**Slavíč** (1 054,8 m n. m.) je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad Morávkou, približne 13 km južne od Třinca. Patrí do CHKO Beskydy.

Poloha
------

Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Ropická rozsocha. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a na katastrálnom území obce Morávka. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiaca obec Morávka, severným smerom sa nachádza Řeka a Tyra, mestská časť Třinca a východným Horní Lomná.

Opis
----

Slavíč je súčasťou hrebeňa, ktorý sa od hlavného hrebeňa odpája južne od Babieho vrchu (952 m n. m.) a vedie západným smerom, zovretý údoliami riek Slavíč a Skalka. Severne susedí Príslop (945 m n. m.), Ropice (1 083 m n. m.) a Smrčina (1 015 m n. m.), východne Kalužný (993 m n. m.) a Babí vrch, južne Malý Polom (1 060 m n. m.) a Mituří (859 m n. m.) a západným smerom Lysá hora (1 323 m n. m.) a Travný (1 203 m n. m.). Severné svahy hrebeňa odvodňuje potok Slavíč, južné Nytrová a Skalka, všetky smerujúce do Morávky v povodí Ostravice a Odry. Na vrchol nevedie značená trasa.

### Výhľady

Vrchol Slavíča pokrýva súvislý, mladý a miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít však možno pozorovať najmä okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, nezriedka aj Malú Fatru, Kysucké a Sliezske Beskydy, Strážovské vrchy, Javorníky a ojedinele i Hrubý Jeseník.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi lesom. V blízkosti vedú:

* červený turistický chodník hrebeňom východným smerom zo Smrčiny na Polku
* zelený chodník z rázc. Úspolka južným úpätím na rázc. Pod Slavíčem
* modrý chodník z Morávky severným úpätím na rázc. U Slavíče

Referencie
----------

1. ↑   *Slovenská republika: podrobný autoatlas so zemepisnou sieťou WGS-84 pre GPS*. 8. vyd. Harmanec : Vojenský kartografický ústav, 2007. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 3.
2. 1 2 3 4   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-06-05]. Dostupné online.
3. ↑  Zeměměřický úřad. *Geoprohlížeč* [online]. ags.cuzk.cz, [cit. 2022-06-05]. Dostupné online.
4. 1 2   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2022-06-05]. Dostupné online.
5. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2022-06-05]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Moravsko-sliezske Beskydy
* Zoznam vrcholov v Moravsko-sliezskych Beskydách

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Slavíč (Moravsko-sliezske Beskydy)**

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej trase
Aerodynamické brzdy lietadla Eurowings BAe 146-300
Rušič vztlaku na hornej strane krídla
**Aerodynamická brzda** (angl. *air brake* alebo *speed brake*) je zariadenie na povrchu (alebo z neho vysúvané/vystreľované) lietadla alebo iného veľmi rýchleho dopravného prostriedku, slúžiace na zníženie jeho rýchlosti výrazným zvýšením odporu vzduchu.

Terminológia
------------

Aerodynamická brzda môže byť:

* *Brzdiaca klapka* alebo *brzdiaci štít* - aerodynamická brzda v podobe výklopnej alebo výsuvnej plochy na lietadle (spravidla na jeho streche alebo na dolnej časti alebo vzadu), ktorá je prestaviteľná za letu.
* *Brzdiaci padák* - aerodynamická brzda v podobe padáka vystreleného z chvosta lietadla.

Od aerodynamickej brzdy (brzdiacej klapky) by sa mal prísne vzaté odlišovať rušič vztlaku (=rušič, spoiler, spojler, interceptor, presnejšie lift spoiler), čo sú spravidla klapky, ktoré sa vysúvajú v hornej časti krídla takmer po celej jeho dĺžke a v smere letu a slúžia na elimináciu vztlaku (sekundárne na zníženie odporu vzduchu). Spravidla sa používajú pri pristávaní resp. na zemi (ground spoiler). Tzv. letový rušič vztlaku (flight spoiler), čo je spravidla časť klapiek lift spoilera (wing spoiler), sa však používa aj ako krídelko (aileron) alebo aerodynamická brzda. Okrem toho sa výrazom „speed brake system" označuje aj sústava všetkých spoilerov.[chýba zdroj]

Použitie
--------

Brzdiaca klapka sa používa, keď pilot potrebuje z nejakého dôvodu znížiť rýchlosť stroja; najčastejšie pri pristávaní. Klapka sa vysunie a zvýši sa aerodynamický odpor, čo má za následok zníženie rýchlosti. Uhol vyklopenia sa dá často regulovať podľa potreby - čím väčší uhol, tým je brzdenie rýchlejšie.

Referencie
----------

1. 1 2  Aerodynamická brzda. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 61.
**Herbert Tichy** (\* 1. jún 1912, Viedeň – † 26. september 1987) bol rakúsky cestovateľ, horolezec, geológ, žurnalista a spisovateľ.

Život a cesty
-------------

V r. 1933 vykonal s priateľom cestu na motorke do Indie. Pri svojej druhej ceste do Indie (1935) v prezlečení za pútnika obišiel posvätnú horu Kailaš v Tibete a neúspešne sa pokúsil o výstup na sedemtisícovku. Po návrate do Viedne napísal prvú zo svojich asi 30 kníh a obhájil geologickú dizertáciu. V r. 1938 sa vybral na Aljašku a začiatok vojny ho zastihol vo východnej Ázii, kde zotrval až do r. 1948 a vykonal viacero výprav. 

V r. 1953 získal veľkorysý permit do západného Nepálu s právom výstupu na ľubovoľný vrchol. Cestu uskutočnil so štyrmi Šerpami. Z nich najskúsenejší bol Pasang Dava Láma, ktorý už v r. 1939 s Američanmi dosiahol výšku 8 400 m na K2. On nahovoril Tichého vystúpiť nabudúce na "skutočnú horu". A tak v r. 1954 prišiel v sprievode tirolského horolezca Seppa Jöchlera a lezca - geografa H. Heubergera. Spolu so siedmimi Šerpami, na tie doby miniexpedícia, prišli pod Čho Oju. Pri prvom pokuse ich v 7 000 m zastihol nečas a Tichy utrpel omrzliny, neskôr mu amputovali prst. Po oddychu v základnom tábore vyšli Pasang Dava Láma, Sepp Jöchler a Tichy na vrchol Čho Oju. 

O skutočnom priateľstve s ľuďmi Ázie svedčí, že Tichy pozval (a zaplatil cestu) Pasang Dava Lámu s manželkou do Rakúska. Herbert Tichy podnikol ešte množstvo výprav, cestoval až do svojej smrti. Dostal veľa rakúskych ocenení.

"*Nie som horolezec v pravom zmysle slova.*" H. Tichy

Cestovateľské výpravy
---------------------

* 1935 India - Tibet (Kailaš)
* 1938 Aljaška
* 1953 Prechod západného Nepálu
* 1954 Prvý výstup na Čho Oju
* 1957 Keňa
* 1959 Hindukúš - Himaláje
* 1961 Hongkong/India
* 1963 Južná a východná Afrika
* 1968-69 Východná Ázia
* 1971-72 Východná Ázia
* 1980 Keňa - jazero Turkana (Rudolfovo)
* 1981-82 a 1985 Nepál a India

Publikácie
----------

* H. Tichy:*Čo Oju*, Osveta 1961.
* H. Tichy:*Med ze stromu binunga*, Praha, Orbis 1976.

Referencie
----------

* I. Dieška a kol.:*Horolezectvo - encyklopédia*, Šport 1989.
* M. Herzog:*Velké himálajské dobrodružství*, Panorama 1987.

Externé odkazy
--------------

* Cestovateľský životopis H. Tichého (po nemecky)
* H. Tichy a Pasang Dava Láma vo Viedni, foto

Autoritné údaje: * BnF: 10335365x
* GND: 118622528
* ISNI: 0000 0001 0859 8834
* LCCN: n50011824
* NK ČR: xx0054412
* VIAF: 59877426
* WorldCat: lccn-n50011824
**Termická účinnosť** (iné názvy: **tepelná účinnosť**, v širšom zmysle **termodynamická účinnosť**) je miera účinnosti tepelného motora. Termická účinnosť sa označuje symbolom **ηt**, ak ju treba odlíšiť od iných účinností, alebo jednoducho **η**, pri teoretických termodynamických výpočtoch. Doplnok (výraz 1 - ηt) opisuje tepelné straty.

Matematický vzťah
-----------------

Pretože pri uzavretom cykle nedochádza k zmene vnútornej energie sústavy, na základe prvého termodynamického zákona platí rovnica:

**Qp - Qo - Wp + Wk = 0** , kde:

* Qp : teplo privedené do cyklu
* Qo : teplo odvedené z cyklu
* Wp : práca vykonaná cyklom
* Wk : práca spotrebovaná cyklom

Termickú účinnosť tak môžeme vyjadriť ako pomer získanej práce k množstvu privedeného tepla:

**η** = {\displaystyle {\frac {W}{Q\_{p}}}}
alebo inak:

**η** = {\displaystyle {\frac {W\_{p}-W\_{k}}{Q\_{p}}}} = {\displaystyle {\frac {Q\_{p}-Q\_{o}}{Q\_{p}}}} = 1 - {\displaystyle {\frac {Q\_{o}}{Q\_{p}}}}

Termmická účinnosť je vždy **menšia ako 1**, dokonca je vždy **menšia ako účinnosť Carnotovho cyklu**.

Účinnosť Carnotovho cyklu
-------------------------

Carnotov vratný cyklus je najúčinnejší možný tepelný cyklus pracujúci medzi dvoma tepelnými zásobníkmi s teplotami Tp a To. Tento špeciálny cyklus je tvorený adiabatickou kompresiou a expanziou a izotermickým prívodom a odvodom tepla.

**ηk** = 1 - {\displaystyle {\frac {T\_{o}}{T\_{p}}}}

Referencie
----------

1. ↑  ANTAL, Štefan. *Termodynamika*. Bratislava : Edičné stredisko STU, 1992. 317 s.
2. 1 2 3  TRNKA, Jaroslav; URBAN, Jaroslav. *Spaľovacie motory*. 1. vyd. Bratislava : Alfa, 1992. 568 s. ISBN 80-05-01081-8.
3. 1 2   KUNC, Antonín, a kol. *Mechanika III*. Bratislava : Slovenské vydavateľstvo technickej literatúry, n.p. 1965. 256 s.
**Rukopis** alebo **manuskript** je stará, rukou písaná pamiatka, najmä z obdobia pred vynájdením tlače.

Z obdobia pred vynálezom kníhtlače sa dochovalo v oblasti európskej kultúry niekoľko sto tisíc rukopisov (z pôvodného počtu niekoľkých miliónov). Každý z týchto rukopisov je unikátom, i keď niektoré obsahujú zhodné texty, pretože aj v tomto prípade sa od seba odlišujú formou a tým, čím sa na nich prejavila doba, rôzne predlohy a prostredie ich vzniku. Hodnota každého z nich sa dá preto ťažko finančne vyjadriť (rukopisy sa na aukciách vydražujú za astronomické čiastky). Špičkové výtvory tejto knižnej kultúry považuje každý národ za svoje kultúrne dedičstvo, hoci často vznikali inde a boli získané len ako vojnová korisť alebo inými cestami. Tým viac sa potom cenia výtvory domácej kultúry, či už svojou hodnotou umeleckou alebo obsahovou.

Maliarska výzdoba rukopisov bola najmä pred uplatnením kníhtlače významným umeleckým odvetvím (knižná maľba, iluminácia, miniatúra).

Rukopisy v elektronickej podobe
-------------------------------

* *rôzne rukopisy* (notové diela, matriky, modlitebné knižky, kroniky a i. slovenské i zahraničné) - dostupné v Digitálnej knižnici UKB

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Hotel Albrecht
**Hotel Albrecht** je štvorhviezdičkový hotel v Bratislave neďaleko Slavína.

Hotel Albrecht je situovaný v rezidenčnej štvrti mesta na Mudroňovej ulici. Vznikol kompletnou rekonštrukciou historickej budovy z dvadsiatych rokov dvadsiateho storočia, kde rodina vinárov Albrechtovcov prevádzkovala výletnú reštauráciu s kaviarňou Albrecht, známa ako výletná reštaurácia Albrechtova záhrada. Počas druhej svetovej vojny sa tu konávali májalesy Hlinkovej gardy. Počas komunizmu postupne chátral a rekonštrukcie sa dočkal až v roku 2008.

V roku 2009 získal hotel Albrecht ocenenie CE.ZA.AR v kategórii *Interiér*.

Hotel Albrecht patrí finančnej skupine Slavia Capital. V jeho izbe č. 8 sa oligarcha Martin Kvietik stretával s Andrejom Dankom a Gabrielou Matečnou.

Referencie
----------

1. ↑   *Víťazi Ceny Slovenskej komory architektov za architektúru CE∙ZA∙AR 2009* [online]. Slovenská komora architektov (komarch.sk), [cit. 2016-07-11]. Dostupné online.
2. ↑  AKTUALITY.SK. *Kauza Dobytkár: Politici SNS sa stretávali s oligarchom Kvietikom v tajomnej izbe č. 8* [online]. Aktuality.sk, [cit. 2021-06-08]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hotel Albrecht**

Externé odkazy
--------------

* Hotel Albrecht Bratislava - oficiálna webstránka

Súradnice: 48°09′00″S 17°05′28″V﻿ / ﻿48,149935°S 17,090996°V﻿ / 48.149935; 17.090996
*Výraz turecká káva môže znamenať aj tureckú mokku, pozri turecká mokka.*
Turecká káva v sovietskej duritke
**Turecká káva** (hovorovo: **turek**, zriedkavo zastarano: *káva s lógrom*
) je slovenský a český variant kávy, pripravovaný zaliatím a sparením mletej zrnkovej kávy vriacou vodou podávaný v sklennom pohári. S kávou pripravovanou v Turecku má spoločný len názov. Odborníci a znalci ale tento druh kávy príliš neoceňujú pre jeho horšie chuťové vlastnosti oproti iným druhom kávy. Tureckú kávu možno pripraviť aj z kávy bez kofeínu.

Príprava
--------

Na prípravu kvalitnej tureckej kávy je dôležité vybrať kvalitné kávové zrná, ktoré by nemali byť prepražené, dlho namleté a mali by byť čerstvé. Ideálne je namlieť kávu krátko pred prípravou. Káva sa pripravuje z množstva 8 až 12 g. Voda by nemala prejsť varom. Káva by sa mala zaliať vodou pri teplote ideálne 95 °C a nechať odstáť asi 3 minúty, aby schladla na teplotu asi 70 °C. Pri tejto teplote už došlo k dostatočnej extrakcii a káva by sa mala čo najrýchlejšie vypiť. Pri ďaľšom lúhovaní sa uvoľňujú horké triesloviny, ktoré škodia žalúdku, alebo látky kaziace káve chuť.

Referencie
----------

1. ↑  lógr; turek. In: ORAVEC, Peter. *Slovník slangu a hovorovej slovenčiny*. Praha : Maxdorf, 2014. 327 s. ISBN 978-80-7345-326-8.
2. 1 2 3
3. 1 2 3

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Turecká káva na českej Wikipédii.*
**Termochémia** alebo **chemická termodynamika** je odbor chémie, ktorý skúma tepelné javy pri chemických reakciách.

Zaoberá sa tepelným efektom chemických reakcií, ktorý nazýva reakčné teplo. Podľa premeny tepelnej energie rozoznávame:

* exotermické (exotermné) reakcie – energia sa uvoľňuje vo forme tepla
* endotermické (endotermné) reakcie – energia sa spotrebuje v podobe tepla

Množstvo tepla, ktoré sa uvoľní alebo spotrebuje pri chemickej reakcii závisí aj od skupenstva reaktantov a produktov, ďalej od energií chemických väzieb a tlaku vonkajšieho prostredia. 

Najznámejšou exotermickou reakciou je horenie, čiže zlučovanie s kyslíkom. Veľmi exotermickými reakciami sú aj zlučovanie kovov s nekovmi, s ich oxidmi a pod. Platí zákon o zachovaní hmotnosti a energie.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálChemický portál |

| * z
* d
* u
Chémia |
| --- |
| 
* Analytická chémia
* Anorganická chémia
* Biochémia
* Elektrochémia
* Farmácia
* Fyzikálna chémia
* Chemické inžinierstvo
* Geochémia
* Jadrová chémia
* Kvantová chémia
* Makromolekulová chémia
* Organická chémia
* Počítačová chémia
* Stereochémia
* Termochémia
* Všeobecná chémia

 |
| 
* Zoznam biomolekúl
* Zoznam anorganických zlúčenín
* Zoznam organických zlúčenín
* Periodická tabuľka

 |
Súradnice: 33°52′04″J 151°12′40″V﻿ / ﻿33,8679°J 151,2111°V﻿ / -33.8679; 151.2111

**Rukojemnícka dráma v Sydney** začala 15. decembra 2014 v Sydney, hlavnom meste austrálskeho štátu Nový Južný Wales. Osamelý ozbrojený muž, neskôr identifikovaný políciou ako Iránec Man Haron Monis  vošiel do kaviarne Lindt Chocolat Café na námestí Martin Place zhruba od 09:44 miestneho času (v nedeľu 23:44 stredoeurópskeho času).

Ako rukojemníkov zobral 17 zamestnancov a zákazníkov kaviarne. Po niekoľkých hodinách päť rukojemníkov uniklo, zatiaľ čo neznámy počet zostal vo vnútri budovy.
Rukojemníci boli videní ako držia čiernu islamskú vlajku na okne kaviarne.

V dôsledku obkľúčenia políciou boli uzavreté cesty v centrálnej obchodnej štvrti v Sydney.

Rukojemnícka dráma skončila po šestnástich hodinách. Pri zásahu polície zomreli dvaja rukojemníci, 34-ročný manažér kaviarne Tori Johnson a 38-ročná právnička Katrina Dawsonová. Rovnako bol zastrelený aj únosca. Do nemocnice previezli so zraneniami štyroch ľudí.

Predstavitelia austrálskej moslimskej komunity zadržanie rukojemníkov ostro odsúdili.

Referencie
----------

1. ↑   Sydney siege: Man behind Martin Place stand-off was Iranian Man Haron Monis, who had violent criminal history
2. ↑   Sydney siege ends: More than 16 hours of terror for captives. *Sydney Morning Herald*, 17. december 2014. Dostupné online [cit. 2014-12-18].
3. ↑  "Lindt Chocolate Cafe Hostage Drama in Martin Place Sydney." *Sydney Morning Herald*. 15 December 2014.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rukojemnícka dráma v Sydney (2014)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku 2014 Sydney hostage crisis na anglickej Wikipédii.*
Atlas v štýle *Beaux-Arts*, Poznaň
Atlas pri vstupe, Varšava
**Atlant** alebo **atlas** alebo **telamón** je architektonický nosný prvok portálov, plastika nesúca bremeno v podobe svalnatých mužských postáv vo funkcii stĺpov či pilastrov v klasickej radovej architektúre. Mohutné postavy atlantov bývajú tiež často používané ako nosné prvky na portáloch, schodiskách, balkónoch atď. Niekedy sa atlant v architektúre objavuje tiež ako samostatná postava ukončujúca strechu veže, zámockého pavilónu či brány.

Termín
------

Termín je odvodený od mytologickej postavy Atlasa – obra, v gréckej mytológii syna Titana Iapeta a Okeanovej dcéry Klymeny, ktorý bol donútený držať ramenami nebeskú oblohu na večnosť ako trest za vzburu voči olympským bohom. Alternatívny rímsky termín pre sochársky nosný prvok je telamón, ktorý je tiež odvodený z mytológie - Telamón bol jedným z argonautov, ktorého otcom bol Aiakos. V súlade s mytologickým predobrazom atlant v architektúre vyjadruje veľkú tiaž bremena, premáhanie, utrpenie či bolesť.

Pôvod
-----

Prvok pochádza z obdobia starovekého Grécka. Najskorší dochovaní atlanti sú z raného klasického gréckeho chrámu boha Dia v Agrigente na Sicílii. Podobné figúry sa však použivali aj v starovekom Egypte. Významnejšími prvkami architektúry sa stali v období manierizmu a baroka a neskôr v novobaroku. Významným príkladom atlantov sú Michelangelove nedokončené sochy tzv. otrokov určených pre náhrobok pápeža Júliusa II. Ďalej v talianskej architektúre tvoria napríklad súčasť vstupu Paláca Davia Bargellini v Bologni. V Bratislave sú atlanti súčasťou napr. vstupného portálu Vysokej školy výtvarných umení na Hviezdoslavovom námestí.

Ženským ekvivalentom atlanta je karyatída, stojaca ženská figúra, zvyčajne používaná v iónskom slohu. Pokiaľ je antropomorfizovaná len horná časť nosného prvku, potom prvok nazývame herma (socha hlavy odvodená od gréckeho boha Herma).

Galéria
-------

* TelamónTelamón
* Štvorica barokových Atlantov od M. B. Brauna dvojici potrálov pražského Clam-Gallasova palácaŠtvorica barokových Atlantov od M. B. Brauna dvojici potrálov pražského Clam-Gallasova paláca
* Paríž 1991Paríž 1991

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Atlant**

Pozri aj
--------

* Atlas (mytológia)
* Telamón
**Captain Beefheart** vlastným menom **Don Glen Vliet**, neskôr **Don Van Vliet** (\* 15. január 1941, Glendale, Kalifornia, USA – † 17. december 2010, Arcata) bol americký hudobník-multiinštrumentalista a maliar. Ako hudobník je spojený predovšetkým so skupinou The Magic Band, ktorú viedol a s ktorou nahral medzi rokmi 1965 a 1982 dvanásť štúdiových albumov.

Ako spevák bol známy svojím širokým hlasovým rozsahom, okrem toho hral na harmoniku, saxofón a množstvo ďalších dychových nástrojov. Pohyboval sa v štýloch rock, blues, psychedélia s free jazzom, avantgarda a experimentálna hudba. Priatelil sa s Frankom Zappom, s ktorým príležitostne spolupracoval. V roku 1982 úplne opustil hudobný svet a osobu Captaina Beefhearta a začal sa ako Don Van Vliet venovať svojej záľube, maliarstvu. Zomrel v decembri 2010 po dlhoročnom boji s roztrúsenou sklerózou.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Captain Beefheart**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Captain Beefheart na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * abART: 70248
* BnF: 13946983d
* GND: 118978047
* ISNI: 0000 0001 0775 1374
* LCCN: nr89010378
* NK ČR: jo2010616547
* ULAN: 500329822
* VIAF: 117619223
* WorldCat: lccn-nr89010378
**Berhaneyesus Demerew Surafiel** (\* 14. júl 1948, Tchela Claka, Etiópia) je etiópsky duchovný, biskup a kardinál; arcibiskup-metropolita Addis Abeby a hlava Etiópsko-katolíckej cirkvi. Je členom Misijnej kongregácie (C.M.).

Biografia
---------

Narodil sa 14. júla 1948 v Tchela Claka. Za kňaza Etiópsko-katolíckej cirkvi bol vysvätený 4. júla 1976. V roku 1994 sa stal prefektom apoštolskej prefektúry Džimma-Bonga v Etiópii. Pápež Ján Pavol II. ho 7. novembra 1997 vymenoval za titulárneho biskupa Bity. Za biskupa ho vysvätil 25. januára 1998 vtedajší arcibiskup-metropolita Addis Abeby kardinál Paulos Tzadua. Po odstúpení kardinála Tzaduu z úradu arcibiskupa-metropolitu Addis Abeby v septembri 1998 spravoval biskup Berhaneyesus Demerew Surafiel addisabebské arcibiskupstvo ako jeho apoštolský administrátor. 7. júla 1999 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za arcibiskupa-metropolitu Addis Abeby, čím sa stal zároveň hlavou Etiópsko-katolíckej cirkvi. Je členom Kongregácie pre Východné cirkvi. Pápež František ho počas konzistória 14. februára 2015 vymenoval za kardinála s titulom kardinál-kňaz a titulárnym kostolom San Romano martire. Právo voľby pápeža stratí 14. júla 2028, keď dosiahne 80 rokov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Berhaneyesus Demerew Surafiel**

Zdroj
-----

* CHENEY, David M.. *Berhaneyesus Demerew Cardinal Souraphiel, C.M.* [online]. catholic-hierarchy.org, [cit. 2015-05-21]. Dostupné online. (po anglicky)
**Grantchester Meadows** sú lúky a pasienky obklopujúce cestu z Cambridgeu (UK, Cambridgeshire) do blízkej dediny Grantchester. Cesta medzi univerzitným mestom a dedinou vedie popri rieke Cam a je dlhá približne 1,6 km. V lete sa na Grantchester Meadows dajú pozorovať študenti z blízkej univerzity či pasúci sa dobytok. Pre svoju idilickosť je táto oblasť považovaná za typickú ukážku pokojného vidieckeho života, ku ktorému sa Angličania hrdo hlásia.

Plánovaná zástavba
------------------

Na začiatku roku 2003 rozhodla britská vláda o zastavaní oblasti medzi týmito lúkami a Trumpington Road v najbližších dvoch dekádach. Voči protestom obyvateľov, ktorí tvrdili, že toto miesto je nedotknuteľné a zástavba by úplne zničila jeho atmosféru, sa vláda ohradila tým, že po vysadení stromov by do päťdesiatich rokov nebolo z Grantchester Meadows vidieť žiadne domy.

Neskôr v tom istom roku rozhodla miestna rada o tom, že žiadne stavby nebudú na Grantchester Meadows povolené, čím zachránila toto miesto pred zastavaním.

Grantchester Meadows v umení
----------------------------

Krajina v Grantchester Meadows sa stala inšpiráciou pre členov skupiny Pink Floyd, ktorí pochádzali z Cambridgeu a na detstvo prežité v blízkosti týchto scenérií spomínali aj vo svojej tvorbe. 

Na štúdiovej časti dvojalbumu *Ummagumma* z roku 1969 sa objavila pieseň Rogera Watersa s názvom „Grantchester Meadows", ktorá je považovaná za najlepšiu z celého albumu a pôvodne sa mala objaviť aj na kompilácii *Echoes: The Best Of Pink Floyd* z roku 2001.

Inšpirácia z detstva je nepopierateľná aj v ďalších dielach Pink Floydu - napr. veľká časť soundtracku k filmu Barbeta Schroedera *More* v čele s atmosférickou piesňou „Cirrus Minor", charkteristické sú aj kompozície, ktoré zložil David Gilmour, priamy rodák z tejto oblasti, ktoré nájdeme v skladbách „Fat Old Sun" z albumu *Meddle*, či podobný úvod posledného väčšieho hitu skupiny s názvom „High Hopes" z albumu *The Division Bell*.
*Filoméla a Prokné zabili Itya*, autor: Peter Paul Rubens (1577–1640)
**Filoméla** (starogr. *Φιλομήλα* – *Filoméla*, lat. *Philomela*) je v gréckej mytológii dcéra aténskeho kráľa Pandióna I. a jeho manželky Zeuxippy.

Aténsky kráľ Pandión mal dve dcéry, Filomélu a Proknu a synov Erechthea a Bouta.

Keď boli Atény obliehané silným nepriateľom, prišiel aténskemu kráľovi Pandiónovi na pomoc trácky kráľ Téreus a spoločnými silami neprateľa zahnali. Pandión mu následne dal z vďaky za manželku dcéru Proknu a Téreus s ňou odišiel do Trákie. Prokné mu potom porodila syna Itya.

Po niekoľkých rokoch prišiel Téreus do Atén, aby odviedol Filomélu na návštevu sestry do Trákie. Téreus ale nanešťastie podľahol jej kráse a zaľúbil sa do nej. Táto láska však mala potom hrozné následky. Filoméla jeho lásku neopätovala a preto ju po príchode do Trákie odviedol do hustého lesa, kde sa jej chcel zmocniť násilím. Keď sa mu ubránila, zatvoril ju do osamelej chatrče. Filomélu však nezlomilo ani väzenie a keď navyše v hneve vyhlásila, že nebude mlčať, Téreus jej vyrezal jazyk.

Filoméla si však našla spôsob ako to sestre oznámiť. Vytkala správu o svojom osude na závoj a poslala ho svojej sestre. Prokné potom tajne odviedla Filomélu do paláca a spoločne pripravili Téreovi strašnú pomstu. Prokné zabila syna Itya a pripravila z neho manželovi večeru.

Najvyšší boh Zeus tento hrozný zločin nenechal bez trestu. Všetkých troch ich zbavil ľudskej podoby. Filomélu premenil na lastovičku, Proknu na slávika a Térea zmenil na dudka.

Keď sa o tom dozvedel ich otec Pandión, usúžil sa žiaľom až k smrti.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3 4 5 6  Apollodoros, *Bibliotheca*, 3,14,8.
2. 1 2 3 4  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 148.
3. ↑  Hyginus, *Fabulae* 45.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 351.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Filoméla (dcéra Pandióna)**
**Filosebastos** (starogr. *Φιλοσέβαστος* – *Filosebastos*) bol olympijský víťaz v roku 189.

Starogrécky nápis *Ephesos 1146* (Regions: Asia Minor, Ionia) na podstavci (nezachovanej sochy) objavený v Efeze uvádza, že Markos Aurélios Filosebastos z Efezu bol v neznámej disciplíne *periodonikés* (víťaz obehu), čo znamená, že sa počas olympiády presadil na všetkých celogréckych hrách (jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili *periodos*, t. j. pravidelný obeh.

Filosebastos si olympijské víťazstvo vybojoval pravdepodobne na 242. olympijských hrách v roku 189.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Mark Golden. *Sport in the ancient world from A to Z*. London : Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-203-49732-5. S. 23.
2. 1 2  Walter de Gruyter, *Biographischer Index der Antike*, str. 151
3. ↑  Inscriptiones Graecae, *Ephesos 1146*

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
O pojme v matematike pozri *Integrál.*

**INTEGRAL** (**Inte**rnational **G**amma **R**ay **A**strophysics **L**aboratory) je vedecká družica Európskej kozmickej agentúry (ESA). Je určená predovšetkým na snímanie astronomických zdrojov gama žiarenia a je zároveň najcitlivejším astronomickým observatóriom v tejto oblasti spektra. 

INTEGRAL vznikol spoluprácou európskych štátov združených v ESA, ale okrem nich sa na jej vedeckom vybavení podieľali aj USA, Rusko, Česko a Poľsko (posledné dva štáty sú už v súčasnosti členmi ESA). Štart prebehol 17. októbra 2002 z kozmodrómu Bajkonur s nosnou raketou Proton-K. Štvrtý stupeň rakety ho naviedol na veľmi vzdialenú a zároveň výstrednú obežnú dráhu okolo Zeme. Apogeum dráhy INTEGRAL-u leží približne v tretine vzdialenosti Mesiaca od Zeme. Hlavným cieľom misie je vytvoriť podrobnú mapu oblohy v gama spektre s vysokým rozlíšením.

Opis
----

INTEGRAL má nepravidelný tvar s dĺžkou 5 metrov a s priečnym rozmerom 3,7 metra. Elektrickú energiu jej zabezpečuje pár solárnych panelov. Orientačný a stabilizačný systém družice zabezpečujú gyroskopy a do roku 2020 jednozložkové hydrazínové trysky. Po neočakávanej poruche v lete 2020 sa trysky prestali používať a ovládanie teleskopu plne prebrali gyroskopy.

Vedecké prístroje

* spektrometer SPI (Spectrometer on INTEGRAL)
* kamera IBIS (Imager on Board INTEGRAL Spacecraft) na vytváranie lokalizačných snímok zábleskov gama
* detektor röntgenového žiarenia JEM-X (Joint European Monitor - X-ray)
* optický monitor OMC (Optical Monitoring Camera) umožňujúci vytvárať snímky vo viditeľnej časti spektra

Priebeh letu
------------

Štart s nosnou raketou Proton-K prebehol 17. októbra 2002 v čase 04:41:00 UT. V čase 04:50:39 UT bola družica navedená na vyčkávaciu dráhu a v čase 05:50:26 na výslednú. 23. októbra prebehla korekcia dráhy za účelom zvýšenia perigea. O deň neskôr sa uskutočnili prvé kalibračné merania a sonda minula Van Allenove radiačné pásy. Do konca októbra prebehli ďalšie tri dráhové korekcie.

Objavy
------

Družici INTEGRAL sa podarilo zaznamenať obrovské množstvo zábleskov gama, približne jeden každý deň, a asi 20 premenných gama zdrojov. Za prvé štyri mesiace INTEGRAL získal potrebné údaje na vytvorenie mapy Galaxie v gama spektre. Z údajov družice INTEGRAL možno zistiť zmeny chemického zloženia Galaxie, ktoré sa odohrali v nedávnej minulosti, a to na základe sledovania gama emisií, ktoré vznikajú pri rozpade rádioaktívneho izotopu hliníka. Ďalším objavom sú anihilačné čiary v jadre Galaxie, čo svedčí o prítomnosti antihmoty v jadre Galaxie. Prispela tiež k poznaniu čiernych dier a kvazarov.

Zdroje
------

* 
* 2002-048A - INTEGRAL
*
**Filovírusy** (lat. *Filoviridae*) je čeľaď vírusov z radu Mononegavirales. Táto čeľaď v minulosti pozostávala len z jedného rodu **filovírus** (lat. *Filovirus*), ktorý bol neskôr rozdelený na viacero rodov.

Systematika
-----------

Čeľaď pôvodne pozostávala len z jedného rodu - filovírus (lat. *Filovirus*). Tento bol neskôr rozdelený na dva rody *Marburgvirus* a *Ebolavirus*. K týmto rodom neskôr (presnejšie: od roku 2011) pribudli ďalšie 4 rody, takže dnešná systematika (stav december 2020) vyzerá takto:

čeľaď filovírusy (*Filoviridae*):

* rod *Cuevavirus*
* rod *Dianlovirus*
* rod *Ebolavirus*
* rod *Marburgvirus*
* rod *Striavirus*
* rod *Thamnovirus*

Charakteristika
---------------

Telá (t.j. tzv. virióny alebo vírusové častice) filovírusov sú obalené a vyzerajú ako rôzne dlhé vlákna s dĺžkou 650 - 1 400 nm a priemerom okolo 80 nm. Majú premenlivý tvar. Obsahujú helické nukleokapsidy, ktoré pozostávajú z proteinového obalu (kapsidu) a obsahujú vírusové nukleové kyseliny. Genóm filovírusu tvorí jednovláknová, negatívne polarizovaná RNA a endogénna RNA polymeráza. Lipoproteín obaľujúci virión obsahuje jeden glykoproteín, ktorý vyčnieva z povrchu viriónu a funguje ako antigén, ktorý sa viaže na receptory hostiteľskej bunky pri infekcii.

Filovírusy z rodov *Marburgvirus* a *Ebolavirus* sa vyskytujú primárne v strednej, východnej a západnej Afrike, rod *Cuevavirus* bol objavený v Európe. Filovírusy patria medzi najnebezpečnejšie známe ľudské patogény, ale vyskytujú sa aj u iných živočíchov.

Zdroje
------

1. ↑  filovírusy. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2005. 698 s. ISBN 80-224-0847-6. Zväzok 4. (Eh – Gala), s. 414.
2. ↑  WHITE, D. E.; WHITE, David O.; David O.. White; FENNER, Frank J.. *Medical Virology*. [s.l.] : Gulf Professional Publishing, 1994. 603 s. ISBN 978-0-12-746642-2. S. 25.
3. ↑   *Filoviridae* [online]. talk.ictvonline.org, [cit. 2020-12-26]. Dostupné online.
4. 1 2   *Filovirus* [online]. Encyclopædia Britannica, [cit. 2020-12-27]. Dostupné online.

Ďalšia literatúra
-----------------

* RAJČÁNI, Július; ČIAMPOR, Fedor. *Lekárska virológia*. 1. vyd. Bratislava : Veda, 2006. 574 s. ISBN 80-224-0911-1. S. 491 – 496.
**Idina Kim Menzelová** (angl. Idina Kim Menzel; \* 30. máj 1971, Queens, New York, New York, USA) je americká herečka, speváčka a textárka.

Životopis
---------

Narodila sa do židovskej rodiny, jej mama bola terapeutka a otec predavač. Od malička túžila po tom, hrať v divadle a spievať, no zo začiatku sa musela uspokojiť len so školskými projektmi. Privyrábala si ako speváčka na svadbách či na oslavách bar micva. Neskôr sa začala venovať skôr rockovým skladbám a s vlastnou skupinou koncertovala po celom New Yorku. Jej profesionálna kariéra začala v roku 1995.

Bola obsadená do muzikálu *Rent Jonathana Larsona*, kde sa objavila ako nezávislá bisexuálna umelkyňa Maureen. Tu spoznala aj svojho neskoršieho manžela Taya Diggsa. Známou sa stala aj ako prvá predstaviteľka Elphaby v muzikáli Wicked.

Filmovú kariéru začala menšími úlohami. Objavila sa vo filmoch ako príklad *Bozkávať Jessicu Stein* (2001) či *Bozkom to začína* (2002) v ktorom si zahrala po boku herečky Marisy Tomei.

V roku 2005 sa dočkala aj sfilmovania divadelného muzikálu *Rent*, s názvom Bohémovia, kde stvárnila rovnakú postavu ako v muzikáli. Po boku Amy Adams a Susan Sarandon sa objavila aj v romantickej komédií *Začarovaní*, ktorá sa dočká v roku 2018 aj pokračovania. V seriáli Glee stvárnila postavu Shelby, šéfky vokálneho zboru. Tiež prepožičala hlas postave Elsy v rozprávke Ľadové kráľovstvo a naspievala pieseň *Let It Go a ostatné piesne*.

Je veľkou obdivovateľkou Betty Midlerovej či Barbry Streisandovej. Má syna Walkera Nathaniela Diggsa. V roku 2014 sa rozviedla s hercom Tayom Diggsom a momentálne žije s hercom Aaronom Lohrom.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Idina Menzelová**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Idina Menzel na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 156035767
* GND: 135006821
* ISNI: 0000 0001 1448 6257
* LCCN: no97078470
* NK ČR: xx0103118
* VIAF: 76638174
* WorldCat: lccn-no97078470
**Ideálna tekutina** je taká tekutina, ktorá je homogénna, nestlačiteľná a nepôsobí v nej vnútorné trenie. Podmienka neprítomnosti vnútorného trenia znamená, že všetky šmykové napätia v tekutine sú nulové, a tenzor napätia sa dá vyjadriť v tvare:

{\displaystyle \sigma \_{ij}=-\delta \_{ij}p\,},
kde {\displaystyle p\geq 0}. V každom bode ideálnej tekutiny (teda na všetkých rovinách preložených týmto bodom) je napätie čistým tlakom o veľkosti {\displaystyle p}. Modul pružnosti v šmyku ideálnej tekutiny je nulový, tzn. {\displaystyle G=0}. Neprítomnosť šmykového napätia znamená, že v ideálnej tekutine .

Ideálna tekutina sa nebráni zmene tvaru, tzn. je dokonale tekutá.

Zvláštnym prípadom ideálnej tekutiny je:

* ideálna kvapalina
* ideálny plyn

Oprávnenosť náhrady reálnej tekutiny ideálnou
---------------------------------------------

Pri technických výpočtoch a skúmaní dejov v odbore mechanika tekutín je pre zjednodušenie niekedy výhodné uvažovať namiesto reálnej tekutiny ideálnu. Táto náhrada sa môže vykonať za nasledovných podmienok :

1. podmienka homogénnosti je splnená, ak sa nepracuje s extrémne malými objemami a tlakmi.
2. podmienka nestlačiteľnosti sa môže považovať za splnenú pri povolenej chybe výpočtu > 1% aj pre:
	* vodu,
	* vzduch ak jeho vrstva nepresahuje 100 m a rýchlosť prúdenia nepresahuje 50 m.s-1.
3. podmienka neexistencie vnútorného trenia - nulovej viskozity
	* sa môže považovať za splnenú ak je tekutina v pokoji, alebo tekutina prúdi, ale v jednotlivých priečnych rezoch je rýchlosť konštantná,
	* sa môže zanedbať ak má tekutina nízku viskozitu a tekutina sa pohybuje pomaly, alebo v jednotlivých priečnych rezoch sa rýchlosť mení len málo.

Referencie
----------

1. 1 2  GANČO, Martin. *Mechanika tekutín. Skriptá SjF SVŠT*. Bratislava : Alfa, vydavateľstvo technickej a ekonomickej literatúry, 1990. 240 s. ISBN 80-05-00549-0.
**Ťün-c'** (čín. 君子, pchin-jin: *jūnzǐ*) je v konfucianizme dokonalý, ideálny človek; stelesnenie konfuciánskych cností, tzv. *konfuciánsky džentlmen*, protiklad prízemných ľudí (siao-žen). 

Ťün-c' je opísaný v 10. apokryfnej knihe *Lun-jü*. Ide o osobu, ktorej správanie je úplne v súlade so stanoveným poriadkom. Vyhýba sa násiliu a arogancii, nehovorí dialektom. Vždy vie, ako sa zachovať v danej situácii v súlade s li (obradmi a etiketou). Je najlepším pomocníkom panovníka. Ťün-c' nie je predurčený svojím pôvodom a spoločenským postavením.

Literatúra
----------

* Konfucius. *Rozhovory a výroky (Lun Jü)*. Preklad Marina Čarnogurská. 1. vyd. Bratislava : Slovenský Tatran, 2002. 399 s. (Svetová tvorba minulých storočí; zv. 219.) ISBN 80-222-0501-X. S. 143 – 152.
* TÜN-C’. In: LIŠČÁK, Vladimír. *Konfuciánství od počátků do současnosti : dějiny, pojmy, osobnosti*. Vyd. 1. Praha : Academia, 2013. 464 s. (Orient; zv. 17.) ISBN 978-80-200-2190-8. S. 396.
* VOCHALA, Jaromír. *Konfucius v zrcadle Sebraných výroků*. Vyd. 1. Praha : Academia, 2009. 534 s. (Orient; zv. 3.) ISBN 978-80-200-1695-9. S. 284 – 302.
**Idiomatickosť frazémy** je 

* Doslovná nepreložiteľnosť významu frazémy, a to

a) alebo do iného jazyka – tzv.idiomatickosť medzijazyková,
b) alebo inými (napr. lexikálnymi) prostriedkami toho istého jazyka – tzv. idiomatickosť vnútrojazyková. Idiomatickosť sa skôr a častejšie chápala práve vo vzťahu k iným jazykom a tu sa v istej fáze výskumu preceňovala, keď sa povyšovala na jediný základný znak frazémy, alebo sa chápala ako jedno z kritérií frazeologickosti istého slovného spojenia. Okrem toho sa chápala ako univerzálna vlastnosť istých frazém. Novší výskum ukazuje, že aj medzijazyková idiomatickosť je vlastnosť relatívna a dynamická, že istá frazéma vo vzťahu k ekvivalentným frazémam jedného jazyka môže byť zreteľne idiomatická a vo vzťahu k frazémam iného jazyka zasa neidiomatická. Napr. frazéma *vyjsť na psí tridsiatok* je vo vzťahu k paralelným frazémam iných slovanských jazykov, v ktorých sa častejšie aj pri podobnej motivácii uplatnili slová *deviatok, desiatok*, dosť zreteľne idiomatická, kým vo vzťahu k paralelnej maďarskej frazéme, ktorá má tiež prvok *tridsiatok*, sa javí ako menej idiomatická, resp. neidiomatická.
* Vo frazeologickej koncepcii F. Čermáka miera anomálnosti frazém (p.) na všetkých rovinách ich výstavby a fungovania.

*Článok pôvodne čerpal z diela ĎURČO, Peter (ed.). Frazeologická terminológia (1995) uverejneného na webe Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied.*
Schéma tráviacej rúry človeka. 1. pažerák, 2. žalúdok, 3. dvanástnik, 4. tenké črevo, 5. slepé črevo, 6. červovitý prívesok, 7. hrubé črevo, 8. konečník, 9. análny otvor 
**Hrubé črevo** (lat.  *intestinum crassum* alebo *colon*) je trubicovitý orgán, je pokračovaním tenkého čreva. Jeho dĺžka je približne 1,5 m. V horných častiach je jeho hrúbka až 8 cm, smerom ku konečníku sa rozširuje. Keďže sliznica hrubého čreva nemá klky, neprodukuje žiadne tráviace šťavy. Dochádza hlavne k vstrebávaniu vody, niektorých vitamínov, solí a liekov. Z tenkého čreva sa do hrubého čreva presúvajú nestrávené zvyšky potravy, voda, žlčové farbivá a odlúpené bunky epitelov. Obsah čreva sa zahusťuje a pôsobením kvasných baktérií (vznikajú plyny ako oxid uhličitý, metán, merkaptány) a hnilobných baktérií (vzniká amoniak, sulfán, fenol a pod.) sa rozkladá a mení na výkaly.

Anatómia
--------

Hrubé črevo sa skladá zo siedmich častí:

* slepé črevo (lat. *colon caecum*),
* červovitý prívesok (lat.  *appendix vermifornis*),
* vzostupný tračník (lat. *colon ascendens*),
* priečny tračník (lat. *colon transversum*),
* zostupný tračník (lat. *colon descendens*),
* esovitá kľučka (lat. *colon sigmoideum*),
* konečník (lat. *rectum*).

Slepé črevo je mierne rozšírený začiatok hrubého čreva (pozri obrázok). Ľudovo nazývané *„slepé črevo"* je správne červovitý prívesok slepého čreva (lat. *appendix vermicularis*). Nachádza sa v pravej bedrovej jame, je vyplnené lymfoidným tkanivom.

Konečník - prostredníctvom črevnej peristaltiky hrubého čreva sa do konečníka presunú výkaly. Podráždením steny konečníka nastáva pocit nutkania na stolicu. Vyvolá sa defekačný (vyprázdňovací) reflex, pri ktorom zmrštená svalovina konečníka a súčasne ochabnutý vonkajší aj vnútorný zvierač konečníka vyprázdnia obsah konečníka.

Choroby hrubého čreva
---------------------

* nádory
* Crohnova choroba
* hnačka
* familiárna adenomatózna polypóza (skr. FAP) - dedične podmienená prekanceróza
* pseudomembranózna kolitída

Iné projekty
------------

CommonsWikislovník
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrubé črevo**
* Spolupracuj na Wikislovníku Wikislovník ponúka heslo ****Hrubé črevo****

| * z
* d
* u
Tráviaca sústava |
| --- |
| 
* ústna dutina
* jazyk
* zub
* slinná žľaza
* hltan
* pažerák
* žalúdok
* dvanástnik
* tenké črevo
* slepé črevo
* hrubé črevo
* konečník
* ritný otvor
* pečeň
* žlčník
* podžalúdková žľaza

 | Žalúdok |

| * z
* d
* u
Anatómia človeka |
| --- |
| 
* dýchacia sústava
* endokrinná sústava
* krycia sústava
* miazgová sústava
* nervová sústava
* obehová sústava
* oporná sústava
* pohybová sústava
* rozmnožovacia sústava
* tráviaca sústava
* vylučovacia sústava

 | Ľudská lebka |