recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 48°10′50″S 17°10′37″V﻿ / ﻿48,18059°S 17,176936°V﻿ / 48.18059; 17.176936

Slovenské sídlo na Krajnej v Bratislave
Centrála spoločnosti OKAY s. r. o. Kšírova 256, 619 00 Brno
**OKAY Elektrospotrebiče** je najväčší český a významný slovenský retailový predajca spotrebnej elektroniky.

Spoločnosť sídli v Brne a založil ju v roku 1994 Ing. Jindřich Životský, ktorý je zároveň jej jediným vlastníkom. Od roku 2002 spoločnosť pôsobí aj na slovenskom trhu. V roku 2013 prekročili tržby skupiny päť miliárd korún českých. Okrem viac ako stovky predajní v Česku a na Slovensku prevádzkuje tiež v obidvoch krajinách internetový obchod. Spoločnosť pôvodne prevádzkovala aj 50 predajní v Poľsku a 20 v Rakúsku, z týchto trhov sa však stiahla.

Do rodiny OKAY Holdingu patrí taktiež sieť maloobchodných predajní JENA Nábytek (vrátane svojho e-shopu) a sieť brnianskych maloobchodov s potravinami OKAY Market.

Dejiny
------

* 1994 - Jindřich Životský založil spoločnosť
* 2002 - vstup spoločnosti na slovenský trh
* 2007 - otvorenie 100. predajne v Česku a na Slovensku
* 2009 - celková predajná plocha presiahla 160 000 m²
* 2010 - vznik siete brnianskych večierok OKAY Market
* 2011 - spustenie e-shopu www.okay.cz
* 2012 - JENA Nábytek súčasťou OKAY Holdingu
* 2013 - založenie OKAY electro & sofas

Súčasnosť
---------

Spoločnosť sa v roku 2010 stala víťazom ankety Predajca roka v kategórii elektro. Prieskum bol vykonaný na reprezentatívnej vzorke 1020 osôb naprieč celou českou populáciou vo veku 15-79 rokov. V roku 2014 zamestnáva OKAY Holding už viac ako 700 ľudí, z toho približne 250 na brnianskej centrále. Celková plocha predajní dosahuje cca 200 000 m².

Profesor OKAY
-------------

Profesor OKAY je od roku 2014 maskotom spoločnosti OKAY. Od augusta tohto roka sa začal objavovať v propagačných materiáloch a reklamných spotoch v rádiovom i televíznom vysielaní. K videniu je aj vo videách na firemnom YouTube kanáli. Postava profesora vystupuje vždy v bielom plášti so žltým motýlikom. Charakteristická je predovšetkým svojím účesom, ktorý nezaprie inšpiráciu u najznámejšieho teoretického fyzika Alberta Einsteina.

Postavu využíva spoločnosť OKAY tiež ako poradcu svojim zákazníkom. V článkoch na internetových stránkach radí profesor OKAY zákazníkom ako vybrať najvhodnejší výrobok a vyvracia najrôznejšie mýty a povery.

Profil majiteľa
---------------

Jindřich Životský sa narodil v roku 1964 v Brne. Absolvoval Vysoké učení technické v Brně (Fakultu elektrotechniky) a po krátkom pobyte v Nemecku sa od roku 1992 venuje vlastnému podnikaniu a v roku 1994 zakladá firmu OKAY. Z cudzích jazykov ovláda anglický a nemecký.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne slovenské stránky OKAY Elektrospotrebiče - www.okay.sk
* Oficiálny slovenský facebookový profil - OKAY Slovakia
* Oficiálny facebookový profil profesora OKAY - Profesor OKAY
* Oficiálny slovenský YouTube kanál spoločnosti OKAY - okay.sk

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku OKAY na českej Wikipédii.*
**Opičiar** (staršie *opičiarka*) je rod z čeľade jastrabovitých. Jediným druhom je **opičiar veľkozobý** alebo staršie **opičiarka veľkozobá** (*Pithecophaga jefferyi*). 

Je jedným z najohrozenejších dravcov. Nepriaznivo naň vplýva najmä odlesňovanie a lov. Živí sa rôznymi živočíchmi, najmä opicami, na ktoré útočí z nízkeho letu. V súčasnosti prebiehajú pokusy s jeho rozmnožovaním v zajatí, možnosti jeho reštitúcie do voľnej prírody však redukuje likvidácia jeho biotopu. Ďalšia existencia tohto veľkého dravca je preto neistá.

Súhrnné informácie
------------------

* Dĺžka: 86 – 100 cm
* Hmotnosť: 4,5 – 8 kg
* Operenie: pohlavia sú si podobné
* Výskyt: Filipíny
* Migrácia: stály
* Status: kriticky ohrozený
* Biotopy výskytu: tropické lesy, pohoria a skalné útesy

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Opičiar**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Opičiar**
***Umelec*** je francúzska romantická komédia/dráma z roku 2011, ktorú režíroval Michel Hazanavicius. V hlavných úlohách boli obsadení Jean Dujardin a Bérénice Bejová. Dej filmu sa odohráva v Hollywoode v rozmedzí rokov 1927 a 1932 a zobrazuje upadajúcu mužskú hviezdu a zrod novej ženskej hviezdy na pozadí filmu so zvukom, ktorý preberá miesto nemého filmu. Sám film je nemý a je urobený čiernobielo, a aj vďaka tomu získal množstvo uznaní od kritikov. Dujardin získal za rolu v tomto filme ocenenie za najlepšieho herca na Filmovom festivale v Cannes a film bol nominovaný na 10 Oscarov, medzi inými aj na Oscara za najlepší film.

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

V Hollywoode v roku 1927 je George Valentin (Jean Dujardin) veľmi známym hercom. Po jeho boku hrá Peppy Miller (Bérénice Bejová) mladú figurantku. Príchod hovoreného filmu rozvráti ich životy. On, kedysi skutočná hviezda, upadne do zabudnutia, zatiaľ čo ona sa stane rozkvitajúcou hviezdou hovoreného filmu. Ich príbeh lásky sa teda stretne s mnohými prekážkami.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

Obsadenie
---------

* Jean Dujardin ako George Valentin
* Bérénice Bejová ako Peppy Miller
* Uggie ako Jack (pes)
* John Goodman ako Al Zimmer
* James Cromwell ako Clifton
* Missi Pyle ako Constance
* Penelope Ann Miller ako Doris
* Malcolm McDowell ako lokaj
* Bitsie Tulloch ako Norma
* Beth Grant ako Peppyho slúžka
* Ed Lauter ako Peppyho prvý šofér
* Jen Lilley ako divák
* Nina Siemaszko ako obdivujúca žena
* Basil Hoffman ako dražiteľ
* Ben Kurland ako asistent castingu
* Ken Davitian ako majiteľ záložne

Externé odkazy
--------------

* *The Artist* v Internet Movie Database (po anglicky)
* *Umelec* v Česko-Slovenskej filmovej databáze


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portálFilmový portál |
Oporný systém gotickej katedrály
**Oporný systém** je charakteristický konštrukčný prvok gotickej architektúry. Hmotnosť klenby je zvedená do klenbových rebier a z nich na piliere stojace medzi jednotlivými poľami klenby (**vnútorný oporný systém**). Pri veľkých stavbách je tlak smerom do strán stále významný, preto sú doplnené **vonkajším oporným systémom** - tlak klenby preberajú oporné oblúky, ktoré ho zvádzajú do často mohutných oporných pilierov. Na zaistenie väčšej stability sú oporné piliere zaťažené fiálami. Oporné oblúky sú typické pre kostoly bazilikálneho typu, pri halových a menších stavbách sú oporné piliere priložené priamo k múru. Stavby stojace v blízkosti iných stavieb o ne môžu byť opreté pomocou rozporných oblúkov, ktoré sú obdobou oporných pilierov.

Odvedenie tlakov klenby do rohových bodov (na piliere) umožňuje odľahčenie múrov (múr sa v podstate stáva zbytočným). Na jeho miesto nastupujú obrovské okná, často zdobené kružbami a vitrážami. Na druhú stranu umožňuje oporný systém vďaka odvádzaniu veľkých tlakov dosiahnutie oveľa vyšších výšok, dovtedy nevídaných (Katedrála v Beauvais - výška klenby 48 m). Oporný systém vytvára staticky samostatné jednotky, odpovedajúce jednému poľu hlavnej klenby. Susedné jednotky boli zo začiatku oddelené zosilnenými lomenými oblúkmi - klenbovými pásmi. Radením týchto jednotiek za seba vznikajú veľké, pokojne plynúce priestory gotických kostolov.

Typ klenby zo začiatku určuje charakter oporného systému. Pri starších katedrálach so šesťdielnou klenbou sa v nosnej funkcii striedajú stĺpy s piliermi, prípadne silnejšie podpory (nesúce diagonálne rebrá i klenbové pásy) so slabšími (nesúcimi len priečne rebrá). Neskôr tento rozdiel zmizol.

Varianty oporného systému
-------------------------

Vonkajší oporný systém dómu v Miláne
* **baziliky** - vedľajšie lode sú nižšie ako hlavná loď, priestor medzi stenou hlavnej lode a opornými piliermi je prekonaný jedným alebo viacerými opornými oblúkmi, často zospodu zdobenými kružbami. Baziliky sú zvyčajne trojloďové, boli stavané aj baziliky päťloďové (Miláno, Kolín nad Rýnom). Väčšina gotických katedrál je bazilikálneho typu.
* **halové (sieňové) kostoly** - vedľajšie lode sú rovnako vysoké ako hlavná loď. Tlak hlavnej klenby je zvedený na stĺpy alebo piliere stojace volne vo vnútornom priestore stavby. Oporné oblúky chýbajú. Obvyklé sú trojloďové haly, stavané boli i päťloďové (Erfurt).
* **dvojloďové kostoly** - špeciálny typ, ktorý vznikol v južných Čechách za vlády Rožmberkovcov. Priestor tvoria dve súbežné lode, zaklenuté na centrálne stĺpy alebo piliere. Oporné oblúky chýbajú.
* **jednoloďové (sálové) kostoly** - oporné piliere sú vtiahnuté do múrov, oporné oblúky chýbajú.
* **centrálné stavby** - sú zaklenuté na stredný pilier; typickým príkladom sú rôzne kláštorné kapitulné siene.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Opěrný systém na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Oporný systém (architektúra)**
Súradnice: 55°12′00″S 34°15′00″V﻿ / ﻿55,20000°S 34,25000°V﻿ / 55.20000; 34.25000

**Viazma** (rus. Вязьма) je mesto v Rusku, administratívne centrum Viazemského okresu, nachádzajúceho sa vo východnej časti Smolenskej oblasti. V roku 2005 v meste žilo 56 500 obyvateľov. Viazma je významnou železničnou križovatkou na trati Moskva — Smolensk a Ržev — Kaluga.

Mesto sa nachádza na rieke Viazme, 175 km od Smolenska, vo Viazemskej vrchovine, kde rieka Viazma prudko mení smer toku z juhu na severozápad.

Dejiny
------

Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1239, no mesto bolo osídlené už podstatne skôr. Začiatkom 15. storočia mesto obsadili litovské vojská, no v roku 1494 ju získalo moskovské kniežatstvo. Tí mesto prestavali na vojenskú pevnosť, z ktorej do dnešných dôb zostala už len jedna veža.

Počas vlády Ivana Hrozného patrilo mesto od roku 1565 k opričnine. Počas obdobia smuty v okolí mesta prepuklo niekoľko roľníckych povstaní, po útoku poľských vojsk mesto prechádzalo niekoľkokrát z rúk do rúk. V roku 1612 Viazma poslala oddiel do vojska Dimitrija Požarského. Okolo roku 1630 cár Michail Fiodorovič nariadil postaviť nové opevnenia. Do roku 1632 bola postavená nová pevnosť - veľké dolné mesto.

Od 21. októbra 1654 do 10. februára 1655 bola Vjazma krátko sídlom cára Alexeja Michailoviča, ktorý sa kvôli epidémii nevrátil do Moskvy zo Smolenska.

22. októbra 1812 počas Napoleonovho vpádu do Ruska pri meste v bitke cárske jednotky porazili ustupujúce napoleonské vojská. Koncom 19. storočia sa Viazma stala veľkým obchodným mestom.

Cez druhú svetovú vojnu bolo mesto 7. októbra 1941 obsadené Nemcami. Počas bojov predchádzajúcich útoku na Moskvu bolo obkľúčené v okolí mesta veľké množstvo sovietskych vojsk. Oslobodené bolo 12. marca 1943 jednotkami Západného frontu (oddiely 5. a 33. armády) počas rževsko-viazemskej operácie.

Partnerské mestá
----------------

* BLR  Orša, Bielorusko

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Viazma**
**Hliniskový potok** je potok na Spiši, v južnej časti okresu Spišská Nová Ves. Je to pravostranný prítok Železného potoka, meria 2,8 km a je tokom VII. rádu.

Prameň
------

Tečie vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Knola, kde pramení na SSZ svahu Javora (1 087,6 m n. m.), priamo pod sedlom Grajnár, v nadmorskej výške približne 1 015 m n. m.

Opis toku
---------

Od prameňa tečie najprv smerom na VSV, podteká cestu II. triedy č. 533 a pokračuje na severovýchod katastrálnym územím obce Hnilčík. Na strednom toku vytvára výrazný oblúk prehnutý na východ, stáča sa na sever a tečie západným úpätím vrchu Hlinisko (990,4 m n. m.), podľa ktorého je pomenovaný. Na dolnom toku priberá ľavostranný prítok prameniaci južne od osady Štolvek a severovýchodným smerom preteká osadou Zimná Dolina. Napokon ešte podteká cestu II. triedy č. 546 a na území obce Hnilčík ústi v nadmorskej výške cca 760 m n. m. do Železného potoka.

Referencie
----------

1. ↑   *Názvy vodných tokov* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-02-21]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-02-21]. Dostupné online.
3. ↑   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-02-21]. Dostupné online.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Železného potoka |
| --- |
| *Železný potok* → *Hnilec* → *Hornád* → *Slaná* → *Tisa* → *Dunaj* |
| 
* Borsučí potok
* Čiernohorský potok
* Hliniskový potok
* Ráztoka
* **Železný potok**

 |
Súradnice: 48°07′46″S 17°06′22″V﻿ / ﻿48,129544°S 17,10607°V﻿ / 48.129544; 17.10607

Sídlo na Einsteinovej v Bratislave
**Privatbanka, a. s.** je prvá špecializovaná banka na Slovensku. Vznikla v roku 2005 transformáciou Banky Slovakia. Privatbanka sa zameriava na privátne bankovníctvo. Ponúka aj služby korporátneho (firemného) ako aj individuálneho bankovníctva. Vlastníkom banky je skupina Penta.

Privátne bankovníctvo je služba, v rámci ktorej privátna banka poskytuje klientovi systematickú správu jeho finančných prostriedkov. Cieľom individuálne zostavenej investičnej stratégie je efektívne zhodnotenie a dlhodobé zveľadenie majetku klienta. Banku v kontakte s klientom zastupuje privátny bankár, špecializovaný osobný poradca klienta. Je to profesionál, ktorý má prehľad vo finančných produktoch, dokonale pozná svojich klientov a jeho potreby a na základe ich poznania pripravuje pre klienta najvhodnejšiu investičnú stratégiu. V súčasnosti ich v Privatbanke pôsobí 14. 

Okrem ústredia, a ďalšej pobočky v Bratislave má banka pobočky a zastúpenia v Banskej Bystrici, Brezne, Dunajskej Strede, Košiciach, Nitre, Prešove, Prievidzi, Trenčíne, Trnave a Žiline.  Banka od roku 2009 podniká aj na českom trhu. Zastúpenie má v Prahe.

Referencie
----------

1. ↑   *História banky* [online]. Bratislava: Privatbanka, [cit. 2011-04-16]. Dostupné online.
2. ↑   *Orgány banky* [online]. Bratislava: Privatbanka, [cit. 2011-04-16]. Dostupné online.
3. 1 2 3 4 5 6 7   *Privatbanka 2009* [online]. Bratislava: Privatbanka, [cit. 2011-04-16]. Dostupné online.
4. ↑   *Akcionári* [online]. Bratislava: Privatbanka, [cit. 2011-04-16]. Dostupné online.
5. 1 2   *Kontakt* [online]. Bratislava: Privatbanka, [cit. 2011-04-16]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

*
Pentagón
**Pentagón** (angl. The Pentagon) je päťuholníková stavba slúžiaca ako sídlo Ministerstva obrany Spojených štátov amerických. Leží za hranicami hlavného mesta Washingtonu v meste Arlington na území štátu Virgínia. Je to najväčšia budova sveta s rozlohou 620,000 m2

11. septembra 2001, presne 60 rokov potom, čo budovu začali stavať, unesené lietadlo linky American Airlines Flight 77 narazilo do západnej strany Pentagónu a zabilo 189 ľudí, medzi nimi päť únoscov, 59 ďalších ľudí na palube lietadla a 125 ľudí v budove.

Pentagón je považovaný za symbol amerického vojenstva, takže sa slovo často používa nie v pôvodnom význame, ale ako označenie pre ministerstvo („Pentagón rozhodol…", „Pentagón vyhlásil…"). Je to jedna z najväčších stavieb sveta. Stavba bola začatá 11. septembra 1941 a dokončená 15. januára 1943.

Referencie
----------

1. ↑   *Pentagon Memorial Dedication* [online]. DefenseLink.mil. Dostupné online.
2. ↑  Pentagon groundbreaking occurred on September 11, 1941

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pentagón (USA)**
Súradnice: 49°11′39″S 20°17′52″V﻿ / ﻿49,19405°S 20,297783°V﻿ / 49.19405; 20.297783

**Kežmarské Žľaby** (poľ. Kieżmarskie Żłoby, nem. Kesmarker Tränke, maď. Késmárki Itató) sú neveľká osada na Slovensku a jedno z katastrálnych území mesta Vysoké Tatry. Nachádzajú sa nad Cestou slobody, medzi Tatranskými Matliarmi a Tatranskou Kotlinou.

Názov osady
-----------

Názov osady vznikol skôr, ako tu boli postavené prvé budovy. Súvisí s pasením kežmarských stád dobytka na niekdajších mestských pozemkoch v dolinách Bielej vody a Zeleného plesa. Pôvodne mal pomiestny charakter a nie miestny význam.

História
--------

Prvou budovou bola kežmarská mestská horáreň, ktorú postavili v roku 1885, v ktorej dočasne poskytovali aj turistické nocľahy. O tri roky neskôr postavili jednoduchý zrubový hotel, neskôr s niekoľkými vedľajšími budovami. Osada bola súčasťou mesta Kežmarok do roku 1947, kedy ju od Kežmarku oddelili a začlenili do novovzniknutého mesta Vysoké Tatry. V roku 1933 časť osady vyhorela. Po druhej svetovej vojne jestvujúce stavby upravili a v roku 1995 novostavbu rozšírili pre potreby rekreačného strediska školskej mládeže a popri dvoch starších horárňach vyrástli nové budovy Štátnych lesov TANAPu. Dnes bývalé rekreačné stredisko školskej mládeže je premenené na rekreačné zariadenie Odborového zväzu pracovníkov školstva a vedy na Slovensku CROCUS. Poskytuje stravovacie a ubytovacie služby počas celého roku.

Referencie
----------

1. ↑  Bohuš Ivan: Od A po Z o názvoch Vysokých Tatier, vydali Štátne lesy TANAPu, Tatranská Lomnica, 1966, ISBN 80-967522-7-8

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kežmarské Žľaby**

Externé odkazy
--------------

* Kežmarské Žľaby

Galéria
-------

* Odborárske rekreačné stredisko Odborárske rekreačné stredisko
* Prevádzková budova Štátnych lesov TANAPu Prevádzková budova Štátnych lesov TANAPu
* Kežmarské Žľaby Kežmarské Žľaby

| * z
* d
* u
Časti mesta Vysoké Tatry (15) |
| --- |
| 
* Dolný Smokovec
* Horný Smokovec
* Kežmarské Žľaby
* Nová Polianka
* Nový Smokovec
* Podbanské
* Starý Smokovec
* Štrbské Pleso
* Tatranská Kotlina
* Tatranská Lesná
* Tatranská Lomnica
* Tatranská Polianka
* Tatranské Matliare
* Tatranské Zruby
* Vyšné Hágy

 |  |
**OS X Server** (predtým **Mac OS X Server**) je serverová verzia operačného systému OS X spoločnosti Apple Inc.. OS X Server, rovnako ako bežný OS X, vychádza z UNIX-u a je založený na technológiách, ktoré Apple získalo kúpou spoločnosti NeXT Computer. Serverová verzia operačného systému obsahuje aplikácie umožňujúce administrátorom spravovať funkcie systému ako napr. e-mail alebo prevádzkovanie webových služieb, spravovať siete počítačov Mac a PC a poskytovať služby ako zdieľanie tlačiarní a súborov a administráciu užívateľov.

Mac OS X Server obsahuje technológie open source a proprietárne aplikácie spoločnosti Apple pre administráciu a doplnkové služby.

Verzie
------

Prvou verziou systému OS X Server bol OS X Server 1.0 založený na Rhapsody 5.1, hybride systémov OPENSTEP spoločnosti NeXT a Mac OS 8.5.1. Grafické prostredie pripomínalo viac OPENSTEP s emulačnou vrstvou pre pôvodné aplikácie OS X. Nasledujúce verzie systému vydané od roku 2001 už boli založené na OS X.

* OS X v10.1 (21. máj 2001)
* OS X v10.1 (25. september 2001)
* OS X v10.2 (24. august 2002)
* OS X v10.3 (24. október 2003)
* OS X v10.4 (29. apríl 2005)
* OS X v10.5 (26. október 2007)
* OS X v10.6 (28. august 2009)
* OS X v10.7 (20. júl 2011)

Referencie
----------

1. ↑  PATEL, Nilay. Apple officially renames Mac OS X to OS X, drops the 'Mac'. *The Verge*, February 16, 2012. Dostupné online [cit. 2012-02-21].

Externé odkazy
--------------

* Apple - OS X Server (v angličtine)
**Kfar Vradim** (hebr. כפר ורדים, dosl. *Dedina ruží*) je sídlo nachádzajúce sa v Severnom dištrikte v Izraeli. Bolo založené roku 1984. Roku 2004 malo 5500 obyvateľov.

Poloha
------

Kfar Vradim sa nachádza na sever od mesta Ma’alot-Taršicha a asi 14 km od hraníc s Libanonom. Neďaleko sa nachádzajú aj mestá Naharja (20 km) a Karmi’el (16 km).

Vznik
-----

Zakladateľ obce, Stef Wertheimer, chcel vybudovať priemyselné mesto s vysokou životnou úrovňou. Kfar Vradim vniklo ako najprv ako osada s 50-100 rodinami, ktoré zo začiatku nemali elektrinu ani vodu. Prvé rodiny, ktoré sa tu usídlili, boli zväčša pracovníci firmy ISCAR Metalworking, ktorú vlastnil Stef Wertheimer, zameranej na výrobu kovových čepelí a náradia na rezanie. Pretože izraelská vláda spočiatku odmietala osadu uznať za sídlo, neposkytovala jej finančnú pomoc - to sa však neskôr zmenilo.

Podnebie
--------

Najvyššie teploty v Kfar Vradim v lete sú 38 °C, ale v januári-februári môže teplota klesnúť aj pod -2 °C.Bežná teplota sa pohyuje okolo 10 °C - 15 °C v zime, 28 °C - 32 °C v lete. Zvyčajne je relatívne sucho. Má vnútrozemské klimatické podmienky.

Doprava
-------

Kfar Vradim má pravidelné autobusové spojenie (denne okrem soboty) s mestami Ma’alot-Taršicha (linky 82,12), Karmi’el (linka 12) a Naharja (linka 43).
**Superskalárna architektúra** (**superskalarita**) je v informatike jedným zo spôsobov zvyšovania výkonu procesora. Superskalarita umožňuje v jednom takte spracovať viac strojových inštrukcií zároveň, pretože niektoré časti procesora sú duplikované, napríklad matematický koprocesor (FPU) alebo aritmeticko-logická jednotka (ALU). Od viacjadrových procesorov sa superskalarita líši tým, že je zväčšený počet iba niektorých častí procesora.

Po prečítaní strojovej inštrukcie a jej dekódovaní rozhodne riadiaca jednotka, či je možné vykonať nasledovnú strojovú inštrukciu paralelne k práve spracovávanej predchádzajúcej inštrukcii. Ak áno, je jej vykonaním poverená v tú chvíľu nepoužitá duplikovaná časť procesora (napríklad druhý matematický koprocesor). Paralelné spracovanie nie je možné, ak nasledujúca inštrukcia pracuje s výsledkom predchádzajúcej strojovej inštrukcie, pretože v takom prípade je nutné počkať, až je predchádzajúca inštrukcia dokončená. O maximalizáciu efektu superskalarity sa stará prekladač, ktorý v rámci optimalizácie poskladá inštrukcie vo vhodnom poradí (reorganizáciu môže však vykonávať aj sám procesor) tak, aby nebolo nutné čakať.

U superskalárneho procesora dochádza k paralelizácii na úrovni (prúdu) strojových inštrukcií, ktoré za sebou nasledujú (to je odlišnosť od viacjadrových procesorov, ktoré spracúvajú súčasne inštrukcie z niekoľkých samostatných procesov alebo vlákien).

Superskalárne procesory obvykle používajú aj zreťazenie, avšak obidve techniky sú navzájom odlišné a nezávislé.

Pozri aj
--------

* Pipelining
* Vlákno (angl. Thread)
* Paralelné programovanie

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Superskalární architektura na českej Wikipédii.*
**Úpa** je rieka vo východných Čechách. Je to ľavostranný prítok Labe, má dĺžku 78,7 km, zaberá povodie s plochou 513,1 km² a v ústí dosahuje priemerný prietok 6,99 m³/s. Najvýznamnejšími prítokmi sú z ľavej strany Malá Úpa, Lysečinský potok, Trutina (Babský potok), Ličná, Rtyňka, Olešnice a z pravej strany Zelený potok, Maršovka, Válovický potok. 
Rieka preteká cez Pec pod Sněžkou, Horní Maršov, Svobodu nad Úpou, Mladé Buky, Trutnov, Úpice a Českú Skalicu.

Tok rieky
---------

Pramení v Krkonošiach na Bílé louce severne od Studničnej hory, na západných svahoch Sněžky v blízkosti česko-poľskej štátnej hranice v nadmorskej výške 1 432 m n. m. Po obec Horní Maršov tečie juhovýchodným smerom, odtiaľ k mestu Mladé Buky na juh, k Trutnovu potom opäť na juhovýchod. Na území mesta sa najprv stáča k severovýchod, následne na juh až juhojuhovýchod. Medzi mestami Úpice a Česká Skalice tečie severojužným smerom výrazne zvlneným korytom cez tzv. Babiččino údolí. Za Českou Skalicou už pokračuje k ústiu juhozápadným smerom. Do Labe ústi pri meste Jaroměř v nadmorskej výške 250 m n. m.

Úpa je najvyššie prameniacou riekou v Česku. V pramennej oblasti prekonáva prevýšenie takmer 400 metrov Horním a Dolním úpským vodopádom k tzv. Úpskej jame. Cez Obří dol a Bukové údolí sa dostáva do letoviska Pec pod Sněžkou. Nad obcou Horní Maršov opúšťa územie národného parku Krkonoše, pod mestom Svoboda nad Úpou aj geomorfologický celok Krkonoše a vstupuje do celku Krkonošské podhůří, konkrétne podcelku Mladobucká vrchovina. Pri najväčšom meste na svojom toku, Trutnove, vstupuje do podcelku Trutnovská pahorkatina, pri osade Havlovice potom do podcelku Kocléřovský hřbet a tu preteká spomenutým údolím Babiččino údolí, v ktorom strávila svoje detstvo Božena Němcová a situovala sem dej známeho diela Babička. Pri obci Zblov je časť vody odvádzaná kanálom do vodnej nádrže Rozkoš. Na dolnom toku zároveň vstupuje do geomorfologického celku Orlická tabule.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Úpa**
**OIKOYMENH** (gr. približne „obývaný svet"; názov je písaný veľkými písmenami gréckej alfabety; čítaj *Oikúmené*) je pražské občianske združenie a vydavateľstvo teologickej, religionistickej a predovšetkým filozofickej literatúry.

Vzniklo z pôvodnej samizdatovej edície vytvorenej v 70. rokoch 20. storočia. Od roku 1991 začalo oficiálne vydávať knihy ako edícia v rámci *Institutu pro středoevropskou kulturu a politiku* (ISE), osamostatnilo sa v roku 1996. Predsedom je filozof Pavel Kouba, výkonným tajomníkom bol Aleš Havlíček.

Vydavateľstvo sa systematicky venuje vydávaniu prekladov autorov ako je napr. Platón, cirkevní otcovia, z novších potom Martin Heidegger alebo Mircea Eliade. Svoje štúdie tu vydali napr. Filip Karfík, Lenka Karfíková alebo Ladislav Hejdánek. Vychádzajú tu tiež zborníky z konferencií, rad *Dějiny filosofie* (v roku 2007 cena *Magnesia Litera*) a súborné dielo Jana Patočku.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku OIKOYMENH na českej Wikipédii.*
**Olbiades** alebo **Olbiadés** (starogr. *Ολβιάδης* – *Olbiadés*) bol grécky maliar v 3. storočí pred Kr.

Olbiades, maliar z Atén, tvoril v 1. polovici 3. stor. pred Kr. Zo starovekých autorov sa o jeho maľbe (nástennej) zmienil len Pausanias, ktorý uvádza, že sa nachádzala v priestoroch aténskeho buleutérionu (radnice): „*...Olbiades potom (zobrazil) Kallippa, ktorý viedol Aténčanov k Termopylám, aby zabránili Galom vpadnúť do Grécka*"

Galovia (Kelti) vpadli do Macedónie a Grécka v roku 279 pred Kr. a dostali sa až k Delfám.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Olbiades*
2. 1 2  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 674. (po nemecky)
3. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 28.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 24.
**Strategická hra** alebo **stratégia** je žáner počítačových hier. Základ úspechu je logické myslenie a zmysel predvídavosti.

Hlavné typy stratégií sú:

Ťahové
*Turn-Based* alebo ťahové stratégie majú podobu šachovej partie, kde nezáleží na tom, ako dlho hráč rozmýšľa, ale na správnosti rozhodnutí. Delia sa na jednotlivé kolá, ktoré väčšinou ukončuje hráč.
*Napríklad: Heroes of Might & Magic, Civilization, Total War*
Realistické
*Real-time* alebo stratégie odohrávajúce sa v reálnom čase (často označované aj skratkou *RTS*) sú väčšinou oveľa zložitejšie než ťahové. Keďže hra prebieha neustále, tento typ stratégií je najakčnejší zo všetkých. Poväčšine hráč stavia základňu, vyrába v nej bojové či stavebné jednotky, odráža útoky a plní ciele misie.
*Napríklad: Warcraft, Age of Empires, Command & Conquer, Caesar, Blitzkrieg*
Záchranárske
Záchranárske stratégie prebiehajú v reálnom čase. Úlohou hráča je veliť záchranárskym jednotkám (hasiči, policajti, zdravotníci a i.) a riešiť tak vzniknuté krízové situácie (živelné pohromy, požiare, havárie, teroristické útoky a pod.). Úspešnosť hráča sa určuje podľa počtu zachránených životov, počtu zatknutých zločincov, príp. hodnoty ochráneného majetku. Tieto hry zaznamenali prudký vývoj najmä v súčasnosti a pomerne rýchlo si získali obľubu hráčov.
*Napríklad: Emergency 3, Emergency 4, Fire Department*
Obchodno-budovateľské
Obchodné a budovateľské stratégie sa zväčša odohrávajú v reálnom čase. Za úlohu má hráč budovať mesto a budovy, alebo obchodom rozširovať svoj majetok. Nepriateľom sa stáva čas, nedostatok peňazí či občasné pohromy, ktoré môžu zničiť hráčov majetok.
*Napríklad: Tycoon, Sim City*
**Stratón** alebo **Stratonikos** (starogr. Στράτων, Στρατόνικος – *Stratón, Stratonikos*) bol olympijský víťaz v rokoch 68 a 64 pred Kr.

Stratón, syn Korrhagua z Alexandrie, dosiahol olympijské víťazstvá v zápasení a pankratiu na 178. hrách v roku 68 pred Kr. a podľa starovekého autora Claudia Aeliana sa v niektorej z týchto disciplín sa presadil i na 179. olympijských hrách v roku 64 pred Kr. a tiež aj na celogréckych hrách v Nemei, Isthmii a Delfách. V starovekom Grécku sa víťaz všetkých štyroch hier nazýval *periodonikés* (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili *periodos* (pravidelný obeh). Každé štvorročné obdobie sa nazývalo olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické.

Olympijské víťazstvá Stratóna zo 178. hier sú uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Dvojnásobný olympijský triumf Stratóna zo 178. hier zaznamenal aj Pausanias: „*V týchto záznamoch totiž je, že počas sto osemdesiatej ôsmej olympiády si v tom istom dni odniesol víťazstvo v pankratiu a v zápasení alexandrijský Stratón. Alexandriu založil v kanóbskom ústí Nílu Alexandros, syn Filippov, a bolo tam údajne ešte skôr neveľké mestečko Rhakótis."* Pausanias tiež uvádza, že neďaleko mesta Aigion postavili pre zápasníka Stratóna stĺporadie, aby tam cvičil.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 5,21,9.
2. 1 2  Eusebios, *Kronika* 2,193.
3. ↑  Claudius Aelianus, *Varia Historia*, 4,15.
4. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 363.
5. ↑  Josef Šusta. *Dějepisectví*. Praha : Nákl. Historického klubu, 1933. S. 9.
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 409.
7. ↑  Pausanias, *Periégésis tés Hellados*, 7,23,5.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
Vlajka UPU
**Svetová poštová únia**, zriedkavejšie prekladané ako **Univerzálna poštová únia** alebo (vzhľadom na starší názov organizácie nevhodne) **Všeobecná poštová únia** (skratka **UPU**, angl. Universal Postal Union, franc. Union postale universelle) je medzinárodná organizácia, ktorá koordinuje poštové politiky medzi členskými krajinami, a teda svetový poštový systém. Každá členská krajina súhlasí s rovnakou sadou podmienok na zabezpečenie medzinárodných poštových záväzkov. Sídlo UPU je vo švajčiarskom Berne, Európska rada UPU sídli v Bratislave. Založená bola 9. októbra 1874 v Berne pod názvom *Všeobecná poštová únia*, od roku 1878 má súčasný názov.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Svetová poštová únia**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka

  


| * z
* d
* u
 Organizácia Spojených národov (OSN) |
| --- |
| Dejiny | Charta OSN | Flag of the United Nations |
| Členovia | Členské štáty ·  Pozorovatelia |
| Systém OSN | Valné zhromaždenie ·  Bezpečnostná rada ·  Ekonomická a sociálna rada ·  Úrad generálneho tajomníka ·  Poručenská rada ·  Medzinárodný súdny dvor |
| Programy, fondy a agentúry | FAO ·  IAEA ·  ICAO ·  ILO ·  IPCC ·  ITU ·  UNCTAD ·  UNDCP ·  UNDP ·  UNEP ·  UNESCO  ·  UNFIP  ·  UNFPA ·  UNHCR ·  UNHRC ·  UN-HABITAT ·  UNICEF ·  UNRWA ·  UPU ·  WFP ·  WHO ·  WMO |
| Rezolúcie OSN | Valného zhromaždenia ·  Bezpečnostnej rady |
Stratus
**Stratus** (skratka St), po slovensky **sloha** alebo **vrstva**, je nízko položený oblak. Nachádza sa vo výškach do 3 000 metrov so základňou nižšie ako 2 000 metrov. Ak tento oblak leží na zemi, hovoríme o hmle. Má vzhľad beztvarej sivej vrstvy, cez ktorú môžeme, v závislosti od hrúbky, rozoznať ostré obrysy Slnka a Mesiaca. Pozostáva výlučne z vodných kvapôčok obsahujúcich 0,05 až 0,5 gramu na kubický meter. Vo vnútri stratu neexistuje kolmý pohyb vzduchu a preto nemôže spôsobiť dážď, sneženie, či krupobitie. Niekedy však z neho mrholí, alebo padá prachový sneh. Stratus sa často tvorí v noci za dobrého počasia, najmä nad vodou. Ráno, keď stúpne teplota, rýchlo sa rozplýva a vyparujú sa z neho kvapky vody. Typický frontálny stratus sa vytvára pozdĺž teplých frontov, kde je teplý a stabilný vzduch pomaly nadvihovaný chladnejším vzduchom. Tento oblak predpovedá zrážky spolu s cirostratom a altostratom, zjavuje sa až potom, ako sa vytvoria predchádzajúce dva oblaky. Stratus potom nadväzuje na nimbostratus (dažďová sloha).

Známe podtypy
-------------

* Stratus fractus - potrhané mraky a ich fragmenty
* Stratus translucidus - priesvitný oblak, cez ktorý vidno Slnko a Mesiac
* Stratus opacus - veľmi hustý mrak, cez ktorý nemožno vidieť Slnko a Mesiac

| * z
* d
* u
Oblaky |
| --- |
| Extrémne vysoké oblaky | 
* Perleťový oblak
* Nočné svietiace oblaky

 |  |
| Vysoké oblaky | 
* Cirus (Ci)
* Cirus uncinus
* Cirus Kelvin-Helmholtz colombia
* Cirostratus (Cs)
* Cirokumulus (Cc)
* Pileus
* Contrail

 |
| Stredné oblaky | 
* Altostratus (As)
* Altostratus undulatus
* Altokumulus (Ac)
* Altocumulus undulatus
* Altocumulus castellanus
* Altocumulus lenticularis

 |
| Nízke oblaky | 
* Hmla
* Stratus (St)
* Nimbostratus (Ns)
* Kumulus (Cu)
* Cumulus humilis (Cu)
* Cumulus mediocris (Cu)
* Stratokumulus (Sc)
* Arcus (Roll)
* Fractus
* Tuba
* Shelf
* Stenový oblak

 |
| Oblaky s vertikálnym vývojom | 
* Kumulonimbus (Cb)
* Cumulonimbus arcus
* Cumulonimbus capillatus
* Cumulonimbus incus
* Cumulonimbus calvus
* Cumulonimbus mammatus
* Cumulus congestus
* Cumulus castellanus
* Pyrokumulus
* Pyrokumulonimbus

 |


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o ZemiPortál slnečná sústava |
**Prirodzený jazyk** alebo **ľudský jazyk** je jazyk používaný spoločnosťou, ktorý slúži na komunikáciu. Je založený na artikulovaných zvukoch a zreteľnej gramatickej stavbe. Vznikol v priebehu vývoja ľudskej existencie. Opakom je umelý jazyk.

Podľa Čermáka (2007, s. 14) je prirodzený jazyk *„predovšetkým možnosť (opakovateľnej) komunikácie medzi aspoň dvoma partnermi, založenej na systéme, ktorý je komplexný, dynamický a ktorý umožňuje svoje znaky podľa daných pravidiel kombinovať."* 

Prirodzený jazyk existuje minimálne v dvoch modalitách: audio-orálny jazyk (hovorený jazyk) a vizuálno-motorický jazyk (posunkový jazyk), a to navzdory tomu, že používateľov hovoreného jazyka je väčšina, a že sa ľudia ako druh špecificky vyvíjali k tomu, aby mohli komunikovať pomocou hlasového ústroja (Slánska Bímová - Okrouhlíková, 2008, s. 46).

Referencie
----------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* ČERMÁK, F. Jazyk a jazykověda. 3. vyd. Praha : Univerzita Karlova, 2007. ISBN 978-80-246-0154-0.
* SLÁNSKA BÍMOVÁ, P. – OKROUHLÍKOVÁ, L. Rysy přirozených jazyků. Český znakový jazyk jako přirozený jazyk. Lexikografie. Slovníky českého znakového jazyka. 2. vyd. Praha : ČKTZJ, 2008. ISBN 978-80-87153-91-8.
**Raketový ťahač** je zariadenie vybavené zásobníkom pohonných hmôt a raketovým motorom (zvyčajne niekoľkokrát reštartovateľným) a slúži na dopravu užitočného nákladu medzi orbitálnymi dráhami alebo k vesmírnym objektom (k Mesiacu, k planétam či vesmírnym staniciam). Raketový ťahač je často považovaný za súčasť nosnej rakety, avšak nemá nič spoločné s nosnou raketou. Obsahuje vlastný navigačný a riadiaci systém vďaka čomu dokáže vykonávať veľmi zložité manévre. Ťahače po dosiahnutí cieľa (tzv. vyhorenie) sú často navádzane na dráhy, ktoré vedú k ich zániku v zemskej atmosfére alebo v prípade dopravy medziplanetárnych sond tak, aby sa vylúčilo ohrozenie cieľa pozemskými baktériami (odkloní sa od kolíznej dráhy).

V praxi je možné stretnúť sa s viacerými výrazmi označujúcimi raketový ťahač. Často sa používa horný/vrchný stupeň rakety alebo aj **vesmírny ťahač**. O správnosti používania týchto výrazov by bolo možné dlho polemizovať, ale jednoznačný záver by sa pravdepodobne nikdy nenašiel.

Zoznam raketových ťahačov
-------------------------

* Centaur
* Breeze (Briz)
* Breeze-M (Briz-M)
* Blok-D
* Blok-DM
* Inertial Upper Stage (IUS)
* Star-48B


|  |  |
| --- | --- |
|  | Kozmonautický portál |
Okres Szeghalom
**Szeghalomský okres** (maď. *Szeghalomi járás*) je okres v Békešskej župe v juhovýchodnom Maďarsku. Sídlom okresu je od roku 2013 mesto Szeghalom.

Poloha
------

Okres sa rozkladá vo Veľkej maďarskej nížine. Nadmorská výška je zhruba 80–85 m. Územím pretekajú rieky Körös a Beretty.

Sídla
-----

Okres je tvorený štyrmi mestami a tromi dedinami. Prehľad je uvedený v tabuľke, kde počet obyvateľov je k 1. januáru 2012:

| Meno | Typ obce | Počet obyvateľov |
| --- | --- | --- |
| Szeghalom | Okresné mesto | 9 115 |
| Füzesgyarmat | Mesto | 5 665 |
| Körösladány | Mesto | 4 582 |
| Vésztő | Mesto | 6 680 |
| Bucsa | Dedina | 2 055 |
| Kertészsziget | Dedina | 379 |
| Körösújfalu | Dedina | 537 |

V okrese v januári 2012 žilo spolu 29 013 ľudí. Tí tu pracujú hlavne v poľnohospodárstve (ovocie, pšenica, kukurica) a v živočíšnej výrobe.

Dopravné spojenie
-----------------

Okresom prechádza predovšetkým hlavná cesta č. 47, ktorá spája oblasť sa župným mestom Békešská Čaba na JZ a s mestom Debrecín na SV. Oblasť je tiež pretkaná železničnými traťami.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Okres Szeghalom na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Szeghalomský okres |
| --- |
| 
* Bucsa
* Füzesgyarmat
* Kertészsziget
* Körösladány
* Körösújfalu
* Szeghalom
* Vésztő

 |

| * z
* d
* u
Békešská župa |
| --- |
| 
* Békešskočabiansky okres
* Békéssky okres
* Gyomaendrődsky okres
* Gyulský okres
* Mezőkovácsházsky okres
* Orosházsky okres
* Sarkadský okres
* Sarvašský okres
* Szeghalomský okres

 | Poloha Békešskej župy |
**Viliam Záborský** (\* 9. október 1920, Vráble – † 5. február 1982, Praha) bol slovenský herec, pedagóg a recitátor.

Životopis
---------

V roku 1938 ako študent bratislavského gymnázia získal 2. cenu v celoštátnej recitačnej súťaži. Po maturite v roku 1940 študoval na Filozofickej fakulte bratislavskej Univerzity Komenského a súčasne na Hudobnej a dramatickej akadémii. Od roku 1940 bol členom Činohry SND. Výrazným spôsobom sa podieľal na vytváraní profilu prvej slovenskej divadelnej scény. Bol tiež vynikajúci recitátor - jeden zo zakladateľov slovenského recitačného umenia. Recitoval na mnohých festivaloch (Hviezdoslavov Kubín, Neumannove Poděbrady), v rozhlase i televízii. V televíznych inscenáciách vytvoril veľké postavy napr. v Hviezdoslavovej *Hájnikovej žene* (1971). 

Významná je aj jeho pedagogická činnosť - v rokoch 1944-1950 učil na bratislavskom konzervatóriu, od roku 1950 na Vysokej škole múzických umení V rokoch 1952-1953 bol vedúcim katedry herectva. V roku 1963 získal akademický titul docenta a v roku 1969 titul profesor. Od roku 1966 do roku 1972 bol dekanom Činohernej a bábkarskej fakulty VŠMU. V slovenskom filme nedostal väčšiu príležitosť. 

Systematicky sa venoval umeleckej reči a jej výskumu. Je autorom vysokoškolskej učebnice *Výslovnosť a prednes*.

V roku 1966 dostal titul zaslúžilý umelec a v roku 1973 titul národný umelec.Ako prvý dostal slovo na zraze Anti-charty.

Filmografia
-----------

* 1948: *Bílá tma* ("Pedant")
* 1948: *Vlčie diery* (partizán François)
* 1949: *Katka* (referent osobného oddelenia Jožko)
* 1950: *Priehrada* (farár)
* 1952: *Mladé srdcia* (ing. Barčík)
* 1953: *Pole neorané* (Magát)
* 1955: *Štvorylka* (Lálik)
* 1955: *Žena z Vrchov* (Ondrej Kedro)
* 1956: *Čisté ruky* (Molčan)
* 1957: *Posledná bosorka* (richtár)
* 1957: *Štyridsaťštyri* (Jančiarik)
* 1959: *Dom na rázcestí* (Karol Kortan)
* 1959: *Muž, ktorý sa nevrátil* (Malatinský)
* 1960: *Prerušená pieseň* (nemecký major)
* 1962-1963: *Jánošík I-II* (dráb Zubor)
* 1963: *Ivanov* (Borkin)
* 1965: *Smrť prichádza v daždi* (Fojtík)
* 1967: *Rok na dedine* (M. Chvojka)
* 1977: *Advokátka* (dr. Grznár)
* 1977: *Bludička* (staviteľ Zumbach)

Autoritné údaje: * GND: 119505517
* ISNI: 0000 0000 5540 1638
* NK ČR: mzk2003208195
* SNK: 146738
* VIAF: 77127077
Súradnice: 48°08′28″S 17°06′15″V﻿ / ﻿48,141156°S 17,104057°V﻿ / 48.141156; 17.104057

**Medzierka** bola ulica v Bratislave zhruba od roku 1490 do roku 1970. Názov Medzierka dostala v roku 1921.

Bola paralelná s ulicou Vydrica, úzka a krátka, plnila funkciu časti mestského opevnenia. Ležala oproti bývalej židovskej synagóge pri vyústení dnešnej Panskej ulice na bývalom Rybnom námestí.

V roku 1490 sa uvádza priekopa, 1558 dom, 1601 5 domov, 1605 mreže, ktoré ju oddeľovali od Židovskej ulice, 1650 dane, 1663 rybár, 1699 štvrťový hajtman, 1759 záhrada.

V roku 1761/1762 mala 93 obyvateľov, 1775 7 domov a 14 domácností.

Ako zamestnania sa v roku 1775 uvádzajú obuvník, povozník, sluha, krajčír, výrobca pušného prachu, lodník, obchodník, farbiar hodvábu, studniar a hudobník Jančera.

Vyústením na Rybné námestie prebiehala mýtna čiara. V roku 1880 tu bolo 8 domov, čím sa ukončila výstavba ulice.

Zanikla v spojitosti s asanačnými prácami pri výstavbe nájazdu na Most SNP okolo roku 1970.

Referencie
----------

1. ↑  HORVÁTH, Vladimír. *Bratislavský topografický lexikon*. 1. vyd. Bratislava : Tatran, 1990. 403 s. ISBN 80-222-0229-0. S. 183.
Súradnice: 57°33′S 25°24′V﻿ / ﻿57,550°S 25,400°V﻿ / 57.550; 25.400

**Valmiera** je mesto v Lotyšsku, cca 107 km severovýchodne od hlavného mesta Riga a 50 km od hraníc s Estónskom. Mesto leží na oboch brehoch rieky Gauja. V roku 2006 mala Valmiera 26 861 obyvateľov.

História
--------

Valmiera a jej okolie je jedným z najdlhšie osídlených oblastí Lotyšska. Archeologické nálezy stanovujú vek osídlenia na približne 7000 rokov pred Kr. Valmiera je prvýkrát spomínaná ako mesto v kronikárskom zázname z roku 1323. Skutočné založenie mesta sa odohralo minimálne 40 rokov predtým, keď veľmajster Livónskeho rádu Wilken von Endorp dal postaviť hrad (*Wolmar*) a kresťanský kostol na brehoch rieky Gauja. Valmiera bola členom hanzy od 14. do 16. storočia. Zapojenie do hanzy povzbudilo výmenu tovaru a zvýraznilo dôležitosť mesta.

Počas Veľkej severnej vojny bola Valmiera zničená a vypálená v roku 1702. Dejiny mesta sa zhodujú s dejinami severného Livónska.

Dnes
----

Valmiera je dnes de facto kultúrne a administratívne centrum regiónu Vidzeme. Je to jediné mesto v oblasti, ktoré má profesionálne divadlo, *Valmieras teātris*, ktoré bolo založené v roku 1919. 
Mesto je významné priemyselné centrum severného Lotyšska. Dominantné odvetvia vo Valmiere sú potravinársky priemysel (mlieko, mäso a obilie), výroba sklolaminátu, spracovanie dreva a výroba nábytku.

Demografia
----------

1. januára 2006 v meste žilo 26 861 obyvateľov. Pozoruhodne vysoký je podiel Lotyšov, ktorí tvoria štyri pätiny obyvateľov mesta, kým v celom Lotyšsku je to len okolo 59 %. 

| Demografia Valmiery 2006 |
| --- |
|  |  |  |  |  |
| Lotyši |    | 81,0 % |
| Rusi |    | 13,2 % |
| Bielorusi |    | 2,0 % |
| Poliaci |    | 1,0 % |
| Ostatní |    | 2,8 % |
|  |

Partnerské mestá
----------------

* Germany  Halle , Nemecko, 1994
* Denmark  Høje-Taastrup, Dánsko, 1995
* France  Marly, Francúzsko, 1992
* Russia  Pskov, Rusko, 2001
* Sweden  Solna, Švédsko, 1991
* Estonia  Viljandi, Estónsko, 1992
* Poland  Zduńska Wola, Poľsko, 2002

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Valmiera**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Valmiera na anglickej Wikipédii.*

  


| * z
* d
* u
Rajóny a mestá Lotyšska |
| --- |
| Mestá | 
* Daugavpils
* Jelgava
* Jūrmala
* Liepāja
* Rēzekne
* Riga
* Ventspils

 |
| Rajóny (do roku 2009) | 
* Aizkraukle rajons
* Alūksne rajons
* Balvi rajons
* Bauska rajons
* Cēsis rajons
* Daugavpils rajons
* Dobele rajons
* Gulbene rajons
* Jēkabpils rajons
* Jelgava rajons
* Kraslava rajons
* Kuldīga rajons
* Liepāja rajons
* Limbaži rajons
* Ludza rajons
* Madona rajons
* Ogre rajons
* Preiļi rajons
* Rēzekne rajons
* Rīga rajons
* Saldus rajons
* Talsi rajons
* Tukums rajons
* Valka rajons
* Valmiera rajons
* Ventspils rajons

 |
Lietadlá J-21 v múzeu juhoslovanského letectva
Lietadlá J-21 na leteckej show v Ľubľane
**Soko J-21 Jastreb** je bojové a prieskumné lietadlo, navrhnuté a skonštruované v bývalej Juhoslávii. Ide o jednomiestny prúdový stroj, ktorý bol odvodený z prvého juhoslovanského prúdového lietadla G-2 Galeb. J-21 Jastreb bol vyvinutý ako náhrada za Republic F-84 Thunderjet, ktorý bol najpoužívanejším stíhacím bombardérom juhoslovanského letectva až do roku 1967.

Konštrukcia
-----------

Pohonnú jednotku tvorí jeden motor Viper Mk531, ktorý bol vyrábaný na základe licencie s Rolls-Royce. Trup lietadla je skonštruovaný z hliníkovej zliatiny. Pomerne hrubé krídla poskytujú dostatok miesta pre palivové nádrže a hlavný zaťahovací podvozok, i keď mierne zhoršujú letové vlastnosti stroja. Podvozok s nízko-natlakovanými pneumatikami umožňuje lietadlu operovať aj z neupravených vzletových plôch. V porovnaní s Galebom má Jastreb zosilnenú konštrukciu, vďaka čomu môže uniesť viac zbraní ako jeho predchodca. Okrem troch guľometov Browning AN/M3 kalibru 12,7 mm, umiestnených v nose lietadla, je J-21 schopný niesť až 800 kg ďalšej výzbroje. Na 8 závesníkoch môže mať zavesené bomby, rakety alebo prídavné palivové nádrže.

Operačné nasadenie
------------------

### Vojny v Juhoslávii

Dňa 28. februára 1994, narušilo šesť lietadiel J-21 a dve J-22 Oraos bezletovú zónu nad Bosnou, aby bombardovali Novi Travnik. V tom čase hliadkovali v oblasti americké stíhačky F-16. Dvaja piloti J-22 si po bombardovaní všimli americké F-16, letiace nad nimi. Ihneď opustili oblasť a prízemným letom sa dostali do Chorvátska, kam ich americkí piloti nemohli prenasledovať. Na zvyšok skupiny lietadlá F-16C zaútočili a štyri stroje sa im podarilo zostreliť. K trom zostrelom došlo za pomoci tepelne navádzaných rakiet Sidewinder a jeden za pomoci strely AMRAAM.

Používatelia
------------

* Bosna a Hercegovina  **Bosna a Hercegovina**
* Líbya  **Líbya**

**Bývalí používatelia**

* Juhoslávia  **Juhoslávia**
* Zair  **Zair**

Špecifikácie
------------

### Technické údaje

* **Posádka**: 1 pilot
* **Dĺžka**: 10,88 m
* **Rozpätie**: 15,56 m
* **Výška**: 3,64 m
* **Nosná plocha** : 19,43 m²
* **Maximálna vzletová hmotnosť**: 5 100 kg
* **Pohonná jednotka**: 1 × BMB (Rolls-Royce/Bristol Siddeley) Viper Mk 531
* **Ťah**: 13,32 kN

### Výkony

* **Maximálna rýchlosť**: 820 km/h
* **Preletový dolet**: 1 520 km s 2 prídavnými palivovými nádržami
* **Dostup**: 12 000 m
* **Stúpavost**: 21 m/s
* **Preťaženie**: + 8/- 4 g

### Výzbroj

* 3 kanóny Browning AN/M3 kalibru 12,7 mm
* 8 externých závesov – s nosnosťou do 800 kg
	+ **Rakety:**
		- 6x VRZ-157 kalibru 127 mm
	+ **Bomby:**
		- 2x 250 kg

Referencie
----------

1. ↑  USAF F-16s shoot down 4 Serb attack aircraft
2. ↑  Soko J-1 Jastreb

|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |
Historický znak Dolného Sliezska
**Dolné Sliezsko** (nem. *Niederschlesien*, pol. *Dolny Śląsk,* lat. *Silesia Inferior*) je severozápadná časť Sliezska. Dolné Sliezsko bolo rovnako ako Horné Sliezsko obývané Silingami, ktorý patrili k väčšej časti vandalskej skupiny z germánskej vetvy. Istý čas toto územie patrilo pod Veľkomoravskú ríšu a po jej rozpade na istý čas zostalo spojené s českými krajinami. Potom však pripadlo na krátku chvíľu Poľsku a vtedy Sliezsku vládol rod Piastovcov, ktorý pochádzali zo Sliezska. Neskôr sa Dolné Sliezsko dostalo pod správu Krajín Koruny českej a spolu s nimi po bitke na Bielej hore pod habsburskú vládu.

Prelomovým obdobím pre Dolné Sliezsko bolo obdobie Sliezskych vojen, v ktorých stratila Habsburská monarchia väčšinu Sliezska v prospech Pruska. Dolné Sliezsko patrilo Prusku až do roku 1945, kedy bolo na základe Postupimskej dohody pridelené Poľsku.

Pozri aj
--------

* Sliezsko
* Dolnosliezske vojvodstvo
* Horné Sliezsko
* Sliezske vojny
* Vroclav

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dolní Slezsko na českej Wikipédii.*