**Lucius Accius** (170 pred Kr. Pisaurum – † 86 pred Kr.) alebo **Lucius Attius** bol rímsky autor tragédií a vzdelanec. Autor niekoľkých odborných pojednaní.

Život
-----

Accius sa narodil v Pisaure v Umbrii (dnes Pesaro) ako syn prepustenca. Začal tvoriť okolo roku 140 pred Kr. od roku 120 pred Kr. bol významným členom kolégia básnikov (*collegium poetarum*). Jeho dátum smrti je neistý, ale dožil sa vysokého veku, pretože Cicero, ktorý sa narodil roku 106 pred Kr. spomína, že s ním viedol rozhovor o literatúre.

Podľa dochovaných anekdot bol na staré kolená Accius vážený ale márnomyseľný starec. Údajne požadoval, aby mu v sídle kolégia bola vztýčená kolosálna socha, hoci sám bol drobnej postavy. S Acciom sa spája aj úslovie *oderint dum metuant* (Nech ma nenávidia, len nech sa ma boja), ktoré s obľubou používal cisár Caligula.

Dielo
-----

### Dráma

Lucius Accius sa preslávil ako autor početných dramatických diel. Zachovali sa názvy a zlomky o rozsahu asi 700 veršov z približne 50 tragédii. Vytvoril tiež dve praetexty: *Brutus*, ktorá sa zaoberala vyhnaním Tarquinia Superba z Ríma a založením republiky, a *Decius* (tiež nazývaná *Aeneadae*), ktorá pojednávala o obeti Publia Decia Musa v Bitke pri Sentine (295 pred Kr.).

Väčšina z jeho tvorby bola napodobením alebo voľným prekladom gréckych tragikov, obzvlášť Aischyla, Euripida a Sofokla. Acciovou obľúbenou témou bola Trójska vojna a osud potomkov Pelopa. Najstaršia z jeho hier bola pravdepodobne tragédia *Atreus*.

U Accia oceňovali antickí kritici silu a živelnosť jazyka a čistotu myšlienok. Jeho súčasník, satirik Lucilius, si ho doberal pre vznešený štýl.

### Vedecké práce

Accius sa pokúšal presadiť niektoré zmeny v zapisovaní latinského jazyka a jeho gramatike tak, aby písaná podoba jazyka vernejšie zodpovedala jeho výslovnosti. Z navrhovaných zmien sa uchytili len niektoré. Z doby, kedy Accius tvoril, je napríklad doložené písanie dvojitých samohlások (*aa*) s významom dlhej samohlásky (*á*), aj keď sa od takéhoto zápisu neskôr upustilo.

* *Didascalica* (Didaktické návody) – najmenej 9 kníh, ktoré sa nezachovali. Accius sa v nich zaoberal latinským jazykom. Práve v ňom vystúpil s ortografickými zmenami v latinčine. Boli písané zmesou prózy a poézie.
* *Pragmatica* (Právnické pokyny) – dochoval sa z nich jediný trochejský septenár. Obsahom mohli byť literárno-teoretické otázky.
* *Praxidicus* (Praktické rady) – pravdepodobne práca venovaná roľníctvu.

### Menšie diela

* *Sotadicorum liber* (Kniha sotádejských veršov) – básne v sotádejskom verši vydal aj Ennius, čo naznačuje Acciovu snahu byť pokračovateľom veľkého básnika.
* *Annales* (Anály) – opäť dielo, ktoré sa svojim názvom odvoláva na Ennia. Na rozdiel od jeho *Annales*, ktoré boli historickým dielom, Acciova skladba predstavovala skôr veršovaný kalendár pojednávajúci o významných sviatkoch a prírodných javoch. Básnické dielo pozostávalo z najmenej 27 kníh písaných v hexametri.
* *Parerga* (Vedľajšie dielo) – báseň s roľníckou tematikou podľa vzoru Hesioda. Zložená v jambických senároch.

Referencie
----------

1. 1 2  Accius, Lucius. In:  *Encyclopaedia Beliana*. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 37.

Zdroje
------

* CONTE, Gian Biagio. *Dějiny římské literatury*. Preklad Dagmar Bartoňková et al. Vyd. 1. Praha : KLP, 2003. 790 s. ISBN 80-85917-87-4.

Autoritné údaje: * BnF: 118855676
* GND: 118500368
* ISNI: 0000 0001 0864 2532
* LCCN: n80125819
* NK ČR: jn19990210007
* VIAF: 4905872
* WorldCat: lccn-n80125819