recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Súradnice: 49°36′48″S 18°36′13″V﻿ / ﻿49,6132°S 18,6037°V﻿ / 49.6132; 18.6037

**Šindelná** (1 003 m n. m.) je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad Řekou, približne 7 km juhozápadne od Třinca. Patrí do CHKO Beskydy.

Poloha
------

Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Smrčinsko-čepelský hřbet. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a zasahuje na katastrálne územie mesta Třinec a obce Řeka. Najbližším sídlom je na západnom úpätí situovaná Řeka, východne sa nachádza Tyra, severne mesto Třinec a juhozápadne Morávka.

Opis
----

Šindelová leží v hrebeni, ktorý vedie z vrchu Kalužný (993 m n. m.) severozápadným smerom cez Smrčinu (1 015 m n. m.) na Javorový (1 032 m n. m.). Západne sa nachádza Godula (737 m n. m.), Ropička (918 m n. m.) a Príslop (945 m n. m.), južne Velký Lipový (990 m n. m.), Ropice (1 083 m n. m.), Smrčina (1 015 m n. m.) a Kalužný, východne Ostrý (1 044 m n. m.), Žďár (741 m n. m.) a Kozinec (751 m n. m.) a severne Malý Javorový (948 m n. m.), sedlom oddelený Javorový (1 032 m n. m.) a Gutský vršek (741 m n. m.). Masív patrí do povodia Olše, kde vodu odvádza zo západnej časti Ropičanka a z východnej potok Tyra. Na vrchol vedie značený turistický chodník od chaty na Malom Javorovom.

### Výhľady

Súvislý lesný porast hrebeňa neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou však možno pozorovať najmä okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, ojedinele aj Malú Fatru, Kysucké, Oravské a Sliezske Beskydy, ojedinele i Hrubý Jeseník.

Prístup
-------

* po  modrej turistickej značke:
	+ zo severu z rázc. Třinec-Guty-Rucki cez Malý Javorový
	+ od juhu z rázc. Ropice, rozcestí
* po  zelenej turistickej značke:
	+ od západu z Řeky cez Gutské sedlo, odtiaľ po  žltej
	+ od severovýchodu z Oldřichovic cez Malý Javorový

Referencie
----------

1. 1 2 3   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-02]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-04-02]. Dostupné online.
3. ↑  Zeměměřický úřad. *Geoprohlížeč* [online]. ags.cuzk.cz, [cit. 2023-04-02]. Dostupné online.
4. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-02]. Dostupné online.
5. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-04-02]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Moravsko-sliezske Beskydy
* Zoznam vrcholov v Moravsko-sliezskych Beskydách

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej trase
Otočný žeriav s vysokým stĺpom (kladivový)
Otočný stožiarový žeriav (Derrick)
Otočný vežový žeriav
**Otočný žeriav** je typ žeriava, ktorý prepravuje bremená prevažne otáčaním výložníka okolo zvislej osi. Ak je výložník pevný, manipulačná dráha žeriava je časť kružnice. Ak je výložník sklopný, alebo sa po ňom môže pohybovať žeriavová mačka manipulačný priestor je výsek kruhu, alebo medzikružia.

Druhy otočných žeriavov
-----------------------

### Stĺpové žeriavy

* *otočný žeriav s pevným stĺpom* - tento žeriav má stĺp pevne uložený v základovej doske. Výložník býva so stálym vyložením a môže sa otáčať o 360°.
* *otočný žeriav s nízkym stĺpom* - môže mať šikmý výložník so stálym vyložením, alebo vodorovný s mačkou.
* *otočný žeriav s vysokým stĺpom* (kladivový) - tieto žeriavy sa používajú v prístavoch, lodeniciach a podobne, kde je potrebná veľká dopravná výška. Stĺp ihlanovej, alebo hranolovej konštrukcie je zakotvený v betónovom základe. Výložník je buď pevný, alebo sa môže sklápať. Vo vnútri sa pohybuje mačka, po hornej strane sa môže pohybovať ďalší točnicový žeriav. Silueta žeriava má tvar kladiva, preto sa tak aj nazýva (angl. *hammerhead crane*).

### Stožiarové žeriavy

Tieto žeriavy sa nazývajú aj *Derricky*. Nosný stĺp je v spodnej časti osadený guľovou plochou, ktorá umožňuje výkyvy stĺpa. V hornej časti je otočné ložisko s vencom ku ktorému sa prichytáva 4 až 12 kotviacich lán, alebo kotviace vzpery. K spodnej časti nosného stĺpa je sklopne prichytený výložník. Sklopenie sa ovláda lanom pripojeným na druhom konci výložníka, prechádzajúcim cez vrchol nosného stĺpa k bubnu navijaka. Nosný stĺp aj s výložníkom je možné natáčať okolo zvislej osi.

### Vežové žeriavy

Vežové žeriavy majú štíhlu vysokú vežu priečkovej konštrukcie a nastaviteľný výložník s mačkou. tieto žeriavy sa najčastejšie používajú ako stavebné.

### Portálové žeriavy

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Portálový žeriav*
Niektoré portálové žeriavy majú na portálovom moste uložený otočný žeriav. 

### Konzolové žeriavy

Niektoré konzolové žeriavy, ktoré nemajú pojazd a ich základňa je prichytená k stĺpu, alebo stene haly umožňujú tiež otáčanie výložníka. Ide väčšinou o halové, alebo dielenské žeriavy používané vo výrobe, pri montáži, alebo opravách. Po výložníku sa môže pohybovať visutá mačka.

Zdroje
------

DVOŘÁK, Rudolf, a kol. *Stroje. Pre 3. ročník SPŠS.*. Bratislava : Nakladateľstvo Alfa, n.p. 1970. 312 s.
**Dismutácia** je matematický pojem, ktorý modeluje intuitívnu predstavu takého preusporiadania súboru vecí, po ktorom neostane ani jedna vec na svojom pôvodnom mieste. Formálne je dismutácia množiny {\displaystyle A} definovaná ako taká jej permutácia, ktorá nemá pevný bod.

Napríklad, existuje 6 rôznych permutácií trojprvkovej množiny {A,B,C}. Sú to

{\displaystyle \textstyle \left({A \atop A}{B \atop B}{C \atop C}\right),\left({A \atop A}{B \atop C}{C \atop B}\right),\left({A \atop B}{B \atop A}{C \atop C}\right),\left({A \atop B}{B \atop C}{C \atop A}\right),\left({A \atop C}{B \atop A}{C \atop B}\right),\left({A \atop C}{B \atop B}{C \atop A}\right).}
Ale iba 2 z nich sú dismutácie. Konkrétne

{\displaystyle \textstyle \left({A \atop B}{B \atop C}{C \atop A}\right),\left({A \atop C}{B \atop A}{C \atop B}\right).}

Počet dismutácií
----------------

Podobne ako v prípade permutácii, aj počet rôznych dismutácií danej množiny závisí iba od počtu jej prvkov. Napríklad:

* Prázdna, čiže 0-prvková množina, má práve jednu dismutáciu. Je to prázdne zobrazenie, ktoré ničomu nič nepriradí a teda nemôže mať ani pevný bod.
* Jednoprvková množina nemá žiadnu dismutáciu. Jediná jej permutácia je totiž identita a jej pevným bodom je každý prvok, na ktorom je definovaná.
* Už uvedený príklad ukazuje, že existujú dve dismutácie trojprvkovej množiny.

Vo všeobecnosti možno počet dismutácií {\displaystyle !n} ľubovoľnej {\displaystyle n}-prvkovej množiny vypočítať pomocou rekurentného vzťahu

{\displaystyle !\,n=\textstyle (n-1)\left(!\,(n-1)+!\,(n-2)\right)}
s počiatočnou podmienkou {\displaystyle !0=1} a {\displaystyle !1=0}. Číslo {\displaystyle !n} sa nazýva subfaktoriál čísla {\displaystyle n}. Subfaktoriály celých čísel od 0 po 13 tvoria postupnosť

1, 0, 1, 2, 9, 44, 265, 1854, 14833, 133496, 1334961, 14684570, 176214841, 2290792932, ...

Pozri aj
--------

* Permutácia
**Dezomorfín** (iné názvy: **6-deoxy-7,8-dihydromorfín**, **7,8-dihydro-6-dezoxymorfín**, **dezormorfín**, **dihydrodezoxymorfín**, **Permonid**; ľudovo: **krokodíl**; medzinárodne *Deso(r)morphine*) je silno návykové opioidné narkotikum vyrábané z kodeínu. Na zvýšenie účinku dezomorfínu sa pridáva k destilátu aj skvapalnený bután, jód, acetónové riedidlo, červený fosfor či kyselina chlorovodíková. Jeho užívanie vedie k odpadávaniu tkaniva až na kosť a pomerne rýchlo vedie k smrti.

Dejiny
------

Dezomorfín je jedna z modifikácií morfínu. Pôvodne mal slúžiť v lekárstve ako náhrada morfínu, nikdy však nenašiel široké využitie, a to napriek svojej nízkej cene a svojím účinkom (je približne osemkrát silnejší ako morfín).

Výskumníci koncom 30. rokov získali pri pokusoch niekoľko farmakologicky účinných látok, najsľubnejšími z nich boli dezomorfín (USA) a metadón (Nemecko). V pokusoch so zvieratami sa však preukázalo, že dezomorfín má síce rýchlejší a silnejší analgetický účinok ako morfín, ale účinok lieku trvá iba 2-4 hodiny, a veľmi rýchlo dochádza k drogovej závislosti.

Názov
-----

Obchodný názov je Permonid (Švajčiarsko), vyrobený pred niekoľkými desaťročiami firmou Roche .

Meno krokodíl je podľa výzoru pokožky narkomana, ktorý túto drogu berie. Vďaka toxickým nečistotám, ktoré krokodíl obsahuje, sa po čase koža začína lúpať v kusoch, obnažuje tkanivo až na kosť a nastáva gangréna, pri ktorej je nutná amputácia končatín.

Rusko
-----

Dezomorfín upútal pozornosť v r. 2010 v Rusku vďaka dostupnosti látok, z ktorých sa vyrába. Na získanie kodeínových tabliet v Rusku nie je potrebný recept, skvapalnený bután sa používa v náplniach do zapaľovača, acetónové riedidlo, kyselina chlorovodíková a jód sú v predaji, červený fosfor je možné získať zo škatuliek od zápaliek.

Sociálna nebezpečnosť
---------------------

Ľahká dostupnosť, nízka cena a časté predávkovanie robí túto drogu veľmi nebezpečnou. Je veľmi rýchlo návyková a po prepadnutí závislosti ľudia "hnijú" zaživa - na tele sa objavia zle sa hojace rany a drogovo závislí zväčša nežijú dlhšie ako jeden a pol roka od získaní návyku. 

Prudko sa zvyšuje percento závislých na dezomorfíne z celkového počtu drogovo závislých, a táto droga sa začína šíriť z Ruska do strednej a západnej Európy.

Referencie
----------

1. 1 2  zákon č. 139/1998 Z. z. o omamných látkach, psychotropných látkach a prípravkoch
2. 1 2 3  vyhláška ministerstiev zdravotníctva a spravodlivosti z 1. júna 1967 (57/1967 Zb.), ktorou sa vykonáva vládne nariadenie o jedoch a iných látkach škodlivých zdraviu
3. ↑  *Desomorphin* Pharmawiki.

Externé odkazy
--------------

* KLEKNER, Radim. *Mladé Rusy žere krokodil, levná náhražka heroinu* [online]. Centrum.cz, 2011-07-18T09:45+02:00, [cit. 2012-07-30]. Dostupné online. (po česky)
* HAMMER, Michal. *"KROKODIL" nebezpečná droga z Ruska* [online]. Policie ČR, 14.11.2011, [cit. 2015-12-01]. Dostupné online.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Дезоморфин na ruskej Wikipédii a Desomorphine na anglickej Wikipédii.*
Obec Glencoe
**Glencoe** (gaelsky: *Gleanna Comhann)* je hlavnou obcou v údolí Glen Coe, Lochaber v Škótskej vysočine. Rozkladá sa na severozápadnej strane údolia, na južnom brehu rieky Coe pri ústí do Loch Leven (slanovodné rameno Loch Linnhe). 

Výraz Glencoe Village je v pomerne nový, ale osídlenie v údolí Glencoe je historické, pretože obec sa nachádza v blízkosti miesta masakru klanu MacDonaldovcov klanom Campbellovcov v roku 1690, na príkaz kráľa Viliama III. Obec zaberá plochu údolia v minulosti známeho ako Carnoch. Ešte aj dnes sa delí na Horný Carnoch a Dolný Carnoch.

Na konci obce, neďaleko kamenného mosta, sa nachádza malá nemocnica, bez pohotovostných služieb (najbližšia je vo Fort William). V Glencoe Village sa nachádza malý obchod (momentálne sieť Nisa), kostol, historické múzeum, pošta, horská služba, početné kvalitné ubytovanie bed and breakfast a malá základná škola. Nachádza sa tu aj niekoľko reštauračných zariadení, vrátane Carnoch Restaurant v obci, a Clachaig Inn pri začiatku údolia. Glencoe je tiež obľúbeným miestom pre dovolenky s vlastným stravovaním, s mnohými chatami a chalupami, ktoré sú k dispozícii na týždenný a víkendový prenájom. Takisto v obci, ale pri A82 je situované Glencoe Visitor Center, prevádzkované National Trust for Scotland. Toto moderné návštevnícke centrum (postavené v roku 2002) zahŕňa kaviareň, obchod a informačné centrum.

Obec sa nachádza v grófstve Argyll, hoci táto časť Argyll dnes leží v kraji Highland.

Obec sa nachádza na mieste masakru v Glencoe. Je obklopená veľkolepou horskou scenériou a obľubujú ju turisti aj horolezci. Bolo ju možné vidieť vo viacerých filmoch, napríklad v Harry Potter a väzeň z Azkabanu.

Vo fiktívnom životopise Jamesa Bonda, ktorý Ian Fleming zahrnul do *Žiješ len dvakrát*, poznamenáva, že sa narodil škótskemu otcovi, Andrewovi Bondovi z Glencoe.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Glencoe**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Glencoe, Highland na anglickej Wikipédii.*
**Jennifer Warnes** (\* 3. marec 1947, Seattle, Washington) je americká country-popová speváčka, producentka a pesničkárka, ktorá pochádza z Anaheimu v Kalifornii. Je známa svojou interpretáciou skladieb, ktoré napísala spolu s ďalšími hudobníkmi, ako aj svojou tvorbou filmových soundtrackov.

Je blízkou priateľkou a spolupracovníčkou Leonarda Cohena. Za svoje piesne k filmom bola štyrikrát nominovaná na Oscara, z čoho trikrát vyhrala, a prekonala tak aj Franka Sinatru. Medzi víťazné piesne patrí „It Goes Like It Goes" (1979) z filmu *Norma Rae*, „Up Where We Belong" (1982) z filmu *Dôstojník a džentlmen* a „(I've Had) The Time of My Life" (1987) z filmu *Hriešny tanec*.

Speváčka spolupracovala s mnohými ďalšími umelcami, medzi ktorých patrí napríklad Bill Medley, Joe Cocker, Randy Newman alebo John Cale.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jennifer Warnes na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 139756055
* GND: 134550978
* ISNI: 0000 0000 7366 2348
* LCCN: n91120146
* NK ČR: xx0205368
* VIAF: 56804007
* WorldCat: lccn-n91120146
Turul v meste Tatabánya
**Turul** je maďarský mytologický tvor. Podobá sa na dravého vtáka a rôzni autori jeho výzor prirovnali k orlovi, sokolovi a jastrabovi. Podľa povesti pred veľmi dlhou dobou, kedy maďarské kmene bývali ďaleko na východe, princezná Emese mala sen. V sne sa jej do spálne zniesol ohromný dravec Turul a zmocnil sa jej ako ženy. Ráno sa zobudila a rozprávala svojmu otcovi sen. O 9 mesiacov neskôr sa jej narodil syn, ktorému dala meno Álmos (z maď. álom - sen, álmos - chlapec pochádzajúci zo sna). Bolo predpovedané, že Álmos privedie svoj ľud do novej vlasti, ale on sám ju nikdy neuvidí. Jedného dňa Álmos videl na oblohe svojho otca Turula, smerujúceho smerom na západ. Zburcoval svoj ľud a nasledoval svojho otca a ľud nasledoval Álmosa. Až došli na úpätie Karpát, za ktorými sa rozkladala nová vlasť Maďarov. Na svahoch Álmos umiera a vedenie preberá jeho syn Arpád, ktorý svojich bojovníkov a ich ženy bezpečne prevedie na druhú stranu hôr, do Karpatskej kotliny.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Turul**
**Oderské vrchy** je menšie pohorie na Morave, ktoré je súčasťou geomorfologického celku Nízky Jeseník. Nachádza sa na rozhraní Olomouckého a Moravsko-sliezského kraja a veľkú časť jeho rozlohy zaberá vojenský výcvikový priestor Libavá. Najvyšším vrchom je Fidlův kopec, ktorý dosahuje nadmorskú výšku 680 m n. m.

Geomorfológia
-------------

Pohorie patrí do geomorfologického celku Nízky Jeseník a jeho povrch vytvára náhornú plošinu s priemernou nadmorskou výškou okolo 546 m n. m. Územie s rozlohou 287 km² bolo v roku 1994 vyhlásené za *Přírodní park Oderské vrchy* s výskytom bukových a smrekových porastov. Územie tiež patrí do chránenej vtáčej oblasti *Natura*.

Vodstvo
-------

Oderskými vrchmi prebieha rozvodnica Dunaja a Odry. Na svahoch Fidlovho kopca pramení rieka Odra, ktorá odvodňuje severnú časť pohoria do Baltského mora. Potoky z južnej časti sú prítokmi Moravy, ktorá patrí k úmoriu Čierneho mora.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Oderské vrchy na českej Wikipédii.*
**William Allingham** (\* 19. marec 1824, Ballyshannon, Írsko – † 18. november 1889, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol írsky básnik.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine manažéra miestnej banky anglického pôvodu. Získal úrad vo svojom rodnom meste a do roku 1870, kedy odišiel do dôchodku, si udržal tiež niekoľko postov v Írsku a Anglicku. Potom sa stal šéfredaktorom *Fraser's Magazine*, ktorý redigoval v rokoch 1874 – 1879. V roku 1874 sa oženil s Helen Patersonovou, ktorá je známou pod menom po manželovi ako maliarka akvarelov.

Tvorba
------

V roku 1850 vydal zväzok básní *Poems*, po ktorom nasledoval *Day and Night Songs*, zväzok obsahujúci mnoho čarokrásnych básní, ktorý vyšiel v roku 1855. Allingham bol blízkym priateľom Dante Gabriela Rossettiho, ktorý doplnil jeho zbierku básní *Songs* ilustráciami. Jeho *Letters to Allingham (1854 – 1870)* boli v roku 1897 redigované Georgeom Birkbeckom Hillom. *Lawrence Bloomfield in Ireland*, jeho najambicióznejšie, hoci nie najúspešnejšie dielo, epická báseň opisujúca írske sociálne otázky, vyšla v roku 1864. V roku 1864 tiež vydal dielo *The Ballad Book*. Hoci jeho dielo nie je veľmi početné, vytvoril mnoho vynikajúcich lyrických a opisných básní. Jeho verše sú čisté, svieže a pôvabné. 

V roku 1907 vyšla kniha *William Allingham: a Diary*, redigovaná Allinghamovou manželkou a D. Radfordom, ktorá obsahovala mnoho zaujímavých spomienok na Alfreda Tennysona, Thomasa Carlylea a ďalších známych súčasníkov. Ulsterský básnik John Hewitt sa cíti silne ovplyvnený Allinghamom, a medzi jeho pokusy, ako oživiť Allinghamovu reputáciu, patrí i redigovanie a napísanie úvodu ku knihe *The Poems of William Allingham*  (Oxford University Press/ Dolmen Press, 1967)

Dielo
-----

* 1850 - *Poems*
* 1851 - *Day and Night Songs*
* 1864 - *Lawrence Bloomfield in Ireland*
* 1864 - *The Ballad Book*
* 1865 - *Fifty Modern Poems*
* 1877 - *Songs, Poems, and Ballads*
* 1883 - *Evil May Day*
* 1884 - *Blackberries*
* 1887 - *Irish Songs and Poems*
* 1893 - *Varieties in Prose*
* 1897 - *Letters to Allingham (1854 – 1870)*

Externé odkazy
--------------

* William Allingham na University of Toronto Libraries

Autoritné údaje: * BnF: 13567722m
* GND: 118644785
* ISNI: 0000 0001 0975 2020
* LCCN: n79144634
* VIAF: 56777098
* WorldCat: lccn-n79144634
**Koa slimákožravá** (*Coua delalandei*) bol vták z čeľade kukučkovité (Cuculidae) a rodu koa (*Coua*). Druh opísal Coenraad Jacob Temminck, holandský aristokrat a zoológ, v *Nouveau recueil de planches coloriées d'oiseaux* roku 1827 ako *Coccycus Delalandei*. Koa slimákožravá bola monotypickým druhom a nevytvárala poddruhy. Obývala dažďové lesy na ostrove Île Sainte-Marie nachádzajúcom sa pri východnom pobreží Madagaskaru. O výskyte na Madagaskare samotnom nie sú dôkazy; všetky známe exempláre pochádzajú len z Île Sainte-Marie.

Koa slimákožravá merala 56 – 57 cm s 30cm chvostom a 22cm krídlom. Sfarbenie bolo na chrbte prevažne lesklo modré, brucho bolo gaštanové a hruď mala biele sfarbenie. Čierny zobák meral 4,5 cm. Končatiny boli, rovnako ako zobák, čierne a priehlavok meral 7,1 cm. Sexuálny dimorfizmus sa nevyvinul. Druh bol obratný a na rozdiel od niektorých iných ostrovných vtákov mohol lietať. O niektorých návykoch tohto vtáka sa nezachovali informácie. Nie je napríklad známe ako sa rozmnožoval. Koa slimákožravá sa živila predovšetkým slimákmi, napríklad z rodu *achatina*. Ich tvrdú schránku rozbíjali tieto vtáky pomocou kameňov, ktoré slúžili ako nákova. Keď schránka praskla, mäkké telo vytiahli zobákom. Pokiaľ si zobáky umazali slizom, vždy si ich čistili. Koa slimákožravá sa ozývala zvukom „crouou" (na základe pozorovania v zajatí).

Pôvodný les ostrova Île Sainte-Marie bol vyrúbaný a vtáky boli navyše lovené. Došlo tiež k introdukcii nových predátorov. Medzi rokmi 1831 – 1832 bol vták veľmi vzácny a od roku 1834 nebol pozorovaný, hoci pochádzajú údajné správy o domorodcoch, ktorí vtáky lovili ešte v dvadsiatych rokoch 20. storočia. Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (IUCN) druh hodnotí ako vyhynutý (od 1994). Exempláre sú v múzeách v Leidene, New Yorku, Paríži, Londýne, Philadelphii, Cambridgi a Tanarive.

Referencie
----------

1. ↑   *Coua delalandei (Snail-eating Coua) - Avibase* [online]. avibase.bsc-eoc.org, [cit. 2018-06-03]. Dostupné online. (po anglicky)
2. 1 2 3   *Snail-eating Coua (Coua delalandei)* [online]. hbw.com, [cit. 2018-06-03]. Dostupné online.
3. 1 2 3  HUME, Julian P.; WALTERS, Michael. *Extinct Birds*. [s.l.] : A&C Black, 2012. 544 s. ISBN 978-1-4081-5861-6. (po anglicky)
4. 1 2  FULLER, Errol. *Extinct Birds*. [s.l.] : Facts on File, 1988. 256 s. ISBN 978-0-8160-1833-8. S. 154 – 155. (po anglicky)
5. ↑  PAYNE, Robert B.. *The Cuckoos*. [s.l.] : OUP Oxford, 2005. 644 s. ISBN 978-0-19-850213-5. S. 280 – 281. (po anglicky)
6. ↑   *Coua delalandei* [online]. iucnredlist.org, [cit. 2018-06-03]. Dostupné online. (po anglicky)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Koa slimákožravá**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Koa slimákožravá**


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Biologický portál |
**Paul Charles Morphy** (\* 22. jún 1837, New Orleans, Louisiana, USA – † 10. júl 1884, tamtiež) bol americký šachista, jeden z najslávnejších šachistov všetkých čias.

Pochádzal z bohatej plantážnickej rodiny, vyštudoval za advokáta. Šach sa naučil hrať, keď mal 10 rokov. Jeho výkonnosť rýchlo rástla a v 13tich rokoch už dokázal poraziť najlepších amerických šachistov.

Vo svojej dobe bol Morphy určite najuniverzálnejší šachista sveta. V jeho hre prevládal ostrý, kombinačný štýl, nebol však typický "šachový romantik", nehral útočne za každú cenu. Dokázal, v prípade potreby, pozične manévrovať a uspokojiť sa s výhodnou koncovkou. V tomto smere ďaleko predbehol dobu.

Počas svojej krátkej šachovej kariéry sa zúčastnil jediného turnaja, v New Yorku 1857. Turnaj sa hral vyraďovacím systémom, vo finále porazil Morphy Louisa Paulsena 5:1, =2. Okrem toho hrával iba zápasy a simultánky.

Po úspechu na turnaji v New Yorku pricestoval do Anglicka, s cieľom zohrať zápas s najlepším anglickým šachistom Howardom Stauntonom. Zápas sa však neuskutočnil, Staunton v tom čase už aktívne nehrával. Po odohratí niekoľkých víťazných zápasov sa presunul do Francúzska, kde okrem iných zápasov zohral aj zápas s Adolfom Anderssenom, považovaným za najlepšieho hráča na svete. Hralo sa na 7 vyhratých partií a morphy presvedčivo vyhral 7:2(=2). Druhý zápas s Anderssenom vyhral Morphy 4:1.

V roku 1859 sa vrátil do USA, kde sa mu dostalo nadšeného privítania. Po roku 1859 však Morphy hrával už iba zriedka. Počas občianskej vojny(1861 - 1865) žil najskôr na Kube a potom znovu vo Francúzsku. V tom čase sa uňho už prejavovali známky duševnej choroby. Paul Morphy zomrel 10. júla 1884.

* **Meek - Morphy**
* Mobile 1855
* Škótsky gambit, C44

* 1. e4 e5
* 2. Jf3 Jc6
* 3. d4 exd4
* 4. Sc4!? Sc5
* 5. Jg5? Jh6!
* 6. Jxf7!? Jxf7
* 7. Sxf7+ Kxf7
* 8. Dh5+ g6
* 9. Dxc5 d6
* 10. Db5 Ve8!
* 11. Db3+? d5
* 12. f3? Ja5
* 13. Dd3 dxe4
* 14. fxe4 Dh4+
* 15. g3 vxe4+
* 16. Kf2 De7
* 17. Jd2? Ve3!
* 18. Db5 c6!
* 19. Df1 Sh3!
* 20. Dd1 Vf8
* 21. Jf3 Ke8
* Biely sa vzdal.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Paul Morphy**

Autoritné údaje: * BnF: 124177139
* GND: 118784986
* ISNI: 0000 0000 6676 9497
* LCCN: n50006293
* NK ČR: jn20000701267
* VIAF: 42633954
* WorldCat: lccn-n50006293
**Paul Poupard** (\* 30. august 1930, Bouzillé, Francúzsko) je francúzsky kardinál, emeritný predseda Pápežskej rady pre kultúru.

Životopis
---------

Paul Poupard sa narodil v obci Bouzillé. Študoval v seminári v Beaupréau, na univerzite v Angers a napokon na jednej z najprestížnejších francúzskych univerzít na École pratique des hautes études v Paríži. Počas svojich štúdií získal doktoráty z histórie a teológie. Za kňaza bol vysvätený 18. decembra 1954. Po kňazskej vysviacke sa venoval akademickej a diplomatickej činnosti. Pôsobil vo francúzskej sekcii Štátneho sekretariátu v Rímskej kúrii, neskôr v rokoch 1972 – 1980 ako rektor Katolíckej univerzity v Paríži.

V roku 1979 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za parížskeho pomocného biskupa. Biskupské svätenie mu udelil parížsky arcibiskup, kardinál François Marty 6. apríla 1979. Zakrátko, v roku 1980 bol menovaný do kuriálnej pozície predsedu Sekretariátu pre neveriacich, ktorý bol neskôr, v roku 1988 premenovaný na Pápežskú radu pre kultúru. Pápež Ján Pavol II. ho 25. mája 1985 menoval za kardinála-diakona s titulárnym chrámom Sant'Eugenio. O jedenásť rokov neskôr, v súlade s tradíciou, sa mohol uchádzať o titulárny post kardinála-kňaza a bol mu zverený titulárny chrám Santa Prassede. Kardinál Poupard sa po úmrtí pápeža Jána Pavla II. v roku 2005 vzdal v súlade s kuriálnymi pravidlami svojho úradu, no bol v ňom vzápätí po konkláve, ktorého sa zúčastnil ako volič, opätovne potvrdený novým pápežom Benediktom XVI. V roku 2006 bol menovaný aj predsedom Pápežskej rady pre medzináboženský dialóg. Po dosiahnutí kánonického veku požiadal o uvoľnenie z plnených funkcií, čo pápež menovaním nástupcov urobil v roku 2007.

Zaujímavosti
------------

* Kardinál Poupard je plodný autor, jeho diela vyšli v mnohých jazykoch. Zároveň je držiteľom čestných doktorátov z viacerých svetových univerzít.

Referencie
----------

1. ↑   *Cardinals Created by John Paul II (1985)* [online].. Dostupné online. (anglicky)
2. ↑   *RINUNCE E NOMINE, 03.09.2007* [online].. Dostupné online. (taliansky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Paul Poupard**

Externé odkazy
--------------

* Profil v biografickom slovníku kardinálov
* Biografia na catholic-hierarchy.org

Autoritné údaje: * BnF: 11920467n
* GND: 123894115
* ISNI: 0000 0000 7357 8410
* LCCN: n82158490
* NK ČR: xx0023575
* VIAF: 56615102
* WorldCat: lccn-n82158490
Paul Landers
**Paul H. Landers** (\* 9. december 1964, Brest-Litovsk, Bielorusko) je nemecký hudobník, známy predovšetkým ako gitarista skupiny Rammstein.

* Výška: cca 172 cm
* Oči: zelené
* Znamenie: strelec
* Predchádzajúca skupina: Feeling B

Život
-----

Jeho rodné meno je Heiko Paul Hiersche. Niekde sa uvádza, že sa narodil v Nemecku. Je druhý najstarší člen v skupine Rammstein. Má dve deti. Chlapca Emila 1991 a dievča 2001. Keď bol malý, býval chvíľu v Moskve. Jeho otec je učiteľ jazykov. Jeho matka je Poľka a učí na špeciálnej škole. Paul sa učil od 12 do 13 rokov hrať na klavír. V dvadsiatich rokoch si vzal Nikki Landers. O dva roky neskôr sa s ňou rozviedol, ale nechal si meno Landers. Od roku 1983 až do roku 1993 vystriedal mnoho kapiel. Nejznámejšia však bola Feeling B. Bola to veľmi populárna Východonemecká punková skupina, známa aj z filmu „Flüstern und Schreien". Paul má rád skupiny Pantera, Metallica a Sex Pistols. Vie trošku rusky.

Autoritné údaje: * GND: 1138814342
* NK ČR: xx0202792
* VIAF: 60146285356315371315
Súradnice: 49°13′31″S 18°45′03″V﻿ / ﻿49,2253°S 18,7507°V﻿ / 49.2253; 18.7507

**Ulica P. O. Hviezdoslava** je frekventovaná ulica v Žiline, ktorá dopravne obsluhuje autobusovú aj železničnú stanicu.

Priebeh
-------

Začína na križovatke s ulicou Na Horevaží (Mestský okruh a cesta I/18) a po celej dĺžke kopíruje železničnú trať Žilina – Vrútky. Ľavú stranu až po križovatku s ulicou 1. mája lemujú priemyselné podniky, pravú priestory nákladnej železničnej stanice. Hlavný dopravný prúd k autobusovej aj železničnej stanici prichádza po ulici 1. mája. 

Na ulicu P. O. Hviezdoslava (neprejazdne) vyúsťuje i ulica D. Dlabača a Národná ulica, ktorá podchodom umožňuje prístup z pešej zóny k železničnej stanici. Ulicu i tu lemuje množstvo inštitúcií a obchodných prevádzok. Pokračuje súbežne so železnicou a končí na križovatke s ulicami Kálov, Kysucká a Sasinkova pri Sade SNP.

Pozri aj
--------

* Mestský okruh
* Zoznam ulíc a námestí v Žiline

Externé odkazy
--------------

* Fotogaléria na zilina-galery.sk

Zdroj
-----

* Ulica na mape mesta


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Žilinský portál |
**Skuodčina** je umelý jazyk, patriaci do fiktívnej **severnej skupiny slovanských jazykov** (existujúcich v rámci tézy o skupinách západo-, južno- a východoslovanských jazykov). Autorom skuodčiny je ruský lingvista Pavel Iosad. 

Skuodčina je spolu s inými umelými jazykmi časťou alternatívnej histórie Ill Bethisad, v ktorej sa nachádza na území Litvy.

Tento jazyk má pôvod v praslovanskom jazyku. Jeho používatelia sa do pobaltského regiónu dostali v druhej polovici štvrtého storočia po Kr. Do značnej miery boli ovplyvnení skorým pokrstením Rímom, prežívaním slovanskej mytológie a prisvojením niektorých baltských a ugrofinskych folklórnych prvkov.

Príklad: Uotet'ienooso (Otčenáš)

* 

```
O uotet'ie nooso millo uo niesieho jesi, oma iimien tuoje uonde suentuoje,
Oma priidie kaisarriiko tuojo,
Oma dielana sooue tuoja siemääl, kaako uo niesieho.
Daajo naamo uo dene seje nooso kad'uodennuoj laibo
I ostopuontii namo noosi dluogi, kaako ostopuoneme noosimo dluod'inikomo.
I ne uuedii naso uo tempotato, no ostuajo naso soluosto.
```
MasterCard SecureCode používa OTAC na potvrdenie identity používateľa
**Jednorazové heslo** (**OTP**), tiež známe ako **jednorazový PIN**, **jednorazový autorizačný kód** (**OTAC**) alebo **dynamické heslo**, je heslo, ktoré je platné iba pre jednu prihlasovaciu reláciu alebo transakciu v počítačovom systéme alebo inom digitálnom zariadení. OTP sa vyhýbajú niekoľkým nedostatkom, ktoré sú spojené s tradičnou (statickou) autentifikáciou založenou na hesle. Niekoľko implementácií zahŕňa aj dvojfaktorovú autentifikáciu tým, že zaisťuje, že jednorazové heslo vyžaduje ešte prístup k *niečomu inému, čo má osoba* (ako je malý prívesok na kľúče s integrovanou kalkulačkou OTP alebo čipová karta alebo špecifický mobilný telefón) alebo, niečo *čo človek pozná* (napríklad PIN).

Algoritmy generovania OTP zvyčajne využívajú pseudonáhodnosť alebo náhodnosť na generovanie zdieľaného kľúča alebo seed a kryptografické hašovacie funkcie, ktoré možno použiť na odvodenie hodnoty zo vstupu, ale nie naopak, a preto je pre útočníka ťažké získať údaje, ktoré boli použité ako vstup do hash funkcie. Je to potrebné, pretože inak by bolo ľahké predpovedať budúce OTP pozorovaním predchádzajúcich.

OTP boli diskutované ako možná náhrada za tradičné heslá, ako aj ich vylepšenie. Nevýhodou je, že jednorazové heslá môžu byť zachytené alebo presmerované a pevné tokeny sa môžu stratiť, poškodiť alebo byť ukradnuté. Mnoho systémov, ktoré používajú jednorazové heslá, ich neimplementujú bezpečne a útočníci sa stále môžu naučiť heslo prostredníctvom phishingových útokov, aby sa mohli vydávať za oprávneného používateľa.

Referencie
----------

1. ↑   One-Time-Password-Authenticated Key Exchange. *Information Security and Privacy* (Berlin, Heidelberg: Springer), 2010, s. 264–281. Dostupné online. DOI: 10.1007/978-3-642-14081-5\_17. (po anglicky) In: STEINFELD, Ron; HAWKES, Philip. *Information Security and Privacy (15th Australasian Conference, ACISP 2010, Sydney, Australia, July 5-7, 2010, Proceedings)*. [s.l.] : Springer Science & Business Media, 2010. 403 s. ISBN 978-3-642-14080-8.

Pozri aj
--------

* Google Authenticator
* FreeOTP
* Iniciatíva za otvorenú autentizáciu
* Protokol kľúčovej dohody
* KYPS
* Jednorazová podložka
* Code (cryptography) § Jednorazový kód
* Overovací systém OPIE
* OTPW
* Osobné identifikačné číslo
* Infraštruktúra verejného kľúča
* QR kód
* S/KEY
* Bezpečnostný token
* Algoritmus jednorazového hesla založený na čase
* Dvojfaktorové overenie

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku One-time password na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*
Logo SED
**Jednotná socialistická strana Nemecka** (nemecky: Sozialistische Einheitspartei Deutschlands - SED) vznikla v roku 1946 zlúčením Komunistickej strany Nemecka (KPD) a Sociálnodemokratickej strany Nemecka (SPD) v sovietskom sektore okupovaného Nemecka. 

Po vzniku Nemeckej demokratickej republiky (NDR) v 1949 sa stala štátostranou, ktorá vládla až do zániku NDR v roku 1990. Bola pretransformovaná do Strany demokratického socializmu PDS, ktorá sa v roku 2005 zmenila na Die Linkspartei (*Strana Ľavice*).
Vedúca úloha SED bola zakotvená v ústave NDR. Hlavou štátu bol predseda Štátnej rady NDR, ktorý bol zároveň aj predsedom (generálnym tajomníkom) SED. Prvým predsedom bol Wilhelm Pieck, ktorý ako prvý a posledný používal titul Prezident NDR. V rokoch 1954–1971 vládol Walter Ulbricht. Dlhoročným (3. máj 1971 - 18. september 1989) predsedom bol Erich Honecker. Posledným predsedom pred pádom komunizmu bol Egon Krenz, ktorého potom vystriedal Gregor Gysi. SED ovládala NDR aj pomocou obávanej východonemeckej tajnej polície Stasi. Politika SED bola podobne ako ostatné komunistické strany vo východnej Európe pod silným vplyvom Komunistickej strany Sovietskeho zväzu.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jednotná socialistická strana Nemecka**

Externé odkazy
--------------

* Stiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
* Umtausch der Parteidokumente im Jahr 1989
* Protokolle des Politbüros des Zentralkomitees der Sozialistischen Einheitspartei Deutschlands

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Sozialistische Einheitspartei Deutschlands na nemeckej Wikipédii.*
Sprašová pôda v regióne Württemberg, Nemecko.
**Pedosféra** je samostatne vydelený obal Zeme tvorený z veľkej časti pôdou, vzniknutý premenou vrchnej časti litosféry (zvetrávaním hornín) pôsobením organizmov, slnečného žiarenia, vzduchu, vody a času. Pedosféra tvorí životné prostredie pre organizmy a je prechod medzi živou a neživou sférou. Jej hrúbka je kolísavá, od niekoľkých centimetrov až po približne 3 metre. Vedným odborom, zaoberajúcim sa pedosférou je pedológia.

Pôda
----

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Pôda*
Pôda tvorí iba vrchnú časť pedosféry, zvyšok je tvorený úlomkami hornín a minerálov, ktoré sú výsledkom zvetrávania. Táto časť povrchu sa nazýva regolit. Pôdy sa rozdeľujú podľa druhu materskej horniny a podmienkach ich vzniku. Pôdnych typov existuje veľký počet.

Pôda obsahuje látky anorganické aj organické, typické pôdy obsahujú asi 95 % anorganickej zložky. K typickým anorganickým zložkám pôd patria jemnozrnné formy kremeňa, vápenca, dolomitu, ortoklas, albit (živce), epidot, oxidy mangánu a železa (goethit, magnetit a iné) a veľkú skupinu ílových minerálov. Organickú zložku reprezentuje biohmota, nachádzajúca sa v rôznom stupni rozkladu, baktérie, plesne a živočíchy. Každá pôda obsahuje plynnú zložku, hlavne vzduch, ktorý má však odlišné zloženie ako vzduch, nachádzajúci sa v nízkych vrstvách atmosféry. Voda je zložka s veľmi premenlivým zastúpením – obvykle tvorí asi 25 obj.% pôdy.

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | Portál vedy o Zemi |

* Pedológia


|  |
| --- |
| Stavba Zeme |
| Geosféra | Magnetosféra | Exosféra | Atmosféra |
| Ionosféra | Termosféra |
| Mezosféra |
| Hydrosféra | Stratosféra |
| Biosféra | Troposféra |
| Pedosféra | Litosféra | Zemská kôra |
| Pevninská kôra |
| Oceánska kôra |
| Vrchný plášť | Najvrchnejší plášť | Zemský plášť |
| Astenosféra |
| Hranica vrchný-spodný plášť |
| Spodný plášť |
| Vonkajšie jadro | Zemské jadro |
| Vnútorné jadro |

| * z
* d
* u
Sféry Zeme |
| --- |
| 
* Krajinná sféra

 |
| 
* Atmosféra
* Biosféra
* Hydrosféra
* Kryosféra
* Pedosféra
* Litosféra

 |
Peel P50.
**Peel P50** je trojkolesový miniautomobil vyrábaný v rokoch 1962 až 1965 spoločnosťou Peel Engineering Company na ostrove Man. Je to najmenšie sériovo vyrábané auto v histórii, vyrobilo sa približne 50 kusov.

Vlastnosti
----------

Auto malo dve kolesá vpredu a jedno vzadu. Dĺžka auta bola 1 372 mm, šírka 1 041 mm a hmotnosť 59 kg. Auto bolo vybavené českým motorom od firmy JAWA určeným pre motorky Moped s objemom 49 ccm, ktorý mu umožnil dosiahnuť maximálnu rýchlosť 61 km/h. Trojrýchlostná prevodovka nemala spätný chod (pretože bola určená pre motorky). Ak chcel vodič cúvať, musel vystúpiť a buď auto odtlačiť, alebo ho otočiť manuálne, na čo slúžil úchyt na zadnej časti auta. Jediné dvere sú na ľavej strane, auto malo jeden stierač a iba jedno predné svetlo.
Uvádzaná spotreba paliva bola 2,8 l/100 km.

Popis a história
----------------

Dňa 28. októbra 2007 sa vozidlo P50 objavilo v motoristickej relácii *Top Gear* v televíznej stanici BBC 2, počas ktorého moderátor Jeremy Clarkson nasadol do auta a išiel cez centrálny Londýn do práce. Clarkson, ktorý je 196 cm vysoký konštatoval, že to bolo možné aj keď náročné pre vysokých ľudí sa do P50 dostať. Po príchode do televízie, prišiel k hlavnému vchodu do televízie, kam sa dostal po chodníku. Nakoniec si auto so sebou vzal do kancelárie a jazdil v interiéri budov televízie BBC. Na konci relácie Clarkson auto zhodnotil tak, že ak by malo spiatočku, tak by to bolo najlepšie osobné auto na svete.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Peel P50**

Externé odkazy
--------------

* YouTube video Relácie Top Gear (BBC), ukážka manévrovacích schopností vozidla. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Peel P50 na anglickej Wikipédii.*
**Devalvácia** je zníženie hodnoty meny štátnym opatrením, a to buď príslušná zmena oficiálneho výmenného kurzu v režime pevného výmenného kurzu, alebo (najmä staršie) zníženie zákonom stanoveného kovového (t.j. spravidla zlatého) obsahu meny. Opakom je revalvácia. Pri režime plávajúceho výmenného kurzu je správne použiť všeobecnejší termín depreciácia či znehodnotenie či devalorizácia meny. 

Devalvácia umožňuje za jednotku národnej meny nakúpiť menší počet jednotiek zahraničnej meny. Ako príklad bola v čase režimu pevného výmenného kurzu oficiálnym zásahom devalvovaná v 90. rokoch slovenská koruna; neskôr, keď slovenská koruna podliehala režimu plávajúceho výmenného kurzu, dochádzalo k zmene kurzu prevažne „samovoľne" súhrou dopytu a ponuky a občasná zmena výmenného kurzu tak, že sa znížila reálna hodnota koruny, sa nazýva znehodnotenie alebo depreciácia slovenskej koruny.

Zdroje
------

* KRUGMAN, Paul R.; OBSTFELD, Maurice. *International Economics: Theory and Policy*. 4th ed. Reading, Mass. : Addison-Wesley, c1997. ISBN 0673524973. s. 502.
* devalvácia. In: *Ekonomický slovník*. 1. vyd. Bratislava: Pravda, 1986.
* devaluation. In: Encyclopædia Britannica
* BLANCHARD, Olivier. *Macroeconomics*. Upper Saddle River, N.J. : Prentice Hall, c1997. ISBN 0131480995. s. 210.
Fontána Poézia (Marína) a severozápadná časť parku v roku 2012
Park vo februári 2021
**Park Gábora Barossa** (do 1. júna 2021 *Landererov park*) je park na Šafárikovom námestí v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. Pomenovaný je podľa uhorského ministra, ktorý bol iniciátorom stavby Starého mosta.

V rokoch 2018 a 2019 park prešiel rekonštrukciou. Autorom projektu, ktorý vznikol v roku 2016, je štúdio fbcc architecture z Paríža. Nachádza sa medzi ulicami Gajova, Alžbetínska, Dobrovičova a zadnou stranou Štúrovej ulice.

Referencie
----------

1. ↑  TERAZ.SK. *V Starom Meste bude Podchod študentov 16. novembra 1989* [online]. TERAZ.sk, 2021-04-29, [cit. 2021-06-09]. Dostupné online.
2. ↑   *Yes In My Bratislava | Landererov park bude čoskoro dokončený, pribudne nový pavilón* [online]. www.yimba.sk, [cit. 2021-06-09]. Dostupné online.
3. ↑   *Francouzští architekti transformovali náměstí v centru Bratislavy na městský park* [online]. www.earch.cz, [cit. 2021-06-09]. Dostupné online. (po česky)
Park Óhori
Park Óhori, most Shogetsu
Pohľad z loďky v parku Óhori
**Park Óhori** (jap. 大濠公園 – *Óhori-kóen*) je park nachádzajúci sa v dištrikte Chúó-ku v meste Fukuoka v Japonsku a registrovaná pamiatka krásnej scenérie.

Pomenovanie Óhori znamená slovo „zákop" a je odvodené od faktu, že Kuroda Nagamasa, starý lord mesta Fukuoka, si nárokoval vplyv nad severnou zátokou, oblasťou nazývajúcou sa Kusagae, ktorá susedila priamo so zátokou Hakata (jap. 博多湾 – *Hakata-wan*), a vytvoril tu zákop pre Fukuotský hrad.

Park bol do súčasnej podoby zrekonštruovaný mestom Fukuoka, inšpiráciou bolo Západné jazero v Číne, a otvorený v roku 1929. Je považovaný za jeden z najkrajších vodných parkov v Japonsku. Je obľúbeným miestom relaxácie domácich obyvateľov ale aj turistov. Súčasťou parku sú bežecké dráhy, posilňovacie zariadenia, náučná trasa, cyklistická trasa, člnkovanie, detské ihriská a miesta s rôznymi druhmi občerstvenia. Každoročne sa tu prvého augusta koná ohňostrojový festival.

Park je domovom rozmanitého množstva rýb a živočíchov, ako napríklad divoké kačice, žaby, korytnačky, čajky a vrabce. Medzi najikonickejších návštevníkov patrí volavka popolavá.

V parku sa nachádza aj budova tradičného japonského divadla Noh, ktoré bolo vybudované v roku 1986 a pomáha zachovať a odovzdať tieto tradičné umenia pre budúce generácie. Je pravidelným miestom organizovania pestrej škály predstavení ako napríklad Noh alebo Kyogen ale aj náučných kurzov a seminárov.

Okrem toho sa v blízkosti parku nachádza Fukuotské múzeum umenia, otvorené v roku 1979. Obsahuje permanentnú výstavu budhistických sôch datovaných do 11. storočia a diela vytvorené modernými umelcami, ako napríklad Miro a Dali. Okrem permanentnej výstavy sa tu nachádza aj variácia špeciálnych dočasných výstav. Pár metrov od múzea sa nachádza aj tradičná japonská záhrada, ktorá však na rozdiel od samostatného parku vyžaduje vstupný poplatok. Návštevníci tu môžu vidieť tradičné prvky japonských záhrad, ako napríklad zenová záhrada a čajovne.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Park Óhori**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
* Óhori park na yokanavi.com
* Sprievodca Japonskom - Fukuoka
**Dezider Kollár** (\* 29. marec 1931, Hronec – † 4. november 2022) bol vysokoškolský pedagóg, jazykovedec.

Životopis
---------

V roku 1955 absolvoval Filozofickú fakultu UK v Bratislave. V roku 1954 – 1970 pracovník Ústavu slovenského jazyka, Čs.-sov. inštitútu a Ústavu svetových literatúr a jazykov SAV, od 1970 pôsobil na Pedagogickej fakulte UK v Trnave (od 1972 vedúci Katedry ruského jazyka a literatúry, od roku 1982 prodekan), 1959 CSc. 1975 doc. Vedecký záujem sústredil najmä na štúdium súčasnej i historickej lexikológie a lexikografie ruštiny v konfrontácii so slovenčinou. Ako spoluautor a hlavný redaktor publikoval 14 rusko-slovenských slovníkov a prác. Zaslúžil sa o zvýšenie úrovne prekladateľskej práce, šírenie ruského jazyka, výchovu učiteľov a vyučovanie ruštiny na Slovensku.

Referencie
----------

1. ↑  STAŠKOVÁ, Maria. *Opustil nás Doc. PhDr. Dezider Kollár, CSc.* [online]. Bratislava: Slovenská akadémia vied, [cit. 2022-11-08]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* *Pedagogická encyklopédia Slovenska*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Dezider Kollár v Slovenskí jazykovedci: Súborná personálna bibliografia slovenských slovakistov a slavistov

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0001 1673 9430
* LCCN: n87128887
* NK ČR: jx20071203004
* VIAF: 75363694
* WorldCat: lccn-n87128887
**ScummVM** je slobodný softvér šírený pod licenciou GNU GPL, ktorý umožňuje bezproblémový beh množstva starších klasických adventúr, vytvorených pre operačný systém MS-DOS. Ide v podstate o plnohodnotný interpreter jazyka SCUMM vyvinutého firmou LucasArts. 
Súčasťou programu sú i pôvodne zdrojové kódy hier *Beneath a Steel Sky*, *Broken Sword* a *Broken Sword 2* uvoľnené firmou Revolution Software a
adventúry *Flight of the Amazon Queen*. Podporované sú tiež hry *Simon the Sorcerer* a *Simon the Sorcerer 2*.

ScummVM je naprogramovaný v C++. Grafický výstup zabezpečuje knižnica SDL. Tým je zaistená ľahká prenositeľnosť na platformy GNU/Linux, Mac OS X, PalmOS, PocketPC, Microsoft Windows, AmigaOS a MorphOS.

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku ScummVM na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **ScummVM**

Externé odkazy
--------------

* Domovská stránka ScummVM (po anglicky)
* Podporované hry (po anglicky)
Seagram Building
**Seagram Building** je mrakodrap v New York City v časti Midtown Manhattan. Nachádza sa na Park Avenue medzi 52. a 53. ulicou. Bol navrhnutý nemeckým architektom Ludwigom Miesom van der Rohemom, v spolupráci s američanom Philipom Johnsonom. Výstavba budovy začala v roku 1954 a bola dokončená v roku 1958. Je 157 metrov vysoká s 38 podlažiami. Investorom bola kanadská liehovarnícka spoločnosť Joseph E. Seagram's & Sons. V roku 1983 budovu odkúpila spoločnosť Lehman Brothers.

Architektúra
------------

Táto stavba, a Internacionálny štýl, v ktorom bola postavená, mala veľký vplyv na americkú architektúru. Jedným z charakteristických rysov štýlu bolo vyjadriť či formulovať konštrukcie budov externe. Seagram Building, rovnako ako prakticky všetky veľké stavby z doby, bola postavená z oceľového rámu. Bolo použitých 1500 ton bronzových nosníkov aby sa zdôraznila konštrukcia na fasáde.

Po dokončení budovy bola Seagram Building jedným z najdrahších mrakodrapov tej doby, hlavne vďaka použitiu kvalitných materiálov a drahému vnútornému vybaveniu vrátane bronzu, travertínu a mramoru. Interiér bol navrhnutý tak, aby bola zaistená súdržnosť s externými prvkami.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Seagram Building**

Súradnice: 40°45′30″S 73°58′20″Z﻿ / ﻿40,758456°S 73,972189°Z﻿ / 40.758456; -73.972189

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Seagram Building na českej Wikipédii.*
*Glaukos a Diomédes si vymieňajú zbroj*, červenofigúrové peliké, cca 420 pred Kr.
**Glaukos** (starogr. *Γλαῦκος* – *Glaukos*, lat. *Glaucus*) je v gréckej mytológii syn lýkijskeho kráľa Hippolocha, Bellerofontov vnuk.

Lýkijský kráľ Glaukos spolu s Diovým synom Sarpédontom viedli vojenské oddiely Lýkie, ktoré v trójskej vojne bojovali na strane trójskeho kráľa Priama. Glaukos bol jeden z najstatočnejších bojovníkov bojujúcich na strane Tróje, ktorý sa postavil aj proti jednému z najsilnejších achájskych vodcov.

Keď však pred bojom poznal, že je to argejský kráľ Diomédes, ktorého starý otec bol priateľom jeho starého otca, dohodol sa s ním, že nebudú proti sebe bojovať a na bojisku sa budú sebe vyhýbať. Na potvrdenie tejto dohody si navzájom vymenili zbrane. Táto výmena vošla do antických prísloví ako zlý obchod, lebo Glaukos vymenil svoju zbroj hodnoty sto volov za zbroj hodnoty deviatich volov.

Na sklonku desiateho roka trójskej vojny bol najväčší achájsky hrdina Achilles pri Skajskej bráne usmrtený šípom Parida syna trójskeho kráľa Priama a o jeho zbroj a telo sa následne strhol zúrivý boj. Medzi týmito bojovníkmi bol aj Glaukos, ktorý po krvavom boji padol rukou hrdinu Aiaka. Glaukos zabil v trójskej vojne celkove štyroch achájskych bojovníkov.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 160.
2. ↑  Homér, *Iliada*, 6,119.
3. ↑  Homér, *Iliada*, 6,232
4. ↑  Pseudo-Apollodoros, *Epitoma*, E,5,3–4.
5. ↑  Hyginus, *Fabulae* 115.
**Glaukos** (starogr. *Γλαῦκος* - Glaukos) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.

Glaukos, sochár z Argosu, tvoril v polovici 5. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias uvádza, že jeho sochárske diela videl medzi votívnymi darmi od Mikytha pri Diovom chráme v Olympii: „*Veľký počet Mikythových darov som našiel v rade za sebou. Vedľa élidského Ifita a Ekecheirie, ktorá ho korunuje vencom, teda vedľa týchto sôch sú tieto Mikythove dary: Amfitrité, Poseidón a Hestia. Ich tvorcom je argoský Glaukos.*"
Pausanias tiež zaznamenal, že Mikythos venoval tieto dary do Olympie hlavne preto, aby splnil daný sľub pre záchranu svojho syna, ktorý mal smrteľnú chorobu (túto informáciu dokazuje aj nápis objavený v Olympii).

Pri týchto bronzových sochách (zrejme značných rozmerov) stála skupina ďalších sôch venovaných od Mikytha, ktorých autorom bol Glaukov rodák Dionysios. Zvyšky podstavcov z týchto sôch sa našli vedľa ruín severnej steny Diovho chrámu. Mikythos, ktorý bol správca v mestách Rhégion a Messéna, bol zároveň opatrovníkom detí tyrana Anaxila a po jeho smrti aj vládcom (tyranom) Rhégia.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, *Glaukos*
2. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku II.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1974. 25-027-74. S. 363.
3. ↑  SCHMUCK, Hilmar. *Biographischer Index der Antike*. Berlin : Walter de Gruyter, 2001. 1073 s. ISBN 978-31-1095-441-8. S. 399. (po nemecky)
4. 1 2 3  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 421-422.
5. ↑  Inscriptiones Graecae, *IvO 267*
6. ↑  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 25-039-73. S. 565.
7. ↑  Diodoros, *Bibliotheca historia*, 11,66,1.