recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Biologický portál |

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **145** článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

fa
--

Faerská hus · Faeton červenozobý · Faetonovité · Faetony · Fagocytóza · Fagotka škvrnitá · Fajmanovy skály a Klenky · Fakľovec · Falcarius · Familiárna adenomatózna polypóza · Fantóm čierny · Farma (živočíšna výroba) · Fas ligand · Fauna · Faunistika · Fazuľa · Fazuľa obyčajná

fe
--

Federation Internationale Féline · Fekálna inkontinencia · Felinoterapia · Felix Bryk · Fenikel obyčajný · Fenológia · Fenotyp · Fentonovo činidlo · Fenyletylamín · Feodor Felix Konrad Lynen · Ferdinand Albin Pax · Ferdinand Heinrich Hermann Strecker · Ferdinand I. (Bulharsko) · Ferdinand Julius Cohn · Ferdinand Le Cerf · Ferdinand Ochsenheimer · Ferdinand Uhryk · Ferganasaurus · Fermiho paradox · Fernando Novas · Feromón

fé
--

Félix Édouard Guérin-Méneville

fi
--

Fialka dvojkvetá · Fialka lesná · Fialka roľná · Fialka trojfarebná · Fialka voňavá · Fialka záhradná · Fibrinogén · Fibroblast · Fibrocyt · Figárka · Figovník · Figovník bengálsky · Figovník kaučukový · Figovník obyčajný · Filozofia evolúcie · Fischerova projekcia · Fisipária

fl
--

Flavínadeníndinukleotid · Flavínmononukleotid · Flavonoid · Floristika · Flóra (kvetena)

fo
--

Folikulostimulačný hormón · Forma (taxonómia) · Formikárium · Fosa · Fosa dlhochvostá · Fosfán · Fosfid hlinitý · Fosfid zinočnatý · Fosfodiesterová väzba · Fosfolipid · Fosfopanteteín · Fosforibozyl-N-formylglycínamid · Fosforibozylaminoimidazolsukcinokarboxamid · Fosforibozylamín · Fosforibozylpyrofosfát · Fosforylácia · Fosgén · Fosília · Fossiomanus · Fotobiologický jav · Fotomorfóza · Fotoperiodizmus · Fotosyntéza · FOXP2

fr
--

Francis Galton · Francis Harry Compton Crick · Françoise Barré-Sinoussi · František Antonín Nickerl · František Dlouhý · František Hajný · František Jozef Turček · František Klapálek · František Nižnánsky · Františkov (prírodná rezervácia) · Franz Faldermann · Franz Halberg · Franz-Franz · Frederick Banting · Frederick Gowland Hopkins · Frederick Chapman Robbins · Frederick Sanger · Frederik Ruysch · Fregata bieloboká · Fregata ebenová · Fregata vznešená · Fregatovité · Fresnosaurus · Fretka domáca · Fridrich Monavius · Friedrich Kolenati · Friedrich Reinitzer · Frízsky kôň · Fruktóza · Fruktóza-1,6-bisfosfát · Fruktóza-6-fosfát

fu
--

Fukóza · Fukuiraptor · Fukulóza · Fumaráza · Fungicíd · Furanóza · Furcifer labordi · Futalognkosaurus · Fuzáč alpský · Fuzáč pižmový · Fuzáč veľký · Fuzáč zemolezový · Fuzáč žltočierny · Fuzáčovité

fú
--

Fúzatka trstinová · Fúzonôžky

fy
--

Fylogenetika · Fylogenéza · Fylochinón · Fytoalexín · Fytogeografia · Fytopatológia · Fytoplanktón · Fytoremediácia · Fyzická práca · Fyziologické ukazovatele mačky domácej · Fyziológia · Fyziológia človeka · Fyziológia rastlín
|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Biologický portál |

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje **91** článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ša
--

Šabliarka modronohá · Šabľozubec · Šafran · Šafran siaty · Šafran spišský · Šakal · Šakal zlatý · Šalát siaty · Šalvia lekárska

še
--

Šebeň · Šesťlúčovky · Šesťnôžky · Šešuľa · Šešuľka

ši
--

Šiberná · Šidielka · Šidlá · Šimonka (národná prírodná rezervácia) · Šimpanz · Šimpanz bonobo · Šimpanz učenlivý · Širakami-Sanči · Šišila bocianovitá

šk
--

Škľabky (Anodontinae) · Škorec obyčajný · Škorica · Škoricovník cejlónsky · Škovránik stromový · Škovránka krátkoprstá · Škovránok poľný · Škrečkorodé · Škrečok džungarský · Škrečok Roborovského · Škrečok zlatý · Škriekavec · Škriekavec zlovestný · Škrob · Škumpa vlasatá

šľ
--

Šľacha

šo
--

Šok (medicína) · Šošovica · Šošovica jedlá

šó
--

Šórea mohutná

šp
--

Španielska chrípka · Špecifická diferencia · Špenát siaty · Špirálovce · Športová kynológia

št
--

Štebot · Štedrec · Štedrec ovisnutý · Štefan Ambrózy-Migazzi · Štefan Bolkay · Štefan Csiba · Štefan Ladislav Endlicher · Štefan Nécsey · Štefan Rokos · Štefan Štefík · Štefan Truchlý · Šteklenie · Štetinatoústky · Štěpán (prírodná rezervácia) · Štiav (Rumex) · Štiav lúčny · Štikútka · Štíhlicovité · Štítohlavovce · Štítovce · Štítovec jarný · Štrbinovky (pásomnice) · Štrkáč texaský · Štvorhranky · Štvornožce · Štvorpľúcne · Štvorruké · Štvorzubcovité · Štvoržiabrovce

šť
--

Šťuka · Šťuka severná · Šťúr obrovský · Šťúrovky · Šťúry

šu
--

Šujské rašelinisko · Šupina (ryby) · Šupinavce · Šupinavcovité · Šupinavec čínsky · Šupinavec savanový · Šuška

šv
--

Šváby (hmyz) · Švédska modrá kačica
Percento difúzne odrazeného slnečného svetla vo vzťahu k rôznym povrchom na Zemi Toto je článok o albede vo fyzike. O albede v biológii, vatovitej časti citrusových plodov pozri *albedo (biológia).*
**Albedo** je miera odrážavosti telesa alebo jeho povrchu. Je to dôležitý pojem v klimatológii a astronómii, pričom presná definícia sa podľa odboru odlišuje.

Albedo vo fyzike
----------------

Vo všeobecnosti vo fyzike ide o mieru odrážavosti difúzne odrážajúcej matnej plochy.

Albedo v klimatológii/meteorológii/astronómii
---------------------------------------------

Je to schopnosť daného druhu zemského povrchu (prípadne iného vesmírneho telesa) odrážať žiarenie Slnka a oblohy. Je to desatinné číslo, ktoré sa zvyčajne vyjadruje percentuálne od 0 do 100 percent. Pomer závisí od frekvencii žiarenia; ak sa nešpecifikovaná, berie sa do úvahy priemer v rámci viditeľného svetla. Závisí aj od uhla dopadu žiarenia; ak sa nešpecifikuje, predpokladá sa pravý uhol. Napríklad albedo čerstvého snehu dosahuje až 98 percent. To znamená, že až 98 percent svetelných lúčov sa odrazí a iba 2 percentá sa pohltia. Povrch oceánov má albedo nízke, iba 5 percent; až 95 percent žiarenia voda pohltí.

V astronómii sa albedo ráta ako pomer množstva odrazeného žiarenia k množstvu dopadajúceho žiarenia. 
Celkové množstvo svetla odrazené od telesa do všetkých smerov, delené množstvom svetla, ktoré na teleso dopadá, je tzv. sférické alebo *Bondovo albedo*. (Ak ide o rovinnú, nie o guľovú plochu, tento pomer sa označuje ako *Lambertovo albedo*.) Sférické albedo je bezrozmerná veličina A s hodnotami v intervale 0 ≤ A ≤ 1. Pomer množstva svetla, ktoré k pozorovateľovi prichádza od telesa pri nulovom fázovom uhle v opozícii, k množstvu svetla, ktoré by k pozorovateľovi prichádzalo z kruhového disku s dokonalo matným povrchom rovnakého priemeru, ako teleso umiestené kolmo na Slnko v tom istom bode ako teleso, je geometrické albedo. *Geometrické albedo* je bezrozmerná veličina, ktorá môže byť menšia aj väčšia, ako 1; nevyjadruje celkovú odrážavú schopnosť telesa, iba časť odrazeného svetla, ktoré sa pozoruje na Zemi, ak je teleso v opozícii. Väčšina telies slnečnej sústavy sa zo Zeme dá pozorovať len pri malých fázových uhloch (napr. Mars pri menej ako 42°, Jupiter do 11°, Saturn do 6°), celkové albedo týchto telies sa určuje zo vzťahu A = p (α).q, kde p (α) je geometrické albedo pre daný fázový uhol a q je fázový faktor, ktorý závisí od druhu povrchu telesa.

V jadrovom reaktore je to veličina, ktorá charakterizuje odrážavosť danej látky pre neutróny.

Literatúra
----------

* HAJDUK, Anton; ŠTOHL, Ján a kol.. *Encyklopédia astronómie*. Bratislava : Osveta, 1987. 65-045-87 EAS.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálAstronomický portál |
Súradnice: 49°31′04″S 18°54′48″V﻿ / ﻿49,5179°S 18,9134°V﻿ / 49.5179; 18.9134

**Slivkuľa** (717,8 m n. m.) je vrch v Jablunkovskom medzihorí, krajinnom celku Západných Beskýd. Leží na slovensko-poľskej hranici, nad obcou Skalité, približne 12 km severovýchodne od Čadce.

Poloha
------

Nachádza sa v strednej časti Jablunkovského medzihoria. Leží na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva, okresu Čadca a Powwiatu cieszyńského a zasahuje na katastrálne územie obce Skalité a Jaworzynka. Najbližším sídlom je južne situované Skalité, západne sa nachádza Jaworzynka, severne Istebna a Koniaków a východne Zwardoń.

Opis
----

Slivkuľa leží na východe centrálnej časti vrchoviny, v hrebeni vedúcom z Kykuly (845 m n. m.) západným smerom na Pahorok (721 m n. m.). Západne sa nachádza aj Gírová (840 m n. m.), Valy (606 m n. m.) a Stankovo (792 m n. m.), južne Tri kopce (823 m n. m.), Liesková (850 m n. m.), Firkova Kýčera (804 m n. m.), Oselné (855 m n. m.), Kykula (1 087 m n. m.), Veľká Rača (1 236 m n. m.) a Grúň (772 m n. m.), východne Skalanka (866 m n. m.), Poľana (808 m n. m.), Kykula (845 m n. m.), Trojaki (845 m n. m.) a Siwoniowski Wierch (798 m n. m.) a severne Ochodzita (895 m n. m.), Zloty Groń (707 m n. m.) a Mloda Góra (834 m n. m.). Hrebeň patrí do povodia Kysuce; vodu z južných svahov odvádza Rieka do Čierňanky, zo severných odteká rovnakým smerom potokom Kreźelka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

### Výhľady

Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Jablunkovského medzihoria, no tiež Kysucké, Moravsko-sliezske a Sliezske Beskydy.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi zo Skalitého.

Referencie
----------

1. 1 2   *Názvy vrchov, dolín, priesmykov a sediel* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2023-11-16]. Dostupné online. Archivované 2023-12-08 z originálu.
2. 1 2 3  *Kysucké Beskydy – Veľká Rača. Letná turistická mapa.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s.
3. 1 2  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2023-11-16]. Dostupné online.
4. 1 2 3 4 5 6   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-11-16]. Dostupné online.
5. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-11-16]. Dostupné online.
6. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-11-16]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Jablunkovské medzihorie
* Zoznam vrcholov v Jablunkovskom medzihorí

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

| * z
* d
* u
Jablunkovské medzihorie |
| --- |
| Vybrané vrcholyZoznam vrcholov | 
* Ochodzita (895)
* Kykula (844,9)
* Gírová (839,9)
* Poľana (807,5)
* Grúň (772,4)
* Pahorok (721,2)
* Slivkuľa (717,8)
* Kozove vŕšky (628,9)
* Poľana (622,6)
* Košariská (617,7)
* Holý vrch (616,3)
* Buky (615,3)
* Valy (606,4)

 |
| Sedlá | 
* Jablunkovský priesmyk (553)
* Príslop (714)

 |
**Autokracia** (z gr. αὐτός - sám, κρατειν - vládnuť, teda *samovláda*) je v politickom význame slova forma vlády, v ktorej je držiteľom všetkej moci buď jednotlivec (monokracia) alebo úzka a sociálne uzavretá skupina ľudí (aristokracia, plutokracia, oligarchia, technokracia). Oporou moci v takom politickom usporiadaní väčšinou bývajú ozbrojené sily byrokratická štátna správa.

Grécky filozof Aristoteles nevidel v autokracii, teda vláde jedného alebo viacerých suverénov, nutne zlú formu vlády, tu oddeľoval od dobrých foriem podľa toho, či ich uplatnenie smerovalo nutne a nevyhnutne k dobrému (monarchia, aristokracia) alebo zlému (tyrania, oligarchia) cieľu. V súčasnej politickej praxi je možné zdôrazniť poznatok, že autokracia má v niektorých svojich prípadoch tendenciu uchyľovať sa k diktátorským formám vládnutia.

V prenesenom slova zmysle znamená autokracia neobmedzenú vládu aj v iných spoločenských vzťahoch (v rodine, riadenie práce ap.).
Podľa Giovanni Sartoriho je autokracia opakom demokracie. Autokraciu možno definovať ťažko, aj napriek tomu je často chápaná ako mechanizmus moci založený na dominanciu jedného človeka alebo výrazne vymedzenej skupiny osôb, v ktorých je legitimita ostatných štátnych orgánov závislá od jeho/jej vôle.

Referencie
----------

* Kubát, M. (2004): *Teorie a praxe totalitních a autoritativních režimů*.

  


| * z
* d
* u
Autoritárne **formy vlády** |
| --- |
| Autokratické | Absolútna monarchia • Absolutizmus • Osvietenský absolutizmus • Despotizmus • Diktatúra • Tyrania |
| Totalitný | Fašizmus • Nacizmus • Komunistické režimy • Teokracia • Totalitná demokracia |
| Ostatné | Neliberálna demokracia • Vojenská junta • Oligarchia • Štáty jednej strany • Policajný štát |
**Kelly Rowanová** (\* 26. október 1965, Ottawa, Ontário, Kanada) je kanadská herečka, známa z televízneho seriálu *O.C. California* (2003 – 2007).

Detstvo a mladosť
-----------------

Rowanová je absolventkou Northern Secondary School v Toronte. Herectvo študovala na British American Drama Academy v Spojenom kráľovstve a na Neighborhood Playhouse v New Yorku. Počas štúdia v New Yorku pracovala ako modelka.

Kariéra
-------

Po ukončení štúdia herectva sa Rowanová objavila vo vedľajšej úlohe niekoľkých filmoch ako *The Gate* (1987), *Hook* (1991) či *Exkluzívna reportáž* (1992).

V roku 1993 získala herecké ocenenie Gemini za najlepší herecký výkon v hlavnej úlohe v televíznom filme *Úplné bezvetrie 2*.

Väčší priestor dostala vo filme *Candyman 2: Zbohom mäsu*, kde stvárnila hlavnú úlohu a zahrala si po boku hercov ako Tony Todd a Veronica Cartwright.

V rokoch 1995 až 1996 hrala v televíznom seriáli *Lonesome Dove: The Outlaw Years*. O rok neskôr si zahrala po boku Samuela L. Jacksona vo filme *187*.

V roku 2003 stvárnila postavu Kirsten Cohen v televíznom seriáli *O.C. California*. Rowanová získala za stvárnenie svojej postavy v roku 2006 ocenenie Prism Award. Televízny seriál skončil štvrtou sériou v roku 2007.

V roku 2011 stvárnila matku Emily Osment vo filme *Nepriatelia*, začo bola nominovaná na prestížne kanadské filmové ocenenie Canadian Screen Awards. O rok neskôr sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu *Perception*, v ktorom účinkovala až do roku 2015.

Medzi jej zásluhy ako výkonnej producentky patria televízne filmy *She Drives Me Crazy* a *The Good Times Are Killing Me*.

Rowanová sa prihlásila ako herečka do neziskovej nadácie Young Storytellers Foundation.

Súkromný život
--------------

Rowanová koncom júna 2007 oznámila svoje zasnúbenie s Davidom Thomsonom, 3. barónom Thomsonom z Fleet. Svoje zásnuby zrušili kvôli ich rozchodu. Krátko po ich rozchode Rowanová vo veku 42 rokov porodila ich dcéru.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kelly Rowanová**

Externé odkazy
--------------

* Kelly Rowanová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Kelly Rowanová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kelly Rowan na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 140289712
* GND: 14204654X
* ISNI: 0000000398928239
* LCCN: no2006010069
* VIAF: 143837929
* WorldCat: lccn-no2006010069
**Spoločenský tanec** je druh tanca.

* +

Dejiny
------

Spoločenské tance, ako ich poznáme dnes, vznikli z dvoch odlišných typov tancov: zo štandardných tancov a z latinskoamerických tancov. 

Štandardné tance sa objavili na scéne ako prvé. Za svoju existenciu vďačia novým melódiam, pôvodom z Ameriky, odkiaľ sa dostali ďalej do sveta, ktorý začiatkom 20. storočia celkom očarili. Nove melódie afroamerického pôvodu dostali názov ragtime. Americké tanečné publikum okamžite reagovalo na tuto vzrušujúcu hudbu vytvorenú z mnohých divokých neznámych tancov, ktoré dostali také nezvyčajné mena ako : Grizzly Bear, Turkey Trot, Bunny Hug, Shimmy, Black Bottom, Charleston. Charleston sa stal za krátky čas módnym hitom, ale ostatne tance skoro vyšli z módy. Napriek tomu ragtime a ďalšie rafinovane hudobne štýly, ktoré vznikli o niekoľko rokov po ňom, revolucionalizovali základnú štruktúru spoločenských tancov na celom svete. Dovtedy učili francúzski taneční majstri tance založené na piatich pozíciách nohy, ktoré sa používali aj v klasickom balete. Ragtime znamenal začiatok "spoločného "tanca partnerov založeného na prirodzenom pohybe ako pri chôdzi. 

Základ spoločenskej tanečnej scény teraz tvorí 10 tancov, ktoré sú zároveň zaraďované do medzinárodných súťaží. Sú to: anglický valčík, viedenský valčík, slowfox, quickstep, tango (tzv. štandardné tance) a samba, cha-cha, rumba, pasodoble, jive (tzv. latinskoamerické tance).
**Impedancia** je zdanlivý mcbobles elektrotechnickej súčiastky a fázový posun napätia oproti prúdu pri prechode harmonického striedavého elektrického prúdu danej frekvencie. Podobne ako elektrický odpor charakterizuje vlastnosti prvku pre jednosmerný prúd, impedancia charakterizuje vlastnosti prvku pre striedavý prúd. Impedancia je základná vlastnosť, ktorú potrebujeme vedieť pre analýzu striedavých elektrických obvodov.

Impedancia sa zapisuje pomocou komplexných čísiel.

**Značka**: {\displaystyle Z\,\!}

**Základná jednotka**: ohm, značka {\displaystyle \Omega }

**Ďalšie jednotky**: rovnaké ako pre elektrický odpor

**Výpočet**: {\displaystyle Z=R+jX\,\!}, kde {\displaystyle R} je rezistancia (el. odpor) {\displaystyle X} je reaktancia prvku, a {\displaystyle j} je komplexná jednotka.

**Polárny zápis**: {\displaystyle Z=|Z|\cdot e^{j\varphi }}, kde {\displaystyle |Z|} je veľkosť modulu resp. amplitúdy a {\displaystyle \varphi } je fáza.

S impedanciou sa formálne počíta rovnako ako s odporom, platia tu rovnaké pravidlá pre sériové a paralelné zapojenie, len namiesto okamžitých hodnôt napätí a prúdov pracujeme s fázormi:

{\displaystyle U=Z\cdot I}, kde {\displaystyle U} je fázor napätia a {\displaystyle I} je fázor prúdu.

Impedancia základných prvkov striedavých elektrických obvodov
-------------------------------------------------------------

Impedancia (Z) sa v schémach obvodov značí rovnako ako rezistor.

**Impedancia odporu**: {\displaystyle Z=R\,\!} , kde {\displaystyle R} je rezistancia tzv. ideálneho odporu (rezistora)

**Impedancia cievky**: {\displaystyle Z=j\omega L\,\!} , kde {\displaystyle L} je indukčnosť tzv. ideálnej cievky (induktora) a ω je uhlová rýchlosť

**Impedancia kondenzátora**: {\displaystyle Z={\frac {1}{j\omega C}}}, kde {\displaystyle C} je kapacita tzv. ideálneho kondenzátora (kapacitora) a {\displaystyle \omega } je uhlová rýchlosť

Impedancia závisí od frekvencie, pretože {\displaystyle \omega =2\pi f\,\!}, kde {\displaystyle f} je frekvencia.
**Vozovňa Solivar** je trolejbusová vozovňa v Prešove, ktorá sa začala používať 2. októbra 1995. Odľahčila starú vozovňu od 15 trolejbusov a umožnila parkovanie trolejbusom z prvých a posledných spojov na Sekčove, Solivare, na železničnej stanici či na Budovateľskej ulici, čím došlo k úspore prázdnych kilometrov.

Vyradená Karosa B941E č.337 vo vozovni Solivar v roku 2022

Súčasnosť
---------

Od roku 2000 sa tu za bežných podmienok trolejbusy neodstavujú. Využíva sa len príležitostne pri výlukách, napríklad v lete 2006, kedy prebiehala rekonštrukcia výhybiek a trolejového vedenia v okolí vjazdu do vozovne Šarišské Lúky; alebo v roku 2009, kedy sa opravovala križovatka na Námestí mieru a premávala iba linka 38. Tiež sa tu odstavujú vyradené vozidlá. Dnes do vozovne ale nevedie žiadna trolejová vyhýbka takže trolejbus sa tam bežne nedostane.

Priestory vozovne Dopravný podnik mesta Prešov, a. s. preto prenajíma súkromným prepravným spoločnostiam.

Budúcnosť
---------

S ďalším prevádzkovaním vozovne pre trolejbusovú dopravu sa teraz neuvažuje.[chýba zdroj] Opodstatnenie by teoreticky mohla získať pri náraste počtu vozidiel, alebo po výstavbe trolejovej trate na priľahlé sídlisko Šváby.
**Heinrich Cornelius Agrippa** alebo **Agrippa z Nettesheimu** (\* 14. september 1486, Kolín – † 18. február 1535, Grenoble) bol nemecký lekár a teozof obdobia renesancie.

Vo svojej prírodnej filozofii nadväzoval na učenie kabaly, novoplatonizmus a Johanna Reuchlina – prírodná filozofia nemá skúmať len priamo zmyslovo vnímateľné kvality, pretože zmysly často klamú, ale jej hlavným cieľom má byť skúmanie skrytých (okultných) kvalít a síl.

Spis, v ktorom Agrippa z Nettesheimu toto učenie vyložil a ktorý nesie názov *De occulta philosophia*, sa stal kánonom prirodzenej mágie (magia naturalis) patriacej spolu s alchýmiou k popredným neskororenesančným vedeckým disciplínam.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Heinrich Cornelius Agrippa**

Externé odkazy
--------------

* Výklad knih Okultní filosofie Agrippy z Nettesheimu. Archivované 2014-08-31 na Wayback Machine

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 41923
* BnF: 11888193c
* GND: 118647377
* ISNI: 0000000110227119
* LCCN: n80043375
* NK ČR: jn19990000050
* SNK: 163119
* VIAF: 24596804
* WorldCat: lccn-n80043375
**Slovesný vid** alebo **aspekt** je označenie pre opozíciu **dokonavosti** (ohraničenosť deja)/**nedokonavosti** (neohraničenosť deja), prípadne aj opozíciu príznakovej násobnosti/nenásobnosti, slovesného deja najmä v slovanských jazykoch. Ľuboško Striebristý

Podstata a charakterizácia vidu je predmetom početných lingvistických sporov. V súčasnosti sa pokladá za gramatickú alebo gramaticko-lexikálnu kategóriu. Je tiež sporné, nakoľko je pojem „vid" použiteľný na podobné javy v románskych a mnohých iných jazykoch.

Slovesný vid je predmetom aspektológie.

V prípade dokonavosti hovoríme (prinajmenšom v slovanských jazykoch) o **dokonavom vide (aspekte)** alebo **perfektívnom vide (aspekte)** a príslušné sloveso sa nazýva **dokonavé sloveso** alebo **perfektívum** alebo **perfektívne sloveso**; v prípade nedokonavosti hovoríme o **nedokonavom vide (aspekte)** alebo **imperfektívnom vide (aspekte)** a príslušné sloveso sa nazýva **nedokonavé sloveso** alebo **imperfektívum** alebo **imperfektívne sloveso**; v prípade slovies, ktoré môžu byť podľa kontextu dokonavé alebo nedokonavé hovoríme o **obojvidových slovesách**. Príklad: 

* nedokonavý vid (nedokonavé sloveso): chodiť, otvárať, bežím…
* dokonavý vid (dokonavé sloveso): prísť/odísť, otvoriť, dobežal, rozbehnúť sa…
* obojvidové sloveso: aplikovať, dať sa, venovať, počuť

V slovanských jazykoch (napríklad v slovenčine) obyčajne sloveso v dokonavom vide a sloveso v nedokonavom vide formálne považujeme za dve slovesá (nie za dva „varianty" toho istého slovesa).

Nedokonavý vid
--------------

Nedokonavý vid je vyjadrenie (jednak v minulosti, prítomnosti alebo budúcnosti a jednak na začiatku alebo na konci) neohraničeného, teda prebiehajúceho, deja. Dej na konci neohraničený sa označuje aj ako neukončený.

Príklady sú písať, prepisovať, nakupovať, robiť, bežať.

Budúci čas sa v slovenčine pri nedokonavých slovesách zväčša tvorí zloženým slovesným tvarom (budem pracovať, budem prepisovať).

Dokonavý vid
------------

Dokonavý vid je vyjadrenie (jednak v minulosti alebo budúcnosti a jednak na začiatku alebo na konci) ohraničeného, teda neprebiehajúceho, deja. Dej na konci ohraničený sa označuje aj ako ukončený. Slovesá na roz- (rozbehnúť sa) sú príklady deja ohraničeného na začiatku.

Príklady sú dopísať, rozpísať, prepísať, nakúpiť, urobiť, rozbehnúť sa.

Budúci čas sa v slovenčine pri dokonavých slovesách tvorí jednoduchým slovesným tvarom (odpíšem, prepracujem, zakryjem). Dokonavé slovesá nemajú prítomný čas (napr. prečítať: prečítal som - min.č. prečítam - bud.č.).

Zdroj
-----

* DVONČ, Ladislav, et al. *Morfológia slovenského jazyka*. 1. vyd. Bratislava : Vydavateľstvo SAV, 1966. 895 s. Dostupné online. S. 409 a nasl..
**Gymnázium duklianskych hrdinov** vo Svidníku je štátna všeobecno-vzdelávacia škola, ktorej hlavným poslaním je príprava študentov na vysokoškolské štúdium v študijných odboroch:

* 7902500 – gymnázium (štvorročné)

História školy
--------------

14. september 1948 je považovaný za dátum zriadenia Štátneho ruského gymnázia vo Svidníku. Boli zriadené dve triedy gymnázia s vyučovacím jazykom ruským. Podľa dostupných zdrojov ako prvý riaditeľ sa uvádza Alexander Levin a následne P. Rastorgujev.

Na počesť 5. výročia Karpatsko – duklianskej operácie na ktorej sa zúčastnil aj generál Rašil bolo gymnázium premenované na Ruské gymnázium pamiatky Dukelských hrdinov vo Svidníku. Riaditeľom v tomto školskom roku bol Peter Bunganič, ktorý po odchode z nášho gymnázia pôsobil na FF UPJŠ v Prešove ako docent na Katedre ukrajinského jazyka a literatúry (autor známeho Slovensko - ukrajinského slovníka).

30. augusta 1951 uznesením Konferencie učiteľov Svidníckeho okresu došlo k zmene vyučovacieho jazyka z ruštiny na ukrajinský jazyk. Až v školskom roku 1969/70 bola na škole zriadená prvá slovenská trieda s počtom žiakov 25 žiakov. V roku 1973 sa mení názov školy na Gymnázium Dukelských hrdinov vo Svidníku. Po revolúcii v r. 1989 dochádza k mnohým zmenám.

Od roku 1990 na škole existujú 3 triedy v ročníku, jedna s vyučovacím jazykom ukrajinským a dve triedy s vyučovacím jazykom slovenským. Od roku 1999 sa na škole vyučuje len v slovenskom jazyku.

Súčasnosť
---------

Na škole študuje 302 študentov v 12 triedach, vyučuje 25 pedagógov a o prevádzku vrátane školskej jedálne sa stará 10 nepedagogických pracovníkov.
Gymnázium DH je od roku 2002 jednou z LCNA (Local Cisco Networking Academy). Naši študenti v rámci nepovinného predmetu „Sieťové technológie" majú možnosť získať vedomosti z oblasti informačných technológií. Študenti programu sieťových akadémií majú príležitosť zúčastniť sa na výnimočnom vzdelávacom procese, ktorý má vysokú kvalitu, on-line vzdelávacie materiály a zadania, školených inštruktorov, praktické laboratórne cvičenia a výučbový proces, ktorý umožňujú interaktívnu komunikáciu s inštruktorom.

Externé odkazy
--------------

* Webová stránka školy

Súradnice: 49°18′22″S 21°34′20″V﻿ / ﻿49,306033°S 21,572272°V﻿ / 49.306033; 21.572272
Potravinárske droždie
**Pekárske droždie** (iné názvy: **droždie**, **pekárske kvasnice**, **kvasnice**) je masa, ktorá pozostáva z lisovaných a/alebo sušených určitých kmeňov z druhu kvasinka pivná (*Saccharomyces cerevisiae*), a ktorá sa používa na kysnutie cesta. Spomínané kmene rozkladajú cukry prítomné v ceste na oxid uhličitý a etanol. Iné kmene druhu kvasinka pivná sa používajú napr. ako pivovarnícke kvasnice.

V minulosti bolo pekárske droždie získavané ako odpad pri výrobe piva, od 37399282. rokov 11 storočia sa na jeho výrobu používajú melasové zápary živých kvasiniek.

Rast kvasiniek spomaľuje soľ.

Referencie
----------

1. ↑  droždie. In: Encyclopaedia Beliana
2. ↑  Young, Linda; Cauvain, Stanley P.. *Technology of Breadmaking*. Berlin : Springer, 2007. Dostupné online. ISBN 0-387-38563-0. S. 79.
3. ↑  KALMUS, Sage. *What Is the Difference Between Brewer's Yeast & Baker's Yeast?* [online]. livestrong.com, [cit. 2013-05-14]. Dostupné online.
4. ↑  droždie. In: Pyramída
5. ↑  Young, Linda; Cauvain, Stanley P.. *Technology of Breadmaking*. Berlin : Springer, 2007. ISBN 0-387-38563-0. S. 88.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pekárske droždie**
**Milan Pišút** (pseudonym: *Hájezor, Milan*) (\* 16. február 1908, Liptovský Mikuláš – † 8. máj 1984, Bratislava) bol slovenský literárny historik a kritik, profesor dejín slovenskej literatúry na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Účastník SNP, v roku 1945 – 1948 poslanec Demokratickej strany. Venoval sa slovenskému národnému obrodeniu a literárnemu romantizmu.

Jeho otec Ján Pišút, matka Mária rod. Palumbiniová, manželka Milada rod. Lašeková.

Životopis
---------

Študoval na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši, po maturite (1926) na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. PhDr.(1931). Profesor na gymnáziu Grösslingová 18 v Bratislave, dnešná Gamča(1932 – 1935), na akademickom gymnáziu v Prahe (1935 – 1937), docent UK pre dejiny slovenskej a českej literatúry. Aktívny účastník SNP, pracovník Povereníctva školstva v Banskej Bystrici (1944), poslanec za Demokratickú stranu (1945 – 1948). V roku 1948 – 1977 profesor dejín slovenskej literatúry a literárnej vedy Filozofickej fakulty UK v Bratislave. Na výskum dejín slovenskej literatúry sa orientoval už ako študent, neskôr ako stredoškolský profesor sa zapojil do práce literárnovednej sekcie Učenej spoločnosti Šafárikovej, ktorá sa venovala výskumu dejín a kultúry Slovenska. V literárnohistorickom výskume sa sústreďoval rozboru diel slovenského a českého romantizmu (J. Kráľa, J. M. Hurbana, Ľ. Štúra, J. Bottu a i.). Venoval pozornosť reprezentantom českej literatúry (J. Dobrovodský, K. H. Mácha, A. Jirásek, P. Bezruč a i.). Z inonárodných literatúr si všímal najmä ruskú literatúru (F. M. Dostojevskij, M. Gorkij, L. N. Tolstoj a i.). Autor stredoškolských učebníc a vysokoškolských skrípt, biografických portrétov, literárnokritických štúdií, recenzií a statí o estetických a filozofických problémoch slovenčiny. Člen vedeckých a kultúrnych spoločností, vedec. kolégia SAV. Od roku 1967 predseda Slovenskej literárnovednej spoločnosti.

Pamiatky
--------

* Zborník FFUK, Philologica 20, 1968 (venovaný M. Pišútovi k 60. narodeninám).

Dielo
-----

* K počiatkom školy Štúrovej, Bratislava roku 1937
* Dr. J.M. Hurban, Bratislava roku 1937
* Básnik Janko Kráľ a jeho Dráma sveta, Martin roku 1948
* Dejiny slovenskej literatúry 1-2. Bratislava roku 1963 (spoluautor)
* Romantizmus v slovenskej literatúre, Bratislava roku 1974
* Hodnoty a čas, Bratislava roku 1978

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 120236425
* GND: 127908307
* ISNI: 0000000108846674
* LCCN: n82148207
* NK ČR: jn20000604449
* SNK: 156880
* VIAF: 32009567
* WorldCat: lccn-n82148207
Estriol
Estradiol
Estrón
**Estrogény** sú skupina steroidov. Ich názov je odvodený z estrálneho cyklu, v ktorom hrajú dôležitú úlohu. Primárne predstavujú ženské pohlavné hormóny, ale v malej miere sa vyskytujú aj v tele mužov. Estrogény sú okrem toho súčasťou niektorých antikoncepčných liekov a liekov pre ženy po menopauze. Ako všetky steroidy, aj estrogény bez problémov prenikajú cytoplazmatickou membránou a viažu sa na estrogénové receptory vo vnútri buniek.

Druhy estrogénov
----------------

Tri hlavné druhy estrogénov sú estradiol, estriol a estrón. Všetky tri sa syntetizujú z androgénov vďaka určitým enzýmom. Estradiol vzniká z testosterónu a estrón z androstenediónu. 

U dievčat od prvej menštruácie do menopauzy je primárnym estrogénom 17β-estradiol. Po menopauze však množstvom prevažuje nad estradiolom estrón, ktorý je však slabší.

Produkcia estrogénov
--------------------

Testosterón z ktorého je estradiol odvodený, vzniká v procese steroidogenézy z cholesterolu. Estrogén vzniká produkciou vačkov vo vaječníkoch, v žltom teliesku (corpus luteum) a v placente. Malé množstvo estrogénov však vzniká aj v pečeni, nadobličkách a prsníkoch. Tieto zdroje estrogénu sú významné u žien po menopauze.

Množstvo estradiolu v tele sa mení počas menštruačného cyklu, najvyšší je pred ovuláciou.

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Estrogen na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portálBiologický portál |
**Rebrovky** (lat. Ctenophora) sú jediná trieda kmeňa **nepŕhlivce** (lat. Acnidaria), patriaceho do mechúrnikov. 

**Rebrovky** v užšom zmysle je slovenský názov len malej časti nepŕhlivcov, konkrétne taxónu Nuda (= Atentaculata), ktorý zahŕňa len rad beroidky (Beroida).

Charakteristika
---------------

Namiesto pŕhlivých buniek majú rebrovky na ramenách lepivé bunky (koloblasty). Ich vývin je v podstate priamy, polypové štádium vždy chýba. Dospelé jedince sú biradiálne alebo pseudobilaterálne symetrické. Ich regeneračná schopnosť je nepatrná.

Je to malá skupina morských lezúcich alebo plávajúcich živočíchov. Na tele majú 8 membranóznych rebier, ktoré vznikli zrastom bŕv. Nie sú už typické Diblastica: majú nepravý mezoderm, novšie analogizovaný s mezenchýmom, ktorý vzniká imigráciou buniek prevažne ektodermálneho pôvodu do mezogley – v staršej literatúre označovaný ako ektomezoderm – všetky ostatné „trojvrstvové" živočíchy (triblastica) majú mezoderm vždy endodermálneho pôvodu! Systém mezenchýmových hladkých svalov nepŕhlivcov sa viac podobá kožnosvalovému vaku ploskavcov, než prstencovitým svalovým vláknam medúz. 

Trávenie je tiež špecifické: Sekretorické bunky ektodermálneho hltanu produkujú tráviace enzýmy, ktoré potravu extracelulárne predtrávia; trávenina je potom obrveným epitelom vháňaná do kanálov endodermálneho čreva, kde je pohlcovaná amébovitými bunkami, ktoré ju intracelulárne dotrávia a zásobujú živinami aj ostatné bunky. Rebrovky sú hermafrodity. Gaméty opúšťajú telo ústami, ale u druhu *Coeloplana bocki* (*Tentaculifera*) majú už gonády vlastné vývody na povrch tela. Štádium planuly je potlačené, vývin je v podstate priamy. U niektorých (rad *Cydippida*) sa vyskytuje pedogenéza. Niektoré uvedené znaky potvrdzujú, že rebrovky sú starobylou, fylogeneticky veľmi významnou vývojovou vetvou. Dnes žije len asi 90 druhov, napr. *Beroe cucumis*, *Hormiphora plumosa*, *Cestus veneris* – niekedy „Venušin pás".

Systematika
-----------

Nepŕhlivce sa niekedy delia na 2 triedy:  

kmeň nepŕhlivce (Acnidaria):

* trieda tykadlovky (Tentaculifera/Tentaculata) - lezúce druhy s tentakulami; patria sem všetky nepŕhlivce okrem radu beroidky (Beroida)
* trieda **rebrovky** [v užšom zmysle] (Nuda/Atentaculata) - plávajúce druhy bez tentakúl; patrí sem len rad beroidky

Inokedy sa delia takto:  

kmeň nepŕhlivce (Acnidaria) - jediná trieda rebrovky [v širšom zmysle] (Ctenophora):

* podtrieda Typhlocoela
	+ rad cydipidy (Cydippida)
	+ rad plazivky (Platyctemida)
* podtrieda Cyclocoela
	+ rad beroidky (Beroida)
	+ rad opaskovky (Cestida)
	+ rad krídlovky (Loboferida)
	+ rad medúzkovky (Thalassocolycida)
	+ rad beroidovky (Ganeshida)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Rebrovky**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Rebrovky**

Externé odkazy
--------------

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
**Vojnová loď Temeraire ťahaná ku svojmu poslednému kotvisku na zošrotovanie** (angl. *The Fighting Temeraire tugged to her last berth to be broken up*) je obraz anglického maliara J. M. W. Turnera z roku 1839. Zobrazuje jednu z posledných radových lodí, ktorá sa v roku 1805 zúčastnila Bitky pri Trafalgare, deväťdesiatosem delovú HMS *Temeraire*.

V čase, keď Turner obraz maľoval, bol na vrchole umeleckej kariéry, už štyridsať rokov vystavoval v londýnskej Royal Academy of Arts.

Hoci zachytáva skutočnú udalosť, obsah je rýdzo symbolický. *Temeraire* bola spustená na vodu 11. septembra 1798 a po takmer päťdesiatich rokoch služby mohla len ťažko belostne žiariť vo svetle zapadajúceho slnka.

Referencie
----------

1. ↑  ŽÁRY, Juraj. *Umenie*. Bratislava : Ikar, 2014. S. 319.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Vojnová loď Temeraire**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku The Fighting Temeraire na českej Wikipédii.*
Sympatizantka Vesmírnych ľudí v Prahe
**Vesmírni ľudia (Anjeli Svetla)** je termín používaný Ivom A. Bendom a ďalšími ľuďmi, ktorí s nimi majú komunikovať, pre označenie údajných mimozemských bytostí, ktoré pozemšťanom nezištne a láskyplne pomáhajú.

Táto skupina ľudí je banda idiotov za sektu, ako rôznymi autormi z niekoľkých médií tak i L. Safaříkom, tajomníkom plzenského Klubu psychotroniky a UFO.

Aktivity
--------

V roku 2007 ministerstvo obrany Slovenskej republiky dostalo od "Svetelných pracovníkov (šíritelia vesmírnej ideológie)" varovanie pred očipovaním ľudí, ktoré údajne plánujú (a uskutočňujú) jaštery z temných svetov, s výzvou na obranu obyvateľov Slovenska proti tejto hrozbe. Aj napriek tomu však stále existujú desiatky ľudí, ktorí neváhajú šíriť pravdu o Aštarovi Šeranovi a vesmírnych ľuďoch.

Referencie
----------

1. ↑  Pavla Ondrušková: V Kuřimi je náboženstvo len zásterka, tvrdí odborník na sekty, iDNES.cz, 27. 2. 2008
2. ↑  Ještírci napadli web Vesmírnych ľudí, Novinky.cz, 3. 7. 2003
3. ↑  Radek Gális: Sekty sú nebezpečenstvom pre ľudí v kríze, Českobudějovický denník, 12. 5. 2008
4. ↑  L. Safařík (Luboš Šafařík): Vesmírni ľudia a tí druhí Archivované 2010-03-14 na Wayback Machine, ufo.cz, Regenerácia, č. 9, roč. 2001, z časopisu Klubu psychotroniky a UFO - ZAZ č. 4/2001
5. ↑
6. ↑  BRANISLAVRAC. *Vesmírní lidé verzus Ministerstvo obrany SR* [online]. 2007-07-13, [cit. 2020-09-28]. Dostupné online. (po anglicky)
7. ↑   *Co nám prozradili lidé, kteří stále věří v existenci mimozemských bohů* [online]. www.vice.com, [cit. 2020-09-28]. Dostupné online. (po česky)

Externé odkazy
--------------

* "Oficiálne" stránky Vesmírnych ľudí

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Vesmírní lidé na českej Wikipédii.*
**Barnes Railway Bridge** je dvojica železničných oblúkových mostov s lávkou nachádzajúca sa na hraniciach mestských častí Londýna Richmond a Hounslow.

Most je súčasťou železničnej trate Hounslow Loop Line a v rámci nej sa nachádza medzi stanicami *Barnes Bridge* a *Chiswick*. Výstavba pôvodného mosta bola začatá v roku 1846 a autormi jeho návrhu boli britskí inžinieri Joseph Locke a J. E. Errington, ktorí boli aj autormi návrhu neďalekého mosta Richmond Railway Bridge. Otvorený bol 22. augusta 1849. V roku 1891 bolo po zrútení liatinového mosta pri železničnej stanici *Norwood Junction* rozhodnuté o stavbe nového mosta Barnes Railway Bridge. Nový most bol postavený v rokoch 1894 – 1895 na rozšírených pylónoch starého mosta. Hlavným inžinierom nového mosta bol Edward Andrews. Hounslow Loop Line bola premiestnená na nový most a od jeho otvorenia 6. júna 1895 je starý most nevyužívaný. Hlavné rozpätia oboch mostov majú dĺžku 36,6 m. Pylóny sú z tehiel a sú obložené kameňmi z Bramley Fall. Výška mostov nad hladinou Temže pri nízkom prílive je 10,9 m. Oblúky oboch mostov sú liatinové.

Pri rozširovaní mosta v rokoch 1894 – 1895 bola kvôli veslárskym pretekom The Boat Race postavená aj 2,4 m široká lávka. V súčasnosti sú Barnes Railway Bridge, Fulham Railway Bridge a Hungerford Bridge jedinými tromi železničnými mostami v Londýne cez Temžu, ktoré slúžia aj pre železničnú dopravu aj pre peších.

* Starší most v roku 1849Starší most v roku 1849
* Podmostie mostov; vľavo starší most, vpravo nový mostPodmostie mostov; vľavo starší most, vpravo nový most
* LávkaLávka

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6   *Barnes Rail Bridge* [online]. Engineering-Timelines.com. Dostupné online. (po anglicky)
2. ↑   *Thames Bridges Heights* [online]. Port of London Authority. Dostupné online. (po anglicky)
3. ↑  SMITH, Denis. *London and the Thames Valley*. [s.l.] : Thomas Telford, 2001. Dostupné online. ISBN 9780727728760. S. 41. (po anglicky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Barnes Railway Bridge**

Externé odkazy
--------------

* 

* Barnes Railway Bridge (1849) v databáze *Structurae*
* 

* Barnes Railway Bridge (1895) v databáze *Structurae*

| Ďalší most proti prúdu | Mosty na Temži | Ďalší most po prúde |
| --- | --- | --- |
| Chiswick Bridge | **Barnes Railway Bridge** | Hammersmith Bridge |
Súradnice: 48°27′25″S 19°26′39″V﻿ / ﻿48,457°S 19,4441°V﻿ / 48.457; 19.4441

**Žiakov vrch** (705,7 m n. m.) je vrch v pohorí Ostrôžky. Leží nad obcou Budiná, približne 10 km južne od Detvy.

Poloha
------

Masív sa nachádza v centrálnej časti pohoria. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Lučenec a v katastrálnom území obce Budiná. Severne a východne sa nachádzajú Budinské lazy, juhovýchodne Budiná, južným smerom Ábelová, západným Stará Huta a severným Bukovinka (Podkriváň).

Opis
----

Žiakov vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Ostrôžky (877 m n. m.) juhovýchodným smerom na Bralce (817 m n. m.). Severným smerom susedí Budinská skala (765 m n. m.) a Baraní vrch (727 m n. m.), východným Jasenie (771 m n. m.), južným Bralce, Stanová (800 m n. m.) a Vrchovina (765 m n. m.) a západným Kobylí vrch (782 m n. m.), Páleniská (769 m n. m.) a Fekiačov vrch (774 m n. m.). Masív odvodňuje Tuhársky potok do rieky Ipeľ. Na vrchol nevedie značený chodník.

### Výhľady

Riedky, nesúvislý porast s horskou lúkou, pokrývajúci vrcholovú časť Žiakovho vrchu, umožňuje kruhový rozhľad. Vyššie okolité vrchy a hrebene však výhľad výrazne obmedzujú, preto sú viditeľné len okolité vrchy Ostrôžok, pri dobrých podmienkach časť Javoria, Poľany a Cerovej vrchoviny.

Prístup
-------

Na vrchol nevedie značený chodník, no severným smerom prechádza  zeleno značená trasa zo Stanovej na Budínske lazy, na ktorý sa na rázc. Budinská skala pripája  červená značka z Podkriváňa.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2022-04-24]. Dostupné online.
2. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2022-04-24]. Dostupné online.
3. ↑   *Názvy vrchov, dolín, priesmykov a sediel* [online]. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, [cit. 2022-04-24]. Dostupné online. Archivované 2022-06-27 z originálu.
4. ↑  *Javorie – Ostrôžky. Letná turistická mapa.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s.
5. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2022-04-24]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Ostrôžky
* Zoznam vrcholov v Ostrôžkach

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape

| * z
* d
* u
Ostrôžky |
| --- |
| Prírodné pamiatky | 
* Krivánsky potok

 |
| Vybrané vrchyZoznam vrcholov | 
* Ostrôžka (877)
* Javor (821)
* Bralce (817)
* Stanová (800)
* Vrchovina (785)
* Kobylí vrch (782)
* Fekiačov vrch (774)
* Jaseňový vrch (771)
* Páleniská (769)
* Budinská skala (765)
* Pľutov vrch (741)
* Vlčia skala (727)
* Lysec (716)

 |
**Jadrová energia** alebo nepresne **atómová energia** je energia uvoľnená pri jadrovej reakcii, presnejšie pri premenách atómových jadier na systémy s absolútne vyššou väzbovou energiou štiepením jadier alebo termojadrovou reakciou. Prejavuje sa okrem iného ako tepelná energia.

Využitie je velmi tepla
-----------------------

Na mierové účely sa v súčasnosti priemyselne využíva štiepna reakcia uránu alebo plutónia, predmetom intenzívneho výskumu je praktické využitie termonukleárnej syntézy vodíka na hélium. 

Najvýznamnejším využitím jadrovej energie je výroba elektrickej energie v jadrových elektrárňach. Jadrové zdroje majú dnes približne 17% podiel na svetovej výrobe elektriny a približne 7% podiel na spotrebe energie celkovo.

Najväčší podiel elektrického prúdu z jadra dosahuje Litva (asi 80 %), Francúzsko (asi 78 %) a Belgicko (asi 60 %) (stav podľa EIA z roku 2003, v prípade Belgicka stav roku 2002).

Jadrové reaktory sa takisto používajú na pohon lodí a ponoriek, na výrobu izotopov na ďalšie využitie a na výskum, zároveň sa (väčšinou ako vedľajší produkt pri výrobe elektriny) využívajú na vykurovanie či ohrev vody.

Dejiny využitia jadrovej energie poznamenali tri veľké nehody – v roku 1986 v Černobyle, podstatne menšia v roku 1979 v Three Mile Islandu v USA a v roku 2011 v Japonsku v oblasti Fukušima.

Dejiny
------

*Pozri aj: Jadrové zbrane*

Prvý úspešný pokus s jadrovým štiepením vykonali v roku 1938 v Berlíne Otto Hahn, Lise Meitnerová a Fritz Strassmann.

Počas 2. svetovej vojny sa rozbehol jadrový program v rade štátov. Prvá riadená reťazová štiepna reakcia sa uskutočnila 2. decembra 1942 v reaktore CP-1, ktorý pod vedením Enrica Fermiho postavili v podzemí štadiónu Chicagskej univerzity. Motivácia pokusov bola jednak vedecká, ale aj vojenská - reaktory založené na výsledkoch Fermiho výskumu potom slúžili na výrobu plutónia na použitie v jadrovej zbrani. Po zvrhnutí atómových bômb U.S.A. na Hirošimu a Nagasaki sa konštrukcia reaktorov na výrobu plutónia rozbehla aj v ďalších štátoch.

Na výrobu elektriny sa jadrový reaktor prvý raz využil 20. decembra 1951 vo výskumnej stanici EBR-I pri Arce. Zariadenie založené na rýchlom množivom reaktore dodávalo spočiatku výkon okolo 200 kW.

Prvá jadrová elektráreň bola postavená v ZSSR v meste Obninsk. K rozvodnej sieti bola oficiálne pripojená 27. júna 1954. V 5MW reaktore bol použitý grafit ako moderátor a voda ako chladiace médium.

Využitie jadrovej energie sa potom rýchlo rozvíjalo. V roku 1923 tvoril inštalovaný výkon menej ako 1 gigawatt (GW), na konci sedemdesiatych rokov už 100 GW, a 300 GW v osemdesiatych rokoch.

Od konca 80. rokov je nárast oveľa slabší a prevažne tvorený výstavbou jadrových elektrární v Číne. V roku 2005 bol inštalovaný výkon 366 GW. Proti využitiu jadrovej energie sa v niektorých krajinách zdvihla vlna odporu, založená jednak na obavách z nehody (ako napr. Černobyľská havária), jednak na strachu z radiácie. V Rakúsku (1978), Švédsku (1980) a Taliansku (1987) dokonca prebehli referendá, dôsledkom ktorých sa upustilo od využitia jadrovej energie.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
**Estakáda Hričovský kanál** je estakáda na diaľnici D1. So svojou dĺžkou 2 081 m je najdlhším mostom na území Slovenska. 

Išlo o jeden z rozhodujúcich stavebných objektov v rámci výstavby II. úseku diaľnice D1 Sverepec - Vrtižer, ktorý vytvoril obchvat Považskej Bystrice a skompletizoval tak súvislý diaľničný ťah medzi Bratislavou a Žilinou. Zhotoviteľom úseku boli v rokoch 2007 – 2010 firmy Váhostav SK, Strabag a Bogl&Krysl. Účelom mostu bolo bezpečne previesť diaľnicu D1 cez inundačné územie rieky Váh a Hričovského kanála bez ovplyvnenia výšky povodňového stavu.

Považský hrad z diaľnice
Most sa riešil ako dva súbežné diaľničné objekty s troma dilatačnými celkami. Prvý sa navrhol ako spojitá spriahnutá oceľovo-železobetónová nosná konštrukcia s 25 poľami. Druhý dilatačný celok sa riešil z tyčových predpätých prefabrikátov dlhých 38 m a 36 m, ktoré sú spriahnuté so železobetónovou doskou a vytvárajú spojitú konštrukciu s 21 poľami. Tretí bol vybudovaný letmou betonážou.

Referencie
----------

1. 1 2 3  PAULÍK, Peter. *Mosty na území Slovenska*. Bratislava : Jaga, 2012. ISBN 978-80-8076-103-5. S. 173.
2. ↑   *Mosty na diaľnici D1 v úseku Sverepec – Vrtižer* [online]. ASB.sk. Dostupné online.
**Inkscape** je vektorový grafický editor pre osobné počítače. Je všestranným grafickým nástrojom, používaných na množstvo účelov a to vďaka formátu SVG, možnosti spracovať (aj vektorizovať) aj rastrovú grafiku a konformita so štandardmi XML, SVG a CSS. 

Používa sa napríklad na tvorbu obrázkov ako sú ikony, grafy, logá, vlajky, mapy, diagramy, el. schémy atď. Implementáciou gaussovského rozostrenia vo verzii 0.45 je Inkscape tiež schopný tvorby obrázkov takmer fotografickej kvality.

Inkscape používa vlastný formát SVG, ktorý nazýva Inkscape SVG (v súlade s definíciami SVG 1.1.a 2). Formát Inkscape SVG je v podstate rovnaký ako obyčajný (plain) SVG, len s niekoľkými špeciálnymi príkazmi, ktoré nástroje Inkscape používajú na sledovanie svojej práce. Ak upravujete inkscape SVG v akomkoľvek inom SVG editore, potom by sa mu mal javiť ako obyčajný SVG, ak sa pri tom objaví ľubovoľný problém, potom môžete bezpečne odstrániť všetky odkazy na inkscape alebo sodipodi a ponechať len obyčajný (plain) SVG.

Implementácia štandardov SVG a CSS v Inkscape bola neúplná; najvýznamnejším nedostatkom vo verzii 0.46 v roku 2017 bola chýbajúca podpora SVG filtrov, animácie a SVG fontov. Vo verzii 1.0 už bolo implementovaných základných (primitives) 14 SVG filtrov. Pomocou Filtre / Editor filtrov je zo základných možné vytvárať vlastné filtre.

Inkscape sa primárne vyvíja pre Linux, ale je multiplatformový a beží na Microsoft Windows, Mac OS X a iných unixových systémoch. Je v aktívnom vývoji a pravidelne sú pridávané nové vlastnosti. Je to slobodný softvér uvoľnený pod licenciou GNU General Public License. Je lokalizovaný aj do slovenčiny avšak v posledných dvoch verziách nebola slovenčina aktualizovaná.

6. novembra 2023 Inkscape oslávi 20 rokov svojej oficiálnej existencie.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   *Scalable Vector Graphics (SVG) 2 (W3C Candidate Recommendation 04 October 2018)* [online]. W3C, [cit. 2023-09-08]. Dostupné online.
4. ↑   *Inkscape SVG vs. plain SVG – Inkscape Wiki* [online]. wiki.inkscape.org, [cit. 2023-09-08]. Dostupné online.
5. ↑   *SVG Test Suite Compliance – Inkscape Wiki* [online]. wiki.inkscape.org, [cit. 2023-09-08]. Dostupné online.
6. ↑   *Inkscape* [online]. archive.flossmanuals.net, [cit. 2023-09-08]. Dostupné online.
7. ↑   *Inkscape 1.3 Release Notes* [online]. [Cit. 2023-09-08]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Inkscape**

Externé odkazy
--------------

* domovská stránka Inkscape