recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Guy Pratt** (\* 3. január 1962, Londýn, Anglicko) je britský basgitarista, skladateľ a herec. Je synom herca Mika Pratta. Od roku 1996 je ženatý s Galou Wrightovou, dcérou bývalého hráča na klávesové nástroje kapely Pink Floyd, Richarda Wrighta.

Guy Pratt je známy predovšetkým ako štúdiový hudobník. Podieľal sa na nahrávaní albumov mnohých umelcov, ako sú napríklad Pink Floyd, Echo & the Bunnymen, Kirsty MacColl, The Smiths, Tears for Fears, Lemon Jelly, The Orb, All Saints, Icehouse, Madonna, Stephen Duffy, Robbie Robertson, Roxy Music, Michael Jackson, Gary Moore, Billy Pilgrim, A. R. Rahman, Womack & Womack, Coverdale and Page alebo Toy Matinee.

Na koncertné pódiá sa dostal v roku 1987, kedy ho na koncertné turné *Delicate Sound of Thunder* vybrala skupina Pink Floyd ako náhradu za pôvodného basgitaristu Rogera Watersa. S kapelou Pink Floyd absolvoval turné v rokoch 1987-1990. Podieľal sa aj na ich štúdiovom albume *The Division Bell* (1994) a na nadväzujúcom turné, ktoré bolo publikované na koncertnom DVD s názvom *P\*U\*L\*S\*E*. 

V roku 2006 Guy Pratt spolupracoval pri nahrávaní sólového albumu gitaristu skupiny Pink Floyd, Davida Gilmoura, *On an Island*. Účinkoval aj na turné k tomuto albumu.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálne stránky

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Guy Pratt na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 134488202
* ISNI: 0000 0000 6160 6349
* LCCN: no2008025149
* NK ČR: xx0192633
* VIAF: 79643122
* WorldCat: lccn-no2008025149
**Všeobecné obchodné podmienky** (skr. VOP; iné názvy: **obchodné podmienky, všeobecné podmienky**, pri predaji aj **(všeobecné) predajné podmienky**, pri nákupe aj **(všeobecné) nákupné podmienky**) je súhrn dojednaní, na ktoré odkazuje (alebo ktoré priamo ako zvláštnu sekciu obsahuje) text nejakej zmluvy, a ktoré ich navrhovateľ používa pre väčší počet uzatváraných zmlúv určitého druhu. Ide teda o "technický" doplnok k zmluve.

Výraz "všeobecné obchodné podmienky" vznikol ako kalk nemeckého "Allgemeine Geschäftsbedingungen". Prívlastok "obchodný" tu neznamená len "týkajúci sa obchodnoprávnych vzťahov", ale znamená všeobecne "platný pri prevádzkovaní obchodu", čiže "biznisový". Najčastejšie je však aspoň jedna strana VOP podnikateľom.

Navrhovateľ VOP nemusí byť identický s navrhovateľom zmluvy. Často VOP dopredu pripraví jedna zo zmluvných strán, môže ich ale pripraviť aj tretia osoba alebo viac osôb súčasne. 

VOP nemusia mať písomnú podobu, spravidla sú však pochopiteľne písomné.

VOP musia byť (podľa slovenského práva) prijaté obidvoma stranami. To znamená, že VOP musia byť pri prijatí návrhu zmluvy:

* priamo súčasťou zmluvy (často ako časť písaná drobným písmom, či už v hlavnom texte alebo na rube papiera) alebo
* k nej priložené alebo
* (podľa § 273 Obchodného zákonníka) v obchodnoprávnych vzťahoch nemusia byť ani priložené, ak ide o VOP vypracované odbornými alebo záujmovými organizáciami (lebo sa v takom prípade predpokladá, že je ich text všeobecne známy)

Len odkaz v texte zmluvy na VOP teda (okrem posledného bodu) podľa slovenského práva nestačí. V zahraničí sa ale táto otázka často rieši inak. 

Otázka, čo sa v špecifických prípadoch ešte dá považovať za "priloženie" k zmluve (napr. či stačí vyvesenie v prevádzkarni, link na internetovej stránke a pod.) je v detailoch pomerne sporná a medzinárodne sa rieši rôzne.

Zdroje
------

* HULMÁK, Milan. *Uzavírání smluv v civilním právu*. Vyd. 1. V Praze: C.H. Beck, 2008. xiii, 203 s. (Beckova edice právní instituty.) ISBN 978-80-7400-062-1.str. 61 a nasl.
* *Obchodný zákonník s rozsiahlym komentárom a judikatúrou po poslednej novele vykonanej zákonom NR SR č. 19/2007 Z.z. s účinnosťou od 1. februára 2007*. Bratislava : Nová Práca, 2007. 765 s. ISBN 9788088929932.
* CINKL, Jindřich, ed. et al. *Encyklopedie zahraničního obchodu*. 2. upr. a dopl. vyd. Praha; Bratislava : SNTL; Alfa, 1986.
**Ikaros** (starogr. *Ίκαρος* – *Ikaros*) bol víťaz olympijských hier behu na jedno stadion v roku 688 pred Kr.

Ikaros z Hyperésie zvíťazil v behu na jedno stadion na 24. olympijských hrách. Súťažil v bežackej disciplíne, ktorú zaviedli už pri založení hier v roku 776 pred Kr.. Hry sa v Olympii o ďalšiu disciplínu, behu na dve stadiá (diaulos) rozšírili v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá bol Hypénos z Pisy. Na 15. hrách v roku 720 pred Kr. zaviedli tzv. *dlhý beh*, po grécky *dolichos*, ktorý sa na začiatku bežal len na sedem stadií (napokon až na 24 stadií) a prvým víťazom tejto disciplíny bol Akanthos zo Sparty. Vzdialenosť stadia (600 stôp) sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov.

Antický autor Pausanias uvádza, že hyperésijský Ikaros zvíťazil v Olympii v čase, keď v Aténach vládu kráľov (basileov) nahradili archonti, volení na jeden rok.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Eusebios, *Kronika* 2,193.
2. 1 2  Pausanias. *Pausaniás, cesta po Řecku I.*. Praha : nakladatelství Svoboda, 1973. 66-602-22-8.6. S. 310.
3. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 246.
4. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 113.
5. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 199.
6. ↑  Vojtech Zamarovský. *Vzkriesenie Olympie*. Bratislava : Šport, 1986. 77-043-86. S. 47.

Pozri aj
--------

* Zoznam olympijských víťazov staroveku
**Židovská filozofia** bola od začiatku a doposiaľ je náboženskou filozofiou. Je súčasťou judaizmu.

Podobne ako Arabi rozvíjali filozofiu cez prizmu koránu, aj Židia pristupovali k filozofii cez posvätnú biblickú problematiku. Židia však vo svojom racionalizme zašli oveľa ďalej, hlásali prvenstvo rozumu a založili
racionalistickejšie chápanú a pestovanú filozofiu náboženstva.

Obsadením Jeruzalema chalífom Omarom v roku 636 sa Židia dostali pod nadvládu Arabov, čím prešli aj do novej duchovnej oblasti. Žijúc v moslimskej krajine si rýchle osvojovali arabský jazyk a už okolo roku 683 židovský lekár Messer-Džavaih z Basry preložil sýrske lekárske dielo do arabčiny.

Koncom 7. storočia sa Židia stali pre Arabov sprostredkovateľmi v osvojovaní si vedeckých i filozofických diel. Na druhej strane sa u Židov pod vplyvom Arabov vypestoval väčší liberalizmus v chápaní a poslúchaní Talmudu, s čím súvisel vzrast racionalistických záujmov a opätovné zmierenie sa s filozofiou. V karaitských kruhoch sa začali učenci zaujímať o gramatiku (Masora) a vo východnom chalífáte (Bagdad, Kairuan, Merv) zasa o také špeciálne vedy ako astronómia (Mašallach, ibn Atarí), medicína a matematika (Sahal al-Tabari, prekladateľ Almagestu a jeho syn Abú Sahal Alí (835 – 853)).

Začiatkom 9. stor. sa karaita Benjamin ben Mose z Nahavendu zaoberal všeobecne filozofickou problematikou v aplikácii na náboženstvo. Koncom 8. stor. sa intelektuálne oživenie prenieslo aj k Židom v západnej Európe so strediskom v Narbonne a neskôr v Mohuči a v iných mestách. K osobitnému rozkvetu židovského myslenia dochádza v Španielsku, kde boli preň obzvlášť priaznivé podmienky. Tvorcami židovsko-španielskej kultúry boli talmudista Mojžiš-Ben Chanoch, gramatik Menahem Ben-Saruk a hebrejský básnik Dunaš Ibn-Labrot. Odtiaľ židovské myslenie prúdilo takmer do všetkých krajín Európy, rozširujúc v nich vlastné, ako aj arabské vedecko-filozofické názory. 

V stredoveku, tak v Španielsku, ako aj na Blízkom východe žili Židia v úzkom kontakte s Arabmi – moslimami. Veľký vplyv na židovskú filozofiu mal Averroes, veď najvýznamnejší židovskí filozofi vtedy písali v arabskom jazyku.

Aj židovskí myslitelia stáli pred problémom, ako racionálne zdôvodniť vieru v jediného, nadprirodzeného Boha a ako ju intelektuálne obhájiť pred tými, ktorí zmýšľajú inak. Aristotelizmus preniká do židovského myslenia takmer o jedno storočie neskôr ako do arabského, takže ho väčšinou prijímajú v arabskej verzii. 

Vrchol stredovekej židovskej filozofie predstavuje Maimonides (hebr. Moše Ben Maimon).

Externé odkazy
--------------

* FILIT Zdroj z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok
Rovné pletacie ihliceRovné pletacie ihlice
**Pletacia ihlica** alebo ihlica na pletenie je nástroj určený na ručné pletenie a na výrobu pletených tkanín. Pletacie ihlice sú obvykle dlhé a na konci zúžené, ale nie sú ostré ako šijacie ihly. Rozlišujeme viacero druhov ihlíc na pletenie. Podľa materiálu môžeme ihlice na pletenie rozdeliť na oceľové, hliníkové, drevené a bambusové. Podľa ich účelu rozlišujeme ihlice dlhé a rovné, ohybné, pomocné a kruhové.

Typy
----

### Ihlice dlhé a rovné

Dlhé a rovné ihlice sú zakončené so špičkou na jednom konci a guľôčkou na druhom. Vďaka guľôčke sa očká z ihlíc nešmýkajú. Dĺžka ihlíc je v rozmedzí od 25 cm do 40 cm a hrúbka od 2 mm do 25 mm. Ihlice môžu byť vyrobené z dreva, plastu, hliníka alebo ocele potiahnutej plastom. Pri pletení sa používajú jednoducho, vďaka čomu sú vhodné aj pre začiatočníkov. Obvykle sa používajú pri pletení menších a plochých projektov, ako sú napríklad šatky.

### Ihlice ohybné

Kruhové pletacie ihliceKruhové pletacie ihlice
Ohybné ihlice sa najčastejšie používajú na pletenie veľkých kusov odevov. Skladajú sa z jednej krátkej ihlice s nylonovou niťou zakončená krúžkom alebo guľôčkou.

### Pomocné ihlice

Pomocné ihlice sa používajú pri pletení vrkôčikov, kde je potrebné nechať niekoľko očiek bokom. Do tejto skupiny sa zaraďujú hliníkové alebo plastové ihlice, ktoré sú na konci zakrivené, aby očká, ktoré ostávajú pri pletení bokom, neutiekli.

### Ihlice kruhové

Kruhové ihlice sú špeciálne v tom, že pomáhajú pri pletení rúrkovitých tvarov, ako sú čiapky, svetre alebo ponožky. Skladajú sa z dvoch krátkych ihlíc, ktoré sú spojené nylónovou niťou. Často sa používajú aj pri veľkých projektoch.

Referencie
----------

1. 1 2   *What Are All These Knitting Needles For?* [online]. The Spruce Crafts, [cit. 2021-08-06]. Dostupné online. (po anglicky)
Synagóga v Osle
**Židia v Nórsku** sú jednou z najmenších etnických a náboženských minorít v Nórsku. V Nórsku žije približne 1400 Židov, z toho 900 v Osle. Malá židovská komunita sa nachádza aj v Trondheime.

Dejiny a súčasnosť
------------------

Prvá nórska ústava (*Grunnloven* - 1814) Židom (a Jezuitom) zakazovala vstup do krajiny. Dotyčný paragraf bol zrušený v roku 1851 (Jezuitom bol však vstup umožnený až zmenou ústavy v roku 1956). V novšej dobe prišlo do Nórska najviac Židov zo Strednej a Východnej Európy, a to v druhej polovici 19. storočia.

Pred nemeckou okupáciou, ktorá započala 9. apríla 1940, žilo v Nórsku približne 1800 Židov. Asi 770 ich bolo za 2. svetovej vojny odvlečených do Osvienčimu, z ktorých prežilo len 34 ľudí. Približne tisícke sa podarilo na dobu vojny utiecť do neutrálneho Švédska.

Po 2. svetovej vojne tak v Nórsku zostalo len cca 800 Židov. Dôsledkom antisemitizmu predovšetkým v Poľsku v roku 1967 sa však ich počet opäť zvýšil na súčasných cca 1400.

Najsevernejšia synagóga
-----------------------

Najväčšia synagóga sa nachádza v Osle a najmenšia v Trondheime (63° 25' s. š.), ktorá je považovaná za najsevernejšie položenú synagógu na svete.

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židé v Norsku na českej Wikipédii.*

Externé odkazy
--------------

* Jewish Virtual Library - Nórsko (po anglicky)
Mapka zobrazujúca Hidžáz (zeleno bývalé kráľovstvo), červeno dnešný región v Saudskej Arábii
**Dejiny židovskej komunity v Saudskej Arábii** sú dlhé takmer dve tisíc rokov. Vďaka saudskoarabskému islamskému antisemitizmu však v súčasnosti v krajine niesu prakticky žiadni Židia. Verejné bohoslužby všetkých náboženstiev s výnimkou islamu sú prísne zakázané. Židom je do krajiny povolený vstup len v prípade nutnosti.

Dejiny
------

Prvé zmienky o Židoch v oblasti dnešnej Saudskej Arábie sa podľa niektorých výpočtov datujú k obdobiu Šalamúnovho chrámu. Imigrácia na arabský polostrov začala v 2. storočí a okolo 6. a 7. storočia sa nachádzala značná židovská komunita v Hidžáze, najmä v Medíne a jej okolí. A to predovšetkým kvôli vodcom Dhu Nuwasovi (ktorý bol veľmi proti konvertovaniu jeho poddaných k judaizmu a ktorý perzekvoval kresťanov vo svojom kráľovstve ako reakciu na kresťanskú perzekúciu Židov) a Abu Karib Asadovi.

Židia z Hejazi boli predovšetkým obchodníci s vínom a kupci. V rovnakom období sa vyvíjala významná židovská komunita v súčasnom Jemene, najmä v mestách Aden a Hadramaut, v ktorých sa židovské osídlenie udržalo do relatívne nedávnej doby. Židovské osídlenie tiež existovalo na severe polostrova.

Pod nadvládou islamu
--------------------

Po vzostupe islamu v 7. storočí bolo so židovskou populáciou v Jemene zaobchádzané veľmi vľúdne, podľa islamskej tradície „v náboženstve nie je nátlaku". Židovské náboženstvo a kultúra tak prežila islamskú nadvládu. Ich zvyky, filozofia, oblečenie a jazyk boli z väčšej časti identické ako u ich moslimských susedov. Pre príklad Židia hovorili arabsky, namiesto typického judeo-arabského dialektu. Po vzostupe islamu boli hlavými židovskými komunitami tie v Adene a Hadramaute.

Externé odkazy
--------------

* Encyklopedie Britannica – Saudská Arábia, náboženstvo (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židé v Saúdské Arábii na českej Wikipédii.*
**Bernard Maris** (\* 23. september 1946, Toulouse, Francúzsko – † 7. január 2015, Paríž) bol francúzsky ekonóm, spisovateľ, novinár a pedagóg.

Narodil sa v meste Toulouse na juhozápade Francúzska a študoval na Sciences Po Toulouse. Školu dokončil v roku 1968 a roku 1975 získal doktorát z ekonomiky na Université Toulouse 1. Ako novinár prispieval napríklad do časopisov *Marianne*, *Le Nouvel Observateur* a *Le Figaro*. Tiež napísal niekoľko románov.

Roku 2010 sa predstavil vo filme *Film Socialisme* režiséra Jean-Luc Godarda. Bol jedným z akcionárov satirického magazínu *Charlie Hebdo* a bol zavraždený v januári 2015 pri útoku na redakciu tohto časopisu. Jeho manželkou bola novinárka Sylvie Genevoix, ktorá zomrela v roku 2012.

Referencie
----------

1. ↑  SANCHEZ, Ray; PAYNE, Ed; FANTZ, Ashley. *French cartoonists killed in Paris took a profane aim at the world* [online]. CNN, 2015-01-09, [cit. 2015-01-09]. Dostupné online. (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bernard Maris na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 11914617d
* GND: 122733061
* ISNI: 0000 0001 1742 1053
* LCCN: n85071925
* NK ČR: xx0198057
* VIAF: 9850257
* WorldCat: lccn-n85071925
**Becki Newtonová** ( \* 4. júl 1978, New Haven, Connecticut, USA), je americká herečka, známa z televízneho seriály *Škaredá Betty* (2006-2010), kde stvárnila postavu Amandy Tanen.

Detstvo a mladosť
-----------------

Newtonová sa narodila v meste New Haven, v štáte Connecticut. Je dcérou skladateľa a aranžéra a huslistky. Newtonová má staršieho brata Matta a je sesternicou, z prvého kolena herečky Sienny Miller.

Kariéra
-------

Jej najznámejšou úlohou, bolo stvárnenie postavy Amandy Tanen v komediálnom a dramatickom seriáli, *Škaredá Betty*, ktorý sa natáčal v rokoch 2006 až 2010. V televíznom seriály stvárnila tiež kamarátsku dvojicu, s Michaelom Uriem, s ktorým bola spoločne tiež spoluhostiteľom oficiálneho podcastu k seriálu. 

V roku 2011 účinkovala v televíznom seriály *Love Bites*. V novembri rovnakého roku, bola Newtonová obsadená ako Quinn Garvey, v televíznom seriály *Ako som spoznal vašu mamu*. 

V roku 2018 sa Newtonová pripojila k hereckému obsadeniu, televízneho seriálu *Rozvod* a *Tell Me a Story*. V roku 2019 mala menšiu filmovú rolu, vo filme *Nie-matky*, po boku Angely Basset, Patricie Arquette a Felicity Huffman. Od roku 2022 účinkuje v televíznom seriály *Advokát*.

Súkromný život
--------------

Newtonová sa v roku 2005 vydala za herca Chrisa Diamantopoulosa, s ktorým má tri deti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Becki Newtonová**

Externé odkazy
--------------

* Becki Newtonová v Internet Movie Database (po anglicky)
* Becki Newtonová v Česko-Slovenskej filmovej databáze

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Becki Newton na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * LCCN: no2008071969
* VIAF: 39186687
* WorldCat: lccn-no2008071969
Židovská populácia v Kanade, 2001
5 najväčších židovských komunít v Kanade
**Židia v Kanade** tvoria štvrtú najväčšiu židovskú komunitu na svete. Podľa kanadského sčítania ľudu z roku 2001 žije v Kanade 351 000 Židov.

Židia, aj keď sú v Kanade minoritou, boli dôležití pri formovaní kanadskej identity a kultúry a ich prítomnosť tu začína príchodom prvých imigrantov potom čo Britské impérium zabralo takmer všetky francúzske kolonizované územia, zvané Nové Francúzsko, po Dohode z Paríža z roku 1763, ktorá ukončila Sedemročnú vojnu.

Na rozdiel napríklad od amerických Židov, ktorí sa považujú predovšetkým za Američanov, považujú kanadskí Židia sami seba predovšetkým za Židov. Aj sionizmus bol v Kanade omnoho silnejší ako v USA, naproti tomu antisionizmus sa tu takmer vôbec neprejavil.

Kanadskí Židia sa skôr podobajú britským Židom ako americkým, pretože drvivá väčšina synagóg je ortodoxných a len malá menšina je konzervatívnych a reformných.

Židovské obce tu zastupuje Kanadský židovský kongres (angl. *Canadian Jewish Congress*), založený roku 1919. Rôzne sionistické organizácie sú zoskupené v Kanadskom sionistickom kongrese (angl. *Canadian Zionist Congress*). 

Veľký dôraz je kladený na židovské vzdelanie. Združenie hebrejských škol (angl. *Associated Hebrew Schools*), ktoré vzniklo na začiatku 20. storočia, bolo so svojimi 3000 žiakmi v roku 1982 jednou z najväčších židovských škôl na svete.

Populácia
---------

Najväčšie židovské komunity v Kanade sú:

| Poradie | Mesto | Štát | Počet Židov |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Toronto | Ontário | 175 000 |
| 2 | Montreal | Québec | 100 000 |
| 3 | Vancouver | Britská Kolumbia | 30 000 |
| 4 | Winnipeg | Manitoba | 15 000 |
| 5 | Ottawa | Ontário | 12 000 |
| 6 | Calgary | Alberta | 7 500 |
|

* 
* 
* 

*Zdroj dát: 2001 Census Analysis The Jewish Community of Canada*

Referencie
----------

1. ↑  Svetová židovská populácia (anglicky)
2. ↑  The Jewish Virtual Library - Kanada (anglicky)
3. ↑  World Jewish Congress: World Jewish Communities - North America and the Caribbean - United States

Externé odkazy
--------------

* Canadian Jewish News
* The Jewish Tribune
* Outlook: Canada's Progressive Jewish Magazine
* The Jewish Virtual Library - Canada
* Bnai Brith Canada
* Zoznam kanadských synagóg
* 2001 Census Analysis The Jewish Community of Canada

Referencie
----------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židé v Kanadě na českej Wikipédii.*
**Martin Raduch** (\* ???, Liptovská Mara (zaniknutá obec) – † ???, ???) bol slovenský učiteľ.

O jeho živote takmer nič nevieme, v roku 1766 pôsobil ako učiteľ v Rakovnici v Gemeri. Poznáme ho ako autora práce *Sprostný, ale zřetedlný traktat arithmetický, pro neumelých a zvláste kupeckého a sedláckého stawu lidj sepsaný…* (Bratislava 1776). Dielo pozostávalo z 23 tabuliek na prepočet hodnôt vtedy používaných mincí – patrilo do kategórie špeciálne upravených násobiliek. Ako také v dobe vydania by už nebolo zvláštnosťou, patrilo však k prvým tlačiam na Slovensku, v ktorých sprievodným textom k matematickému obsahu bola slovakizovaná čeština.

Externé odkazy
--------------

Matematický ústav SAV – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok. Vzhľadom na to, že tento zdroj ešte nemá vyriešené autorské práva podľa licencie CC-BY-SA 3.0, nie je zatiaľ vhodné preberať články označené touto šablónou.

Autoritné údaje: * NK ČR: jo20221145780
* VIAF: 20164907737117851680
**Vývojové prostredie** (často sa používa skratka **IDE** z angl. integrated development environment) je software uľahčujúci prácu programátorov, väčšinou zameraný na jeden konkrétny programovací jazyk. Obsahuje editor zdrojového kódu, kompilátor, prípadne interpreter a väčšinou i debugger. Niektoré obsahujú systém pre rýchly vývoj aplikácií (zvaný RAD), ktorý slúži pre vizuálny návrh grafického používateľského rozhrania. Pokiaľ ide o nástroj pre objektovo orientované programovanie, môže obsahovať aj object browser.

Príklady
--------

Zoznam niekoľkých vývojových prostredí zoradený podľa jazykov:

* Object Pascal
	+ Delphi
	+ Kylix
	+ Lazarus
* Java
	+ NetBeans
	+ jEdit
	+ JBuilder
	+ Eclipse
	+ JDeveloper
* C a C++
	+ Microsoft Visual Studio
	+ MDK Microcontroller Development Kit - ARM
	+ Dev-C++
	+ C++Builder
	+ Turbo C
	+ Anjuta
	+ Code::Blocks
	+ MinGW Developer Studio
	+ Sun C++ Forge
	+ Ultimate++
	+ Microsoft Visual C++
	+ VisualAge C++
	+ wxDev-C++
	+ OpenLDev
* PHP
	+ Zend Studio
* špecializované
	+ Carbide.c++
	+ CodeWarrior
	+ DJGPP
* prekladače viacerých jazykov
	+ NetBeans
	+ Eclipse
	+ KDevelop

Na svoju dobu dobré nástroje, ktoré ale bežali iba pod MS-DOSom, rovnako ako programy v nich preložené, a preto sa spolu s ním stali zastarané: Turbo Pascal, Turbo C, Borland C.
Synagóga v meste Lengnau.
**Židia vo Švajčiarsku** patria medzi prosperujúcu židovskú komunitu čítajúcu v súčasnosti približne 20 000 obyvateľov – čo je približne 0,3% celkovej populácie. Najväčší počet osôb židovského vyznania je v kantóne Zürich. Za pestré zloženie populácie vďačí Švajčiarsko množstvu imigrantov. Aškenázsku časť tvoria prevažne osoby, imigrujúce z Maďarska a Česko-Slovenska po sovietskych inváziách. Sefardskú časť potom tvoria osoby z Egypta a severnej Afriky. Aj keď židia vo Švajčiarsku nie sú významne početní, sú veľmi spätí so svojou krajinou a sú dobre organizovaní. Vo Švajčiarsku sa nachádza Švajčiarska federácia židovských obcí (The Swiss Federation of Jewish Communities – FSCI). Tá združuje všetky židovské obce vo Švajčiarsku všetkých náboženských prúdov (od liberálov až po ortodoxných židov). Od roku 1999 bolo Švajčiarsko jednou z prvých krajín na svete so židovskou prezidentkou – Ruth Dreifussovou. Židia hrajú dôležitú úlohu v textilnom priemysle a výrobe hodiniek.

Externé odkazy
--------------

* switzerland.isyours.com - Švajčiarsko (po anglicky)

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Židé ve Švýcarsku na českej Wikipédii.*
**Martin Róth** alebo **Martin Roth** (\* 3. august 1841, Kežmarok, Rakúske cisárstvo – † 25. február 1917, Spišská Nová Ves, Rakúsko-Uhorsko) bol slovenský priekopník turistiky, učiteľ.

Zo životopisu
-------------

Otec Martin, matka Zuzana, rod. Schwartzová, manželka Hermína rod. Zlochová. Školské štúdiá zakončil na Evanjelickom lýceu v Kežmarku. V Budapešti roku 1868 získal diplom učiteľa pre stredné školy. Pôsobil ako vychovávateľ v Nemecku a v Uhorsku. Po dvoch rokoch sa vrátil do Spišskej Novej Vsi, kde od roku 1870 pôsobil ako učiteľ zemepisu a prírodopisu. Neskôr bol riaditeľom gymnázia. V roku 1909 odišiel do dôchodku.

Takmer celý život sa venoval propagácii a rozvoju turistiky. V rokoch 1877 – 1888 redigoval ročenku Uhorského karpatského spolku. Keď sa sídlo spolku premiestnilo z Kežmarku do Spišskej Novej Vsi stal sa najaktívnejším členom a hlavným organizátorom rôznych turistických akcií. Bol priekopníkom turistiky a horolezectva vo Vysokých Tatrách, jedným z hlavných iniciátorov budovania turistických útulní a chodníkov, sprístupňoval doliny a rokliny Slovenského raja. Zaoberal sa zemepisným názvoslovím Tatier.

Bol spoluzakladateľom Karpatského múzea v Poprade, aktívne sa podieľal na jeho zveľaďovaní, stal sa autorom prvej expozície minerálov a hornín v múzeu. V roku 1885 usporiadal v múzeu mineralogickú zbierku. V Slovenskom raji je po ňom pomenovaná roklina. Má tu pamätnú tabuľu.

Referencie
----------

1. ↑  HOUDEK, Ivan; BOHUŠ, Ivan. *Osudy Tatier*. Redakcia Oľga Rázgová. 1.. vyd. Bratislava : Šport, 1976. 244 s. 77-023-76.
2. ↑  KOLLÁROVÁ, Zuzana; KOL.. *Biografický slovník mesta Poprad*. 1.. vyd. Poprad : Mestský úrad Poprad, 2004. 2437 s. ISBN 80-969037-6-4.

Autoritné údaje: * GND: 1028562136
* SNK: 158495
* VIAF: 281848287
Koga
**Koga** je nemecká obchodná plachetnica z 13.–15. storočia.

Vznikla z frízskej hoggy a anglickej kogy, od ktorých prevzala aj zadné plutvové kormidlo, ktoré je zavesené v strede za kormou. Pôvodne mala iba jeden sťažeň a čeleň, ktorý bol predĺžením predného väzu. Na sťažeň sa pripevňovala veľká rahnová plachta.

Kogy dosahovala dĺžku 40 m, šírku 13 m a ponor 3 m. Mali nosnosť až 950 ton. Mali pomerne malú rýchlosť. Na prove a na korme kogy boli vysoké nástavby, v ktorých boli neskôr umiestnené delá. Z kogy sa vyvinuli vrátovce, väčšie kogy s bočnými vrátami pre kone križiakov, ktoré pojali 200 koní.

* Jednosťažňová koga Ubena z Brém.Jednosťažňová koga *Ubena* z Brém.
* Trojsťažňová koga Lisa von Lübeck z Lübecku.Trojsťažňová koga *Lisa von Lübeck* z Lübecku.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Koga (plachetnica)**

| * z
* d
* u
Typy plachetníc |
| --- |
| 
* bark
* barkentína
* briga
* brigantína
* drakkar
* džunka
* East Indiaman
* feluka
* flauta
* fregata
* galeáza
* galeota
* galeóna
* galéra
* hulk
* jachta
* karaka
* karavela
* katamaran
* keč
* kliper
* koga
* korveta
* lorcha
* luger
* mtepe
* nef
* pinasa
* prao
* radová loď
* sampan
* šalupa
* šebeka
* škuner
* triéra

 |
**Martin Podkonický** (\* 8. marec 1709, Ľubietová – † 13. marec 1771, Banská Bystrica) bol slovenský výrobca organov.

Životopis
---------

Narodil sa v rodine člena banskobystrického magistrátu Jána Podkonického a jeho manželky Magdalény, rod. Krátkej. V roku 1723 – 1727 sa učil u Daniela Wallachyho v Banskej Bystrici. Od roku 1730 pracoval samostatne. V roku 1736 získal meštianske právo v Banskej Bystrici. Neskôr zhotovoval orgány na Orave, Spiši alebo v Novohrade či viac na území Maďarska.

Dielo
-----

Významnou prácou Martina Podkonického na území dnešného Slovenska sú orgány v Španej Doline (1751), rímskokatolíckom kostole v Štiavnických Baniach (1754), Minoritskom kostole svätého Ducha v Levoči (1767 – 1769); pozitívy vo farskom kostole v Smrečanoch (1750), Vaňovke, Žaškove a Iliašovciach (spolu so synom Michalom, 1770), v evanjelickom kostole v Hronsekz (1764), Paludzi alebo Pôtore.

Referencie
----------

1. 1 2 3  PODKONICKÝ, Martin. In:  *Slovenský biografický slovník: od roku 833 do roku 1990*. Zväzok IV. M – Q. Martin : Matica slovenská, 1992. 568 s. ISBN 80-7090-070-9. S. 497.
2. ↑   *Po stopách barokového organárskeho majstra Martina Podkonického* [online]. Bystricoviny.sk - správy - kultúra - šport, 2022-01-06, [cit. 2023-03-17]. Dostupné online.

Literatúra
----------

* Slovenský biografický slovník

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Martin Podkonický
**Drin** alebo **Drini** je najväčšia rieka v Albánsku (kraje Shkodër, Kukës, Lezhë). Je 148 km dlhá (vrátane *Čierneho Drinu* 281 km). Povodie má rozlohu 12 600 km².

Priebeh toku
------------

Vzniká spojením svojch dvoch zdrojníc Bieleho a Čierneho Drinu v meste Kukës. *Čierny Drin* odteká z Ohridského jazera v Severnom Macedónsku. *Biely Drin* pramení v Kosove. Tečie prevažne v horách. Na strednom toku preteká skrz južné výbežky Severoalbánskych Alp v tiesňave dlhej 50 km a hlbokej 1 000 m. Na dolnom toku, v prímorskej nížine pri mesta Shkodër, sa rozdeľuje na dve ramená. Južné rameno sa vlieva do Drinského zálivu Jadranského mora pri meste Lezhë. Severné hlavné rameno ústi zľava do rieky Bojana, ktorá odteká zo Skadarského jazera. Niektoré pramene naopak uvádzajú že *Bojana* ústi do tohto severného ramena *Drinu*.

Vodný stav
----------

Vysoký vodný stav je v zime a nízky v lete. Priemerný prietok činí približne 290 m³/s. V čase veľkých povodní sa zvyšuje hladina Skadarského jazera, ktoré zaplavuje brehy pri meste Shkodër.

Využitie
--------

Na dolnom toku a priehradách (Fierzës, Vaut të Dejës) je rozvinutá lodná doprava, inak je rieka nesplavná.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Drin**

Súradnice: 42°00′25″S 19°36′15″V﻿ / ﻿42,006887°S 19,604073°V﻿ / 42.006887; 19.604073
Moskovská KTM-19
**KTM-19** (podľa unifikovaného označenia **71-619**) je typ súčasnej ruskej električky, vyrábanej v závode UKVZ. 

Ide o jednosmerný, štvornápravový a vysokopodlažný vozeň. Vyrába sa od roku 1999; odvodil sa z neho tiež aj prototyp KTM-21. Električky typu KTM-19 sa vyskytujú predovšetkým v Moskve, ale aj v ďalších ruských mestách, ako sú Iževsk, Rostov nad Donom, Volžskij, od roku 2005 tiež aj v Nižnom Novgorode, a iných.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **KTM-19**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku KTM-19 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Električky UKVZ |
| --- |
| Sériovo vyrábané | 
* KTM-1
* KTM-2
* KTM-5 (71-605)
* KTM-8 (71-608)
* KTM-19 (71-619)
* KTM-23 (71-623)
* KTM-31 (71-631)

 |  |
| Prototypy a experimenty | 
* KTM-3
* KTM-6 (71-606)
* KTM-16 (71-616)
* KTM-21 (71-621)
* KTM-24 (71-624)
* KTM-25 (71-625)
* KTM-30 (71-630)

 |
**Mary Wardová** (\* 23. január 1585, Ripon, Anglicko – † 30. január 1645, Heworth) bola zakladateľka spoločnosti Congregatio Jesu, ľudovo nazvané *anglické panny*.

Vyrastala uprostred prenasledovania anglických katolíkov.
V roku 1606 vstúpila do kláštora klarisiek v St. Omeri vo Flandersku (dnešné Holandsko), ale čoskoro odišla a založila vlastný kláštor pre Angličanky. Neskôr ho zanechala a odišla do Anglicka spozávať ďalej svoju „cestu". 

Po odchode z Anglicka spolu s niekoľkými spoločníčkami založila novú rehoľu v St. Omer. Myšlienkou jej spoločnenstva je byť v spojení s Bohom, slobodné pre službu ľuďom a otvorené pre ťažkosti svojej doby. Konštitúcie prebrala od sv. Ignáca z Loyoly, zakladateľa Spoločnosti Ježišovej.

Spolu s činnosťou anglických panien ktorá sa rozšírovala, vznikal aj odpor voči jej dielu, lebo novozaložená rehoľa sa javila príliš „moderná" na svoju dobu (*zrieknutie sa klauzúry, apoštolské účinkovanie žien*…). Pápež Urban VIII. v roku 1631 jej inštitút rozpustil. Ju samotnú zatkli ako domnelú kacírku a 9 týždňov väznili v Mníchove v Angerskom kláštore. Rímsky inkvizičný súd nakoniec jej prípad ukončil s ospravedlnením, ale inštitút neobnovil.

Zomrela 30. januára 1645 vo svojej vlasti v nádeji, že „Boh má na všetko svoj čas".

Pápežské uznanie spoločnosti získali v 18. storočí pod názvom *Institut Beatae Mariae Virginis*. V roku 2003 sa inštitút premenoval na *Congregatio Jesu*.

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Mary Wardová**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mary Wardová**

Autoritné údaje: * BnF: 12514798z
* GND: 118629190
* ISNI: 0000 0001 1066 2321
* LCCN: n87824174
* NK ČR: jn20000701933
* SNK: 148315
* VIAF: 62341746
* WorldCat: lccn-n87824174
**KTM-2** bol typ sovietskej jednosmernej dvojnápravovej a dvojdverovej električky. KTM-2 bolo označenie motorového vozňa súpravy; za neho bol zvyčajne zapriahnutý ešte vlečný vozeň s označením KTP-2 (КТП-2). Vozne koncepčne vychádzali zo svojho predchodcu, typu KTM-1.

Električky tohto typu vyvinul závod UKVZ v roku 1957; o rok neskôr opustil brány závodu prvý prototyp. Medzi rokmi 1960 a 1969 potom prebiehala výroba sériovo (tieto série sa samozrejme líšili; zmienn sa dočkal hlavne interiér). KTM-2 jazdili napríklad v Odese, Kolomne či Charkove ešte v 80. rokoch; definitívne skončili v roku 1987. Nástupcom sa stali KTM-5, ktoré boli už vhodnejšie a lepšie vyhovovali mnohým nárokom (predovšetkým vďaka tomu, že boli štvornápravové).

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku KTM-2 na českej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Električky UKVZ |
| --- |
| Sériovo vyrábané | 
* KTM-1
* KTM-2
* KTM-5 (71-605)
* KTM-8 (71-608)
* KTM-19 (71-619)
* KTM-23 (71-623)
* KTM-31 (71-631)

 |  |
| Prototypy a experimenty | 
* KTM-3
* KTM-6 (71-606)
* KTM-16 (71-616)
* KTM-21 (71-621)
* KTM-24 (71-624)
* KTM-25 (71-625)
* KTM-30 (71-630)

 |
**Rastlinné hormóny** (tiež nazývané ***fytohormóny***, alebo ***rastové látky***) sú chemické zlúčeniny, ktoré sa tvoria v rastlinách v malej koncentrácii, vylučujú do okolia buniek, transportujú do inej časti rastliny a tam vyvolávajú určitý efekt. Sú to signály komunikácie medzi bunkami.
Rastlinné hormóny sa vo veľkej miere syntetizujú len v určitej, konkrétnej časti rastliny (napr. rastový vrchol rastliny, koreň ...), hoci v menšej miere ich môžu tvoriť takmer všetky rastlinné bunky. Transport hormónov je väčšinou pasívny v cievnych zväzkoch rastlín (môžu sa trasportovať floémom alebo xylémom). Jedinou známou výnimkou je auxín, ktorý sa transportuje aj aktívne, smerom od vrcholu nadol z jednej bunky do druhej (existujú špecifické prenášače na auxín).

V cieľových bunkách vstupujú hormóny do špecifickej väzby s určitými bielkovinami, ktoré nazývame receptory. Následne sa spúšťa reťazec reakcií, ktoré vedú ku charakteristickej odpovedi cieľovej bunky. Mechanizmus fungovania hormónov v rastlinách je veľmi podobný mechanizmu hormonálneho účinku u živočíchov (vrátane človeka).

Rozdelenie
----------

### Rastlinné hormóny

1. auxíny
2. cytokiníny
3. etylén
4. giberelíny
5. kyselina abscisová (ABA)
6. brassinosteroidy (od roku 1998)

### Ďalšie skupiny regulačných látok podobných hormónom

1. kyselina jasmónová
2. kyselina salicylová
3. polyamíny
4. kumaríny
5. oxid dusnatý

Pozri aj
--------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Chemický portálBiologický portál |

* Hormón
* Fyziológia rastlín
* Rast a vývin rastlín
**Josef Valčík** (\* 2. november 1914, Valašské Klobouky – † 18. jún 1942, Praha) bol český vojak, príslušník česko-slovenského protifašistického odboja počas 2. svetovej vojny a účastník operácie Silver A. Neskôr pomáhal členom výsadku Anthropoid, pri ktorej Jozef Gabčík a Jan Kubiš spáchali atentát na zastupujúceho ríšského protektora Reinharda Heydricha.

Život
-----

Narodil sa v Smoline (dnes súčasť Valašských Kloboukov). Vyučil sa a neskôr pracoval ako garbiar v Baťovych závodoch v Zlíne a Otrokoviciach. V rokoch 1936 až 1938 vykonával základnú vojenskú službu v 22. pešom pluku v Jičíne. Po vytvorení Protektorátu Čechy a Morava odišiel roku 1939 do emigrácie s cieľom zapojiť sa do boja proti nacizmu. Postupne sa dostal cez Slovensko, Maďarsko, Juhosláviu, Grécko, Turecko a Sýriu do Francúzska.

Nemecký plagát zobrazujúci „Miroslava" Valčíka, vojaka, ktorý sa zúčastnil Operácie Anthropoid.
Počas bojov medzi Francúzskom a Nemeckom v roku 1940 bojoval na fronte v rámci 2. česko-slovenského pluku. Po páde Francúzska bol evakuovaný do Spojeného kráľovstva, kde bol pridelený k 2. práporu česko-slovenskej samostatnej brigády. Absolvoval výcvik pre rotmajstrov pechoty, ktorý ukončil v marci 1941 ako najlepší zo všetkých frekventantov kurzu. Následne sa prihlásil k nasadeniu v nepriateľskom tyle. Po absolvovaní výcviku bol pridelený k skupine Silver A, kde bol menovaný do funkcie zástupcu veliteľa.

S touto skupinou bol v noci z 28. na 29. decembra 1941 vysadený nad územím Česko-Slovenska neďaleko Poděbrad. V nasledujúcich dňoch sa pohyboval vo východných Čechách a na Českomoravskej vrchovine. Po nadviazaní kontaktu s domácim odbojom sa mu podarilo nakrátko usadiť v prvotriednom pardubickom hoteli Veselka, ktorého majiteľ Arnošt Košťál na seba vzal riziko a s falošnými dokladmi ho zamestnal ako čašníka pod menom Miloslav Šolc. Podieľal sa na vybudovaní široko rozvetvenej spravodajskej organizácie a mal veľký podiel na celom jej úspechu. Už v marci 1942 však Gestapo podniklo záťah, ale Valčíkovi sa podarilo uniknúť a premiestniť sa do Prahy. Tam sa stretol s Adolfom Opálkom, Jozefom Gabčíkom a Janom Kubišom. Spoločne potom pripravili a 27. mája v Libni uskutočnili atentát na Heydricha.

Po atentáte sa Valčík počas vlny razií a nacistických represií ukrýval spolu s ostatnými atentátnikmi v úkryte v pravoslávnom kostole sv. Cyrila a Metoda na Resslovej ulici s pomocou kňaza Gorazda, ktorý im poskytol úkryt v kostolnej krypte. Tento úkryt však bol po čase vyzradený a kostol bol obkľúčený Nemcami. Po márnom boji 18. júna 1942 Valčík spolu s ostatnými atentátnikmi spáchal samovraždu. V roku 2002 bol Josef Valčík povýšený do hodnosti plukovníka in memoriam.

Autoritné údaje: * GND: 132720892
* ISNI: 0000 0000 5547 5397
* NK ČR: pna2006338160
* VIAF: 43006794
Princíp transplantácie srdca. Srdce darcu je spojené s dutými žilami, tepnami pľúc a Aorty
**Transplantácia srdca** (skratka HTX z angl. heart exchange) je prenos biologicky aktívneho srdca darcu (prehláseného za mŕtveho pre mozgovú inaktivitu) do organizmu príjemcu.

Prvá transplantácia srdca v Česko-Slovensku v roku 1968

Imúnna reakcia
--------------

Na odvrátenie odpudenia cudzieho organizmu u príjemcu je potrebné celý život potláčať imúnnu reakciu. Terapia sa vykonáva kombinácoiu rôznych liekov (Steroidy, Azathiorpin, Cyclosporin A).

Riziká
------

Transplantácia srdca je hlboký zásah do organizmu spojený s rizikami. Pri potláčaní imunitného systému hrozí totiž nebezpečenstvo zápalov.

Prežitie
--------

Päťročné prežitie u pacientov s transplantovaným srdcom je pri 70-80 percentách.

História
--------

Prvá experimentálna transplantácia srdca na psovi sa uskutočnila v roku 1905 vo Viedni.

Prvú úspešnú transplantáciu na ľuďoch uskutočnil 3. decembra 1967 v Kapskom Meste chirurg Christiaan Barnard. Pacient Washkansky zomrel po 18 dňoch na zápal pľúc. Len päť dní neskôr transplantoval chirurg Adrian Kantowitz v nemocnici v Brooklyne (USA) detské srdce. Pacient ale zomrel krátko po operácii.

Od decembra 1967 až do septembra 1970 bolo transplantovaných celkovo 164 sŕdc.

Prvá transplantácia srdca v bývalom Československu sa uskutočnila 9. júla 1968. Na II. chirurgickej klinike Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave na Partizánskej ulici ju viedol akademik MUDr. Karol Šiška a MUDr. Ladislav Kužela. Prvú transplantáciu srdca v Československu inicioval MUDr. Ladislav Kužela, ktorý získal skúsenosti v USA.

Operačnú skupinu v Bratislave tvorili: akademik prof. Karol Šiška, MUDr. Ladislav Kužela, MUDr. Anna Pivková, MUDr. Ján Tréger, MUDr. Marian Holomáň; odber srdca darcu: MUDr. Milan Schnorrer, MUDr. Ladislav Kužela, MUDr. Marian Holomáň; umelý krvný obeh (ECC z angl. extracorporeal circulation): MUDr. Jaromír Horecký, MUDr. Stanislav Čársky, Pavol V. Podolay; anestézia: MUDr. Ivo Sobeský, MUDr. Viera Neumarová; inštrumentárky: Mária Machková, Mária Homerová, Jožka Králová a laborantka Etka Malinová.

Išlo o prvú transplantáciu srdca nielen v Československu, ale aj v strednej a východnej Európe. Transplantácii predchádzala experimentálna a klinická príprava. Darcom srdca bol 46-ročný muž, ktorý utrpel smrteľné poranenie mozgu pri páde z balkóna a jeho rodina súhlasila s odberom srdca až po dlhšom presviedčaní farárom. Príjemcom bola 54-ročná žena. Transplantáciu však neprežila nakoľko zomrela po piatich hodinách ešte v operačnej sále na následky iných ochorení.

Pozri aj
--------

* Transplantácia (anatómia)

Externé odkazy
--------------

* Fotografie z prvej transplantácie srdca v ČSSR

* múzeum transplantácie srdca - Kapské Mesto
* fotografie prvej transplatácie srdca v USA
**Letisko Kirkwall** (angl. Kirkwall Airport) (IATA: **KOI**, ICAO: **EGPA**) je najväčšie vnútroštátne civilné letisko na Orknejských ostrovoch (Škótsko, Spojené kráľovstvo). Nachádza sa na ostrove Mainland necelých 5 kilometrov od hlavného a najväčšieho mesta sústrovia – Kirkwallu.

Letisko obsluhuje letecká spoločnosť Loganair (od septembra 2017 pod značkou Flybe). Z letiska premávajú vnútroštátne lety do Aberdeenu, Glasgowa, Edinburghu, Invernessu a Sumburghu (Shetlandy).

Dejiny
------

Letisko bolo naprojektované a postavené ako vojenská letecká základňa na ochranu blízkej námornej základne v Scapa Flow. V roku 1948 bolo presunuté pod ministerstvo civilného letectva. V roku 1986 prešlo pod správu spoločnosti *Highlands and Islands Airports*.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Letisko Kirkwall**

Externé odkazy
--------------

* Rôzne štatistiky britských letísk (po anglicky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Kirkwall Airport na anglickej Wikipédii.*
**Rastislav Kostka** (\* 11. september 1972, Bošany) je bývalý slovenský futbalista, ktorý hrával na poste obrancu.

Futbalová kariéra
-----------------

Hral za Spartak Trnava, Ozetu Duklu Trenčín, 1. FC Synot Staré Město, Artmédii Petržalka a DAC Dunajská Streda. Za reprezentáciu Slovenska nastúpil v 2 stretnutiach. Hrával na poste stredného obrancu. S futbalom začínal ako 9-ročný v Bošanoch, najskôr ako ako útočník; v jednej sezóne nastrieľal 30 gólov. Ako dorastenec hral v Bánovciach nad Bebravou dorasteneckú ligu. 

### Príchod do Trnavy

Do trnavského dorastu ho priviedol tréner Richard Matovič. Prvý zápas za Spartak Trnava odohral v domácom zápase 14. augusta 1991, pričom Spartak remizoval s Baníkom Ostrava 2:2. Svoj premiérový gól zaznamenal v nasledujúcej sezóne proti Slavii Praha. Po vojenskej službe v Trenčíne sa vrátil v lete 1994 opäť do Trnavy, kde patril stabilne do základnej jedenástky.

Externé odkazy
--------------

* Worldfootball.net
* fotbal.idnes.cz
* Eurofotbal.cz
* Transfermarkt
* Footballdatabase.eu
* FootballZZ.com
* Spoveď Rastislava Kostku
**Letisko Kolín/Bonn** (nem. *Flughafen Köln/Bonn – Konrad Adenauer*, iné názvy: *Köln Bonn Airport*, *Flughafen Köln-Wahn*) (IATA: **CGN**, ICAO: **EDDK**) je medzinárodné letisko v blízkosti nemeckých miest Kolín nad Rýnom (od ktorého je vzdialené 14,8 km) a Bonn (16 km). Kolín/Bonn je šieste najväčšie letisko v Nemecku a druhé najväčšie v Nemecku v nákladnej doprave. V roku 2010 letisko odbavilo takmer 9 800 000 cestujúcich. 

Letisko bolo postavené na začiatku druhej svetovej vojny v roku 1939 pre nemecké Luftwaffe. Po druhej svetovej letisko prevzala armáda Veľkej Británie a rozšírila ho. Letisko bolo otvorené v roku 1951 na prepravu osôb. V 50. a 60. rokoch 20. storočia postavili ďalšie dve dráhy aj s novým terminálom. V roku 1970 pristál na letisku prvýkrát Boeing 747 z New Yorku. V roku 2004 sa postavil ďalší terminál. Neskôr začali na letisko lietať ďalšie letecké spoločnosti z rôznych destinácií.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Letisko Kolín/Bonn**

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka

Zdroje
------

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Cologne Bonn Airport na anglickej Wikipédii.*
**Trantor**, je fiktívne mesto - planéta, ktoré vo svojej sérii o Základni (Nadácii) vytvoril Isaac Asimov.
Trantor je sídlom Galaktickej ríše, má rozlohu 200 miliónov km2 a v čase svojho rozkvetu ho obývalo viac ako 40 miliárd obyvateľov. Celý Trantor bol pokrytý kupolami s výnimkou Cisárského paláca. Väčšina obyvateľov sa venovala administratívnej práci spojenej s riadením ríše.

Planéta bola rozdelená na viacero sektorov, napr.:

* *Wye* - sektor, ktorého vládcovia sa dlhodobo snažili uplatňovať svoje práva na cisársky trón, pričom svoj nárok podporovali svojim rodokmeňom siahajúcim k raným cisárom. V storočiach pred rozpadom Galaktickej ríše sektor patril k najsilnejším a najstabilnejším častiam Trantoru.
* *Dahl* - najznámejšia a najnebezpečnejsia časť sektoru sa nazýva Billibotton.
* *Mykogen* - jeho vodcovia mali titul Slnečný pán a legendárne boli jeho mikrofarmy, ktoré jedlom zásobovali cisársky palác.

Trantor bol závislý od dovozu jedla a ďalších životne dôležitých surovín z iných planét a táto jeho závislosť ho robila zraniteľným voči obliehaniu a dobytiu. Počas tzv. Veľkého rabovania zomrelo obrovské množstvo jeho obyvateľov. Za 50 rokov klesol ich počet na nie viac ako 100 miliónov. Obyvatelia strhli kovové kupole a takto uvolnené plochy začali využívať na poľnohospodárstvo. Cisár spolu so sprievodom ušiel na planétu Delicass, ktorá bola premenovaná na Neotrantor a stala sa sídlom poslednej dynastie Prvej ríše.
Súradnice: 49°37′16″S 18°13′40″V﻿ / ﻿49,62111°S 18,22778°V﻿ / 49.62111; 18.22778

**Hukvaldy** sú zrúcanina hradu v rovnomennej obci Hukvaldy v okrese Frýdek-Místek v Moravskosliezkom kraji. 

Prvé zmienky o hrade pochádzajú z roku 1285. Za zakladateľov sú považovaní nemeckí grófi z Hückeswagenu. V polovici 14. storočia hrad získali prvý raz olomouckí biskupi, ktorí boli jeho najčastejšími vládcami. Ich vlastníctvo bolo v roku 1355 dokonca potvrdené pápežskou bulou, ktorá zároveň zakazovala hrad predať alebo založiť. V roku 1465 získal hrad český kráľ Jiří z Poděbrad, ktorý ho vzápätí predal späť olomouckému biskupstvu. Vtedajšiemu biskupovi Tasovi z Boskovíc finančne pomohli jeho bratia Dobeš a Beneš Černohorskí z Boskovíc, ktorí prebrali hrad po morovej smrti biskupa Tasa. Za vlády pánov z Boskovíc došlo na hrade k mnohým významným stavebným úpravám a rovnako tomu bolo aj po ich smrti na začiatku 16. storočia, keď sa Hukvaldy opäť a definitívne vrátili olomouckému biskupstvu. Odvtedy vlastnilo biskupstvo (od 18. storočia arcibiskupstvo) hrad až do znárodnenia v roku 1948.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrad Hukvaldy**
Svetové dedičstvo UNESCOSvetové dedičstvo UNESCO

**Hrad Malbork** (nem. Marienburg) leží v meste Malbork v severnom Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.

Hrad je príkladom stredovekej pevnosti, za čo bol zapísaný zoznam svetového dedičstva UNESCO. Je to najväčší gotický hrad postavený z tehly.

Dejiny
------

Rád nemeckých rytierov začal stavať hrad asi v roku 1274, ako stredisko výbojov proti pohanským Prusom. V roku 1309 presídlil do Malborku veľmajster rádu nemeckých rytierov z Milána a odvtedy sa stal Malbork trvalým sídlom veľmajstrov Rádu nemeckých rytierov. Začalo sa s prestavbami a prístavbami pôvodného hradu, ktorý pomenovali horným hradom. Základom hradného komplexu sa stal tzv. prostredný hrad a okrem neho pribudlo aj rozsiahle predhradie. Najväčší rozsah dosiahol hradný komplex za čias veľmajstra Winricha z Kniprode (1351 - 1382). 

Tvrdza veľmajstra nebola dobytá počas obliehania poľsko-litovskými vojskami pod vedením kráľa Vladislava II. Jagela po bitke pri Grünwalde v roku 1410. Počas trinásťročnej vojny v roku 1456 sa vzbúrili námezdní žoldnieri rytierskeho rádu, zmocnili sa hradu aj mesta a o rok ho predali. Hrad kúpil kráľ Kazimír IV. Jagelovský. Tento stav potvrdila aj toruňská mierová zmluva z roku 1466. V poľských rukách ostal Malbork až do delenia Poľska v roku 1772. V tom čase došlo k posilneniu poľského obyvateľstva v meste a začiatkom 18. storočia tu sídlil kratší čas aj poľský kráľ Stanislav I. Leszczyński. 

Hrad bol poškodený počas vojen so Švédskom, delenia Poľska a Napoleonskych vojen, preto ho rekonštruovali od roku 1817. Od roku 1877 bol hrad znovu rekonštruovaný K. Steinbrechtom až do jeho smrti v roku 1923, práce pokračovali do roku 1945, kedy bol silno poškodený Červenou armádou počas bojov o mesto. Rekonštrukcia prebieha dodnes.

Panoráma
--------

Panoráma hradu Malbork
Panoráma hradu Malbork

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Hrad Malbork**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka múzea malborského hradu (po poľsky)/(po anglicky)/(po nemecky)

| * z
* d
* u
Poľské pamiatky na zozname svetového dedičstva UNESCO |
| --- |
| 
* Bielovežský národný park
* Drevené kostoly v južnom Malopoľsku
* Hala Stulecia
* Hrad Malbork
* Kalwaria Zebrzydowska
* Kostoly mieru v mestečkách Jawor a Świdnica
* Krakov
* Koncentračný tábor Auschwitz-Birkenau
* Park Muzakowski
* Soľná baňa Wieliczka a Bochnia
* Toruň
* Varšavské staré mesto
* Zamość
* Karpatské drevené chrámy v Poľsku a na Ukrajine
* Olovené, strieborné a zinkové bane v meste Tarnowskie Góry a ich vodohospodársky systém
* Región prehistorickej ťažby pazúrikov Krzemionki
* Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy

 | Vlajka Poľska |