**John Winston Howard** (\* 26. júl 1939, Sydney, Austrália) je austrálsky politik a bývalý dlhoročný predseda vlády Austrálie.

V rokoch 1977-1983 bol ministrom financií a v rokoch 1985-1989 bol predsedom Liberálnej strany. Za predsedu strany bol opäť zvolený v roku 1995 a 2. marca 1996 porazil vo voľbách Paula Keatinga, dovtedajšieho premiéra z Labouristickej strany. Howardov kabinet bol znovuzvolený v rokoch 1998, 2001 a 2004, čo je najúspešnejší volebný výsledok od dôb sira Roberta Menziesa. Po víťazstve v roku 2004 Howard kontroloval až do novembra 2007 obe komory austrálskeho parlamentu. V novembri 2007 po prehratých parlamentných voľbách ho na čele vlády nahradil Kevin Rudd.

Životopis
---------

Howard vyrástol v Sydney. Prostredné meno dostal po britskom štátnikovi Winstonovi Churchillovi. Howardov otec a dedo obaja bojovali v prvej svetovej vojne. Na predmestí Sydney Howardovci vlastnili benzínovú pumpu, kde John ako chlapec pracoval. Vyštudoval právo na *University of Sydney*. V roku 1957 sa stal členom Liberálnej strany.

Howard žil v rodičovskom dome až do roku 1971, keď sa oženil s Janette Parkerovou, s ktorou má tri deti.

Po univerzite niekoľko rokov pracoval v advokácii, až kým bol v roku 1974 zvolený do austrálskeho parlamentu. Od decembra 1975 bol v kabinete Malcolma Frasera ministrom obchodu a od decembra 1977 bol ministrom financií. V apríli 1982 sa stal podpredsedom strany.

Ako minister financií bol neoliberál a racionalista. Presadzoval zníženie daní pre občanov i podniky, zníženie výdajov štátneho rozpočtu, zrušenie centralizovaných dohôd o mzdách, zrušenie povinného členstva v odboroch, privatizáciu štátom vlastnených podnikov.

Od roku 1983, keď sa predsedom vlády stal Bob Hawke, bol Howard s liberálmi v opozícii. Až v roku 1996 sa mu podarilo doviesť Liberálnu stranu k víťazstvu v parlamentných voľbách. V tom čase mal 56 rokov. Po nástupe k vláde Howard radikálne zoškrtal štátne výdaje, a mimo iného zaviedol aj systém „práca za podporu", ktorý vyžadoval, aby si žiadatelia časť podpory v nezamestnanosti odpracovali. Počas prvého funkčného obdobia dosahovala austrálska ekonomika nebývalú konjunktúru a štátny rozpočet sa končil vysokým prebytkom.

V roku 1996 Martin Bryant v Port Arthur v Tasmánii zastrelil 35 ľudí. Howardovou odpoveďou na masakru bol úplný zákaz držania poloautomatických zbraní a odkúpenie týchto zbraní od ich majiteľov vládou.

Howard vyhral nasledujúce voľby v roku 1998 a počas druhého funkčného obdobia sa zasadil o stabilizáciu situácie vo Východnom Timore, ktorého obyvatelia sa v referende rozhodli pre nezávislosť od Indonézie. Počas druhého volebného obdobia tiež zásadne zmenil daňový systém, keď zaviedol *daň za tovary a služby* (*goods and services tax* - GST), ekvivalent dane z pridanej hodnoty.

Vo volebnej kampani v novembri 2001 dominovali otázky bezpečnosti krajiny, keďže bolo krátko po útokoch z 11. septembra v Spojených štátoch. Howard opäť voľby vyhral, zasadiac sa o sprísnenú legislatívu ochrany hraníc a zložitejšie podmienky udeľovania víz pre utečencov. V októbri 2002 pri sérii výbuchov na indonézskom ostrove Bali, tradičnej dovolenkovej destinácii Austrálčanov, zomrelo 202 ľudí, z toho 88 z Austrálie. Po tomto nešťastí Howard ešte zosilnil dôraz vlády na národnú bezpečnosť. 

V roku 2003 rozhodol o vyslaní austrálskych vojakov do Iraku, čo bolo rozhodnutie, ktoré do značnej miery polarizovalo austrálsku spoločnosť. Proti Howardovi a vojne v Iraku sa konali masové demonštrácie, najväčšie od skončenia Vietnamskej vojny.

Nasledujúce voľby z októbra 2004 Howard opäť vyhral, aj najmä podpore z radov zvyčajných voličov labouristov, po tom, čo sľúbil zvýšenie výdajov na zdravotníctvo, školstvo, rodinné prídavky a podporu malých podnikov, čo bola tradičná doména ľavičiarskej rétoriky. Voľby však Howardovi priniesli nielen víťazstvo v dolnej komore parlamentu, ale po prvý raz od roku 1977 získala vládnuca strana i kontrolu nad senátom. To umožnilo Howardovi prijať niekoľko zákonov, ktoré boli dovtedy v Senáte nepriechodné - najmä privatizáciu nadpolovičného podielu v telekomunikačnej spoločnosti Telstra (bývalý *Telecom Australia*), reformu zákonníka práce a reformu študijných odborov (zrušenie povinného členstva a teda aj poplatkov).

Howard odišiel z aktívnej politiky po prehraných voľbách v novembri 2007, keď za porážku Liberálnej strany labouristami prevzal plnú politickú zodpovednosť. Na čele austrálskej vlády ho vystriedal Kevin Rudd.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **John Howard**

Externé odkazy
--------------

* Predseda vlády Austrálie: John Howard
* Predsedovia vlád Austrálie: John Howard
* Oficiálna stránka Liberálnej strany

  


| * z
* d
* u
Predsedovia vlády Austrálie |
| --- |
| 
* Edmund Barton (1901 – 1903)
* Alfred Deakin (1903 – 1904)
* Chris Watson (1904)
* George Reid (1904 – 1905)
* Alfred Deakin (1905 – 1908)
* Andrew Fisher (1908 – 1909)
* Alfred Deakin (1909 – 1910)
* Andrew Fisher (1910 – 1913)
* Joseph Cook (1913 – 1914)
* Andrew Fisher (1914 – 1915)
* Billy Hughes (1915 – 1923)
* Stanley Bruce (1923 – 1929)
* James Scullin (1929 – 1932)
* Joseph Lyons (1932 – 1939)
* Earle Page (1939)
* Robert Menzies (1939 – 1941)
* Arthur Fadden (1941)
* John Curtin (1941 – 1945)
* Frank Forde (1945)
* Ben Chifley (1945 – 1949)
* Robert Menzies (1949 – 1966)
* Harold Holt (1966 – 1967)
* John McEwen (1967 – 1968)
* John Gorton (1968 – 1971)
* William McMahon (1971 – 1972)
* Gough Whitlam (1972 – 1975)
* Malcolm Fraser (1975 – 1983)
* Bob Hawke (1983 – 1991)
* Paul Keating (1991 – 1993)
* John Howard (1996 – 2007)
* Kevin Rudd (2007 – 2010)
* Julia Gillard (2010 – 2013)
* Kevin Rudd (2013)
* Tony Abbott (2013 – 2015)
* Malcolm Turnbull (2015 – 2018)
* Scott Morrison (2018 – 2022)
* Anthony Albanese (2022 – súčasnosť)

 | Vlajka Austrálie |

Autoritné údaje: * GND: 129843350
* ISNI: 0000 0001 1471 6673
* LCCN: n78049412
* VIAF: 45392887
* WorldCat: lccn-n78049412