recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kláštorný komplex v Jasnej Hore
**Jasná Hora** (poľ. *Jasna Góra*) je paulinský kláštor v poľskom meste Čenstochová a najvýznamnejšie pútnické miesto Poľska. Jej význam ďaleko presahuje poľské hranice, ročne ju navštívi asi 5 miliónov pútnikov z Poľska i zahraničia.

Panna Mária Čenstochovská
-------------------------

Ikona Panny Márie Čenstochovskej
V kláštornej Bazilike nájdenia svätého Kríža a Nanebovzatia Panny Márie sa nachádza slávna ikona Panny Márie Čenstochovskej, ktorej mnohí veriaci pripisujú zázračné vlastnosti.

Autorstvo ikony je podľa tradície pripisované sv. Lukášovi, ktorý ju mal namaľovať za života Panny Márie podľa jej skutočnej podoby na doske stola, ktorý mala Svätá rodina vo svojom domčeku v Nazarete. Pravdepodobne však ide o byzantskú ikonu z raného stredoveku. Podľa historických prameňov bola v 12. storočí privezená z Konštantinopolu na Rus, kde sa o sto rokov neskôr ocitla v majetku haličského kniežaťa Leva Daniloviča. Ten ju dal umiestniť v pravoslávnom kláštore v Belze. Tam sa ikony začiatkom 14. storočia zmocnili Poliaci. Do Čenstochovej bola ikona privezená v roku 1384 za kniežaťa Vladislava Opolčíka. V tom istom čase bolo pôvodné modré rúcho Matky Božej na ikone ozdobené zlatými hviezdami a ľaliami. Symbolika ľalií zrejme bola zvolená preto, že v tejto dobe v Poľsku vládli Anjouovci, ktorí mali ľalie v erbe.

Obrana Jasnej Hory proti Švédom
Roku 1430 bol kláštor na Jasnej Hore spustošený v priebehu husitskej spanilej jazdy za účasti volyňského kniežaťa Fjodora Ostrožského a poľského šľachtica Jána Kuropatwyho z Łańcuchowa. Ikona bola vtedy silne poškodená a musela byť starostlivo zreštaurovaná. Pamiatkou na túto udalosť sú šrámy na tvári Matky Božej, vzniknuté po seknutí šabľou. Mnohí jej prisudzujú podiel na záchrane kláštora a celého Poľska v roku 1655, kedy posádka asi 260 mužov (vrátane rehoľníkov) ubránila ťažko opevnený kláštor proti asi 3,5 tisícovej švédskej armáde. Tejto bitke, hoci z vojenského hľadiska málo významnej, poľská tradícia pripisuje mimoriadny význam, pretože zákerný útok na národnú svätyňu, ktorej bola predtým prisľúbená nedotknuteľnosť, rozzúril poľské obyvateľstvo. Dôsledkom toho vzniklo povstanie, vedené Stefanom Czarnieckim, ktoré Švédi nedokázali zvládnuť. Po porážke Švédov bola Matka Božia Čenstochovská za účasti kráľa Jana Kazimíra v Ľvove korunovaná kráľovnou a ochrankyňou Poľska.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jasná Hora**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jasná Hora na českej Wikipédii.*

Súradnice: 50°48′45″S 19°05′49″V﻿ / ﻿50,812619°S 19,096994°V﻿ / 50.812619; 19.096994
**Slovenský športovec storočia** bola športová anketa, ktorú zorganizoval v roku 2000 Slovenský olympijský výbor v spolupráci s *Klubom športových redaktorov*, na základe hlasovania čitateľov denníka Šport a odbornej poroty bol vyhlásené poradie „najlepších slovenských športovcov 20. storočia". 

Do prvej fázy ankety sa zapojilo 4 881 čitateľov denníka Šport, hlasy dostalo celkove 366 športovcov. Dvadsať šesť mien s najvyšším počtom hlasov postúpilo do finálového kola, v ktorom 15-členná porota zložená z novinárov a zástupcov Slovenského olympijského výboru vybrala desiatku najlepších a podľa vopred určených kritérií určila poradie v ankete. Vyhlásenie výsledkov ankety sa uskutočnilo 21. decembra 2000 na slávnostnom galavečere v koncertnej sieni Slovenského rozhlasu. *Slovenským športovcom storočia* sa stal krasokorčuliar Ondrej Nepela, olympijský víťaz zo Sappora 1972, trojnásobný majster sveta a päťnásobný majster Európy. Na druhom mieste skončil Anton Tkáč, olympijský víťaz 1976 a trojnásobný majster sveta v cyklistickom šprinte, tretiu priečku obsadil legendárny hokejový brankár Vladimír Dzurilla, držiteľ troch olympijských medailí a troch titulov majstrov sveta. 

| Poradie | Meno | Šport | Body |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ondrej Nepela | krasokorčuľovanie | 120 |
| 2. | Anton Tkáč | cyklistika | 115 |
| 3. | Vladimír Dzurilla | ľadový hokej | 111 |
| 4. | Martina Moravcová | plávanie | 104 |
| 5. | Miloslav Mečíř | tenis | 85 |
| 6. | Peter Šťastný | ľadový hokej | 76 |
| 7. | Michal Martikán | vodný slalom | 71 |
| 8. | Jozef Pribilinec | atletika | 61 |
| 9. | Ján Zachara | box | 45 |
| 10. | Peter Hochschorner  Pavol Hochschorner | vodný slalom | 37 |

Ďalší Športovci storočia
------------------------

V roku 2000 vyhlasovali viaceré športové zväzy najlepších športovcov 20. storočia v jednotlivých športových odvetviach.

Basketbalisti storočia:

* Stanislav Kropilák – Anna Kotočová

Hádzanári storočia:

* Anton Frolo – Anna Čápová

Cyklista storočia:

1. Anton Tkáč
2. Ondrej Glajza
3. Vlastimil Ružička
Futbalista storočia:

1. Ján Popluhár
2. Jozef Adamec
3. Karol Dobiaš
Hokejista storočia:

1. Vladimír Dzurilla
2. Peter Šťastný
3. Jozef Golonka

Pozri aj
--------

* Športovci storočia

Referencie
----------

1. ↑  . Dostupné online.
2. ↑  . Dostupné online.
3. ↑  . Dostupné online.
**Zadožiabrovce** (iné názvy: **zadnožiabrovce**, staršie: **zadožiabre**; lat. Opisthobranchia, Opistobranchia) sú podtrieda ulitníkov. Vnútornostný vak majú posunutý viac dozadu, ktenídium je za srdcom. U zadnožiabrovcov pozorujeme výraznú tendenciu k redukcii ulity i k spätnému otočeniu vnútornostného vaku, takže chiastoneuria je potlačená. Je pritom zaujímavé, že k zmnoženiu pôvodne párových orgánov nedochádza – majú len jednu metanefrídiu, srdcovú predsieň, gonádu aj ktenídium. Noha je často rozšírená v plutvovité laloky, ktoré umožňujú plávanie.

Zadnožiabrovce žijú pelagicky v moriach, jedinou výnimkou je reliktný druh *Ancylodoris baicalensis* z Bajkalského jazera. V Stredozemnom mori možno najskôr vidieť *Umbraculum mediterraneum* (má ešte naznačenú terčovitú schránku v zadnej časti nohy), alebo *Aplisia depilans* – je dlhý asi 30 cm, úplne bez schránky; nazývaný podľa uchovitých výrastkov na hlave často „morský zajac". Niekoľko druhov z nepočetného rodu *Spiratella* zo studených morí má ešte ľahkú tenkostennú priehľadnú schránku, ktorá im dovoľuje neobratné plávanie. Pri pobreží Severnej Ameriky sa vyskytuje nápadný pomarančový druh *Tritonia diomedea*

Systematika
-----------

podtrieda zadožiabrovce (Opisthobranchia):

* rad Acochlidioida
* rad pravožiabrovky (Notaspida)
* rad nahožiabrovky (Nudibranchia)
* rad krídložiabrovky (Pteropoda)
* rad Saccoglossa
* rad Anaspidea

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Zadožiabrovce**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Zadožiabrovce**

Zdroje
------

1. ↑  MASÁR, I: Niektoré dynamické črty zoologickej a botanickej no­menklatúry. In: Kultúra slova 1985, č. 9, str. 289-294  S. 293

* PaedDr. Valerián Franc CSc.: Systém a fylogenéza živočíchov – bezchordáty – zdroj, z ktorého (pôvodne) úplne alebo čiastočne čerpal tento článok.
**Jason Toop Cooper** (\* 31. január 1967, Londýn) je profesionálny bubeník, člen populárnej anglickej rockovej skupiny The Cure. Je ženatý s Allison Cooper (sobáš v roku 2004). V roku 1993 založil kapelu Welt, až v roku 1995 sa stal členom skupiny The Cure, kde pôsobí dodnes.

Kariéra
-------

Jason pochádza z anglického Londýna, kde tiež začal svoju hudobnú kariéru. Naučil sa tu hrať na bicie nástroje a to na škole Drumtech. Ako bubeník sa prvýkrát preslávil v kapele My Life Story. Potom, čo v roku 1993 založil kapelu Welt, si podal inzerát v novinách. Na inzerát v roku 1995 zodpovedá kapela The Cure, kde Jason pôsobí dodnes. Mimo The Cure sa Jason dnes tiež venuje nahrávaním hudby pre filmy.

Najslávnejšie albumy
--------------------

* Bloodflowers - The Cure (2000)
* Greatest Hits - The Cure (2001)
* The Cure - The Cure (2004)
* 4:13 Dream - The Cure (2008)

Externé odkazy
--------------

* zimbio.com - Obrazový materiál
* thecure.com - Oficiálne stránky The Cure

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jason Cooper na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 16203230j
* ISNI: 0000 0001 0939 8359
* NK ČR: xx0131340
* VIAF: 120765238
**Slovenské právo** je právo Slovenskej republiky.

Súčasná slovenská legislatíva, podobne ako väčšina európskej legislatívy, má svoje korene v rímskom práve. To vyznávalo princípy: rovnosť pred zákonom, prezumpcia neviny, pri pochybnostiach rozhodnúť v prospech obžalovaného, neznalosť zákona naospravedlňuje). 

Po zmene režimu v roku 1989 bolo potrebné urýchlene vypracovať novú legislatívu. Legislatívci vychádzali z česko-slovenského práva platného do roku 1951 – teda prakticky o právo prvej česko-slovenskej republiky. Tým sa síce podarilo veľmi rýchlo vytvoriť nový legislatívny rámec, ale keďže zákony boli pripravované veľmi rýchlo, vyžadovali si častú novelizáciu (a tento stav do určitej miery pretrváva dodnes). Po rozdelení Česko-Slovenska na Česko a Slovensko si obe republiky začali vytvárať vlastnú legislatívu a dnes už v niektorých oblastiach existujú značné rozdiely. 

V súvislosti so vstupom Slovenska do Európskej únie bolo treba uskutočniť harmonizáciu (zosúladenie) slovenskej legislatívy so smernicami Európskej únie. V priebehu dvoch rokov boli harmonizované všetky rozhodujúce zákony.

Po tom, ako sa Slovensko stalo členom Európskej únie, sa legislatíva Európskej únie automaticky stala nadriadenou národnej legislatíve Slovenska. Nejde tu ale o totálny diktát Európskej únie, pretože po prijatí akejkoľvek novej smernice Európskej únie majú členské štáty k dispozícii určité časové obdobie, počas ktorého túto novú smernicu zakomponujú do svojho národného práva. Ďalšie zmäkčenie predstavuje skutočnosť, že smernice Európskej únie často ponechávajú rozhodnutie o detailoch na členských štátoch.
**Jason Curtis Newsted** (\* 4. marec 1963, Battle Creek, Michigan) je americký basgitarista, najznámejšie je jeho pôsobenie v thrash metalovej skupine Metallica. Ku kapele sa pripojil v roku 1986 po smrti Cliffa Burtona. Newsted zostal jej členom až do roku 2001. Potom ako kapelu opustil, pokračoval so svojim projektom Echobrain, hral s Ozzym Osbournom a pridal sa k heavy metalovej skupine Voivod. Jason používa pseudonym **Jasonic** aj ako prezývku v súčasnej kapele, ale je to názov jeho hudobného vydavateľstva. Je takisto zakladateľom Chophouse Records štúdia a vydavateľstva v Kalifornii.

Kariéra
-------

### Flotsam & Jetsam

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Flotsam & Jetsam*
Prvotná časť Newsteadovej hudobnej kariéry začala hraním na basgitaru v kapele Flotsam and Jetsam a ich albumom *Doomsday for the Deceiver* vydaním v roku 1986, na ktorý napísal väčšinu textov.

### Metallica

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Metallica*
V dôsledku smrti basáka Cliffa Burtona v septembri 1986 počas európskej časti Damage Inc. tour, Metallica začala hľadať nového basgitaristu.

Prehľad
-------

V roku 1982 začal s thrash metalovou kapelou *Flotsam and Jetsam* z Arizony, ktorú opustil v roku 1986, aby sa pripojil k Metallice, kde nahradil basistu Cliffa Burtona, ktorý tragicky zahynul. Jeho prvé vystúpenie s Metallicou bolo 8. novembra 1986. Z Metallicy odišiel v roku 2001; poslednú pieseň, ktorú s Metallicou hral, bola „Fade to Black" na VH1 Music Awards. V roku 2002 sa pripojil ku kanadskej skupine Voivod. Dnes žije vo Walnut Creek v Kalifornii.

Autoritné údaje: * BnF: 14048891t
* ISNI: 0000 0001 1935 646X
* LCCN: no2009126344
* NK ČR: ola2002150644
* VIAF: 66667879
* WorldCat: lccn-no2009126344
**Jasmin Moghbeliová** (neprechýlene *Jasmin Moghbeli*, perz. یاسمین مقبلی ‎; \* 24. jún 1983, Bad Nauheim, Nemecko) je americká testovacia pilotka námornej pechoty USA a astronautka NASA, absolventka Massachusettského technologického inštitútu, Naval Postgraduate School a Naval Test Pilot School. Od roku 2019 má nalietaných viac ako 2 000 hodín a absolvovala 150 bojových misií vrátane misií v Afganistane.

Životopis
---------

Moghbeliová sa narodila 24. júna 1983 v Bad Nauheime v západnom Nemecku v iránskej rodine. Jej rodičia Fereshteh a Kamy Moghbeliovci pochádzajú z mesta Mahabad v severozápadnom Iráne a po islamskej revolúcii v roku 1979 z krajiny utiekli a následne emigrovali do Spojených štátov, kde sa usadili v Baldwine v štáte New York. Moghbeliová počas štúdia navštevovala Baldwin Senior High School v New Yorku a Advanced Space Academy v Huntsville Space Camp v Alabame. Na Massachusettskom technologickom inštitúte (MIT) získala bakalársky titul v odbore letecké a kozmické inžinierstvo s informačnými technológiami a za MIT Engineers hrala volejbal a basketbal.

Vojenská kariéra
----------------

Moghbeliová bola v roku 2005 vymenovaná za dôstojníčku námornej pechoty Spojených štátov amerických a vycvičila sa na pilotku lietadla AH-1 Super Cobra. Počas služby v námornej pechote bola trikrát nasadená v zahraničí a absolvovala 150 bojových misií. Moghbeliová získala magisterský titul z leteckého a kozmického inžinierstva na U.S. Naval Postgraduate School v Kalifornii a navštevovala aj školu pre skúšobných pilotov amerického námorníctva na Patuxent River Naval Air Station v Marylande, pričom sa stala skúšobnou pilotkou vrtuľníka VMX-1 na Marine Corps Air Station Yuma v Arizone.

### Kariéra v NASA

V júni 2017 bola Moghbeliová vybraná za členku 22. skupiny astronautov NASA a následne začala svoj dvojročný výcvik.

V januári 2020 absolvovala spolu s ďalšími 13 ľuďmi program prípravy kandidátov na astronautov NASA, čím sa oficiálne stala „spôsobilou na lety do vesmíru vrátane úloh na Medzinárodnej vesmírnej stanici, misií Artemis na Mesiaci a napokon aj misií na Mars".

V marci 2022 bola pridelená ako veliteľka misie SpaceX Crew-7 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu, ktorej štart je naplánovaný na rok 2023.

Referencie
----------

1. ↑  POTTER, Sean. *NASA Names Artemis Team of Astronauts Eligible for Early Moon Missions* [online]. NASA, 2020-12-09, [cit. 2023-04-03]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Program Artemis

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Jasmin Moghbeliová**

Externé odkazy
--------------

* Jasmin Moghbeliová – biografia na webe NASA

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Jasmin Moghbeli na anglickej Wikipédii.*
Súradnice: 42°08′35″S 24°44′58″V﻿ / ﻿42,14306°S 24,74944°V﻿ / 42.14306; 24.74944

**Občianska bazilika** (bulh. Гражданска базилика – *Graždanska bazilika*) sú ruiny antickej kultovej budovy, ktoré sa nachádzajú v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu v rámci komplexu plovdivského rímskeho fóra.

Lokalita
--------

Antická knižnica mesta Filipopolis leží v centrálnej časti mesta Plovdiv na námestí „Centralen" (bulh. площад „Централен" – *ploštad „Centralen"*, doslova *Centrálne námestie*) Nachádza sa v severnej časti komplexu fóra antického mesta Filipopolis (agory), západne od budovy komplexu filipopolskej bibliotéky.

Dejiny a charakteristika
------------------------

Budova bola postavená s najväčšou pravdepodobnosťou počas obdobia panovania cisára Vespaziána v rokoch 69 – 79. Bola zasvätená imperátorskému kultu. Stavba predstavovala centrálne miesto, kde sa konali súdne procesy a iné dôležité stretnutia. V blízkosti budovy sa nachádzala tribúna, ktorá slúžila na rečnícke (predovšetkým politické) podujatia.

V súčasnosti je preskúmaná a exponovaná len južná časť budovy v priestoru vchodu, keďže zvyšné časti budovy sa nachádzajú pod modernou zástavbou z 20. storočia na ulici „Kňaz Aleksandăr I".

Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
----------------------------------

Kategória: kultúrna pamiatka národného významu v rámci komplexu plovdivského rímskeho fóra

Rok zapísania na zoznam kultúrnych pamiatok: 1995

Dôvod udelenia štatútu: archeologická hodnota komplexu

Galéria
-------

* celkový pohľad na exponovanú časť stavby z juhucelkový pohľad na exponovanú časť stavby z juhu
* pohľad na stavbu z juhozápadupohľad na stavbu z juhozápadu
* z južnej fasádyz južnej fasády
* z južnej fasádyz južnej fasády

Referencie
----------

1. 1 2 3 4 5 6  ДЕРНЕВ, Ивайло. *Откриват Форум Север до дни* [online]. podtepeto.com, 2022-03-02, [cit. 2023-04-29]. Dostupné online.
2. 1 2 3 4  KESIAKOVA, Elena; RAJČEV, Dimităr. Filipopol. Plovdiv : Izdatelska kăšta "Hermes". 2012. 106 s. ISBN 9789542611172. S. 19 – 27. (po bulharsky)
3. 1 2 3 4 5   *Министерство на културата на Република България* [online]. mc.government.bg, [cit. 2023-04-11]. Dostupné online.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Občianska bazilika Filipopolu**
***Slovenské robotnícke noviny*** boli slovenské socialnodemokratické noviny, ktoré vychádzali v Pressburgu. Vznikli v októbri 1904. Noviny boli ekonomicky a politicky podporené českými sociálnymi demokratmi vo Viedni.[1] Emanuel Lehocký bol redaktorom novín.[2]

Kritika slovenských sociálnych demokratov proti Sociálno demokratickej strane Uhorska o zlyhaní strany pri podpore slovenských robotníckych novín viedla k rozdeleniu strany. Nasledujúci rok 1905 slovenskí sociálni demokrati založili svoju vlastnú stranu.[3]

V roku 1908 bol Lehocký odsúdený na dva mesiace väzenia.[4]

Ich pokračovaním boli Robotnícke noviny : Slovenský orgán Sociálnodemokratickej strany Uhorska, ktoré vychádzali v Bratislave raz týždenne.

Zdroj
-----

1. ↑  C*entral European Crossroads: Social Democracy and National Revolution in Bratislava (Pressburg), 1867-1921. New York: Berghahn Books, 2009. č. 95.*
2. ↑  C*entral European Crossroads: Social Democracy and National Revolution in Bratislava (Pressburg), 1867-1921.* New York: Berghahn Books, 2009. č. 100.
3. ↑  Duin, Pieter van.
4. ↑  Duin, Pieter van.

* ROBOTNÍCKE NOVINY. In: Bibliografia slovenských novín a časopisov do roku 1918. Zost. Michal Potemra. Martin : Matica slovenská, 1958. 145 s.
**Samuel Cambel** (\* 25. apríl 1883, Slovenská Ľupča – † 8. júl 1935, Martin, pochovaný v Slovenskej Ľupči) bol slovenský spisovateľ a úradník.

Pseudonym: Danielovič; Števo Kosorkin; Zorovský; Svoreň

Životopis
---------

Vyučil sa za stolára. Po úraze v rokoch 1901 – 1905 žil v Budapešti u strýka Samuela Cambela. Potom krátko pracoval ako úradník vo Zvolene. V rokoch 1907 – 1908 navštevoval obchodné kurzy v Prahe, kde sa zúčastňoval na činnosti spolku Detvan. V rokoch 1908 – 1909 pracoval v Budapeštianskom nakladateľskom spolku. Ďalšie dva roky bol zamestnaný v Kníhtlačiarskom účastinárskom spolku v Martine. V rokoch 1910 – 1911 pôsobil vo filiálke Tatra banky v Padina. Roku 1912 pracoval u nakladateľa a tlačiara Jána Páričku v Ružomberku. Roku 1913 sa vrátil do Slovenskej Ľupče, kde pracoval ako účtovník vo filiálke Národnej banky, ktorej bol neskôr riaditeľom. V tomto zamestnaní zotrval takmer do konca svojho života.

Tvorba
------

Začínal prekladmi z maďarčiny, ktoré uverejňoval v Slovenských novinách. Autor básní, v ktorých prevláda ľúbostná tematika. Bol významnejší ako prozaik. Prvé poviedky boli poplatné sentimentálnej próze (*Trest*, 1902), avšak v ďalších už nadviazal na na kukučínovský realizmus (*V snahe*, 1906, *Pavlus*, 1907). Ďalšie prózy majú blízko k tvorbe druhej vlny slovenského literárneho realizmu (*Slečna Nina*, 1908, *Vytriezvenie*, 1909, Z tmavej zápače, 1911). Jeho lyrické a výrazne „snové práce" inklinujú k tvorbe slovenskej moderny (*Zlomená duša*, 1910, *Stará matka*, 1913). Bol zberateľom folklórnych prejavov slovenského ľudu, ktoré uverejňoval v Slovenských pohľadoch. Knižne vydal preklad románu *Dobrí Polovci* (1911) maďarského spisovateľa Kálmána Mikszátha. Po roku 1918 sa literárne odmlčal.

Diela
-----

* 1902 – Trest
* 1906 – V snahe
* 1907 – Pavlus
* 1908 – Slnečná Nina
* 1910 – Zlomená duša
* 1911 – Z tmavej zápeče
* 1912 – Pochybenie

Dielo v elektronickej podobe
----------------------------

* Plné texty diel Samuela Cambela
* *Rukoväť (skrátená) spisovnej reči slovenskej : čásť I.* Čita-Chabrin: Informačno-osvetový odbor čsl. vojska v Rusku, 1920. 90 s. – dostupné v Digitálnej knižnici UKB

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * abART: 62301
* ISNI: 0000 0000 5660 0604
* NK ČR: ja20020096331
* SNK: 150468
* VIAF: 83654041
**Feministická filozofia** je budovanie teoretickej bázy feministického hnutia najmä 
zviditeľňovaním špecifickosti ženskej perspektívy a ženského prístupu k riešeniu filozofických
problémov minulosti a súčasnosti. 

Organizáciou, ktorá medzinárodne podporuje rozvoj feministickej filozofie, je Medzinárodná asociácia filozofiek (International Association of Philosophers).

Podľa Kiczkovej *vo feministickej filozofii už dlhšiu dobu pretrváva úsilie odkrývať stopy prítomnosti žien vo filozofii. Ďalej je to úsilie skúmať príčiny, pre ktoré boli ženy spravidla z dejín filozofie vylučované, a napokon aj snaha objasňovať dôvody ich neľahkého prenikania z 'periférie' do rovnocenného, akceptovaného filozofického diskurzu. Feministické myslenie obsahuje silný kritický rozmer, ktorý smeruje najmä proti monopolizácii filozofie (analogicky aj iných vied) mužmi. Usiluje sa o svojský typ analýzy (až dekonštrukcie) patriarchálneho myslenia, jeho historických foriem, podmienok utvárania a presadzovania v rôznych sférach modernej spoločnosti.* *…vzťahu feminizmu a postmoderny... sa dnes vo feministických diskusiách venuje veľká pozornosť.* (Nové slovo 24/1992;14)

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
***Feminine Intuition*** (doslova *Ženská intuícia*) je vedeckofantastická poviedka spisovateľa Isaaca Asimova, ktorá vyšla prvýkrát v októbri 1969 v časopise *The Magazine of Fantasy & Science Fiction*. Bola následne zaradená napr. do zbierok *The Bicentennial Man and Other Stories* (1976), *The Complete Robot* (1982) a *Robot Visions*. V češtine vyšla napr. v zbierke *Robohistorie II.* (2004).

Postavy
-------

* Susan Calvinová - bývalá robopsychologička firmy Americká korporácia robotov a mechanických ľudí (AKRaML)
* Clinton Madarian - robopsychológ v AKRaML
* Peter Bogert - vedúci výskumu v AKRaML
* Scott Robertson - syn zakladateľa AKRaML, majiteľ väčšiny akcií
* JN1, JN2, JN3, JN4 - experimentálni intuitívni roboti
* JN5 - ženský intuitívny robot

Dej
---

Preskočiť obsah diela **Upozornenie.** Článok alebo jeho časť prezrádza zápletku, pointu alebo rozuzlenie diela!

Clinton Madarian, po Susan Calvinovej, ktorá odišla do dôchodku nový hlavný robopsychológ v AKRaML iniciuje vývoj „ženského" robota, ktorý bude trochu nevypočitateľný (3 zákony robotiky však musí dodržovať), ale bude disponovať istou „ženskou intuíciou". Po niekoľkých nezdaroch (4 experimentálni roboti JN1-JN4) je vyrobený robot JN5 pomenovaný Jane. Účelom celého projektu je určiť za pomoci tejto intuície hviezdne sústavy s najpravdepodobnejším výskytom obývateľných planét. To sa bude veľmi hodiť pri plánovaných hyperpriestorových letoch, zaručí to úspech misií. Madarian aj s Jane letia na astronomické observatórium vo Flagstaffe v Arizone, kde Jane čerpá informácie „z prvej ruky". Po určitej dobe určí 3 požadované hviezdy. Pri návrate do firmy však dôjde k havárii, ktorú Madarian neprežije. Jane je zničená a s ňou sú stratené aj čísla 3 hviezd, ktoré AKRaML potrebovala vedieť.

Riaditeľ výskumu dr. Peter Bogert sa obráti so žiadosťou o pomoc na Susan Calvinovú, ktorej je už takmer 80 rokov. Cez svoj vek nestratila nič na bystrosti a vďaka svojim presným úsudkom dokáže záležitosť v krátkom čase rozriešiť. Bogertovi ale riešenie neprezradí celé, len mu napovie, ako postupovať ďalej.

 Opis zápletky alebo rozuzlenia príbehu sa tu končí.

České vydania
-------------

V češtine vyšla poviedka v následujúcich zbierkach alebo antológiách:

Pod názvom **Ženská intuice**:

* *Roboti a androidi* (Svoboda, 1988)
* *Robohistorie II.* (Triton, 2004)

Referencie
----------

1. 1 2  ASIMOV, Isaac. *Robohistorie II*. Praha : Triton, 2004. ISBN 80-7254-478-0. Kapitola Ženská intuice, s. 327.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ženská intuice na českej Wikipédii.*

Pozri aj
--------

* Intuícia

Externé odkazy
--------------

* *Ženská intuice* na LEGII - databáze sci-fi a fantasy kníh (po česky)
* *Ženská intuice* na Isfdb.org - databáze sci-fi (po anglicky)
**TKM** je skratka poľského úslovia *Teraz, kurwa, my* (po slovensky *Teraz, kurva, my*) používané niektorými politikmi a novinármi ako obrazné označenie pomerov panujúcich v poľskej politike a ich problémov. Týka sa „mentality víťazov", kedy po parlamentných voľbách víťazná politická strana obsadzuje rôzne funkcie podľa zásady delenia na „my" a „oni" (oni = menovaní predchádzajúcou vládnucou stranou) a nie na základe vecných hľadísk a odborných schopností. 

Označenie použili novinári z významných poľských médií, ako napr. novín Gazeta Wyborcza, Rzeczpospolita, časopisov Polityka, Wprost, televízie TVN, rozhlasových staníc Radio Zet, Radio RMF a mnohých ďalších.

Termín TKM ako prvý použil politik Jarosław Kaczyński v roku 1997 počas vysvetľovania dôvodov, prečo nekandidoval vo voľbách do Sejmu na listine strany AWS, hoci sa podieľal na jej založení. Vtedy uviedol, že v AWS má príliš veľké slovo neformálna strana TKM. Táto „strana" mala byť podľa jeho slov charakteristická túžbou obsadiť funkcie vo vláde a využívať rôzne formálne a neformálne vzťahy a štruktúry vytvorené predchodcami namiesto toho, aby uskutočňovala reformy. 

Úspech hesla TKM je daný najmä skutočnosťou, že pripomína rozšírené niekoľkopísmenové skratky názvov politických strán a tiež tým, že stručne, výstižne a šťavnato opisuje problematické javy.

Táto skratka sa stala súčasťou klasických politických citátov v Poľsku a mnohokrát sa použila, dokonca aj v pozmenenom význame. Keď na jeseň roku 2005 víťazná strana PiS prekvapujúco navrhla na funkciu premiéra Kazimierza Marcinkiewicza namiesto očakávaného predsedu strany Jarosława Kaczyńského, interpretoval Marek Borowski z ľavicovej strany SdPl spomínanú skratku ako *Teraz Kolega Marcinkiewicz* (*teraz kolega Marcinkiewicz*). Termín TKM sa stal pre poľskú komerčnú televíziu TVN inšpiráciou k vytvoreniu názvu publicistického programu *Teraz my*.
Súradnice: 55°34′S 5°15′Z﻿ / ﻿55,567°S 5,250°Z﻿ / 55.567; -5.250

**Mull** (angl. *(Isle of) Arran*, škg. *(Eilean) Arainn*, starosever. *Herrey*) je ostrov v zálive Firth of Clyde v Atlantickom oceáne, ležiaci bezprostredne pri západnom pobreží Škótska (od polostrova Kintyre ho oddeľuje prieliv Kilbrannan Sound). Je to najväčší ostrov v zálive a celkovo siedmy najväčší ostrov Škótska.

Podľa sčítania v roku 2011 na ostrove žije 4 629 obyvateľov, čo je mierny pokles oproti sčítaniu v roku 2001, kedy tu žilo 5 058 obyvateľov. V roku 1821 tu žilo doterajšie maximum, a to 6 600 ľudí. V lete sa na ostrove zdržiava množstvo turistov. Za hlavné sídlo na ostrove býva označovaný prístav Brodick, kde žije okolo 600 ľudí. Najväčšie sídlo na ostrove je však Lamlash s asi tisíc obyvateľmi. Podľa sčítania v roku 2001 škótsku gaelčinu ovládajú len 2 percentá obyvateľov. 

Hlavné ekonomické aktivity na ostrove sú popri cestovnom ruchu – hlavnou atrakciou je zámok Brodick Castle – rybolov, poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo a pálenie whisky (pálenica Arran). Na ostrove funguje aj malý pivovar. Ostrov Arran patrí do administratívnej oblasti *North Ayrshire*. Pred územnosprávnou reformou v roku 1975 patril ostrov do grófstva Bute.

Geografia
---------

Arran býva označovaný ako miniatúra Škótska (nachádza sa tu aj nížina aj vysočina), pretože sa napriek svojej relatívne malej rozlohe vyznačuje krajinnou pestrosťou. Podnebie ostrova je mierne oceánske a veľmi vlhké. Najvyšší vrch ostrova, Goat Fell (*Gaoda Bheinn*), dosahuje výšku 874 m n. m. Ostrov je spojený trajektami so škótskou pevninou, najlepšie spojenie má s mestom Ardrossan.

V okolí Arranu ležia tri malé ostrovy – *Holy Isle*, *Paddan* a *Hamilton Isle*.

Galéria
-------

* Severné vrchy na ostrove, pohľad z trajektuSeverné vrchy na ostrove, pohľad z trajektu
* Zámok Brodick CastleZámok Brodick Castle
* Automapa ostrovaAutomapa ostrova
* Endemický druh jarabiny (Sorbus arranensis)Endemický druh jarabiny (Sorbus arranensis)
* Dedina Lochranza a miestny zámokDedina Lochranza a miestny zámok
* Satelitný záberSatelitný záber

Referencie
----------

1. ↑  2011 Census: First Results on Population and Household Estimates for Scotland - Release 1C (Part Two)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Arran (ostrov)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Isle of Arran na anglickej Wikipédii.*
**Thomas Wright "Fats" Waller** (\* 21. máj 1904, New York, USA – † 15. december 1943, Kansas City, Missouri, USA) bol vplyvný americký jazzový klavirista, organista, skladateľ, spevák a komik. Pričinil sa na inovácii štýlu stride piano, ktorý sa stal základom pre moderný jazzový klavír. Medzi jeho najznámejšie kompozície patria „Ain't Misbehavin'" a „Honeysuckle Rose". Dňa 15. decembra 1943 počas svojej cesty vlakom podľahol zápalu pľúc neďaleko mesta Kansas City. V rokoch 1984 a 1999 získal posmrtne cenu Grammy Hall of Fame Award.

Referencie
----------

1. ↑  TENENHOLTZ, David. *Waller, Fats (Thomas Wright)* [online]. JAZZ.COM. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Fats Waller piano rollography
* Red Hot Jazz, výber náhrávok Fats Wallera

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Fats Waller na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 13900979w
* GND: 118628763
* ISNI: 0000 0000 8133 3085
* LCCN: n50024199
* NK ČR: ola2002157314
* VIAF: 54334148
* WorldCat: lccn-n50024199
moderný VF vysielač/prijímač so spektrálnym analyzérom
**Rádioamatérstvo** (anglicky: *ham radio* alebo *amateur radio*) je rádiová vysielacia služba,činnosť, podľa Rádiokomunikačného poriadku Telekomunikačnej únie angl. *International Telecommunication Union* skratka (ITU). V mnohých krajinách sú platné medzinárodné pravidlá implementované do národných predpisov pre rádiové vysielanie.
Účastník amatérskeho rádiového vysielania sa volá rádioamatér, a po splnení určitých podmienok ( preverenie znalostí z techniky, prevádzky a predpisov ) obdrží od príslušného Telekomunikačného úradu jednoznačný volací znak.

Pozri aj
--------

* Packet radio

Externé odkazy
--------------

* Hamradio.sk Slovenský rádioamatérsky portál
* Rádioklub Slovenskej technickej univerzity v Bratislave OM3KFF & OM5M
* Rádioklub OM3KII
* História trnavského rádioamaterstva
* Klub pamätníkov Slovenského zväzu rádioamatérov
* European HAMradio portal CQ - rádioamatéri, KV a VKV
Pôvodný model TI-57
**TI-57** je programovateľná kalkulačka, ktorú vyrábal v rokoch 1977 – 1982 podnik Texas Instruments.

Išlo o vedeckú kalkulačku s bežnými funkciami vrátane lineárnej regresie. Okrem toho bolo možno vložiť do pamäti až 50 programových krokov (totožných so stlačením 1 – 4 klávesov) a tak niektoré výpočty zautomatizovať. K dispozícii bolo zároveň 8 pamäťových registrov pre 11 platných číslic mantisy + dvojmiestny exponent (zobrazovalo sa 8 platných číslic).

Prvý typ bol vybavený displejom zo svietivých diód, neskôr boli vyrábané typy s LCD displejom, ktoré však boli pomalšie a mali menšiu pamäť (48 byte sa u nich rozdeľuje medzi pamäťové registre a program).

Na túto kalkulačku nadviazali omnoho sofistikovanejšie typy z rodiny TI-59.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **TI-57**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku TI-57 na českej Wikipédii.*
**Postila** (z latinského *post illa verba*, teda „po týchto slovách", tj. výklad kňaza nasledujúci po čítaní Písma) je stredoveký názov pre súvislý výklad liturgického biblického textu („čítanie") alebo neskôr pre celú zbierku takýchto výkladov.

Postily ako súvislé texty či písané kázania sa rozšírili v 13. storočí jednak v súvislosti so vznikom kazateľských poriadkov (dominikáni, františkáni) a s rastúcim dôrazom cirkevných autorít na kázanie vôbec. Prvými a najznámejšími súvislými postilami na celú Bibliu boli postili Huga zo Saint-Cher († 1263), ktoré opakovane vychádzali tlačou od 15. do 17. storočia. Veľký význam mali aj *Postillae perpetuae in Vetus et Novum Testamentum* od Mikuláša z Lyry (okolo 1325), ktorý vychádzal z veľkej Glosy Anselma z Laonu, ale kládol väčší dôraz na doslovný zmysel textu a opieral sa aj o texty v pôvodných jazykoch (hebrejčine a gréčtine). Z Lyrovej postily hojne čerpal aj Martin Luther.

Pre ľud sa muselo kázať v národných jazykoch a postily ako jedny z prvých písaných textov tak nadobudli veľký význam pri tvorbe spisovných národných jazykov vrátane češtiny. Po latinských postilách Konráda Waldhausera a Jana Milíča z Kroměříža napísal prvú českú postilu (*Řeči nedělní a sváteční*, 1392) Tomáš Štítný, po ňom Ján Hus (1413), ďalej Jakoubek ze Stříbra, kritickú *Knihu výkladuov* Petr Chelčický (asi 1435) a okolo roku 1456 vznikla rovnako veľmi kritická *Postilla* Jana Rokycany.

Novú vlnu postil priniesla doba reformácie. V češtine sú to *Postilly* katolíckych autorov Tomáša Bavorovského (1557) a Tomáša Rešela (1561), z bratských *Postila Kralická* (1575) a *Postila Kapitova*, z luterských Martina Philadelpha (1592) a z utrakvistov *Postilly* Jan Achillesa Berounského a Bohuslava Bepty Vysokomýtského. Ďalšie postili potom písali významní kazatelia až do konca 19. storočia a patrili k najrozšírenejšiemu ľudovému čítaniu.

Roku 2006 vydal zbierku kázní pod názvom *Stezka ve skalách. Postila* prof. Jan Heller. Inak sa slovo Postila používa metaforicky, napríklad ako názov časopisu *Postilla Bohemica*, ktorý v Kostnici vydával vynikajúci nemecký bohemista Frank Boldt.

Pozri aj
--------

* Homília
* Kázeň

Externé odkazy
--------------

* Mikołaj Rej: Předmluva k Postile (po česky)

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Postila na českej Wikipédii.*
**Sentinelová** alebo **strážna uzlina** je lymfatická ulina (LU), ktorá tvorí prvý filter lymfy z určitej oblasti ľudského tela. Jej význam spočíva v tom, že je prvou uzlinou, ktorá zachytáva bunky zhubného nádoru z danej oblasti a jej vyšetrením je tak možné u niektorých malígnych ochorení s pomerne veľkou presnosťou určiť rozsah ochorenia a zvoliť následnú liečbu.

Najväčší význam má pri karcinóme penisu, malígnom melanóme a karcinóme prsníka. Pacienti s negatívnou sentinelovou uzlinou môžu byť ušetrení rozsiahlejších operácii, napr. axilárnej disekcie.

Príslušná uzlina sa musí najskôr identifikovať. Robí sa to vstreknutím farbiva do spádovej oblasti počas operácie samotného nádoru a sledovaním jeho postupu, a potom následným histopatologickým vyšetrením identifikovanej uzliny. Ďalšou možnosťou je vymeniť farbivo za rádionuklid a identifikácia LU pomocou príručného detektora.

Metóda sa využíva len u pacientov so začiatočnými štádiami zhubného ochorenia, ktorí majú klinicky negatívne (nehmatné) oblastné LU.
Hlavná budova FF UK na Námestí Jana Palacha v Prahe
**Filozofická fakulta Karlovej univerzity** (skratka **FF UK** z čes. *Filozofická fakulta Univerzity Karlovy*) je jedna zo štyroch pôvodných fakúlt Karlovej univerzity z roku 1348 a tesne druhá najväčšia fakulta v Česku.

Dejiny
------

Pôvodne bola fakulta založená ako fakulta slobodných umení (artistická). Pretože v stredoveku bolo zvykom vzdelávať sa najprv v slobodných umeniach, fakulta sa čoskoro stala najpočetnejšou súčasťou univerzity. V roku 1366 venoval cisár Karol IV. majstrom slobodných umení prvé pražské kolégium – Klementinum. K výsadám fakulty patrilo právo udeľovať magisterské a doktorské tituly, ktoré svojho nositeľa oprávňovali vyučovať na ktorejkoľvek európskej univerzite.

Od 17. storočia sa fakulta nazýva filozofickou a až do polovice 19. storočia poskytovala vyššiu prípravu pre budúcich študentov iných fakúlt, takže ju musel absolvovať každý študent Karlovej univerzity.

Od 18. storočia sa na Filozofickej fakulte vyučovali aj estetické náuky, pedagogika, matematika, astronómia, prírodné a inžinierske vedy, ekonómia a história. V 19. storočí sa začali rozvíjať orientalistické (hebrejčina, chetitčina, klinopis) a filologické odbory (český jazyk, taliančina, francúzština, angličtina). Od roku 1897 je štúdium na Filozofickej fakulte otvorené aj pre ženy.

Slovakistika sa na fakulte vyučuje vo väčšom rozsahu od roku 1994, keď bol v rámci Katedry slavistiky založený kabinet slovakistiky. V súčasnosti ju možno študovať v rámci odboru stredoeurópske štúdiá. Kurz slovenského jazyka však bol súčasťou štúdia (odboru českého jazyka a literatúry a fakultatívne slavistiky) aj pred rokom 1994.

Štúdium
-------

Na fakulte študuje asi 8 000 poslucháčov na približne 150 odboroch. Väčšinu odborov študuje relatívne malý počet poslucháčov (desiatky, niekedy jednotky), pričom výuka niektorých veľmi špecializovaných katedier (napr. Katedry logiky) nemá v Česku obdobu. Niektoré špecializované odbory neprijímajú študentov každoročne.

Medzi najväčšie odbory na fakulte patrí filológické obory - český jazyk a literatúra aj iné, filozofia, pedagogika, psychológia a história.

Významné osobnosti pôsobiace na FF UK
-------------------------------------

* Ján Hus
* Bernard Bolzano
* Tomáš Garrigue Masaryk
* Jaroslav Goll
* Jan Mukařovský
* Bedřich Hrozný
* Josef Pekař
* Jan Patočka
* Václav Černý

Externé odkazy
--------------

* Oficiálny web

Autoritné údaje: * BnF: 121547058
* GND: 1052909-3
* ISNI: 0000 0001 1957 3595
* LCCN: n78091141
* NK ČR: kn20010710340
* VIAF: 169095543
* WorldCat: lccn-n78091141
**Biela diera** je hypotetické kozmické teleso, ktoré bolo pôvodne pod svojím gravitačným polomerom (pod horizontom udalostí), ale explozívnym procesom rozširovania s dostatočnou energiou (procesom opačným ako gravitačný kolaps) sa dostalo nad gravitačný polomer, a zrazu sa stalo viditeľným pre pozorovateľa v okolitom priestore. Biela diera sa odlišuje od čiernej diery tým, že sa nachádza pod svojím gravitačným polomerom na začiatku explozívneho procesu, kým čierna diera je v ňom na konci gravitačného kolapsu. Z hľadiska pozorovaní účinky bielej diery nemožno odlíšiť od účinkov čiernej diery. Ak energia explozívneho procesu nie je dostatočná a prevládne nad ňou gravitačná sila telesa, len čo sa teleso dostane nad horizont udalostí, začne v ňom prebiehať gravitačný kolaps a teleso sa opäť dostane pod gravitačný polomer. Takéto teleso (sivú dieru) vzdialený pozorovateľ nemôže vidieť. Biela diera a sivá diera majú teoretický význam v kozmológii pri vysvetľovaní niektorých dôsledkov veľkého tresku. Existencia žiadnej bielej diery zatiaľ nebola potvrdená.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portálHviezdny portál |

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
**Letecká základňa Humajmím** sa nachádza v Sýrii v blízkosti mesta Lázikíja. Je to jediná ruská základňa mimo územia bývalého Sovietskeho zväzu. Rusko ju má prenajatú od sýrskej vlády až do roku 2066.

Ruská federácia uviedla túto základňu do prevádzky v septembri 2015, keď vrcholila občianska vojna v Sýrii. Kvôli podpore režimu Baššára Asada tam boli zmodernizované hangáre a dve pristávacie dráhy. Následne tam bola vytvorená bojová jednotka ruského letectva, ktorá spočiatku zahŕňala 49 lietadiel a vrtuľníkov. Do decembra 2015 sa počet ruských vojenských lietadiel v Sýrii zvýšil asi na 70 strojov. Išlo predovšetkým o útočné lietadlá Su-25SM, Su-24M2, stíhacie bombardéry Su-34 a viacúčelové stíhacie lietadlá Su-30SM. Boli tu však dislokované aj úžitkové vrtuľníky Mi-8AMTŠ, viacúčelové bojové vrtuľníky Mi-24P, ako aj moderné útočné vrtuľníky Mi-28N "Nočný lovec" a Ka-52 "Aligator". Okrem nich sa tam nachádzali i bezposádkové lietadlá a dopravné lietadlá Il-76MD, An-124-100, Tu-154B-2 alebo Tu-154M.

Humajmím sa od septembra 2015 stala východiskovým miestom ruskej leteckej kampane v Sýrii. Tá mala za cieľ pomôcť sýrskym pozemným jednotkám v boji proti militantnej opozícii Bašára Asada vrátane rôznych teroristických skupín ako napríklad Islamský štát.

Letecká základňa je plne materiálovo a technicky zásobovaná z Ruska. Ruská armáda v krátkom čase postavila na tomto mieste niekoľko desiatok poľných zariadení vrátane čerpacích staníc a skladov zásob.

Humajmím je často terčom útokov malých dronov, ktorými sa sýrski militanti snažia narušiť chod základne a poškodiť leteckú techniku. Na ochranu základne pred týmito hrozbami slúžia hlavne protilietadlové systémy krátkeho dosahu Pancir-S1 a Tor-M2.
Okrem týchto dvoch sú na Humajmím rozmiestnené aj raketové systémy stredného a veľkého dosahu S-400 Triumf a S-300V4. Pre prípad pozemného útoku je základňa chránená tankami T-90A a T-72B3.. Na základni by malo byť tiež minimálne šesť ťažných húfnic Msta-B kalibru 152 mm, ktoré zabezpečujú obranu základne v spolupráci s radarovým systémom Zoopark-1M.

Na základni by mali byť trvale dislokované desiatky ruských útočných lietadiel a helikoptér, ktoré budú poskytovať leteckú ochranu ruským bojovým plavidlám v Stredomorí.

Galéria
-------

* Stíhací bombardér Su-34 na základni Humajmím Stíhací bombardér Su-34 na základni Humajmím
* Dvojica Su-25 na pristávacej dráhe v Humajmím Dvojica Su-25 na pristávacej dráhe v Humajmím
* Vojenská prehliadka v roku 2017 Vojenská prehliadka v roku 2017
* Vladimír Putin počas vojenskej prehliadky (Humajmím, 2017) Vladimír Putin počas vojenskej prehliadky (Humajmím, 2017)
* Su-24 v Humajmím Su-24 v Humajmím

Referencie
----------

1. ↑  Latakia-Khmeimim Air Base profile
2. ↑  Средства ПВО российской базы Хмеймим уничтожили три воздушные цели
3. ↑  These are the tanks Russia is setting up in Syria
4. ↑  Syria – the legendary T-72B3
5. ↑  Минобороны показало подразделение российской артиллерии в Сирии
6. ↑  Hmeymim Air Base/Martyr Basil al-Assad International Airport
Pohľad na okolie Balatonu.
**Zadunajsko** (pôvodne lat. *Hungaria Trans-Danubiana* „zadunajské Uhorsko" či *partes regni Hungariae Ultra-Danubiales* „zadunajské časti Uhorského kráľovstva"; maď. *Dunántúl*; nem. *Transdanubien*) je tradičné označenie územia medzi Dunajom, Alpami, Drávou a Murou. 

Názov Zadunajsko vznikol vo včasnom novoveku, keď pri pohľade z Bratislavy, vtedajšieho hlavného mesta Kráľovského Uhorska, územie ležalo „za Dunajom". V istých obdobiach sa vzťahoval aj na polooficiálne administratívne jednotky: 

* V roku 1547 bolo Kráľovské Uhorsko rozdelené na dva tzv. hlavné kapitanáty „Preddunajsko" (dnešné Slovensko) a „Zadunajsko" (zvyšok vtedajšieho Kráľovského Uhorska, pričom nezahŕňal veľkú časť dnešného západného Maďarska, ktoré bolo súčasťou Osmanskej ríše); toto delenie však bolo po čase zrušené.
* V 18. storočí zas existoval v Uhorsku tzv. Districtus Trans-Danubianus, čo bolo formálne súhrnné označenie pre 11 konkrétnych uhorských stolíc na území tradičného Zadunajska.
* V 21. storočí je Zadunajsko aj len súhrnné označenie maďarských európskych regiónov Stredné Zadunajsko, Západné Zadunajsko a Južné Zadunajsko, čo približne zodpovedá tradičnému Zadunajsku.

Zadunajsko v užšom zmysle
-------------------------

Geografický (i etnografický) pojem Zadunajsko (*Dunántúl*) v užšom zmysle je celé územie medzi Dunajom, Alpami, Drávou a Murou okrem (na tomto území ležiacej časti) Malej dunajskej kotliny a spravidla aj okrem (na tomto území ležiacej časti) Veľkej dunajskej kotliny. Zadunajsko (*Dunántúl*) v najužšom zmysle zahŕňa len Zadunajskú pahorkatinu (Dunántúli-dombság) (vrátane Zalajskej pahorkatiny (Zalai-dombvidék)) a prípadne aj priľahlé časti predhoria Álp, čiže nezahŕňa Malú dunajskú kotlinu, Veľkú dunajskú kotlinu ani Zadunajské stredohorie..

Zdroje
------

1. ↑  Maďarsko. in: Naučný slovník lesnícky II, 1959, S. 1074
2. ↑  G. Z. Földvary. *Geology of the Carpathian Region*. [s.l.] : World Scientific, 1988. 571 s. ISBN 978-9971-5-0345-1. S. 308.
3. ↑   *Dunántúl* [online]. arcanum.com, [cit. 2022-01-21]. Dostupné online.
4. ↑  Maďarsko. In: Malá encyklopédia zemepisu sveta. 1977, S. 290

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Zagrepčanka** je druhá najvyššia výšková budova v Záhrebe. Nachádza sa na križovatke ulíc Savska a Vukovarska.

S anténou má výšku 94,6 m a má 26 poschodí v centrálnom krídle, v západnom 21 a vo východnom 19. Na streche má anténu, s ktorou je velková výška až 109 metrov. V podzemí sú dve podlažia slúžiace hlavne ako podzemné parkovisko. Súčasťou komplexu sú ešte ďalšie tri budovy, fontána a umelecká skulptúra.

Budova bola dokončená v roku 1976, na jej stvárnení sa podieľali architekti Slavko Jelinek a Berrislav Vinkovič. Tí sa inšpirovali mrakodrapom Thyssenhaus v Düsseldorfe z roku 1960. Obklad Zagrepčanky z vonkajšej strany tvoria mramorové bloky, ktoré sa asi 10 rokov po dokončení ukázali ako problematické, niektoré z nich začali opadávať. Dôvodom bol materiál nízkej kvality, preto bola potrebná rekonštrukcia, tá však vzhľadom na komplikované udalosti v 90. rokoch prebehla až na začiatku 21. storočia. Dovtedy bolo potrebné vybudovať pred budovou provizórny drevený tunel, aby bola zaistená bezpečnosť pracujúcich v budove. Najprv bolo zrenovované západné krídlo, ďalšie majú nasledovať.

V roku 2006 vo výške predbehla Zagrepčanku budova Eurotower, ktorá je vysoká 97,8 m.
Schéma filtra HEPA
**Filter HEPA** je typ filtra vzduchu. Jeho názov je akronym z anglického *high efficiency particulate arrestance*, čiže vysoko účinný filter vzduchových častíc. Tento typ vzduchového filtra je schopný s minimálne 99,97% účinnosťou odstrániť častice s veľkosťou 300 nanometrov (častice tejto veľkosti sú pre HEPA filtre najťažšie filtrovateľné). Väčšie častice sú filtrované s ešte väčšou účinnosťou.

Použitie
--------

Filtre HEPA sa okrem jadrovej energetiky používajú v zdravotníctve, farmácii a výskume, alebo pri výrobe mikroprocesorov. HEPA filter je všeobecne najdokonalejší filter na filtrovanie vzduchu. Preto sa často používa aj v domácnostiach a to vo vysávačoch, ak má byť vysávanie naozaj účinné z hľadiska čistoty, najmä u alergikov. Býva zaradený ako posledný (výstupný) filter. 

Pôvodne bol HEPA filter vyvinutý v NASA na ochranu osôb pri rádioaktívnom zamorení. Účinnosť HEPA filtra č. 13 (č. 13 majú všetky kvalitnejšie vysávače) pri filtrácii vzduchu je 99,97 %, alebo ak z každých 10 000 častíc o veľkosti nad 0,01 mikrometra prepustí ďalej len 3 častice. Číslo Hepa filtra, tzv. trieda môže byť 10 až 17, pričom najbežnejšie pri dobrých vysávačoch sú triedy 12 a 13. Umývateľné HEPA filtre (napr. pri bezvreckových vysávačoch) alebo filtre pri lacnejších vysávačoch bývajú aj triedy 11. Moderné prachové vrecká z netkanej textílie (napr. materiál SMS) má filtračné schopnosti na úrovni HEPA filtra č. 10. 

HEPA filter spoznáte na prvý pohľad. Nevyzerá rozhodne ako molitan alebo filc alebo papierový filter. Má niekoľko vrstiev, pričom dôležitá je veľkosť plochy, cez ktorú prúdi vzduch, tzv. absorpčnej plocha. Zložením do harmoniky sa dosahuje veľká absorpčná plocha na malom priestore. HEPA filter vo vysávači tak môže mať aj 1 800 cm² absorpčnej plochy poskladané na malom priestore. A práve toto skladanie je charakteristické pre HEPA filtre.