Symbol rozcestia O iných významoch výrazu *Prorok* pozri *Prorok (rozlišovacia stránka)*.
**Prorok** je človek schopný predpovedať budúcnosť bez vedeckého podkladu. V Biblii a v Koráne je to človek, prostredníctvom ktorého Boh hovorí k ľuďom (*prorokuje* či vyslovuje *proroctvo*).

Prorok v Biblii
---------------

V Biblii, predovšetkým v Starom zákone, je prorok jednou z kľúčových postáv. Používa sa preňho najčastejšie hebrejský termín *נביא* (*náví* = prorok), niekedy *חוזה* (*chózé* = vidiaci), gréčtina používá termín *profétés*. Na rozdiel od dnešného chápania, nie je to človek, ktorý by predpovedal budúcnosť, ale je to Boží prostredník, človek (muž, ale v starších textoch i žena), ktorý sprostredkováva styk medzi Bohom a ľuďmi. Má to dva aspekty:

1. Prorok sprostredkováva Božie slovo a jeho vôľu ľuďom.
2. Prednáša Bohu prosby ľudí a prihovárá sa za ne.

Najväčším prorokom podľa biblického výkladu a vzorom pre všetkých ostatných prorokov je Mojžiš, ktorý hovoril s Bohom tvárou v tvár a skrz neho dal Boh svojmu ľudu zákon. Ďalším významným prorokom je Eliáš, ktorý nezomrel, ale dostal sa k Bohu v ohnivom voze.

V Starom zákone sa obyčajne rozlišujú dve skupiny prorokov: proroci „nepíšuci" a proroci „píšuci", podľa toho, či sa nám zachovali knihy s ich výrokmi alebo nie. Celkovo pozná židovská tradícia 48 prorokov a 7 prorokýň.

### Nepíšuci proroci

Je to staršia skupina prorokov. Radia sa sem napríklad Samuel, Nátan, Gad, Eliáš, Elíša, Achijáš, Míkajáš, Jehú a ďalší. O týchto mužoch sa nám zachovali správy v rôznych knihách, predovšetkým v knihách Samuelových a knihách kráľov. Ich sprostredkovateľská činnosť sa prejavuje predovšetkým v boji a v politike a ich funkcia viac zodpovedá pojmu proroctva v Kenaáne na prelome 2. a 1. tisícročia pr. Kr. Okrem týchto prorokov nájdeme i zmienky o prorockých školách a o dvorných prorokoch, ktorí sú často kritizovaní ako falošní, pretože prorokovali (tj. hovorili menom Božím a zvestovali to, čo prehlasovali za Božiu vôľu) podľa svojich osobných alebo straníckych záujmov..

### Píšuci proroci

Od týchto prorokov sa nám dochovali spisy a výroky. Niektoré pochádzajú priamo od nich, iné im boli pripísané neskôr. Ide o nasledujúcich prorokov (podľa biblického poradia): Izaiáš, Jeremiáš, Ezechiel, Ozeáš, Joel, Amos, Abdiáš, Jonáš, Micheáš, Nahum, Habakuk, Sofoniáš, Ageus, Zachariáš, Malachiáš. Kresťania zaraďujú medzi prorokov ešte Daniela. Títo sa ďalej delia na väčších a menších (Izaiáš, Jeremiáš a Ezechiel (Daniel) väčší, zvyšok menší) alebo na predexilných, exilných a poexilných (podľa doby pôsobenia; exilom sa myslí babylonské zajatie).

Hlavným záujmom predexilných prorokov, či už pôsobili v Izraeli alebo v Judsku, bolo väčšinou napomínať ľud a vytýkať mu Božím menom jeho viny. Tie sa týkali predovšetkým dvoch oblastí, sociálnej sféry (nespravodlivosť, úplatné súdy, útlak, vydieranie a podobne) a sféry náboženskej (odpadlíctvo od kultu jediného Boha, obetovanie iným bohom, nekromancia a podobne). Obe sféry sú však pre prorokov neoddeliteľné. V prípade, že sa ľud neobráti a zotrvá vo svojej zatvrdnutosti a zlobe, hrozia Božím trestom, v prípade obrátenia naopak sľubujú, že sa Boh o svoj ľud postará, ako to sľúbil ich predkom. Niektorí proroci pridávajú i politické témy. Napríklad Jeremiáš a Izaiáš sa snažia prinútiť Judsko, aby v dobe veľkých politických zvratov na svetovej scéne zložilo svoju dôveru v Boha, a nie v cudzie mocnosti.

Exilní a poexilní proroci kladú väčšinou dôraz na pokánie, vernosť Bohu a neskôr na očistu kultu. Začínajú sa objavovať a silnejšie prejavovať apokalyptické a eschatologické tendencie.

Podľa tradičného kresťanského chápania jednou z hlavných funkcií starozákonných prorokov bolo i predpovedať príchod Mesiáša (tj. Krista).

Prorok v Koráne
---------------

Korán (a islam) má podobné chápanie proroka ako židovstvo a kresťanstvo. Prorok je ten, komu Boh zveril hlásanie a obnovu pravej viery v jediného Boha. Avšak častejšie než o prorokoch (po arabsky *nabí*) hovorí Korán o posloch (po arabsky *رسول*, *rasúl*), čo umožňuje lepšie pochopiť poslanie týchto osôb.

Korán pozná mnoho prorokov, či už sú to biblické postavy ako Noe, Mojžiš, Jonáš, Ježiš či iné, aj nebiblické. Každá doba a každý národ má svojho proroka, ktorý k nemu bol poslaný a ktorého majú poslúchať. Židia majú Mojžiša a kresťania Ježiša. Tí, ak ich učenie nie je nesprávne vykladané (ako sa to stalo v kresťanstve alebo židovstve), sú pravými Božími poslami. Preto kresťania a Židia sú z hľadiska Koránu vyznavači pravých Božích poslov, len si Božie posolstvo prekrútili a pozmenili. Existujú však výroky Koránu, ktoré hovoria, že kresťania a Židia nie sú viazaní Koránom, ale svojimi spismi od svojich prorokov, ktorých za nimi Boh svojho času poslal. 
Islamský Prorok „par excellence" je Mohamed, ktorý bol poslaný k Arabom, aby im v pravý čas zvetoval pravú abrahámovskú vieru. Islam je podľa moslimov na rozdiel od kresťanstva a židovstva jediným veľkým náboženstvom, ktoré si uchovalo pôvodné pravé Božie posolstvo.

Pozri aj
--------

* Prorocké knihy
* Malí proroci

Iné projekty
------------

WikicitátyCommons
* Spolupracuj na Wikicitátoch Wikicitáty ponúkajú citáty od alebo o **Prorok**
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Prorok**