**Bojko Metodiev Borisov** (bulh. Бойко Методиев Борисов; \* 13. jún 1959, Bankja, Bulharská ľudová republika) je bulharský politik, súčasný predseda vlády Bulharska. Je predsedom konzervatívnej strany GERB ktorú založil v roku 2006. V rokoch 2005 až 2009 pôsobil ako primátor Sofie, neskôr ako premiér (2009 – 2013, 2014 – 2017, od 2017). V predchádzajúcej politickej kariére bol členom Národného hnutia Simeona II. (2001 – 2006) a Komunistickej strany Bulharska (pred 1990).

Životopis
---------

### Osobný život

Borisov sa narodil v roku 1959 v obci Bankja, úradníkovi ministerstva vnútra Metodi Borisovovi a učiteľke základnej školy Venete Borisovej.

Borisov tvrdil, že jeho dedko bol popravený komunistami za to, že bol po bulharskom štátnom prevrate v roku 1944 prívržencom Nikola Petkova. To bolo sporné, pretože Nikola Petkov bol v roku 1944 stále spojencom komunistických povstalcov. Okrem toho by Borisovov neskorší vzostup v radoch bezpečnostných služieb z obdobia komunizmu nebol s takýmto rodinným zázemím možný. Iné zdroje poukazujú na to, že Borisovov starý otec pokojne zomrel v 60. alebo 70. rokoch 20. storočia.

Je dobrý športovec, majster džuda a aktívny futbalista.

So svojou manželkou Stelou splodil jedno dieťa. Neskôr sa rozviedli a Borisov dnes dlhodobo žije so svojou priateľkou Tsvetlinou Borislavovou.

### Pred rokom 1990

Borisov bol pred pádom komunistického režimu členom Komunistickej strany Bulharska. Pôsobil vo viacerých funkciách ako hasič či profesor policajnej akadémie. V osemdesiatych rokoch sa stal významným policajným funkcionárom a kariéru ukončil s hodnosťou major. Z polície musel odísť po tom, ako sa odmietol vzdať aj po páde režimu členstva v Komunistickej strane Bulharska

### Politika

V rokoch 2005 až 2009 pôsobil ako primátor Sofie.

Logo konzervatívnej strany GERB
V roku 2006 založil konzervatívnu stranu GERB (skratka: Občania za európsky rozvoj Bulharska, bul. Граждани за европейското развитие на България; zároveň bulharsky ako slovo: erb). Po úspešných parlamentných voľbách v roku 2009, ktoré strana vyhrala s výsledkom 39,7 % sa postavil na čelo menšinovej vlády. Tá mala 117 zo 240 poslancov a v parlamente ju podporovali 3 menšie nacionalistické strany. Z postu predsedu vlády odstúpil po celoštátnych protestoch kvôli vysokým cenám energií, nízkemu životnému štandardu a korupcií.

V predčasných parlamentných voľbách jeho strana prepadla, vyhrala ich so ziskom 30,5 %. Po voľbách GERB na čele s Borisovom ostal v opozícií na koľko nedokázal zostaviť vládu. Krajinu viedla dočasná vláda zložená z nominantov Socialistickej strany a Hnutia za práva a slobody. Tá ju doviedla k predčasným voľbám v roku 2014.

Borisov v októbri 2009
V opakovaných voľbách strana získala 32,7 % hlasov všetkých voličov. Borisov zasadol do kresla predsedu koaličnej vlády s konzervatívnym Reformným blokom.

V parlamentných voľbách v roku 2017 Borisovov GERB zopakoval svoj dobrý výsledok a oslovil 33,5 % voličov. Vo funkcií premiéra zostal, vytvoril koaličnú vládu s nacionalistickou krajne pravicovou stranou Zjednotení patrioti, za čo bol ostro kritizovaný.

### Kritika

Podpredseda Strany európskych socialistov Jan Marinus Wiersma obvinil Borisova z toho, že označil Turkov, Rómov a dôchodcov za „zlý ľudský materiál" a tvrdil, že strana GERB už prekročila hranicu medzi pravicovým populizmom a extrémizmus až nacionalizmom.

Strana je spojená s množstvom korupčných škandálov a jej kritici ju obviňujú z toho, že mafia v štáte prerástla s vládou. V súčasnosti sa konajú aj protesty proti rozsiahlej korupcií v krajine, ktorú pripisujú práve GERBu a Borisovovej vláde.

Referencie
----------

1. ↑   *Bulharskem už týden cloumají tisícové protesty proti vládě. Demonstranty podpořily i Spojené státy* [online]. Praha: Český rozhlas, 2020-07-16, [cit. 2020-07-22]. Dostupné online. (čeština)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Bojko Borisov**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Boyko Borisov na anglickej Wikipédii.*

| * z
* d
* u
Európska rada |
| --- |
| 
* Charles Michel (predseda rady)
* Ursula von der Leyenová (predseda komisie)

 |
| 
* Alexander De Croo (Belgicko)
* Kiril Petkov (Bulharsko)
* Nikos Anastasiadis (Cyprus)
* Petr Fiala (Česko)
* Mette Frederiksenová (Dánsko)
* Kaja Kallasová (Estónsko)
* Petteri Orpo (Fínsko)
* Emmanuel Macron (Francúzsko)
* Kyriakos Mitsotakis (Grécko)
* Mark Rutte (Holandsko)
* Andrej Plenković (Chorvátsko)
* Micheál Martin (Írsko)
* Gitanas Nausėda (Litva)
* Arturs Krišjānis Kariņš (Lotyšsko)
* Xavier Bettel (Luxembursko)
* Viktor Orbán (Maďarsko)
* Robert Abela (Malta)
* Olaf Scholz (Nemecko)
* Karl Nehammer (Rakúsko)
* Mateusz Morawiecki (Poľsko)
* António Costa (Portugalsko)
* Klaus Iohannis (Rumunsko)
* Ľudovít Ódor (Slovensko)
* Janez Janša (Slovinsko)
* Pedro Sánchez (Španielsko)
* Ulf Kristersson (Švédsko)
* Giorgia Meloniová (Taliansko)

 | Logo Európskej rady |
| 
* Zoznam Európskych rád
* Predseda Európskej rady
* Zoznam politických strán v Európskej rade

 |

Autoritné údaje: * GND: 1018614869
* ISNI: 0000 0000 9574 5478
* LCCN: no2010065750
* NK ČR: js2010592205
* VIAF: 141195355
* WorldCat: lccn-no2010065750