recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**ORBIS IN** je slovenské vydavateľstvo so sídlom v Bratislave, bolo založené v roku 2002.

Vydáva časopisy, od roku 2017 aj knihy. Prvý časopis *MAMA a ja*, určený rodičom a budúcim rodičom, vyšiel už v roku 2002. Časopis, podobne ako webová stránka sú vydávané v spolupráci s odborníkmi z oblasti gynekológie a pôrodníctva, pediatrie, psychológie. Z odborníkov, ktorí intenzívne spolupracovali alebo spolupracujú pri tvorbe časopisu a webu možno spomenúť Prof. MUDr. Karola Holomáňa, Prof. MUDr. Svatozára Dluholuckého, detského psychológa prof. Ivana Štúra, Prof. MUDr. PhDr. Petra G. Fedor Freybergha, DrSc MUDr. Jozefa Záhumenského, MUDr. Katarínu Vicianovú, MUDr. Petra Brenišina, MUDr. Martu Špánikovú.

Roku 2005 pribudol detský časopis *ADAMKO*, pre chlapcov a dievčatá na prelome školskej dochádzky, čiže starších škôlkarov a mladších školákov. V roku 2013 prišlo vydavateľstvo ORBIS IN s inovatývnym titulom o zdravom životnom štýle, časopisom *FIT štýl*. V roku 2016 prevzalo vydavateľstvo do svojho portfólia aj vydávanie dvoch najstarších slovenských detských časopisov – *Včielku* a *Zorničku*.

Okrem toho od roku 2017 vydáva vydavateľstvo ORBIS IN aj knihy. V tom istom roku vyšla kniha *Psychológia pre milujúcich rodičov*. V roku 2019 bola uvedená aj na český trh. Neskôr vyšli knihy z vlastnej autorskej dielne vydavateľstva – *60 dní k novej postave* a *Dojčenské recepty*. Zatiaľ poslednou je kniha *Cirkus Romana*, ktorú pre detského čitateľa pripravila Monika Haasová, známa slovenská herečka.

V roku 2019 vydavateľstvo ORBIS IN spoluorganizovalo prvý ročník behu *FIT štýl ZOOrun*, v spolupráci so Zoologickou záhradou v Bratislave, z ktorého tržby za vstupné išli na plánovaný nový výbeh pre medveďa.

Od roku 2015 do 2018 malo vydavateľstvo News Media Holding 51%-ný podiel vo vydavateľstve ORBIS IN. Od 04.12.2018 nemá vo vydavateľstve News and Media Holding a.s. žiaden podiel.

Časopisy
--------

Populárno-náučné časopisy:

* MAMA a ja
* FITštýl

Detské časopisy:

* ADAMKO (veková kategória: 5 – 8 rokov)
* Včielka (veková kategória: 2 – 6 rokov)
* Zornička (veková kategória: 8 – 11 rokov)

Knihy
-----

* *Psychológia pre milujúcich rodičov*
* *60 dní k novej postave*
* *Dojčenské recepty*
* *Cirkus Romána*

Referencie
----------

1. ↑   *Výpis z obchodného registra SR* [online]. orsr.sk, [cit. 2019-11-29]. Dostupné online.
2. 1 2   *Zoznam periodickej tlače - Detail - MK SR Zoznam periodickej tlače* [online]. www.culture.gov.sk, [cit. 2019-11-29]. Dostupné online.
3. 1 2   *Zoznam periodickej tlače - Detail - MK SR Zoznam periodickej tlače* [online]. www.culture.gov.sk, [cit. 2019-11-29]. Dostupné online.
4. 1 2   *Zoznam periodickej tlače - Detail - MK SR Zoznam periodickej tlače* [online]. www.culture.gov.sk, [cit. 2019-11-29]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Vydavateľstvo ORBIS IN
* Web MAMA a ja
* Web FIT Štýl
**Maštinský potok** je potok v Novohrade, tečie územím okresov Poltár a Lučenec. Je to pravostranný prítok Suchej s dĺžkou 10 km.

Prameň
------

Pramení v Lučenskej kotline, v podcelku Poltárska pahorkatina, západne od obce Hrnčiarska Ves, pri samote Nový Salaš v nadmorskej výške okolo 260 m n. m.

Opis toku
---------

Na hornom toku tečie severojužným smerom, na dolnom prevažne na juhovýchod. Preteká osadami Maštinec, Horné Vyšeľany a Dolné Vyšeľany. Na dolnom toku napája vodnú nádrž Ožďany a do Suchej ústi juhozápadne od obce Ožďany v nadmorskej výške okolo 198 m n. m. na území Novohradských terás.

| * z
* d
* u
Vodné toky v povodí Suchej |
| --- |
| *Suchá* → *Ipeľ* → *Dunaj* |
| Vodné toky | 
* **Belina**
* Biskupický potok
* Bolín
* Čamovský potok
* Čirinec
* Dolina
* Dubový potok
* Kamenistý potok
* Maštinský potok
* Mižerský potok
* Monický potok
* Pavlov potok
* Ploský potok
* Selčiansky potok
* Sladký potok
* Sokolí potok
* Stojná
* **Suchá**
* Šávoľský potok
* Šiatorský potok
* Šťavica
* Vaľkovský potok
* Vatín
* Vidoslavský potok
* Zalužiansky potok

 |
| Vodné plochy | 
* Vodná nádrž Ožďany
* Vodná nádrž Veľké Dravce

 |
Súradnice: 49°43′10″S 18°27′43″V﻿ / ﻿49,71944°S 18,46194°V﻿ / 49.71944; 18.46194

**Žermanická přehrada** je údolná nádrž na rieke Lučina pri Žermaniciach. Bola vybudovaná v rokoch 1951 až 1958 pre zásobenie ostravského priemyslu prevádzkovou vodou. Na hrádzu bolo spotrebované 116 600 m³ betónu. Je dlhá 314 m a vysoká 38 m. Vodná plocha zaberá 248 ha a celkový objem priehrady činí 25 300 000 m³ vody. Maximálna hĺbka je 28 m. V dôsledku stavby priehrady boli zatopené dediny Horní a Dolní Soběšovice.

Vodný režim
-----------

Nedostatočná vodnosť vlastnej *Lučiny* si vyžiadala vybudovanie privádzača Morávka-Žermanice z rieky Morávky, ktorý bol dokončený v roku 1959. Systém vodohospodárskych diel v povodí *Morávky* a *Lučiny* doplnila neskôr vybudovaná nádrž na Morávke.

Využitie
--------

Účelom vodného diela *Žermanice* je zásobenie podnikov v ostravskom regióne prevádzkovou vodou, ďalej potom navyšovanie prietokov v toku pod priehradou a výroba elektrickej energie. Slávnostne sprevádzkovaná bola 8. novembra 1958 a spočiatku dodávala vodu ostravskej Novej huti a papierni vo Vratimove. Nádrž a jej okolie je vyhľadávaným rekreačným miestom. Hranicu priehrady tvoria obce Lučina, Dolní Domaslavice, Soběšovice a Žermanice. Pri stavbe priehrady vznikla prírodná pamiatka Žermanický lom.

Referencie
----------

1. ↑  ŽÁČEK, Rudolf. *Dějiny Slezska v datech*. Praha : Libri, 2004. 546 s. ISBN 978-80-7277-172-1. S. 380.

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žermanická přehrada na českej Wikipédii.*

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Žermanická přehrada**

Externé odkazy
--------------

* Zatopené osudy – Žermanická priehrada, dokument ČT, možnosť online prehrania
Serpentíny 2, 3 a 4 z celkovo 48 pod priesmykom Passo dello Stelvio v Taliansku
**Serpentína** (z lat. *serpentum* – had) je prudká zákruta cesty, spravidla v členitom horskom teréne alebo úsek zložený z týchto zákrut. Väčšinou ide o zákrutu na pozemnej komunikácii, ktorá otočí cestu o 160 a viac stupňov prakticky do protismeru.

Serpentíny sa nachádzajú najmä na cestách, ktoré prekonávajú vysoké horské hrebene alebo stúpajú na vrchol nejakej hory a pod. Väčšinou ide o úzke horské komunikácie, kde musí byť z bezpečnostných dôvodov výrazne znížená rýchlosť prejazdu vozidiel a tiež bezpečné míňanie vozidiel v oboch smeroch.

Väčšie množstvo serpentín v členitom horskom teréne síce pôsobí pomerne malebným dojmom, ale z hľadiska bezpečnosti cestnej premávky ide o veľmi nebezpečné a problematické miesta. Práve preto bývajú dôležité horské cesty nahrádzané najmä tunelmi (najmä v alpských krajinách ako Švajčiarsko, Taliansko či Rakúsko).

Galéria
-------

* Serpentíny pod priesmykom FurkapassSerpentíny pod priesmykom Furkapass
* Serpentíny v rokline Dadès Gorges v pohorí Atlas v MarokuSerpentíny v rokline Dadès Gorges v pohorí Atlas v Maroku
* Serpentíny na Štátnej ceste 7C v RumunskuSerpentíny na Štátnej ceste 7C v Rumunsku
* Serpentíny Barmskej cestySerpentíny Barmskej cesty
* Serpentína okruhu Veľkej ceny MonakaSerpentína okruhu Veľkej ceny Monaka
* WRC automobil prechádza serpentínou počas Rely Nemecka 2007WRC automobil prechádza serpentínou počas Rely Nemecka 2007

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Serpentína**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Serpentyna (drogownictwo) na poľskej Wikipédii.*
**Mária Anna Portugalská** (celým menom **Maria Ana Vitória Josefa de Bragança**, \* 15. december 1768, Queluz, Portugalsko – † 2. november 1788, Madrid, Španielsko) bola portugalská infantka.

Bola tretím dieťaťom Márie I. a Petra III. Stala sa manželkou španielskeho infanta Gabriela Antona, syna kráľa Karola III. Svadba sa konala bez jej prítomnosti 12. apríla 1785 v Lisabone a neskôr osobne, 23. mája v Aranjueze.

Zomrela ako devätnásťročná na kiahne rovnako ako novorodený syn o týždeň a manžel o tri týždne po nej.

Deti
----

* Pedro Carlos (\* 18. jún 1786 - † 4. júl 1812) ∞ Mária Terézia Portugalská (\* 1793 - † 1874)
* Maria Carlota (\* 4. november 1787 - † 11. november 1787)
* Carlos José Antônio (\* 28. október 1788 - † 9. november 1788)

Referencie
----------

1. ↑

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Infanta Maria Ana Vitória of Portugal na anglickej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0003 6757 5725
* LCCN: no2012017080
* VIAF: 231883124
* WorldCat: lccn-no2012017080
**Národné vedecko-výskumné centrum** *(po fr. Centre National de la Recherche Scientifique)*, skratka **CNRS**, je štvrtou najväčšou výskumno-vývojovou organizáciou vo svete (po NASA a dvoch iných amerických organizáciách) a najväčšou v Európe (pred Inštitútom Maxa Plancka a CERN) so sídlom vo Francúzsku. Hlavné sídlo CNRS je v Paríži (La Défense), avšak výskumné strediská sú rozmiestnené po celom Francúzsku. 

V roku 2009 centrum zamestnávalo vyše 30 000 zamestnancov : 26 100 stálych zamestnancov (11 700 výskumných pracovníkov, 14 400 inžinierov, technikov a administratívnych pracovníkov) a jeho rozpočet sa pohybuje okolo 3,3 miliardy eur. 

Aktívna stratégia výmeny a spolupráce so zahraničnými špičkovými pracoviskami umožnila tejto štátnej organizácii cestu medzi svetovú elitu na poli výskumu. Medzinárodné zastupiteľstvá sídlia v Bonne, Bruseli, Johannesburgu, Moskve, Pekingu, Santiagu, Tokiu, Tunise, Washingtone a v Hanoji.

CNRS je vlastníkom veľkého množstva patentov a licencií. V oblasti zdravotníctva patrí k najdôležitejším licencia na vakcínu proti hepatitíde B, na „Diagnose-Kits" proti HIV-vírusom, vyvinutá v spolupráci s Inštitútom L. Pasteura, alebo na nové cytostatikum Navelbine. V informatike ide o rôzny software, najzaujímavejší je slobodný softvér CeCILL.

Výskumné oblasti
----------------

V súčasnosti je centrum tvorené desiatimi inštitúciami, medzi nimi:

* Národný inštitút pre jadrovú a časticovú fyziku
* Národný inštitút pre výskum vesmíru

### Oblasti výskumu

1. matematika, informatika, fyzika, planéty a vesmír,
2. chémia,
3. biológia,
4. sociálne vedy,
5. životné prostredie a trvale udržateľný rozvoj,
6. technické vedy.

Ocenenia
--------

Od roku 1954 centrum pravidelne udeľuje ocenenie pre najlepšieho francúzskeho vedca a mladého výskumníka. Zlatá medaila CNRS (Médaille d'or du CNRS) je najdôležitejším ocenením pre vedu a výskum, aké je možné vo Francúzsku získať. 

CNRS obdržalo hneď niekoľko Nobelových cien.

* Nobelova cena za fyziku
	+ 1966 : Alfred Kastler
	+ 1991 : Pierre-Gilles de Gennes
	+ 1992 : Georges Charpak
	+ 1997 : Claude Cohen-Tannoudji
	+ 2007 : Albert Fert
* Nobelova cena za fyziológiu alebo medicínu
	+ 2008 : Luc Montagnier
	+ 2011 : Jules Hoffmann

* Nobelova cena za chémiu
	+ 1987 : Jean-Marie Lehn
* Nobelova cena za ekonómiu
	+ 1988 : Maurice Allais

Fieldsova cena

* 1950 : Laurent Schwartz
* 1954 : Jean-Pierre Serre
* 1958 : René Thom
* 1966 : Alexandre Grothendieck
* 1982 : Alain Connes
* 1994 : Pierre-Louis Lions
* 2002 : Laurent Lafforgue
* 2006 : Wendelin Werner

Abelova cena

* 2003 : Jean-Pierre Serre

Referencie
----------

1. ↑   Webometrics Ranking of R&D Centers, World Rank.
2. ↑   France's research agency splits up. *Nature*, 2008, s. 573. DOI: 10.1038/453573a. PMID 18509403.
3. ↑  *Le CNRS a 70 ans* dans le *Journal du CNRS* No. 236 de septembre 2009
4. ↑  Présentation générale du CNRS.

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka
Súradnice: 48°33′07″S 21°44′56″V﻿ / ﻿48,552°S 21,749°V﻿ / 48.552; 21.749

**Trebišovská tabuľa** je geomorfologický podcelok Východoslovenskej roviny. Nachádza sa na západnom okraji krajinného celku a na jeho území leží v južnej časti jediná geomorfologická časť, Veľký vrch.

Vymedzenie
----------

Podcelok zaberá rovinatú oblasť v západnej časti Východoslovenskej roviny, od Vranova nad Topľou po Zemplínske vrchy a rieku Bodrog. V rámci celku susedí na juhu s Bodrockou rovinou, na juhovýchode nadväzuje Latorická a na východe Ondavská rovina. Na severe a západe leží Podslanská pahorkatina, ktorá je podcelkom Východoslovenskej pahorkatiny a na juhozápade sa vypínajú Zemplínske vrchy.

Osídlenie
---------

Táto časť Východoslovenskej roviny patrí medzi stredne husto osídlené a nachádza sa tu množstvo obcí. Na severnom okraji leží mesto Vranov nad Topľou, v strednej časti Sečovce a Trebišov.

Doprava
-------

Na severnom okraji vedie Vranovom nad Topľou cesta I/18 (Prešov – Michalovce), východným okrajom vedie južným smerom cesta I/79 (Vranov nad Topľou – Slovenské Nové Mesto). Západo-východným smerom vedie cesta II/552 a cesta I/19 (Košice – Michalovce), v koridore ktorej vedie európska cesta 50. Rozsiahlym podcelkom vedie tiež Železničná trať Prešov – Humenné, Michaľany – Trebišov – Michalovce, Trebišov – Vranov nad Topľou a Košice – Čierna nad Tisou.

Referencie
----------

1. ↑  KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. *Geomorfologické členenie Slovenska* [online]. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, [cit. 2018-09-22]. Dostupné online.
2. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2018-09-25]. Dostupné online.
**Automatizácia** je etapa rozvoja techniky, pre ktorú je charakteristické uskutočňovanie výrobných, riadiacich a iných procesov bez priameho zásahu človeka, spojená s objavom automatických výrobných liniek (20. roky 20. stor.), automatických prevádzok a závodov, s využívaním modernej výpočtovej a riadiacej techniky (od 50. rokov 20. stor.). Automatizácia nevylučuje úplne účasť človeka, ktorý kontroluje a všeobecne riadi prácu strojov (nastavovanie strojov, zadanie programu, zásobovanie materiálom, údržba), hoci s rozvojom automatiky stroje čoraz viac preberajú aj tieto funkcie.

Automatizácia je prienikom poznatkov rôznych oborov: elektrotechniky, strojárstva, informatiky. Integruje ich a vytvára efektívnejšie riadenie technologických postupov. Automatizácia vytvára možnosti rýchleho zvyšovania produktivity práce, rastu výroby, znižovania vlastných nákladov a zlepšovania kvality výrobkov, možnosti zvyšovania efektivnosti riadenia výroby. To všetko v konečnom dôsledku spôsobuje vyššiu produktivita práce a redukciu ľudskej práce (a tým aj vznikajúcich chýb) vo výrobe.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
Esplanade des Invalides s Invalidovňou
**Esplanade des Invalides** (*Esplanáda Invalidovne*) je verejné priestranstvo v Paríži. Nachádza sa v 7. obvode. Ide o rozsiahle zelené priestranstvo vytvorené na začiatku 18. storočia.

Poloha
------

Esplanáda vedie od severnej strany Invalidovne a končí na nábreží Quai d’Orsay pri Seine, cez ktorú pokračuje pont Alexandre III.

Dejiny
------

Priestranstvo sa pôvodne nazývalo *Prés-Saint-Germain* a v roku 1704 bolo zmenené podľa plánov architekta Roberta de Cotta (1656 – 1735) na rozsiahle obdĺžnikové námestie vysadené trávou a lemované niekoľkými radami stromov. Pôvodne sa promenáda tiahla od Invalidovne k ulici Rue de l’Université. V roku 1720 bola esplanáda rozšírená severne až k rieke na *Quai d’Orsay*.

Uprostred esplanády na križovatke ulíc Rue Saint-Dominique a Avenue du Maréchal-Gallieni sa medzi rokmi 1804 – 1840 nachádzala fontána Invalidovne.

Dňa 15. decembra 1840 sa tu odohral slávnostný ceremoniál pri ktorom boli prevezené pozostatky Napoleona I. Pozemky boli pôvodne vo vlastníctve štátu, ale v roku 1853 boli prevedené mestu Paríž. Počas svetovej výstavy v roku 1900 boli na esplanáde umiestnené výstavné pavilóny. V tejto dobe bolo v severovýchodnej časti postavené nádražie Invalidovne, ktoré od roku 1979 využíva linka RER C. V roku1913 bola otvorená v podzemí stanica metra Invalides.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Esplanade des Invalides**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Esplanade des Invalides na českej Wikipédii.*


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Francúzsky portál |
Saab 340A OK-CCG vo farbách Central Connect Airlines
**Central Connect Airlines** tiež **JOB AIR - CCA** bola letecká spoločnosť, so sídlom na letisku Leoša Janáčka v Ostrave. Spoločne s JOB AIR - Central Europe Aircraft Maintenance a JOB AIR Logistics a Czech Connect Airlines bola členom skupiny CCG (Central Connect Group).

Spoločnosť ukončila svoju činnosť 30. júna 2014

Destinácie
----------

Spoločnosť prevádzkovala pravidelnú leteckú dopravu osôb medzi Ostravou a Viedňou. Táto linka bola súčasne aj súčasťou siete Austrian Airlines. V lete 2009 začala spoločnosť prevádzkovať sezónnu linku z Ostravy do Splitu. Od 3. júna bola prevádzkovaná aj linka z Ostravy cez Brno do Zadaru. Pod značkou ČSA zabezpečovali CCA lety medzi Prahou a Brnom, Hannoverom, Ľubľanou, Ostravou a Varšavou. Okrem toho spoločnosť prevádzkovala charterové lety pre menšie skupiny do 33 pasažierov a aj cargo prepravu lietadlami Saab 340A do 3,5 tony.

Flotila
-------

Flotila Central Connect Airlines:

| Lietadlo | V prevádzke | Objednávky | Sedadiel   (Economy) | Poznámky |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Saab 340A | 0 | 0 | nákladný | Lietadlá sú určené na prepravu nákladu do 3,5 tony |
| Saab 340B | 0 | 0 | 33 (0/33) |  |
| **spolu** | **0** | **0** |  |

Referencie
----------

1. ↑  .

Zrdoj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Central Connect Airlines na českej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

* Central Connect Airlines Fleet


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvoČeský portál |
**Um** je schopnosť alebo súbor schopností tvoriť alebo pretvárať rôzne (najmä kognitívne a regulatívne) významové útvary a manipulovať či operovať nimi. Keďže sa um tematizoval a tematizuje pri intervencii najrozmanitejšich a často vzájomne sa nekontrolovateľne prestupujúcich pojmov a predstáv, i jeho obraz v každodennom vedomí, vedách, filozofii, náboženstvách sa značne odlišuje a jeho obrysy bývajú značne neostré. S pojmom umu úzko súvisí (napr. ako synonymum, nadpojem atď.) pojem rozumu.

Um je teoretická alebo praktická schopnosť človeka uchopiť realitu pojmami. V tomto zmysle je umové myslenie totožné s diskurzívnym poznaním.

Um je podľa Immanuela Kanta zložka vedomia, schopnosť produkovať predstavy alevo aktívna duchovná činnosť produkovanie predstáv. Čistý um je zdrojom apríórnych pojmov (kategórií) a zásad (axióm) ako základov skúsenosti a jej objektov.

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
**Mária Avdičová** (\* 9. máj 1948, Lopej) je lekárka-epidemiologička.

Životopis
---------

Základnú školu navštevovala v Lopeji, v Podbrezovej a v Brezne, 1963 – 1966 študovala na SVŠ v Brezne, 1966 – 1972 na Lekárskej fakulte UK v Prahe. Zúčastnila sa kurzu epidemiológie WHO v Maďarsku, Letnej školy preventívnej medicíny v Kanade a programu Severná Karélia vo Fínsku. V rokoch 1972 – 1988 lekárka, vedúca odboru epidemiológie Okresnej hygienickej stanice v Banskej Bystrici, od 1988 vedúca odboru epidemiológie, krajská odborníčka pre epidemiológiu Štátneho zdravotného ústavu, podieľa sa na poklese výskytu infekčných ochorení, riešenia problematiky prevencie vzniku civilizačných chorôb a ich liečby. Autorka Metodickej príručky pre prácu v poradniach zdravia (2000), príručky Prevencia v primárnej starostlivosti (1998), článkov v odborných časopisoch, odborno-populárnych článkov v dennej tlač, podieľa sa na prednáškovej činnosti. Je členkou Slovenskej lekárskej spoločnosti, Slovenskej epidemiologickej asociácie.

Ocenenie
--------

* Obdržala Bronzovú medailu J. E. Purkyně (1998) a Stodolovu medailu za výchovné aktivity a ozdravovanie životného štýlu obyvateľstva (1999).

Literatúra
----------

* Kto bol kto v Banskej Bystrici v roku 2001

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000 0000 5662 7284
* NK ČR: xx0073768
* SNK: 175772
* VIAF: 85781597
**ABN AMRO World Tennis Tournament 2009** bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 9. do 15. februára 2009 v hale na tvrdom povrchu v holandskom Rotterdame. Titul v dvojhre získal Brit Andy Murray, ktorý vo finále porazil Španiela Nadala. Bol to jeho desiaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili česko-indický pár Lukáš Dlouhý, Leander Paes. Pre Nestora to bol 56. a pre Zimonjića 24. titul vo štvorhre na okruhu ATP.

Víťazi
------

### Dvojhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská dvojhra na ABN AMRO World Tennis Tournament 2009*
**Spojené kráľovstvo Andy Murray** vs. Španielsko Rafael Nadal 6-3 4-6 6-0

### Štvorhra mužov

*Bližšie informácie v hlavnom článku: Mužská štvorhra na ABN AMRO World Tennis Tournament 2009*
**Kanada Daniel Nestor / Srbsko Nenad Zimonjić** vs. Česko Lukáš Dlouhý / India Leander Paes 6-2 7-5

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka turnaja

| * z
* d
* u
Turnaje v Rotterdame |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1972 | ---- | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

 |
**Autonoé** alebo **Autonoa** alebo **Autonoe** (starogr. *Αὐτονόη* – *Autonoé*) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Polyxo.

Autonoé bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže jej otec so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.

Autonoe za manžela vybrali Eurylocha, syna Aigypta a jeho manželky Kaliadny. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, Autonoé a aj ostatné jej sestry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.

Referencie a bibliografia
-------------------------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Bibliotheca*, 2,1,5.
2. 1 2  Vojtech Zamarovský. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. Bratislava : Mladé letá, 1980. 66-048-80. S. 32.
3. ↑  Lesley Adkins & Roy A. Adkins. *Starověké Řecko*. Praha : Slovart, 2011. ISBN 978-80-7391-580-3. S. 314.
**Mária Bárkányová** (maď. Bárkány Mária; \* 2. marec 1859, Košice – † 26. júl 1928, Berlín) bola maďarská dramatická herečka pôsobiaca najmä v Nemecku.

Život
-----

Mária bola dcérov vlastníka továrne a vzdelanie nadobudla v uršulínskom kláštore. Počas tejto doby obdivovala predstavenia Dona Carlosa a Maria Stuarta. Z tohto obdivu vznikla jej úprimná túžba stať sa herečkou. Keď ukončila svoje vzdelávanie do Viedni, svoje idály realizovala v divadle *Burgtheater*.

V roku 1878 debutovala vo Frankfurte nad Mohanom. Odtiaľ išla do Hamburgu a v roku 1881 bola zavolaná na *Berliner königliche Schauspielhaus* (divadlo v Berlíne). Počas tejto fázy života nabrala množstvo skúseností a precestovala svet. V roku 1892 išla do Ameriky. Vystupovala aj v Petrohrade, Moskve a Rige. Jeden s najväčších úspechov zažila v Holandsku, kde bol jej hlas prirovnávaný k hlasu Hedwigy Raabe.

Počas Svetovej výstavy v roku 1900 išla s vlastnou skupinou do Paríža, aby tam predviedli Goetheho und Schillera.

Filmografia
-----------

* 1913 – *Vinná matka*

Referencie
----------

1. ↑  BÁRKÁNYOVÁ, Mária. In:  *Biografický lexikón Slovenska*. Zväzok I A – B. Martin : Slovenská národná knižnica; Národný biografický ústav, 2002. 638 s. ISBN 80-89023-16-9. S. 234.
2. ↑   *A Pallas nagy lexikona* [online]. mek.oszk.hu, [cit. 2022-03-20]. Dostupné online. (po maďarsky)
3. ↑   *Umelecký lexikón (Színművészeti Lexikon)* [online]. mek.oszk.hu, [cit. 2022-03-20]. Dostupné online. (po maďarsky)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mária Bárkányová**

Zdroj
-----


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Košický portál |

* Maďarský židovský Lexikón (*Magyar Zsidó Lexikon*). Ujvári Péter. Budapešť: Maďarský židovský Lexikón. 1929. st. 88. Dostupné online
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článkov Bárkány Mária na maďarskej Wikipédii a Marie Barkany na nemeckej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * GND: 116057378
* ISNI: 0000 0000 2054 6597
* VIAF: 17964187
**Dubovo-hrabové lesy lipové** sú podľa smernice Európskej únie o biotopoch európsky významným biotopom s kódom **9170**. Pre európsky významné biotopy sa vyhlasujú v každej krajine Európskej únie v rámci siete Natura 2000 územia európskeho významu. Vytvára ho dub, hrab, lipa malolistá, lieska obyčajná a jedľa biela. Chýba smrek obyčajný.

Výskyt a stav na Slovensku
--------------------------

### Dubovo-hrabové lesy lipové – časť A

Podľa Katalógu biotopov Slovenska mapovacia jednotka Ls2.3.1 Dubovo-hrabové lesy lipové – časť A (klasifikačná jednotka Ls2 Dubovo-hrabové lesy), biotop Dubovo-hrabové lesy lipové (2112300) - čiastočne, je súčasne rovnomenný európsky významný biotop 9170 Dubovo-hrabové lesy lipové.

Na Slovensku sa vyskytuje približne na ploche 300 ha a v 4 územiach európskeho významu. 

### Dubovo-hrabové lesy lipové – časť B

Podľa Katalógu biotopov Slovenska mapovacia jednotka Ls2.3.2 Dubovo-hrabové lesy lipové - časť B patrí do klasifikačnej jednotky Ls2 Dubovo-hrabové lesy, biotop Dubovo-hrabové lesy lipové (2112300) - čiastočne. Je typom zmiešaných dubovo-hrabových lesov vyskytujúcich sa v kotlinách severnej časti Slovenska, ako sú Hornádska kotlina, Liptovská kotlina, Turčianska kotlina a pravdepodobne aj Žilinská kotlina. Vytvára ho dub, hrab, lipa malolistá, lieska obyčajná, jedľa biela s prímesou smreka obyčajného. 
Je biotopom národného významu, nepatrí medzi európsky významné biotopy.

### Dubovo-hrabové lesy lipové – časť C

Podľa Katalógu biotopov Slovenska mapovacia jednotka Ls2.3.3 Dubovo-hrabové lesy lipové - časť C patrí takisto do klasifikačnej jednotky Ls2 Dubovo-hrabové lesy, biotop Dubovo-hrabové lesy lipové (2112300). Je typom zmiešaných dubovo-hrabových lesov vyskytujúcich sa na Slovensku iba v Popradskej, Liptovskej kotline. Vytvára ich smrek obyčajný, hrab, lipa malolistá, jarabina vtáčia, lieska obyčajná, jedľa biela s prímesou duba.

Patrí do európsky významného biotopu 9410 Smrekové lesy.

Referencie
----------

1. 1 2 3 4  VICENÍKOVÁ, Andrea; POLÁK, Pavol; (eds.). *Európsky významné biotopy na Slovensku*. 1. vyd. Banská Bystrica : Štátna ochrana prírody SR, 2003. 151 s. ISBN 80-89035-24-8. S. 116 – 117.
2. 1 2 3 4  STANOVÁ, Viera; VALACHOVIČ, Milan; (eds.). *Katalóg biotopov Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : DAPHNE - Inštitút aplikovanej ekológie, 2002. 225 s. Dostupné online. ISBN 80-89133-00-2. S. 90 – 92.
3. 1 2  RUŽIČKOVÁ, H.; HALADA, Ľ.; JEDLIČKA, J.; KALIVODOVÁ, E. (eds.) *Biotopy Slovenska : príručka k mapovaniu a katalóg biotopov*. [Bratislava] : Ústav krajinnej ekológie SAV, 1996. 192 s. ISBN 80-967527-3-1. S. 41.
4. ↑   *Natura 2000 - Sústava chránených území členských krajín EÚ, biotop 9170* [online]. sopsr.sk, [cit. 2020-07-18]. Dostupné online.
**Ulug-beg** alebo **Ulugbek** (doslova "veľký vládca"), vlastným menom **Mírzá Mohammad Táregh bin Šáhroch (Ulugh Beg)** či **Muhammad Taragaj** (\*22. marec 1394 – † 27. október 1449) bol Tamerlánov vnuk, uzbecký matematik a astronóm, od roku 1409 vládca Samarkandu, od roku 1447 vládca rozsiahlej ríše. Zomrel v roku 1449 (bol zavraždený vlastným synom).

Významne sa zaslúžil o rozvoj vedy a výskumu v 15. storočí. V meste Samarkand založil observatórium, ktorého sextant mal polomer vyše 40 metrov. Zachovali sa výpočty polôh 1018 hviezd, ktoré boli najpresnejšie až do zavedenia optických prístrojov. V tomto období bola v Samarkande založená aj univerzita, prichádzali sem vedci a učenci.

Pripisuje sa mu výrok: "*Ríše sa rozpadnú, náboženstvá pominú ako hmla, len veda žije a je večná.*"

Iné projekty
------------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Astronomický portál |

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ulug-beg**

Autoritné údaje: * GND: 101926820
* ISNI: 0000 0001 2137 654X
* LCCN: n84134433
* NK ČR: mzk2004217560
* VIAF: 66844656
* WorldCat: lccn-n84134433
*Ixión a Nefelé*, autor:Peter Paul Rubens (1577–1640)
**Ixión** alebo **Íxión** (starogr. Ιξίων – *Ixión*, lat. *Ixion*) je v gréckej mytológii syn lapithského kráľa Flegya.

Ixión sa mal oženiť s dievčaťom menom Dia a preto pozval jej otca Déionea, aby prišiel na svadobnú hostinu a pre bohaté dary. Namiesto toho mu však Ixón nastražil jamu s hromadou žeravého dreveného uhlia. Budúci svokor do nej spadol a zhorel. To vzbudilo odpor u bohov, považovali to za odporný čin a odmietali Ixóna z viny očistiť. Jedine najvyšší boh Zeus mu odpustil, z viny ho očistil a dokonca ho pozval k svojmu stolu.

Lenže Ixión bol ku všetkému ešte aj nevďačník a tiež oplzlý človek, pri tejto príležitosti si dovolil nenápadne zvádzať Diovu manželku Héru. Lenže Zeus ho prehliadol, z mraku vytvoril podobu nepravej Héry a podnapitý Ixión sa k nej naozaj hanebne mal. Zeus ho pristihol pri čine a nechal ho zbičovať. Potom ho zvrhol do Tartaru, kde je vpletený do kolesa, ktoré sa stále otáča. Ixión sa tak pripojil k známym trpiteľom podsvetia, akými sú Sizyfos a Tantalos.

Niektoré mýty hovoria, že nepravá oblačná Héra bola potom ako Nefelé, bohyňa oblakov, matkou prvého Kentaura.

Odraz v umení
-------------

* Slávny Tizian sa nechal inšpirovať trestami týchto mýtických previnilcov a v rokoch 1549-1550 vytvoril seriál obrazov, medzi nimi aj *Prométeovo utrpenie*, obrazy *Prometeus*, *Sizyfos* a *Tantalos*, tie všetky sa zachovali a sú dnes v madridskom Pradu, ale obraz *Ixióna* sa v 17. storočí za neznámych okolností stratil.

Referencie
----------

1. ↑  Plutarchos. *O lásce a přátelství*. Praha : Nakladatelství Svoboda, 1987. 25-057-87. S. 290 poznámky.

Zdroje
------

* ZAMAROVSKÝ, Vojtech. *Bohovia a hrdinovia antických bájí*. [s.l.] : Perfekt, 2007. ISBN 80-8046-203-8. (slovenský jazyk)
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ixión na českej Wikipédii.*
**Dubovo-hrabové lesy panónske** sú typom dubovo-hrabového lesa vyskytujúceho sa na najteplejších nížinách a pahorkatinách do 300 m n. m. Vytvára ho dub letný, dub cerový, hrab obyčajný, brest hrabolistý, lipa malolistá, jaseň štíhly, v pahorkatinách sa pridáva dub zimný. Vyznačuje sa výraznou krovinnou etážou s javorom poľný, javorom tatársky, vtáčim zobom. Krovinná etáž chýba v prípade hospodárenia výmladkovým spôsobom. V podraste sa vyskytujú typické druhy pre teplé dubiny. Na rozdiel od dubovo-hrabových lesov karpatských chýba buk lesný a v podraste sa nenachádza ostrica chlpatá.

Tento biotop je podľa smernici Európskej únie o biotopoch prioritný európsky významný biotop s kódom **91G0**. Pre európsky významné biotopy sa vyhlasujú v každej krajine Európskej únie v rámci siete Natura 2000 územia európskeho významu.

Výskyt a stav na Slovensku
--------------------------

Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu jednotku Ls2.2 Dubovo-hrabové lesy panónske (klasifikačná jednotka Ls2 Dubovo-hrabové lesy), biotop Dubovo-hrabové lesy panónske (2112200), je súčasne rovnomenný prioritný európsky významný biotop 91G0 Dubovo-hrabové lesy panónske.

Na Slovensku sa vyskytuje na ploche približne 11 500 ha a v 90 územiach európskeho významu.

Referencie
----------

1. 1 2  RUŽIČKOVÁ, H.; HALADA, Ľ.; JEDLIČKA, J.; KALIVODOVÁ, E. (eds.) *Biotopy Slovenska : príručka k mapovaniu a katalóg biotopov*. [Bratislava] : Ústav krajinnej ekológie SAV, 1996. 192 s. ISBN 80-967527-3-1. S. 40 – 41.
2. 1 2  STANOVÁ, Viera; VALACHOVIČ, Milan; (eds.). *Katalóg biotopov Slovenska*. 1. vyd. Bratislava : DAPHNE - Inštitút aplikovanej ekológie, 2002. 225 s. Dostupné online. ISBN 80-89133-00-2. S. 89 – 90.
3. 1 2 3  VICENÍKOVÁ, Andrea; POLÁK, Pavol; (eds.). *Európsky významné biotopy na Slovensku*. 1. vyd. Banská Bystrica : Štátna ochrana prírody SR, 2003. 151 s. ISBN 80-89035-24-8. S. 128 – 129.
4. ↑   *Natura 2000 - Sústava chránených území členských krajín EÚ, biotop 91E0* [online]. sopsr.sk, [cit. 2020-07-19]. Dostupné online.
Umbra, penumbra a antumbra
Umbra, penumbra a antumbra mimo astronómie
**Umbra** (**(úplný) tieň**), **penumbra** (**polotieň**) a **antumbra** sú mená pre tri rôzne časti tieňa, ktoré sa tvoria, ak zdroj svetla nie je bodom. Tieto názvy sa používajú hlavne pri tieňoch tvorených astronomickými objektami.

Umbra/Úplný tieň
----------------

Umbra (lat. tieň) je najtemnejšia časť tieňa. Vo vnútri umbry je zdroj svetla úplne zakrytý cloniacim telesom. V astronómii sa pozorovateľ vo vnútri umbry nachádza v úplnom zatmení.

Penumbra/Polotieň
-----------------

Penumbra (lat. *paenes* skoro, + *umbra* tieň) je miesto, kde iba časť cloniaceho telesa zakrýva zdroj svetla. V astronómii sa pozorovateľ vo vnútri penumbry nachádza v čiastočnom zatmení.

Antumbra
--------

Antumbra je miesto, kde sa cloniace teleso javí úplne pohltené v disku svetelného zdroja. V astronómii, ak sa pozorovateľ pohne bližšie smerom k svetelnému zdroju, zdanlivá veľkosť cloniaceho telesa sa začne zväčšovať, až kým nenastane umbra. Pozorovateľ v tomto mieste vidí prstencové zatmenie.
**Problém n telies** alebo **problém viacerých telies** je jedna z úloh nebeskej mechaniky, ktorý spočíva v určení pohybov n telies (kde n je väčšie ako 3), pohybujúcich sa vplyvom vzájomnej príťažlivosti.

Podobne ako problém troch telies nie je celkom analyticky riešiteľný (nedá sa vyjadriť analytickým vzorcom poloha ani rýchlosť všet­kých n telies pre ľubovolný čas). Numerickými metóda­mi možno docieliť ľubovolnú presnosť. Vychádza sa z predpokladu známych polôh, rýchlostí a hmotností telies pre určitý čas a určujú sa z nich príťažlivé sily (zrýchlenia), a tým pre ďalší blízky okamih nové polohy a nové rýchlosti pre všetky telesá. Postupne sa získava dráha ľubovoľného z n telies (napríklad dráha kométy okolo Slnka rušená príťažlivými silami ostatných planét).

Zo všeobecných vzťahov je známych podobne ako pri probléme troch telies niekoľko teorém týkajúcich sa celej sústavy n telies, napríklad zákon zachovania energie, zákon zachovania momentu hybnosti sústavy, rovnomerný priamočiary pohyb ťažiska sústavy, ktoré sú vyjad­rené desiatimi všeobecnými integrálmi. Na úplné vyrie­šenie pohybu n telies by bolo treba 6n integrálov (pohybové rovnice pre n telies, zosumarizovaním všet­kých vzájomných príťažlivých síl predstavujú 3n diferen­ciálnych rovníc 2. rádu), z ktorých však je známych iba desať. Ak sa za premenné zvolia súradnice, ako dokázal H. Bruns a H. Poincaré, nejestvujú ďalšie integrály, t. j. nie je možné analytické riešenie. Ani problém troch telies nemožno analyticky riešiť. Pri riešení sa využívajú nekonečné rady alebo sa používa numerická integrácia. Tak sa rieši každý problém s ľubovoľnou presnosťou, pod­mienenou iba presnosťou vstupných dát.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Fyzikálny portálAstronomický portál |

Encyklopédia astronómie
*Tento článok alebo jeho časť obsahuje heslo z Encyklopédie astronómie s láskavým dovolením autorov a podporou SZA.*
Poloha
**Normanské vojvodstvo** bolo vojvodstvo vo Francúzsku v rokoch 911 až 1790 a na Normanských ostrovoch v rokoch 933 – 1259. Jeho francúzska časť dnes približne zodpovedá regiónu Normandia (Horná Normandia a Dolná Normandia).

Dejiny
------

Vzniklo okolo roku 911, kedy francúzsky kráľ Karol III. zmluvou zo Saint-Clair-sur-Epte prinútil Normanov vedených Rollom prijať normanské územia Rouen, Pays de Caux a grófstvo Talou v dnešnom Francúzsku do léna ako vojvodstvo. Hlavným mestom sa stal Rouen v roku 912, neskôr pribudlo západné hlavné mesto v Caen. 

V roku 928 pribudli územia grófstva Évreux, grófstva Hiémois a Bessinu, v rokoch 931 – 934 Normandský polostrov (polostrov Cotentin) a Avranchin. V roku 933 pribudli Normanské ostrovy.

V roku 1066 Viliam, vojvoda tohto vojvodstva, porazil v bitke pri Hastingse anglického kráľa a bol korunovaný za anglického kráľa (tzv. Normanský zábor). Anglicko-francúzske vzťahy boli potom komplikované, pretože anglickí králi boli ako králi rovnocenní francúzskym kráľom, ale ako normanskí vojvodovia boli ich vazalmi. Aj potom ako v 50-tych rokoch 12. storočia vznikom Anjouovskej ríše (Plantagenetovci) Normani kontrolovali polovicu Francúzska, stále boli technicky vazalmi Francúzska.

V roku 1204 francúzsky kráľ Filip II. August dobyl späť kontinentálnu časť Normanského vojvodstva (tzv. Normandiu). Anglickí (normanskí) vládcovia si ju však nárokovali až do roku 1259. V roku 1259 sa parížskou zmluvou Angličania vzdali nárokov na kontinentálnu časť vojvodstva, ostali im Normanské ostrovy (okrem Chausey). Touto zmluvou bolo tiež fakticky zrušené postavenie vojvodstva Normanských ostrovov vo vzťahu k anglickej korune, hoci anglická kráľovná formálne má dodnes v titule „vojvoda normandský". Francúzska časť zostala vojvodstvom vo vzťahu k francúzskej korune a často aj lénom členov francúzskej kráľovskej rodiny.

Počas storočnej vojny sa anglickí (normanskí) vládcovia pokúsili získať svoj dynastický majetok na kontinente.

V roku 1789 Veľká francúzska revolúcia ukončila výsady vojvodstva a v roku 1790 bolo územie rozdelené na 5 départementov.
Súradnice: 45°44′44″S 11°32′05″V﻿ / ﻿45,745628°S 11,534628°V﻿ / 45.745628; 11.534628

Celkový pohľad záhradné priečelie vily
**Villa Godi** je patricijská vidiecka vila v malom meste Lugo di Vicenza na severe talianskej provincie Vicenza.

Táto dobre zachovaná vila je pokladaná za jedno z raných diel významného renesančného architekta Andreu Palladia. Dokladá to zápis v jeho monografii *I Quattro libri dell'architettura* (*Štyri knihy o architektúre*). V roku 1537 ho stavbou poverili bratia Pietro a Girolamo Marcantonio Godiovci.

Bola dokončená pravdepodobne okolo roku 1540, pred jeho prvou cestou do Ríma (neskôr bol na vile stavebne upravovaný zadný trakt so vstupom do záhrady). Palladio, inšpirovaný svojim priateľom Giangiorgiom Tassinom, sa vtedy zaoberal štúdiom antiky, no dá sa povedať, že táto stavba ho predstavuje ako autora, ktorý sa dáva inšpirovať architektúrou svojej doby. Zdá sa, že forma Villy Godi opakuje formu vily jeho priateľa Trissina v Cricoli, na ktorej pracoval ešte ako mladý architekt v dielni Giovanniho di Giacoma da Porlezza.

Dvojposchodová stavba vily pôsobí mohutným dojmom, napriek tomu v sebe nesie prvky ľahkých letných víl, ktoré si na vidieku s obľubou nechávali stavať zámožní príslušníci mestského patriciátu.

Vilu tvoria hlavná časť a dve symetricky umiestnené masívne postranné krídla, ktoré sú značne širšie ako hlavný blok. Tie strednú časť vily opticky zatláčajú do úzadia. Výrazným architektonickým prvkom je piano nobile otvorené do záhrady lodžiou ohraničenou trojitým oblúkom. V spodnej časti potom dva oblúky rámujú schodisko vedúce k lodžii. Pod zastrešením hlavnej časti sa nachádza kamenársky stvárnený rodový erb majiteľov vily.

Vila je zaujímavá aj svojimi interiérmi. Steny miestností pokrývajú fresky vytvorené umelcami Guatierom Padovanom (okolo 1510 - 1552), Giovannim Battistom Zelottim (okolo 1526 - 1578) a Battistom del Morom (1514 - 1575). Posledne menovaný maliar je autorom nástenných malieb v *Sieni múz*, ktorá vznikla po skončení vojny Svätej ligy z Cambrais v roku 1516. Maľby s rozjímajúcimi olypmskými bohmi a náznakmi antickej architektúry, pokrývajúce takmer celú plochu stien miestnosti, mali byť symbolickým vyjadrením túžby po mieri a spravodlivosti.

Villa Godi je súčasťou komplexu Palladiových víl zapísaných do Zoznamu Svetového dedičstva UNESCO. Vo vile sa dnes v suteréne nachádza múzeum archeológie, zhromažďujúce prírodniny z tejto oblasti.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Villa Godi**

Zdroje
------

* M. Wundram, *Palladio 1508 - 1580*, Slovart, Praha, 2009, ISBN 978-80-7391-312-0
* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Villa Godi na anglickej Wikipédii (číslo revízie nebolo určené).*

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka vily
V informatike, **prvý a druhý problém čitatela-zapisovateľa** sú príklady všeobecných výpočtových problémov. Dva problémy zaoberajúce sa situáciami v ktorom mnoho vlákien musí pristupovať v rovnaký okamih do spoločnej zdieľanej pamäti, niektoré čítanie a niektorého písania, s prirodzenou obmedzujúcou podmienkou, že proces nemôže pristúpiť k čítaniu alebo písaniu pokiaľ iný proces práve zapisuje. (Povolené pre dvoch čitateľov súčasne pristupujúcich do zdieľanej pamäte.) Zámka čitateľa-zapisovateľa je dátová štruktúra, ktorá rieši jeden alebo viacej problémov čitateľa-zapisovateľa.

Prvý problém čitateľa-zapisovateľa
----------------------------------

Predstavme si, že máme oblasť zdieľanej pamäte s obmedzujúcimi podmienkami popísanými vyššie. Zdieľané dáta je možné chrániť za pomoci mutex, z ktorých jasne žiadne vlákno nemôže pristúpiť k dátam v rovnaký čas ako iný zapisovateľ. Avšak, toto riešenie je suboptimálne, pretože nie je vylúčené, že čitateľ *R1* mohol mať zámok a iný čitateľ *R2* požiadal o prístup. To by mohlo byť zbytočné pre *R2* čakať, dokým *R1* dokončí čítanie aby *R2* mohol sám čítať namiesto toho, aby čítal okamžite. Toto je motivácia **prvého problému čitateľ-zapisovateľa**, v ktorom je pridaná podmienka, že *žiadny čitateľ by nemal čakať pokiaľ je zdieľanie práve otvorené pre čítanie*. Toto sa tiež volá **preferencia čitateľa**.

Druhý problém čitateľa-zapisovateľa
-----------------------------------

Predpokladajme, že máme oblasť zdieľanej pamäte chránenú pomocou mutex, ako je uvedené vyššie. Toto riešenie je tiež suboptimálne, pretože sa môže stať, že čitateľ *R1* má zámok, zapisovateľ *W* čaká na zámok a čitateľ *R2* žiada o prístup. To môže byť nevýhodné pre *R2* preskočiť pred *W* a čítať okamžite, lebo ak sa to bude stávať dosť často, *W* sa nedostane k slovu a nebude zapisovať. Namiesto toho, *W* by mal začať čo najskôr. Toto je motivácia **druhého problému čitateľ-zapisovateľa**, v ktorom je pridaná podmienka, že *žiaden zapisovateľ, ktorý už bol pridaný do radu nebude čakať dlhšie, než je to nevyhnutne potrebné*. Toto sa tiež volá **preferencia zapisovateľa**.

Tretí problém čitateľ-zapisovateľa
----------------------------------

V skutočnosti, riešenia oboch problémov vedú k hladovaniu — v prvom probléme čitateľ-zapisovateľa môže hladovať zapisovateľ v rade, v druhom probléme čitateľ-zapisovateľa môže hladovať čitateľ. Z toho dôvodu, **tretí problém čitateľ-zapisovateľa** sa používa vtedy, keď je pridaná podmienka, že *žiadne vlákno nesmie hladovať*, teda operácia získavania zámku na zdieľané dáta bude vykoná v konečnom čase. Riešením tretieho problému čitateľ-zapisovateľa je občas nutnosť vyžadovať od čitateľa čakať napriek tomu, že je povolené čítanie dát a občas žiadať zapisovateľa čakať dlhšie, než je nevyhnutne nutné.

Pozri aj
--------

* Producers-consumers problem
* Dining philosophers problem
* Cigarette smokers problem
* Sleeping barber problem
**Viliam Záborský** - "Záborszky de Zábor" (\* 10. apríl 1886, Horná Ždaňa –  † 13. júl 1943, Banská Bystrica) bol slovenský právnik a poľovník.

Rodina
------

* otec: Ľudovít Záborský
* matka: Vilma rod. Dekrétová
* syn: Viliam Záborský (1920 – 1982)

Životopis
---------

Príslušník tekovskej vetvy zemianskeho rodu s pôvodnými majetkami v Zaborí s prídomkom "Záborszky de Zábor". Študoval na Právnickej fakulte UK v Bratislave, 1927 JUDr. Pracovník okresných úradov vo Vrábľoch, v Novej Bani, v Banskej Bystrici, 1929 – 1939 hlavný komisár na Krajinskom úrade a 1939 – 1943 na Ministerstve hospodárstva v Bratislave.

Autor príručiek o lesnom, pasienkovom a poľovnom práve a poľovnom poriadku na Slovensko, spoluautor kníh o zverine a poľovníctve.
Autorsky sa podieľal na tvorbe právnických kníh o styku s cudzinou a o Najvyššom správnom súde.

Dielo
-----

* *Naša zverina*, Bratislava, 1935 (spoluautor)
* *Naše poľovníctvo*, Bratislava, 1935
* *Poľovné právo na Slovensku*, Trnava, 1937

Literatúra
----------

* *Slovenský biografický slovník*

Externé odkazy
--------------

* Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.
* Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 17 - evanjelická farnosť Horná Ždaňa; pokrstený ako Vilhelmus Carolus Zaborszky

Autoritné údaje: * NK ČR: mzk2004243630
* SNK: 146692
* VIAF: 84584825
**Problém spiacej krásavice** je problém z teórie rozhodovania.

Tento problém bol prvýkrát formulovaný Arnoldom Zuboffom (publikované v "One Self: The Logic of Experience"). Označenie *Problém spiacej krásavice (The sleeping beauty problem)* bolo prvýkrát použité v internetovej diskusii v Usenet newsgroupe *rec.puzzles* v roku 1999.

Problém
-------

Spiaca krásavica sa zúčastní experimentu, kde jej povedia tieto pravidlá: V nedeľu ju umelo uspia. Podľa hodu mincou ju buď jedenkrát alebo dvakrát zobudia, spýtajú sa otázku a dajú jej liek, po ktorom na toto zobudenie zabudne. Experimentátori si hodia férovou mincou, ktorá rozhodne, ako bude prebiehať experiment. Ak padne hlava, spiacu krásavicu zobudia iba raz v pondelok. Ak padne znak, tak ju zobudia aj v pondelok aj v utorok. Bez ohľadu na mincu, spiaca krásavica je zobudená v stredu a bez ďalšej otázky sa experiment skončí.

Vždy, keď spiacej krásavici položia otázku, tak nebude vedieť, aký je vtedy deň a ani nebude vedieť získať žiadnu informáciu o tom, či už bola zobudená predtým, alebo nie. Otázka, ktorá jej vždy bude položená, znie: "Aká je miera tvojho presvedčenia, že na minci padla hlava?"

Riešenie
--------

Neexistuje univerzálne akceptované riešenie.

Pozície
-------

### Pozícia 1/3

Toto je pozícia, ktorá sa zhruba zakladá na nasledovnej interpretácii: Ak si tipnem, hocikedy, keď ma zobudia, že padol znak, tak pri opakovaní experimentu, budem mať pravdu priemerne 2/3 krát.

### Pozícia 1/2

Keďže pred začatím experimentu vyplýva z definície férovej mince, že číslo padne 50% krát, a spiaca krásavica nedostala počas experimentu, žiadne dodatočné informácie, ktoré by mohli toto zmeniť, takže ani jej miera presvedčenia, by sa nemala zmeniť.

Referencie
----------

1. ↑  Arnold Zuboff. One Self: The Logic of Experience. *Inquiry: An Interdisciplinary Journal of Philosophy*, 1990, s. 39–68. Dostupné online [cit. 2014-11-07]. DOI: 10.1080/00201749008602210.
2. ↑  Nick Wedd. *Some "Sleeping Beauty" postings* [online]. June 14, 2006, [cit. 2014-11-07]. Dostupné online.
**Viliam zo Champeaux** (\* okolo 1070, Champeaux, Francúzsko – † 18. január 1121, Châlons-en-Champagne) bol francúzsky filozof a teológ, predstaviteľ scholastiky.

Bol žiakom Manegolda z Lautenbachu, Anselma z Laonu a Roscellina. Po skončení štúdií vyučoval na parížskej katedrálnej škole, kde k jeho poslucháčom patril Petrus Abaelardus.

V roku 1108 sa pravdepodobne rozmrzený – azda ťažkosťami, ktoré mu spôsobil Abélard – utiahol do ústrania svätoviktorského kláštora. Čoskoro tu však obnovil svoje prednášky z rétoriky, filozofie a teológie a stal sa pravdepodobne aj podnecovateľom príklonu k mystike, ktorá neskôr vo svätoviktorskej škole prevládla. V roku 1113 bol ustanovený za biskupa v Chalons a pôsobil v tomto úrade až do konca života.

Na rozdiel od svojho nominalisticky orientovaného učiteľa Roscellina Viliam zastával v spore o univerzálie stanovisko krajného realizmu.

V prvých fázach svojej mysliteľskej činnosti učil, že každá druhová všeobecnina existuje v indivíduách daného druhu ako jedna a tá istá substancia a že tieto indivíduá sa líšia od seba len tzv. akcidentmi (accidentia). Pod vplyvom Abélardových kritických námietok zmenil neskôr svoje učenie tak, že aj v rámci druhu pripúšťal mnohosť substancií (podľa počtu indivíduí), ale tvrdil, že tieto sa od seba nijako nelíšia.

Dielo
-----

* *De eucharistia* (O eucharistii)
* *Sentantiae* (Sentencie)

Externé odkazy
--------------

* FILIT – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok.

Autoritné údaje: * BnF: 122139455
* GND: 100944442
* ISNI: 0000 0000 0057 6377
* LCCN: no2006028094
* NK ČR: av2014848519
* VIAF: 71440072
* WorldCat: lccn-no2006028094