**Alpha Jet** je dvojmotorové lietadlo, ktoré je určené pre pokračovací výcvik pilotov stíhacích lietadiel. Integrácia výzbroje typu vzduch-zem umožňuje využitie stroja aj v úlohe ľahkého bojového lietadla.

Alpha Jet je výsledkom francúzsko-nemeckej spolupráce, ktorá reflektovala podobné požiadavky vzdušných síl oboch krajín.

Vznik a vývoj
-------------

Belgický Alpha Jet 1B
Začiatkom 60. rokov 20. storočia začali Británia a Francúzsko spolupracovať na vývoji nového nadzvukového bojového lietadla, ktoré malo zároveň slúžiť na výcvik pilotov. Výsledkom tejto spolupráce bol SEPECAT Jaguar, ktorý sa nakoniec dokonale osvedčil v úlohe ľahkého bojového stroja. Pôvodná požiadavka Francúzska na cvičné lietadlo sa tak nenaplnila. Preto začalo Francúzsko rozvíjať spoluprácu s vtedajším Západným Nemeckom (NSR), ktoré potrebovalo nahradiť svoje zastarané bojové stroje Fiat G.91. Technická špecifikácia nového stroja bola vytvorená v roku 1968 a v júli 1969 bola podpísaná dohoda o spoločnom vývoji a výrobe. Na základe dohody, mala každá z partnerých krajín zakúpiť 200 strojov, pričom výroba mala prebiehať v oboch štátoch. Výsledkom malo byť podzvukové lietadlo, ktorého pohon budú zabezpečovať motory SNECMA-Turbomeca Larzac. Nemecko malo negatívne skúsenosti spojené s haváriami svojich jednomotorovými Lockheed F-104 Starfighter, preto hneď od začiatku presadzovalo koncept dvojmotorového lietadla.

Svoje návrhy predložili tri skupiny výrobcov:

* Dassault, Breguet a Dornier prišli so strojom "TA501", ktorý bol vyvinutý zlúčením starších konceptov Breguet 126 a Dornier P.375,
* SNIAS a MBB predložili návrh lietadla s označením "E.650 Eurotrainer",
* VFW-Fokker predložil koncept s názvom "VFT-291".

Víťazom súťaže sa v júli 1970 stal návrh TA501 od tímu Breguet-Dassault-Dornier. V roku 1971 sa spoločnosti Dassault a Breguet zlúčili do Avions Marcel Dassault-Breguet Aviation, ktorá dostala za úlohu vyrobiť dva prototypy nového lietadla. Ďalšie dva prototypy postavil Dornier v Nemecku. Ako prvý sa do vzduchu vzniesol francúzsky prototyp dňa 26. októbra 1973 a jeho nemecký proťajšok ho nasledoval o necelé tri mesiace neskôr.

V máji 1979 začalo francúzske letectvo nahrádzať zastarané T-33 Silver Star a Mystère IV novými Alpha Jet E (E ako École, t. j. škola). Francúzsko nakoniec neobjednalo 200 lietadiel, ako pôvodne plánovalo. Znížilo tento počet na 176 kusov, ktoré boli dodané do roku 1985.

NSR nemalo záujem o lietadlá v cvičnej verzii. Preferovalo výcvik na amerických strojoch, ktorý nemeckí piloti podstupovali na amerických základniach. Dodávky bojovej verzie Alpha Jet A (A ako Appui Tactique, t. j. taktická podpora) začali v roku 1978 a boli ukončené o 5 rokov neskôr. Luftwaffe objednala celkovo 175 strojov.

Konštrukcia
-----------

Alpha Jet nigérijských vzdušných síl
Alpha Jet je malé a ľahké lietadlo s krídlami umiestnenými v hornej časti trupu. Na nábežnej hrane krídel bol použitý tzv. "psí zub", čo je zárez, ktorý zlepšuje aerodynamické vlastnosti lietadla pri vzlete a pristátí. Krídla majú veľké Fowlerove klapky a po oboch stranách trupu pred chvostovými plochami sú brzdiace klapky. To účinne zvyšuje vztlak pri pristátí v malých rýchlostiach.

Trojbodový podvozok tvorí predná podvozková noha, ktorá sa zaťahuje dozadu a nohy hlavného podvozku, ktoré sa zaťahujú do gondol motorov.

V gondolách v spodnej časti trupu sú umiestnené dva prúdové motory SNECMA Turbomeca Larzac 04-C5 s ťahom 13,24 kN. Stroje Luftwaffe boli neskôr modernizované variantom Larzac 04-C20 s ťahom 14,12 kN.

Kabína má tandemové usporiadanie sedadiel a dva samostatné prekryty. Zadné sedadlo sa nachádza vo vyššej polohe, čo umožňuje inštruktorovi mať smerom vpred dobrý výhľad. Francúzsky Alpha Jet E bol vybavený vystreľovacími sedadlami Martin Baker AJRM4, zatiaľ čo nemecký Alpha Jet A mal sedadlá UPC/Stencel S-III-F3. 

Francúzske lietadlá mali len základné avionické vybavenie, zatiaľ čo nemecké stroje disponovali pomerne sofistikovaným navigačno-bojovým systémom. Ten pozostával z inerciálneho navigačného systému Lear-Siegler, dopplerovského navigačného systému Litton a head-up displeja Kaiser/VDO.

Špecifikácie
------------

### Technické údaje

* **Posádka**: 2
* **Dĺžka**: 13,23 m
* **Rozpätie**: 9,11 m
* **Výška**: 4,19 m
* **Nosná plocha** : 17,5 m²
* **Hmotnosť (prázdny)**: 3 515 kg
* **Maximálna vzletová hmotnosť**: 8 000 kg
* **Pohonná jednotka**: 2 × prúdový motor SNECMA Turbomeca Larzac 04-C5 s ťahom 13,24 kN

### Výkony

* **Maximálna rýchlosť**: 1 000 km/h (Mach 0,8)
* **Bojový rádius**: 583 km
* **Dostup**: 14 630 m
* **Stúpavosť**: 57 m/s

### Výzbroj

* 1x kanón DEFA kalibru 30 mm s palebným priemerom 125 nábojov alebo 1x kanón Mauser kalibru 27 mm
* AIM-9 Sidewinder
* Matra Magic
* 2x raketnica, každá s 18 ks neriadených rakiet 68 mm SNEB
* AGM-65 Maverick
* bomby s hmotnosťou 250/400 kg

Pozri aj
--------

* Aero L-39 Albatros
* BAE Systems Hawk
* CASA C-101
* Micubiši T-2
* SIAI-Marchetti S.211

Referencie
----------

1. 1 2  The Dassault-Dornier Alpha Jet & FMA Pampa
2. ↑  Dassault-Dornier Alpha Jet Advanced Trainer / Close-Support Aircraft
3. ↑  Alpha Jet, Dassault-Breguet/Dornier


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Portál letectvo |