**Česká literatúra v rokoch 1815 – 1918** odzrkadľuje obdobie, v ktorom prešla česká spoločnosť rozsiahlymi spoločenskými zmenami, ktoré sa premietli aj do literatúry. Počas tohto obdobia sa z okrajového jazyka stal samostatný jazyk a zo zanikajúcej reči sa stala plne rešpektovaná reč, o plnohodnotnosti ktorej nikto nepochyboval.

Zo začiatku bola česká scéna úplne bez politického programu, neskôr sa vytvoril program, v ktorom budúcnosť bola spojovaná s Rakúskom a až koncom tohto obdobia začal vznikať program, ktorý žiadal vznik samostatného štátu. 

Roku 1829 vznikla snaha o vytvorenie českej encyklopédie. Tento pokus sa síce nepodarilo dotiahnuť do konca, ale vďaka nemu vznikla v roku 1831 **Matica česká** – nakladateľstvo, ktoré v nasledujúcich rokoch prebralo vedúcu úlohu vo vydávaní po česky písanej literatúry.

V roku 1868 bol položený základný kameň Národného divadla v Prahe, ktoré bolo otvorené roku 1881, v tom istom roku vyhorelo, znova otvorené bolo roku 1883. Vznik Národného divadla ovplyvnil celú generáciu českej literatúry.

Roku 1884 bolo založené Národné divadlo v Brne.

1. generácia národných buditeľov
--------------------------------

Českí obrodenci sa v tomto období snažili pozdvihnúť český jazyk na úroveň bežne používaného jazyka. Vytvárali gramatické pravidlá a snažili sa dokázať, že čeština sa dá používať ako každý iný jazyk. Táto snaha viedla k veľkému zvýšeniu počtu prekladov, ktoré mali jazykovú rovnoprávnosť dokázať. Preklady a tvorba gramatiky potom zaberali spisovateľom väčšinu času, takže došlo k akémusi potlačeniu vlastnej tvorby. Ich prvoradým cieľom bolo zachrániť češtinu.

Názory spisovateľov boli ovplyvnené faktom, že vzdelávať sa bolo možné len v nemčine a faktom, že české krajiny zďaleka nedosahovali kultúrnu vyspelosť okolitých krajín. Vyvolávalo to v nich pocit nutnosti nájsť si spojencov, ktorými sa stali Slovania na čele s Ruskom. Ich rusofilstvo bolo celkom nekritické, odmietali si pripustiť fakt, že ruská spoločnosť bola zastaraná a režim, ktorý tam vládol bol despotický.

Českí buditelia zachádzali tak ďaleko, že navrhovali všeslovanský štát s centrom v Rusku dokonca aj s dôsledkami, že by bola prijatá ruština ako všeslovanský jazyk. Panslovanské ideály boli v českej spoločnosti veľmi populárne a ich autori v ne skutočne verili. 

Stav sa pomaly začal meniť v roku 1830, kedy v Poľsku došlo k *novembrovému povstaniu*. **1. generácia národných buditeľov** bezvýhradne podporovala Rusov, ale nastupujúca takzvaná **2. generácia národných buditeľov** podporila Poliakov. Tým sa začala roztržka medzi generáciami. 

V tej dobe sa všetko české považovalo za krásne a dobré – ani zlé diela neboli kritizované len preto, že boli české. 

Výrazným javom bol takzvaný *historizmus*, čo znamenalo, že slávna história je zárukou slávnej budúcnosti. To viedlo k veľkej obľúbenosti historických diel. Najväčší význam sa prisudzoval Karolovi IV. a husitstvu. V týchto etapách videli nielen historickú epochu, ale predovšetkým obdobie, v ktorej Česi vládli Nemcom, alebo s nimi úspešne bojovali. To sa premietlo aj do ich lingvistických názorov, preto v češtine zostávalo veľa archaizmov. Archaizmy mali češtine pomôcť nadviazať na slávnu minulosť, v skutočnosti však brzdili jej rozvoj. Ďalšou obľúbenou témou bolo ospevovanie krásy Čiech, českých dievčat, českej prírody.

Historizmus (alebo potreba mať vlastným jazykom písanú literatúru) viedol k vytvoreniu Rukopisu zelenohorského a Rukopisu kráľovodvorského. Tieto falzifikáty z rokov 1817 a 1818 dali českému obrodeniu nový impulz, bohužiaľ viedli aj k ďalšiemu falšovaniu starej literatúry, objavilo sa značné množstvo nových glos (predovšetkým v stredovekých rukopisoch). 

Ich cieľom bolo dokázať, že pred českou stredovekou poéziou existovala slovanská básnická tvorba. Táto snaha bola ovplyvnená národným komplexom z okolitých národov, ktoré boli literárne činné pred nimi. Celkom isto nerozhoduje, kto s literatúrou začal, vtedajší buditelia to ale za dôležité považovali. Tieto falšované rukopisy tak uspokojili národnú túžbu po veľkej národnej poézii.

* *Rukopis kráľovodvorský* – priniesol celý rad epických, lyrických a lyrickoepických skladieb, ktoré sa hlásili k 13. storočiu.

* *Rukopis zelenohorský* – jeho hlavnú časť tvorí báseň o Libušinom súde, pochádzajúca podľa datovania z 11. storočia.

O pravosti rukopisov sa viedli spory od ich objavenia, ale až v 80. rokoch 19. storočia sa prišlo k záveru, že ide o falzifikáty, kedy ich nepravosť preukazoval Tomáš Garrigue Masaryk. Verejnosť fakty o nepravosti rukopisov nechcela dlhší čas prijať a Masaryk bol považovaný za nepriateľa Čechov. Ako autori týchto falzifikátov sú označovaní Václav Hanka a Josef Linda. 

Táto generácia spisovateľov bola úplne apolitická, čo spôsobovala obava z policajnej represie, pretože v tom čase nebol žiadny problém vo vedení jazykových a kultúrnych snáh, ale politické snahy viedli k odporu štátnych orgánov.

* niekedy sa sem zaraďuje aj Josef Dobrovský
* Josef Jungmann
* Antonín Marek
* Milota Zdirad Polák
* Václav Hanka
* Josef Linda
* Ján Kollár
* František Ladislav Čelakovský
* Pavel Josef Šafařík
* František Palacký

Dramatici :

* Josef Kajetán Tyl
* Václav Kliment Klicpera

2. generácia národných buditeľov
--------------------------------

Táto generácia sa začala postupne presadzovať po novembrovom povstaní v Poľsku (1830), kedy dala jasne najavo, že nebude súhlasiť so všetkým, čo im predchádzajúci program ponúka. Postupne sa začal presadzovať reálnejší vzťah k Rusku, došlo k prehodnoteniu programu predchádzajúcej generácie. 

Spisovatelia tohto obdobia si uvedomili, že češtinu už netreba zachraňovať, ale pomaly rozvíjať ako normálny jazyk. Skončilo aj nekritické prijímanie všetkého českého a začal sa klásť dôraz nielen na jazyk, ale aj na kvalitu vlastného diela.

Spisovatelia presunuli svoj program z poľa kultúrneho na pole politické.

* Karel Havlíček Borovský
* Božena Němcová
* František Matouš Klácel

Český realizmus
---------------

Vzniká v 19. storočí ako reakcia na prudký rozvoj prírodných a technických vied. Vychádza zo životnej teórie filozofického smeru  pozitivizmu, ktorý dokazuje, že skutočnosť je to, čo môžeme poznať svojimi zmyslami.

Realistické umelecké diela obhajujú túto filozofiu a píšu len o tom, čo sa dá poznať zmyslami. 

Všetky spoločenské a svetové udalosti sa zdôrazňujú v literatúre. V dielach sú hodnotené spoločenské javy. Autori vytvárajú typy – postavy, ktoré majú spoločné vlastnosti s väčším počtom ľudí. 

V Česku spisovatelia reagovali predovšetkým na Bachov absolutizmus a Slovanský zjazd v roku 1848. Zo svetových udalostí mala v českej literatúre najväčší ohlas parížska komúna.

Kritický realizmus tieto skutočnosti ešte hodnotí. 

Neexistuje presné ohraničenie medzi *romantizmom* a *realizmom*.

* Karel Havlíček Borovský
* Božena Němcová
* Antal Stašek
* Zikmund Winter
* Ignát Herrmann

Spisovatelia s regionálnym významom:

* Karel Václav Rais
* Josef Holeček
* Tereza Nováková
* Jindřich Šimon Baar
* Karel Klostermann
* Hubert Gordon Schauer

Dramatici:

* Ladislav Stroupežnický
* Gabriela Preissová
* Emanuel Bozděch

### Svetový realizmus

Anglicko:

* Daniel Defoe
* Jonathan Swift

Francúzsko:

* Honoré de Balzac

Rusko:

* Nikolaj Vasilievič Gogoľ

Český romantizmus
-----------------

Romantizmus je umelecký smer 1. polovice 19. storočia. Český *romantizmus* je v zásade zhodný so svetovým romantizmom, rieši podobné problémy, literatúra reaguje na svetovú literatúru s relatívne malým oneskorením. Jediný rozdiel medzi českým a svetovým romantizmom je, že do českého romantizmu sa prelínali ešte snahy národného obrodenia.

Veľkú úlohu v ňom hrá romantický hrdina, výnimočný človek, ktorý nie je schopný prispôsobiť sa svojmu prostrediu. Obracia sa do svojho vnútra a hľadá východisko v sebe. Sústreďuje sa na milostný vzťah a lásku, je schopný milovať len nešťastne. Hrdina miluje ideál krásy a lásky. Vzťah sa musí končiť tragicky.

Prostredie, v ktorom sa odohráva dej, je tiež výnimočné: tmavé noci, cintorín, tajomné zrúcaniny a hrady, rokliny, opustené miesta, atď.

* Karel Hynek Mácha
* Václav Kliment Klicpera
* Josef Kajetán Tyl
* Josef Jaroslav Langer
* Karel Jaromír Erben
* Josef Václav Frič
* Karel Sabina
* Boleslav Jablonský
* Václav Bolemír Nebeský
* František Jaromír Rubeš

### Svetový romantizmus

Anglicko:

* Charles Dickens
* George Gordon Byron
* Percy Bysshe Shelley
* Walter Scott

Francúzsko:

* Victor Hugo
* Stendhal

Rusko:

* Alexander Sergejevič Puškin
* Michail Jurievič Lermontov

Poľsko:

* Adam Mickiewicz

Český naturalizmus
------------------

Naturalizmus je umelecký smer z prelomu 19 a 20. storočia. V literatúre sa kládol dôraz na objektivitu, autor nemal brať ohľad na morálku a mal zobrazovať svet taký, aký je. Viedol k zobrazovaniu najnižších ľudských pudov a ľudí na okraji spoločnosti. 

* Karel Matěj Čapek-Chod
* Josef Karel Šlejchar

dramatici:

* Vilém Mrštík
* Alois Mrštík

### Svetový naturalizmus

Francúzsko

* Émile Zola
* Henrik Ibsen

Májovci
-------

Táto skupina obdivovala český romantizmus, predovšetkým K. H. Máchu. Máchov *Máj* vydali ako 2. almanach (1858), úvodom bola Máchova podobizeň. K tejto pôvodne básnickej skupine sa prihlásili nielen básnici, ale aj spisovatelia. Dávali prednosť súčasnosti pred minulosťou. 

Základ ich programu tvorili tieto body :

1. Chceli zobrazovať pravdivú skutočnosť.
2. Študovať skutočnosť
3. Chceli skutočnosť zachytiť v celej jej šírke.
4. Študovať európsku literatúru a vyrovnať sa českou literatúrou na jej úroveň.

* Vítězslav Hálek
* Jan Neruda
* Adolf Heyduk
* Karolína Světlá
* Rudolf Mayer
* Václav Šolc
* Josef Barák

Sympatizanti:

* Jakub Arbes
* Božena Němcová
* Josef Václav Frič

Ruchovci
--------

Táto literárna skupina, sa sústredila okolo almanachu *Ruch*, podľa ktorého boli nazvaní. Prvé číslo vyšlo na počesť Národného divadla. Rozmach skupiny sa datuje do 60. – 70. rokov 19. storočia, teda do obdobia prudkého rozvoja priemyslu, hospodárstva a kultúry (vznik národného divadla). 

Zo začiatku mali asi 20 prispievateľov. Redaktorom bol Josef Václav Sládek, autormi Ladislav Quis a Svatopluk Čech.

Ich tvorba je veľmi odlišná od tvorby *Májovcov*. *Ruchovci* nemali finančné problémy, čo sa samozrejme prejavilo v ich tvorbe. Vracali sa k otázkam vlastenectva, znova sa objavila myšlienka slovanskej vzájomnosti. Snažili sa zachovať národný charakter literatúry. Spisovatelia hľadali námety v českých dejinách – vo väčšine prípadov nešlo o literatúru faktu, ale naopak sa dá povedať, že si na základe niektorých udalostí vymýšľali dejiny a upravovali ich do podoby, v akej by ich radi videli.

Básnici sa obracali k vidieku a české sedliactvo sa pre nich stalo prototypom českého národa. Napodobňovali ľudovú tvorbu, znovu sa objavili balady a vlastenecké verše.

* Svatopluk Čech
* Eliška Krásnohorská
* Alois Jirásek
* Václav Beneš Třebízský
* Ladislav Quis

Lumírovci
---------

Do literatúry vstúpili v rovnakom čase ako ruchovci, ale boli ich protikladom. Združovali sa okolo časopisu *Lumír*, ktorý vznikol v roku 1851. Ich najväčšou snahou bolo povzniesť literatúru na európsku úroveň. Snažili sa otvoriť svetu – prekladali cudziu literatúru, predovšetkým románsku (Francúzsko, Taliansko). 

Nezajímala ich minulosť, a ak sa zaoberali históriou ľudstva, tak len v kontexte s históriou národa. Filozofickým základom ich tvorby bola myšlienka, že ľudstvo sa neustále vyvíja k humanite. 

Literárne veľa experimentovali, objavujú sa u nich neobvyklé verše – sonety, gazely. Ich diela patria k najčítanejším (z tých čias) a dá sa povedať, že aj kvalitatívne patria k najlepším z tohto obdobia. Ich dielo môže byť blízke aj modernému človeku, čo sa o predchádzajúcich skupinách nedá povedať. 

* Jaroslav Vrchlický
* Josef Václav Sládek
* Julius Zeyer
* Vítězslav Hálek
* Jan Neruda

Robotnícki básnici
------------------

Vznikli v rovnakom čase ako *Lumírovci*. Neboli to profesionálni básnici, alebo spisovatelia, ale robotníci, ktorí boli väčšinou buričmi. Ich poézia nemá žiadnu literárnu hodnotu a ani nie je nijako čitateľná. 

Písali výhradne o robotníckych témach (štrajky, problémy v továrňach, a pod.), komunistická literatúra ich vyzdvihovala, pretože vyhovovali jej ponímaniu triedneho sveta. V ich dielach sa píše o útlaku. Ich cieľom bolo vytvorenie lepšieho sveta.

* Josef Boleslav Pecka-Strahovský
* Norbert Zoula
* Ladislav Zápotocký

Pozri aj
--------

* Zoznam českých spisovateľov
* Česká literatúra v rokoch 1750 – 1815
* Divadlo