recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mária II.** (\* 30. apríl 1662, Londýn, Anglicko – † 28. december 1694, Londýn) bola kráľovná Anglicka, Škótska a Írska, spoluvládkyňa s manželom Viliamom III. Oranžským.

Životopis
---------

Narodila sa ako najstaršie dieťa Jakuba II. anglického a škótskeho kráľa a jeho prvej manželky Lady Anny Hyde.

V roku 1677 sa stal jej manželom bratranec Viliam III. Oranžský, miestodržiteľ v Holandsku, kam sa po svadbe v Londýne presťahovala. V roku 1685 zomrel jej strýko kráľ Karol II. a na trón nastúpil jej otec.

Jakub II. sa pokúsil vládnuť absolutisticky a Anglicko rekatolizovať, čo vyvolávalo odpor. Situácia sa vyostrila v roku 1688, kedy sa mu v druhom manželstve s katolíčkou Máriou Beatrix d´Este z Modeny narodil syn Jakub František, následník trónu.

V roku 1688 bol kráľ zosadený (Slávna revolúcia) a Mária s manželom vyzvaní, aby sa stali jeho nástupcami.

11. apríla 1689 boli Mária II. a Viliam III. spoločne korunovaní dvojitou korunováciou vo Westminsterskom opátstve.

Pri svojej korunovácii vydali Bill of Rights („Zákon o právach"), základ parlamentnej demokracie, čím sa stalo Anglicko konštitučnou monarchiou.

V roku 1701 parlament prijal Act of Settlement stanovujúci za nástupcu trónu len protestantov.

Mária zomrela v roku 1694 na kiahne a po smrti Viliama sa stala kráľovnou jej sestra Anna Stuartová.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Mária II. (Anglicko)**

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Maria II. (England) na nemeckej Wikipédii.*

  


|  |
| --- |
| Mária II.**Stuartovci** |
| Vladárske tituly |
|
| Predchodca**Jakub II.** | **kráľovná Anglicka a Škótska**13. február 1689 – 28. december 1694 | Nástupca**Viliam III.** |

  


| * z
* d
* u
Panovníci Anglicka |
| --- |
| 
* Alfréd Veľký
* Eduard I. Starší
* Athelstan
* Edmund I.
* Edred
* Edwy
* Edgar
* Eduard Mučeník
* Ethelred II.
* Sven I.
* Edmund II.
* Knut Veľký
* Harold I.
* Hardiknut
* Eduard Vyznávač
* Harold II.
* Viliam I.
* Viliam II.
* Henrich I.
* Štefan
* Henrich II.
* Richard I.
* Ján I.
* Henrich III.
* Eduard I.
* Eduard II.
* Eduard III.
* Richard II.
* Henrich IV.
* Henrich V.
* Henrich VI.
* Eduard IV.
* Eduard V.
* Richard III.
* Henrich VII.
* Henrich VIII.
* Eduard VI.
* Mária I.
* Alžbeta I.
* Jakub I.
* Karol I.
* Karol II.
* Jakub II.
* Mária II. a Viliam III.
* Anna

 | Anglická vlajka |

Autoritné údaje: * BnF: 12268865r
* GND: 118865838
* ISNI: 0000000120964438
* LCCN: n80044552
* NK ČR: mzk2005309139
* ULAN: 500354686
* VIAF: 76375822
* WorldCat: lccn-n80044552
Súradnice: 48°17′16″S 17°16′05″V﻿ / ﻿48,287700°S 17,267956°V﻿ / 48.287700; 17.267956

**Pezinské kultúrne centrum** alebo **Dom kultúry Pezinok** je kultúrny dom v meste Pezinok, ktorý sa nachádza na Holubyho ulici číslo 42. 

Kino kultúrneho domu bolo slávnostne otvorené dňa 16. februára 1990 festivalom FFP Zima 1990 filmom *Obyčajný špás* a nahradilo pôvodné, dnes už neexistujúce Kino Zora, ktoré ukončilo svoju prevádzku filmom *Pod hrozbou smrti*. Vo vnútri sa nachádza Malá sála, Veľká sála označovaná aj ako Kinosála a na poschodí sa nachádza Spoločenská sála. V budove sídli TV Pezinok, reštaurácia a pizzeria Lalia a ďalšie firmy.

Kino
----

Veľká sála alebo Kinosála sa využíva sa na premietanie filmov, ale aj na divadelné predstavenia, koncerty a iné druhy kultúrnych podujatí.

Kino ma kapacitu 425 miest a od roku 2012 je po modernizácii možnosť premietania filmov v 3D a so zvukom Dolby Surround 7.1.

Premieta sa 6 dní v týždni okrem pondelka vždy o 19:30, cez víkendy aj s detskými predstaveniami o 17:00.

Pozri aj
--------

* Amfiteáter Pezinok

Referencie
----------

1. 1 2   *O kine* [online]. Kino Pezinok, [cit. 2019-02-19]. Dostupné online. Archivované 2019-02-07 z originálu.

Externé odkazy
--------------

* oficiálna stránka kultúrneho centra
* Kino DK Pezinok
**Gyula Kosice**, vlastným menom *Ferdinand Fallik* (\* 26. apríl 1924, Košice – † 25. máj 2016, Buenos Aires) bol argentínsky sochár, plastik, teoretik a básnik, predchodca kinetického a svetelného umenia.

Životopis
---------

Narodil sa v maďarskej rodine v Košiciach. Keď mal štyri roky jeho rodičia emigrovali do Argentíny, kde sa usadili a zapísali svojmu synovi meno Fernando Fallik.

Gyula použil ako svoje umelecké meno názov svojho rodného mesta. Bol jedným zo zakladateľov abstraktného nefiguratívneho umenia v Latinskej Amerike. Ako prvý na svete použil vodu a neón ako časť svojich umeleckých diel. Taktiež používal iné moderné elementy, ako napríklad svetlo a pohyb.

Uskutočnil 40 individuálnych a 500 kolektívnych výstav na celom svete. Rovnako je autorom 15-tich kníh - esejí a básni. V roku 2005 vytvoril zo svojej dielne múzeum.

V roku 2010 mu bolo Mestom Košice udelený titul čestného občana, za rozvoj kultúry a propagácie rodného mesta vo svete. V roku 2013 daroval Košiciam sochu s názvom *Radosť*, ktorá je umiestnená pred Kunsthalle pri mestskom parku.

Referencie
----------

1. ↑  NITKULINCOVÁ, Andrea. Sochár Gyula Kosice si prevzal čestné občianstvo. *SME* (Bratislava: Petit Press), 2011-04-19. Dostupné online [cit. 2021-02-25]. ISSN 1335-4418.
2. ↑  TV KOŠICE.sk. *VIDEO: Sochy v Košiciach (Radosť)* [online]. Košice: tvkosice.sk, 2021-02-24, [cit. 2021-02-25]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* Osobná stránka
* Osobný blog
* Interview Archivované 2008-09-17 na Wayback Machine (video) v Diario Clarín

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Gyula Kosice na španielskej Wikipédii.*
* Biografia Archivované 2016-08-06 na Wayback Machine

Autoritné údaje: * abART: 9879
* BnF: 12023514n
* GND: 137921608
* ISNI: 0000000106537376
* LCCN: n83043524
* NK ČR: jx20101104006
* ULAN: 500117884
* VIAF: 34469625
* WorldCat: lccn-n83043524
***Tajomný ostrov*** (1875, *L'île mystérieuse*) je jeden z najznámejších románov francúzskeho spisovateľa Julesa Verna z jeho cyklu *Podivuhodné cesty* (*Les Voyages extraordinaires*). Tvorí záverečný diel voľnej trilógie, do ktorej ešte patria *Deti kapitána Granta* (1867 – 1868, *Les enfants du capitaine Grant*) a *Dvadsaťtisíc míľ pod morom* (1869 – 1870, *Vingt mille lieues sous les mers*). S predchádzajúcimi dielmi je spojený niektorými postavami a čiastočne aj miestom deja. Medzi jednotlivými dielmi však panuje časový nesúlad (pozri nižšie).

Časový nesúlad medzi jednotlivými časťami trilógie
--------------------------------------------------

Medzi jednotlivými dielmi trilógie panuje časový nesúlad. *Deti kapitána Granta* sa odohrávajú v rokoch 1864 až 1865. Na konci príbehu, v marci 1865 je Ayrton vysadený na ostrove Tabor. V *Tajomnom ostrove* sa dej príbehu odohráva v rokoch 1865 až 1869. Cyrus Smith so svojimi priateľmi nachádza Ayrtona v decembri roku 1866, pričom Ayrton vyhlasuje, že bol na ostrov vysadený pred dvanástimi rokmi, t. j. v roku 1854, desať rokov pred dátumom uvedeným v *deťoch kapitána Granta*. V *Tajomnom ostrove* oznamuje Cyrus Smith roku 1869 Nemovi, že ho pozná z Aronnaxovej knihy, ktorú napísal o svojej podmorskej ceste na palube *Nautilusa*, a Nemo tvrdí, že je to už šestnásť rokov, čo Aronnax z ponorky utiekol. Ale *Dvadsaťtisíc míľ pod morom* sa odohráva v roku 1866 a nie v roku 1853. V *Tajomnom ostrove* sa ďalej dozvedáme, že knieža Dakkar prijal meno Nemo po porážke povstania, ktoré sa odohralo v roku 1857, a zomrel údajne po tridsiatich rokoch, čo by znamenalo rok 1887 a nie 1869.

Už Jules Verne i jeho vydavateľ Pierre-Jules Hetzel si tieto časové paradoxy uvedomovali. Verne ich nakoniec vyriešil poznámkou v *Tajomnom ostrove*, že vzhľadom na najrôznejšie okolnosti nemohol uviesť skutočné dátumy.
ok

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Tajomný ostrov**

Externé odkazy
--------------

* Francúzsky text románu

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Tajuplný ostrov na českej Wikipédii.*
**Všeruské sčítanie obyvateľstva Ruskej federácie** sa konalo v období od 9. - 16. októbra 2002. Sčítania obyvateľstva sa zúčastnili občania Ruskej federácie ako aj občania zahraničných štátov, ktorý sa v tom čase nachádzali na území Ruskej federácie.

Podľa štandardov Organizácie spojených národov sčítanie obyvateľstva sa má robiť každých desať rokov. Predchádzajúce sčítanie obyvateľstva sa uskutočnilo v roku 1989.

Účastníci sčítania obyvateľstva odpovedali na otázky o národnosti, veku, vzdelaní, rodinnom stave a tiež koľko jazykov ovládajú. Niektorí obyvatelia odpovedali aj na otázky hnuteľného majetku a životnej úrovne.

Sčítanie obyvateľstva Ruskej federácie stálo krajinu 4,8 miliárd rubľov.

Výsledok sčítania obyvateľstva
------------------------------

Podľa výsledkov Všeruského sčítania počtu obyvateľstva Ruskej federácie sa počet obyvateľov oproti roku 1989 znížil zo 145,5 milióna o 1,8 milióna obyvateľov.

Referencie
----------

1. ↑  www.gazeta.ru - Tri kolá sčítania 24. júl 2007.

Pozri aj
--------

* Internetová stránka sčítania obyvateľstva Ruskej federácie v roku 2002 Archivované 2001-04-02 na Wayback Machine (po rusky)
Vodunská soška, Benin.
**Náboženstvo v Afrike** pozostáva najmä z kresťanstva, islamu a tradičných náboženstiev. Podľa štatistík je v Afrike 49 % kresťanov (veľkého množstva denominácií s väčšinou katolíkov) a 42 % moslimov (prevažne sunnitov, nemalá množina je nekonfesných, menšina šiitov ). V Afrike však existuje neprehliadnuteľné množstvo tradičných náboženstiev akými sú vodun, bori, jorubské náboženstvo, zulu, odinala a ďalšie. Náboženský život v Afrike je komplexný, podľa afrikanistu a religionistu Ondreja Havelku existuje najmä v subsaharskej Afrike viacpočetná náboženská identita i rôzne formy náboženských eklekticizmov a synkretizmov (napr. synkretizmus vodunu a kresťanstva ). Rozšírené je tiež africké čarodejníctvo a religiózne fenomény ako Nkisi Nkondi a podobé. Aj v rámci tradičných náboženstiev existuje veľké množstvo menších lokálnych kultov ako napr. Heviosso v beninskom vodune.

Tradičné africké náboženstvo
----------------------------

Tradičné africké náboženstvo je súhrnné označenie pre rôzne predstavy a praktiky domorodých Afričanov. Ide o množstvo odlišných náboženských tradícií, ktoré sa zároveň vzájomne ovplyvňovali, ktorým je však spravidla spoločná viera v najvyššiu bytosť – spravidla pasívne nebeské božstvo, praktizovanie posadnutosti duchov či bohov a významný kult predkov. Výrazný je vplyv domorodých tradícií v rôznych synkretických a ľudových predstavách. S tradičného náboženstva tiež vo veľkej miere vychádza afroamerické náboženstvo ako je vúdú alebo kandomble.

Súvisiace články
----------------

* Vodun
* Animizmus
* Heviosso
* Náboženský šok
* Nkisi Nkondi

Referencie
----------

1. ↑  HAVELKA, Ondřej. Křesťanství v Africe: tři fáze christianizace a specifika africké teologie a spirituality. *Theologická revue*, 2022, roč. 92, čís. 3, s. 291-309.
2. ↑   *Encyclopædia Britannica*. London : Encyclopædia Britannica, 2003. S. 306.
3. ↑  HAVELKA, Ondřej. *Vodun – tradiční západoafrické náboženství s centrem v Beninu* [online]. Dingir, [cit. 2022-09-29]. Dostupné online. (po česky)
4. ↑  ABIMBOLA, Kola. *Yoruba Culture: A Philosophical Account*. 1. vyd. Birmingham : Iroko Academic Publishers, 2006. S. 47-76.
5. ↑  HAVELKA, Ondřej. *Méně známá africká náboženství 1/4: západní Afrika* [online]. Dingir, [cit. 2022-09-29]. Dostupné online. (po česky)
6. ↑  HAVELKA, Ondřej. Synkretismus katolického křesťanství a západoafrického vodunu z teologicko-etické perspektivy. *Studia Theologica*, 2021-12-01, roč. 23, čís. 3, s. 149–174. Dostupné online [cit. 2022-09-29]. DOI: 10.5507/sth.2021.033. (po anglicky)
7. ↑  GESCHIERE, Peter. *The Modernity of Witchcraft: Politics and the Occult in Postcolonial Africa*. 1. vyd. University of Virginia Press : University of Virginia Press, 1997. S. 13.

Literatúra
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal | Africký portál |

* LAWSON, Thomas E. *Náboženství Afriky: tradice v proměnách.* 1. vyd. Praha: Prostor, 1998, 141 s.
* HAVELKA, Ondřej. *Domorodá náboženství. In: Náboženský šok*. 1. vyd. Praha: Akbar, 2021, s. 223-256.
**Sovotvaré** alebo **sovy** (lat. Strigiformes) v užšom zmysle sú rad letcov. Staršie sa označovali aj názvom **nočné dravce**.

Existujú aj **sovotvaré/sovy** (lat. Strigiformes) **v širšom zmysle**, ktoré zahŕňajú aj skupinu Caprimulgiformes.

**Sovy** je aj názov podradu sovotvarých (lat. Strigi) - pozri nižšie Systematika.

Charakteristika
---------------

Perie majú husté a mäkké (robí ich väčšími) a pokrýva aj nohy až po pazúry. Niektoré druhy majú na hlave perové štetce, tzv. perové uši alebo rožky. Oči sú veľké, namierené vpred, obkolesené lúčovito usporiadaným kruhom pier, tzv. závojom. Zakrpatené očné svaly robia oči nehybnými, preto pri pohľade nabok musia otočiť celú hlavu. Vonkajší prst je otočený dozadu. Zobák je zahnutý, na prstoch sú pazúry. 

Sú to nočné vtáky, ale niektoré druhy lovia aj cez deň (priesvitná žmurka im chráni oči pred svetlom). Žijú na celom svete okrem Antarktídy. Živia sa malými cicavcami, rybami, plazmi, hmyzom a inými vtákmi. Hniezda všelikde - v dutinách stromov, v puklinách skál, v otvoroch múrov, na povalách či v opustených hniezdach sokolovitých.

Na Slovensku hniezdi 9 druhov (všetky sú chránené): sova obyčajná, sova dlhochvostá, plamienka driemavá, výr skalný, kuvik plačlivý, myšiarka ušatá, kuvičok vrabčí, výrik obyčajný a pôtik kapcavý. Na Slovensko občas v zimnom období zalieta aj Belaňa tundrová *(Bubo scandiacus)* pozorovaná napr. 20.1.1996 na Kloptani vo Volovských vrchoch.

Systematika
-----------

Rad **sovotvaré/sovy** (lat. Strigiformes) **v užšom zmysle**: 

* ?čeľaď †Palaeoglaugidae
* čeľaď †Bradycnemidae
* čeľaď †Ogygoptyngidae
* čeľaď †Protostrigidae
* čeľaď †Sophiornithidae
* podrad **sovy** (lat. Strigi)
	+ čeľaď plamienkovité (lat. Tytonidae; Tytonida)
	+ čeľaď sovovité (lat. Strigidae; Strigida)

Iné projekty
------------

CommonsWikidruhy
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Sovotvaré**
* Spolupracuj na Wikidruhoch Wikidruhy ponúkajú informácie na tému **Sovotvaré**

Referencie
----------

1. ↑  Orgán Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV, Jazykového odboru Matice slovenskej a Ústrednej jazykovej rady. *Kultúra slova* [pdf]. Príprava vydania Matej Považaj; redakcia Sibyla Mislovičová a redakčná rada; Autori článku: PEKARÍKOVÁ, Katarína; DUDA, Marek. [Cit. 2011-09-18]. Tvorba názvoslovia vtákov s dôrazom na motivačné zákonnitosti slovenského jazyka, s. 331, riadok 21. Ročník 44, č. 6. Dostupné online.
Ing. **Ján Kovarčík**, MBA (\* 2. júl 1951, Poľný Kesov) je slovenský politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.

Životopis
---------

Ján Kovarčík absolvoval Ekonomickú fakultu Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre. Do roku 1989 vykonával rôzne vedúce hospodárske funkcie, po roku 1989 pôsobil v Nemecku. Po návrate na Slovensko sa stal spoluzakladateľom Rádia Nitra, s. r. o. Od roku 1995 do roku 1998 pracoval ako prednosta Okresného úradu v Nitre. Od roku 1998 do roku 2002 bol generálnym riaditeľom Rádia Hviezda FM.

Ján Kovarčík do roku 1989 nebol organizovaný v žiadnej politickej strane. V roku 1989 sa stal jedným zo zakladateľov Verejnosti proti násiliu v Nitre. V HZDS pôsobí od roku 1992. V roku 2003 bola strana premenovaná na ĽS-HZDS. Od 20. apríla 2001 do 4. júna 2005 bol podpredsedom ĽS-HZDS pre mediálnu politiku. V súčasnosti je predsedom Krajského predstavenstva HZDS v Nitre.

Ján Kovarčík bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002 – 2006 a 2006--2010 za HZDS. Bol členom Výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť.
**Moja malá princezná** (tur. *Kızım*) je turecký dramatický seriál, v ktorom hlavné postavy stvárňujú herec Buğra Gülsoy a herečky Leyla Lydia Tuğutlu a Beren Gökyıldız. Na Slovensku seriál vysielala TV Doma od 7. januára 2020 do 26. marca 2020 od pondelka do štvrtka o 20:30 v dvoch častiach za sebou. Následne TV Doma seriál reprízovala od 1. augusta 2022 do 4. októbra 2022.

Obsadenie
---------

| Herec / Herečka | Postava | Epizódy (Turecko) | Slovenský dabing |
| --- | --- | --- | --- |
| Buğra Gülsoy | Demir Göktürk | 1 - 34 | Peter Krajčovič |
| Leyla Lydia Tuğutlu | Candan Hoşgörová | 1 - 34 | Barbora Chlebcová |
| Beren Gökyıldız | Öykü Tekinová / Göktürková | 1 - 34 | Sára Suchovská |
| Serhat Teoman | Cemal Eröz | 1 - 34 | Daniel Ratimorský |
| Tugay Mercan | Uğur Adıgüzel | 1 - 34 | Martin Zatovič |
| Sinem Ünsal | Sevgi Günayová | 1 - 34 | Petra Vajdová |
| Suna Selen | Müfide Adıgüzelová | 1 - 34 | Eva Matejková |
| Selin Şekerci | Asu Karahanová | 5 - 17 | Zuzana Kyzeková |
| Faruk Barman | Murat | 5 - 32 | René Jankovič |

Dej
---

Keď sa jedného dňa vráti malá Öykü (*Beren Gökyıldız*) domov zo školy, dom nájde úplne prázdny. Jediné, čo v ňom zostalo, je taška s Öyküinými vecami a list na rozlúčku od jej tety Zeynep (*Elif Verit*), v ktorom spomenie Öyküinho otca Demira (*Buğra Gülsoy*), ktorého má vyhľadať. Malá Öykü nemá inú možnosť, a tak začne hľadať Demira Göktürka. Keď sa ich cesty skrížia, Demir neverí tomu, že má dcéru a Öykü nemôže uveriť tomu, že má za otca takého zlého človeka, ktorý je navyše zlodejom. Demir sa však čoskoro dostane do veľkých problémov a jediným riešením, aby sa nedostal do väzenia, je, že sa právoplatne stane Öyküiným otcom a zákonným zástupcom a bude sa musieť o ňu riadne starať. Medzitým sa Demir a Öykü stretávajú s mladou a krásnou veterinárkou Candan (*Leyla Lydia Tuğutlu*), ktorá Demirovi ihneď padne do oka a Öykü si ju taktiež veľmi obľúbi. Vyzerá to tak, že práve vďaka nej si Demir s Öykü k sebe konečne nájdu cestu...

Externé odkazy
--------------

* Moja malá princezná - Česko-Slovenská filmová databáza
* Moja malá princezná - oficiálna slovenská webstránka

Zdroje
------

* 
*
**Magister architektúry** (v skratke **Mgr. arch.**) je akademický titul, ktorý sa udeľuje absolventom umeleckých magisterských študijných programov v oblasti architektúry a urbanizmu.

Tento titul sa udeľuje na Slovensku len na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v študijnom odbore Umenie v študijnom programe Architektonická tvorba.

Titul vyplýva z potrieb domácej i medzinárodnej praxe, keďže je potrebné už názvoslovím rozlíšiť absolventov architektúry, tak ako sú rozlišovaní, kvôli špecifikám štúdia absolventi umeleckých magisterských študijných programov titulom (Mgr. art.) alebo podobne absolventi inžinierskych študijných programov v oblasti architektúry a urbanizmu titulom Inžinier architekt (Ing. arch.).

Titul nadväzuje na tradíciu udeľovania titulu akademický architekt (akad. arch.) absolventom umeleckých akadémií v Česko-Slovensku a je aj približným medzinárodným ekvivalentom titulu *Master of Architecture* (M.Arch / MArch).

Na Slovensku sa titul Mgr. arch. udeľoval v rokoch 1992–1996 po zaniknutí titulu akademický architekt (akad. arch) a titulu Mgr. v rokoch 1990–1992. Opätovne sa udeľuje od roku 2022 vďaka novele vysokoškolského zákona.

Referencie
----------

1. 1 2  SLOV-LEX. *137/2022 Z.z. - Zákon, ktorým sa mení a dopĺňa záko...* [online]. Slov-lex, [cit. 2022-06-01]. Bod 81. ( § 53 ods. 8). Dostupné online.
2. ↑   *Študijné programy magisterského štúdia VŠVU* [online]. www.vsvu.sk, [cit. 2022-06-01]. Dostupné online.
3. ↑   *Osobitá časť - Dôvodovej správy vládneho návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov* [online]. www.nrsr.sk, [cit. 2022-06-01]. K bodu 79. Dostupné online.
4. ↑   *138/1992 Zb. - Zákon Slovenskej národnej rady o au...* [online]. [Cit. 2024-03-29]. Dostupné online.

  


| * z
* d
* u
Akademické tituly používané na Slovensku |
| --- |
| Akademické tituly: | 
* Bc.
* ICDr.
* Ing.
* Ing. arch.
* JUDr.
* Mgr. art.
* Mgr. arch.
* Mgr.
* MDDr.
* MUDr.
* MVDr.
* PaedDr.
* PharmDr.
* PhDr.
* PhMr.
* RNDr.
* RSDr.
* RTDr.
* ThDr.
* ThLic.

 |
| Vedecké hodnosti: | 
* ArtD.
* CSc.
* (Dr.)
* DrSc.
* Ph.D.
* Th.D.

 |
| Vedecko-pedagogické tituly: | 
* doc.
* prof.

 |
| Čestné tituly: | 
* Dr. h. c.

 |
| Príbuzné termíny: | 
* bakalárska práca
* diplomová práca
* rigorózna skúška
* rigorózna práca
* dizertačná práca
* habilitácia

 |
| Zoznam profesorov: | 
* 1990 – 1999
* 2000 – 2009
* 2010 – 2019
* 2020 – 2029

 |
**Hoegaarden** je belgický pivovar založený v roku 1966 Pierrom Celisom v Hoegaardene. Varí pšeničné pivo. Po požiari v roku 1988 bol predaný pivovaru InBev, sídliacemu neďaleko Leuvenu. Pierre Celis sa odsťahoval do Spojených štátov, kde v Austine založil pivovar Celis.
Lehká žena (štětka) pila pivo v zahradě.

Pivo
----

Obec Hoegaarden bola známa svojim pšeničným pivom už od stredoveku, v roku 1955 sa ale posledný miestny pivovar zavrel, a tak sa o desať rokov neskôr mliekar Celis rozhodol obnoviť tradíciu a založil vo svojom dome v podkroví vlastný pivovar.

Celis používal tradičné prísady, vodu, kvasnice, pšenicu, chmeľ, koriander a pomarančovú kôru z Curaçaa. Kvôli rastúcej výrobe Celis v roku 1980 kúpil miestnu továreň na nealkoholické nápoje, ktorú prerobil na pivovar.

V roku 2005 bolo rozhodnuté, že sa výroba presunie do väčšieho pivovaru firmy InBev v Jupille. Presun sa však nikdy neuskutočnil, jednak kvôli nespokojnosti miestnych obyvateľov zo straty tradičnej značky a najväčšieho zamestnávateľa a jednak z obavy nad zmenou kvality piva.

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Pivo Hoegaarden**

Externé odkazy
--------------

Oficiálna stránka Archivované 2013-07-05 na Wayback Machine

Zdroj
-----

*Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Hoegaarden (pivovar) na českej Wikipédii.*
**Akademický architekt** (často skrátené ako **akad. arch.**, **ak. arch.**, prípadne ako **akad. architekt**, či **ak. architekt**) je akademický titul, ktorý bol udeľovaný (v Česko-Slovensku) na umeleckých vysokých školách v oblasti architektúry, resp. architektonickej tvorby. Bol zavedený po roku 1966 v súvislosti s novým systémom akademických titulov v Česko-Slovensku (v rokoch 1953 až 1966 bolo prideľovanie titulov obmedzené). Udeľovaný bol aj naďalej podľa neskoršieho vysokoškolského zákona z roku 1980. Po nežnej revolúcii od roku 1990 už udeľovaný nebol a nahradil ho všeobecne titul Magister (Mgr.). V súčasnej dobe (na Slovensku a v Česku) taktiež udeľovaný nie je. 

Na Slovensku bol udeľovaný len na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.

V 90. rokoch 20. storočia bol na Slovensku udeľovaný titul Magister architektúry (Mgr. arch.) pre absolventov umeleckého študijného programu v oblasti architektúry. Tento titul nadväzoval na tradíciu odlišovania titulom absolventov umeleckých akadémií od absolventov architektúry na technických školách v Česko-Slovensku.

Referencie
----------

Súvisiace články
----------------

* Akademický maliar
* Akademický sochár
* Bakalár umenia
* Magister umenia
* Doktor umenia



1. ↑   *1 Zkratky akademických, akademicko-vědeckých a vědecko-pedagogických titulů* [online].. Dostupné online. (česky)
2. ↑   *Tituly za totality* [online].. Dostupné online. (česky)
3. ↑  SLOV-LEX. *138/1992 Zb. - Zákon Slovenskej národnej rady o au...* [online]. Slov-lex, [cit. 2024-03-29]. Dostupné online.
**Daredevil** je fiktívna komiksová postava od Marvel Comics.

Charakteristika
---------------

Daredevil, vlastným menom Matt Murdock sa narodil v Amerike. Vyrastal so svojím otcom, boxerom. Otec viedol Matta k viere, učeniu sa a poslušnosti. On zháňal peniaze boxovaním, ale aj vymáhačštvom pre známeho kráľa podsvetia Kingpina. Raz keď Matt niesol domov vysvedčenie z piatej triedy, tak omylom videl otca ako bije chlapa, ktorý dlhoval Kingpinovi peniaze. Sklamaný bežal bez rozmyslu krížom cez mesto. V tom uvidel ako sa kamión rúti na slepca a v poslednej chvíli ho odstrčil. Pre Matta to však malo trvalé následky. Kamión prevážal ilegálne toxický odpad cez mesto a Matt dostal silnú dávku radiácie priamo do očí, čím stratil zrak, ale jeho ostatné zmysly sa vyvinuli do nadľudských rozmerov. Mattov otec sľúbil, že prestane s vymáhačstvom a svoj sľub aj dodržal. Raz však mal predať svoj zápas kvôli Kinpinovi, ale kvôli sľubu čo dal synovi odmietol. To sa mu stalo osudným, Kingpin ho zabil a malý Matt vyrastal od tej chvíle sám. Vyštudoval právnickú fakultu, študoval bojové umenia a zdokonaloval si svoje zmysly. Prisahal, že sa pomstí a že bude brániť bezbranných. 

Za svoje krycie meno si vybral prezývku z detstva Daredevil. Jeho hlavné schopnosti sú v jeho zmysloch. Jeho čuch je tak vyvinutý, že zacíti vôňu aj na kilometre ďaleko; dokáže si zapamätať vôňu každého človeka, ktorého stretol. Jeho sluch je taký silný, že počuje tlkot srdca aj cez zvukotesnú stenu. Silné zvuky sú však pre neho veľmi bolestivé. Jeho hmat vycíti akúkoľvek zmenu teploty, zacíti každú štrbinku. Chuť mu umožnuje rozoznávať každú chuť s navyššou dokonalosťou. Jeho najväčšia schopnosť je však akýsi radar, vďaka ktorému vidí a cíti predmety. Vidí tak prakticky všetko. Aj cez stenu, hmlu, či v tme. Funguje to na báze odrážania sa zvuku od predmetov. Daredevil v boji používa slepeckú palicu, ktorú volá Billy Club. Je v nej zabudovaný kábel a dá sa používať ako všestranná zbraň. Daredevil je olympijský atlét, dokonalý bojovník v rôznych formách boja. Pohybuje sa v jednej štvrti New Yorku s názvom Hell´s kitchen. Je jeden z najslávnejších a najobávanejších superhrdinov.
Kníhtlač v 16. storočí
**Kníhtlač** je technika tlače z výšky, ktorá používa tlačové formy s vystupujúcim tlačovým reliéfom s tlačovými plochami, na ktoré sa sústavou valcov nanáša farba a tlakom sa prenáša na materiál, na ktorý sa má tlačiť. V Európe ju objavil a zdokonalil Johann Gutenberg v prvej polovici 15. storočia. V širšom zmysle sa niekedy ako kníhtlač označuje mechanické rozmnožovanie písaného textu vôbec alebo kníhtlačiarstvo.

Mechanické rozmnožovanie písaného textu poznali už Číňania, ktorí už v 8. storočí tlačili z dosák a od 11. storočia pohyblivými typmi. Medzi rokmi 1403 – 1405 objavili mechanické rozmnožovanie písaného textu v Kórei. V Európe objavil kníhtlač Johann Gutenberg v roku 1450.

Prvá tlačiareň na Slovensku bola v Bratislave najneskôr v rokoch 1477 – 1480, keď tu vyšli 4 prvotlače. Ďalej sa vie, že v roku 1560 vyšla kniha v Košiciach, ktorá sa nezachovala. Prvá zachovaná kniha, o ktorej sa vie, že vyšla na Slovensku, bola 1. časť Postily P. Bornemiszu v maďarčine, ktorá vyšla v Komjaticiach v roku 1573. Prvá slovenská kniha, o ktorej sa vie, že bola vytlačená na Slovensku, vyšla v roku 1581 v Gutgeselovej tlačiarni v Bardejove, bol to preklad Lutherovho katechizmu *Katechysmus Dr. M. Luthera z Nemeckého jazyku na Slovenský preložený* - Bardejovský katechizmus z roku 1581.

Pozri aj
--------

* kniha

Externé odkazy
--------------

* [nefunkčný odkaz]
**Roman Galvánek** (\* 20. december 1971,[chýba zdroj] Bratislava) je slovenský historik, hudobný skladateľ, textár a spevák slovenskej rockovej kapely O.B.D. Venuje sa muzikologicko-muzeologickym témam. Momentálne[*kedy?*] pracuje ako pedagóg.

Ako konateľ spoločností O.B.D. service s.r.o, riadil a organizoval cez 500 kultúrnych podujatí.[chýba zdroj]

Vzdelanie
---------

V roku 2020 absolvoval magisterské štúdium muzeológie a kultúrneho dedičstva na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Televízna tvorba
----------------

Galvánek pracoval ako moderátor a scenárista v Slovenskej televízii, takisto je autorom námetu a scenára zábavnej relácie *Schôdzka na slepo*. V televízii JOJ pracoval ako režisér relácie *Varí Vám to* (2004).[chýba zdroj]

Hudobná tvorba
--------------

Galvánek spolupracoval ako hudobník a producent s desiatkami významných hudobníkov, je zakladajúcim členom hudobných skupín O.B.D. a Divná zostava. Podieľal sa ako autor hudby a textov piesní skupín O.B.D. Divná zostava, Hex, Lenky Dusilovej, Karola Csina a iných. Spolupracoval s hudobníkmi ako sú Ivan Král alebo Oskar Rozsa. Takisto spolupracoval s textárom Jánom Štrasserom ako autor hudby piesne *Náš svet je pestrý*. S Martinom Valihorom spolupracuje dodnes.[chýba zdroj]

Vydané CD
1995 - O.B.D. - O.B.D 

```
               (Polygram)
```

1996 - O.B.D. - Zdraví 

```
               (Universal)
```

1998 - O.B.D. - Chupacabras

```
               (EMI)
```

2000 - Divná Zostava - FUFU

```
               ( Universal)
```

2007 - O.B.D.- 7 1/2. 

```
               ( Hill record)
```

2013 - O.B.D. - Výber

```
               TC Lemons
```

2014 - O.B.D. - Stereo

```
               TC Lemons
```

Knižné publikácie
-----------------

* GALVÁNEK, Roman. *Moje vydané a nevídané veci*. Bratislava : Fidat, 2010. 41 s. ISBN 978-80-969504-5-4.
* GALVÁNEK, Roman. *4 ročné obdobia tohto leta*. Bratislava : Fidat, 2013. 46 s. ISBN 978-80-969504-9-2.

Ocenenia
--------

* 1995 – ocenenie Grand Prix za skladbu roka *Komáre* a objav roka 1995.[chýba zdroj]
* 1995 – O.B.D. ako najobľúbenejšia skupina čitateľov československého magazínu Maxi Super.[chýba zdroj]
* 1998 – ocenenie za najhranejšiu pieseň v slovenských rádiách s názvom *Letím na Venušu*.[chýba zdroj]

Referencie
----------

1. ↑   *Nočná pyramída - hosť - Roman Galvánek* [online]. Bratislava: Rozhlas a televízia Slovenska, 2022-11-09, [cit. 2024-03-20]. Dostupné online.
2. 1 2  Roman Galvánek. In:  *Osoby, ktoré získali titul na UK* [online]. Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2022-11-26]. Dostupné online. Archivované 2022-11-26 z originálu.
3. ↑  TASR. O.B.D. nahrali novinku Keď búrajú most. *teraz.sk* (Bratislava: TASR), 2020-09-23. Dostupné online [cit. 2022-11-26].

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka skupiny O.B.D.

Autoritné údaje: * ISNI: 0000000131345333
* NK ČR: js20211099320
* VIAF: 2962161274849947650002
Súradnice: 49°12′02″S 19°38′11″V﻿ / ﻿49,200444°S 19,63625°V﻿ / 49.200444; 19.63625

**Ostrá** (1 764 m n. m. poľ. *Ostra*) je vrch v Západných Tatrách na Slovensku.

Polohopis
---------

Nachádza sa v južnej rázsoche Sivého vrchu (1 805 m) medzi vrcholmi Malá Ostrá (1 707 m) na severovýchode a Veľká kopa (1 648 m) na juhu. Malá Ostrá je oddelená sedlom Prislop (1 680 m), Veľká kopa je oddelená plytkým bezmenným sedlom. Západným smerom vybieha z hory krátky výbežok smerujúci cez sedlo Suchá priehyba (1 451 m) k vrcholu Suchý vrch (1 477 m) a Suchý grúň chrbtom klesajúci do Suchej doliny. Na druhej (východnej) strane klesajú svahy Ostrej do Bobroveckej doliny.

Jedná sa o kužeľovitú horu budovanú usadenými horninami, predovšetkým vápencami a dolomitmi. Vrcholové partie sú porastené nízkou kosodrevinou. Samotný vrchol poskytuje pekné výhľady na masív Salatína.

Prístup
-------

* po zelenej  turistickej značke zo Sivého vrchu
* po zelenej  turistickej značke zo sedla Predúvratie

Referencie
----------

1. ↑   *mapový portál HIKING.SK* [online]. mapy.hiking.sk, [cit. 2019-12-30]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Ostrá (vrch v Západných Tatrách)**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Ostrá (Západní Tatry) na českej Wikipédii.*

Malá Ostrá a Ostrá zo Sivej kopy
Súradnice: 49°13′06″S 20°01′43″V﻿ / ﻿49,2182°S 20,0286°V﻿ / 49.2182; 20.0286

**Kozí vrch** (poľ. Kozi Wierch; 2 291,2 m n. m.) je vrch vo Vysokých Tatrách v Poľsku. Leží približne 8 km juhovýchodne od Zakopaného a je najvyšším vrchom, ležiacim iba v tejto krajine. Východným smerom stojí v Doline Pięciu Stawów Polskich horská chata.

Poloha
------

Nachádza sa vo východnej polovici Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží v Malopoľskom vojvodstve, v okrese Powiat tatrzański a zasahuje na katastrálne územie mesta Zakopané a obce Tatranská Bukovina. Najbližšími sídlami sú severozápadne situované Zakopané a severovýchodne ležiaca Tatranská Javorina. Štít sa nachádza v Tatranskom národnom parku.

Opis
----

Kozí vrch leží v hrebeni, ktorý vybieha východným smerom zo Svinice (2 302 m n. m.) v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier na slovensko-poľskej hranici. Severne susedí Žólta Turnia (2 087 m n. m.), Zadni Granat (2 240 m n. m.) a Buczinowa Stražnica (2 242 m n. m.), východne Śvistowa Kopa (1 875 m n. m.), Široká (2 210 m n. m.), Svišťovky (2 070 m n. m.) a Opalony Wierch (2 115 m n. m.), južne Medziane (2 233 m n. m.), Hrubý štít (2 178 m n. m.), Hrubý vrch (2 428 m n. m.) a Veľká kopa (2 052 m n. m.) a západne Valentková (2 158 m n. m.), Svinica (2 302 m n. m.), Niebieska Turnia (2 262 m n. m.) a Kościelec (2 155 m n. m.). Severné svahy padajú do Kozej dolinky, ktorou odteká voda potokom Sucha Woda cez Czarny Staw Gasienicowy, južným smerom voda odteká Dolinou Pięciu Stawów Polskich potokom Raztoka do Dunajca. Na vrchol vedie značený turistický chodník.

### Výhľady

Skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Vysokých Tatier, hrebeň Belianskych Tatier a široké okolie Zakopaného, pri vhodných podmienkach možno pozorovať aj Oravské Beskydy, Spišskú Maguru a veľkú časť Nízkych Tatier.

Prístup
-------

* po  červenej turistickej značke:
	+ od západu po hrebeni z Kasprovho vrchu cez Svinicu
	+ od severovýchodu z vrcholu Krzyźne hrebeňom
* po  modrej turistickej značke cez Zawrat:
	+ od severozápadu zo Zakopaného cez rázc. Murowaniec
	+ od východu od chaty v Doline Pięciu Stawów Polskich

Referencie
----------

1. ↑   *Podrobný autoatlas – Slovenská republika 1 : 100 000*. Harmanec : VKÚ, a. s. 2008. ISBN 978-80-8042-509-8. Kapitola Mapová časť, s. 39.
2. 1 2 3 4  *Vysoké Tatry. Letná turistická mapa.* 1 : 50 000. Harmanec: VKÚ, a. s.
3. 1 2 3 4   *Mapový portál HIKING.SK* [online]. Denník N, [cit. 2023-04-05]. Dostupné online.
4. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-05]. Dostupné online.
5. ↑   *Mapy.cz* [online]. sk.mapy.cz, [cit. 2023-04-04]. Dostupné online.
6. ↑   *Peakfinder* [online]. peakfinder.org, [cit. 2023-04-05]. Dostupné online.

Pozri aj
--------

* Vysoké Tatry
* Tatranský národný park (Poľsko)

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Kozí vrch**

Externé odkazy
--------------

* Poloha na turistickej mape
**Fail Fattachovič Alsynov** (\* 7. december 1986, Juldybajevo, Baškirská ASSR) je verejný činiteľ a aktivista za ochranu prírody, etnickej identity a jazyka v ruskej republike Baškirsko.

Jeho odsúdenie na štyri roky väzenia vyvolalo v januári 2024 protesty v Baškirsku, v meste Bajmak, ktorých sa zúčastnilo niekoľko tisíc ľudí. Vyústili do potýčky s políciou, ktorá použila slzný plyn a bila demonštrantov obuškami.

Život
-----

Narodil sa v dedine Juldybajevo v Zilairskom rajóne v Baškirsku ako prostredný z troch bratov. Okrem nich má ešte sestru. Na Baškirskej štátnej univerzite vyštudoval históriu.

Alsynov sa pravidelne zúčastňuje všetkých demonštrácií za ochranu prírody v tejto republike. Zasadzoval sa tiež za zachovanie baškirského jazyka.

V súvislosti s ruskou inváziou na Ukrajinu kritizoval vojenskú mobilizáciu ako genocídu baškirského národa. Napísal, že vojna Ruska s Ukrajinou „*nie je naša vojna*". Úrady mu potom uložili pokutu 10 tisíc rubľov a v marci 2023 u neho prebehla domová prehliadka. Dlhodobo sa ukazuje, že práve z radov etnických minorít je v Rusku do bojov na Ukrajine vysielaných neúmerne mnoho mužov.

Alsynov bol tiež lídrom občianskeho hnutia Baškort (rus. Башкирская общественная организация «Башкорт»), ktorého cieľom bolo zachovanie etnickej identity Baškirov. Hnutie bolo v roku 2020 zakázané ako extrémistické.

Trestné stíhanie
----------------

Úrady začali Alsynova stíhať, keď sa naňho sťažoval Radij Chabirov, ktorý stojí na čele tejto republiky. Alsynov podľa neho štve miestnych obyvateľov proti predstaviteľom arménskeho, ruského a tatárskeho národa. Priaznivci Alsynova sú presvedčení, že zo strany úradov ide o pomstu za to, že pred rokmi prekazil plány na ťažbu v oblasti hory Kuštau. Neskôr bola v tejto oblasti vyhlásená prírodná rezervácia.

Podľa súdu je Alsynov vinný zo šírenia nenávisti, kvôli jeho vystúpeniu v roku 2023 na demonštrácii proti ťažbe zlata v Povolží. Odsúdil ho k štyrom rokom väzenia. Alsynov sa chce proti rozsudku odvolať.

Vynesenie rozsudku očakávalo pred budovou súdu v meste Bajmak niekoľko tisíc ľudí. Dav potom skandoval: „Slobodu!", „Hanba!" a „Fail, sme s tebou!" Demonštrácia prerástla v potýčky s políciou, ktorá použila slzný plyn a bila demonštrantov obuškami.

Referencie
----------

1. ↑  V ruskom Povolží vypukli nevídané protesty, demonštrantov rozháňa polícia, HNonline.sk, 17. 1. 2024
2. ↑  Anna Hrdinová, Kreml zaskočily nepokoje na Urale. Jedny z největších od začátku války, Seznam Zprávy, 18.1.2024
**Komitas** (armén. Կոմիտաս), alebo **Komitas Vardapet**, vlastným menom **Soghomon Soghomonjan** (\* 8. október 1869, Kütahya – † 22. október 1935, Paríž) bol arménsky hudobný skladateľ, folklorista, zakladateľ arménskej etnomuzikológie. Napísal významné teoretické práce o ľudovej hudbe, zbieral ľudové piesne a sám komponoval, zvlášť vokálne diela.

Život
-----

Už v jedenástich rokoch stratil oboch rodičov, načo vyrastal a vzdelával sa v Kevorkjanovom seminári v Ečmiadzine. Roku 1893 absolvoval a prijal meno Komitas (na počesť arménskeho spisovateľa zo 7. storočia).

V roku 1895 sa stal „ženatým kňazom" (tzv. vardapetom – odtiaľ jeho občas používané priezvisko). Potom odišiel študovať hudobnú teóriu na Humboldtovú univerzitu do Berlína. Tu sa zdržiaval v rokoch 1896 – 99.

Počas pobytu v Európe dospel k presvedčeniu, že je potrebné vytvoriť moderný arménsky národ. Za jeho kultúrnu základňu považoval arménsku ľudovú kultúru. Počas výprav na arménsky vidiek (vtedy bolo Arménsko súčasťou Osmanskej ríše) nazbieral 3000 piesní, z ktorých sa bohužiaľ zachovalo len 1200. Jeho záujem o ľudovú kultúru sa neobmedzil len na tú arménsku; roku 1904 napríklad vydal prvú zbierku kurdských ľudových spevov v histórii.

K šíreniu zozbieraných pokladov avšak tiež svojich vlastných diel, predovšetkým vokálnych, založil spevácky zbor, s ktorým cestoval po celej Európe. Oceňoval ho okrem iných napríklad Claude Debussy.

Roku 1910 sa presťahoval do Istanbulu. Keď Turci začali arménsku genocídu (apríl 1915) bol Komitas zatknutý, rovnako ako stovky ďalších arménskych intelektuálov. Sám sa obeťou teroru nestal, ale potom, čo sa dopočul o masakroch, psychicky sa zrútil a už sa nikdy plne neuzdravil. Roku 1919 opustil Osmanskú ríšu a dožil v Paríži, v psychiatrickej liečebni.

Komitas je dnes arménskym národným hrdinom a je považovaný za jedného z otcov národa.

Referencie
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Komitas**

Zdroj
-----

* *Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Komitas na českej Wikipédii.*

Autoritné údaje: * BnF: 138960875
* GND: 118937650
* ISNI: 0000000120369444
* LCCN: n80028497
* NK ČR: pna2015896499
* VIAF: 7574386
* WorldCat: lccn-n80028497
**Veda na dosah** je slovenský vedecko-popularizačný portál, ktorý ponúka množstvo noviniek, informácií a zaujímavostí zo sveta vedy a techniky. Návštevníci môžu na jednom mieste objaviť všetko o vede, výskume, podujatiach a iných aktivitách, ktoré sa dejú v tejto oblasti na Slovensku a vo svete.

Portál *Veda na dosah* je prevádzkovaný Národným centrom pre popularizáciu vedy a techniky v spoločnosti (NCP VaT) ako súčasť Centra vedecko-technických informácií Slovenskej republiky (CVTI SR).

O portáli
---------

Portál je určený všetkým, ktorých zaujíma veda a technika. Odborníkom prináša prehľad odborných konferencií, ako aj informácie zo slovenských univerzít a výskumných ústavov. Verejnosť objaví články, podcasty, videá a tipy na podujatia, napríklad pozorovania oblohy, vedecké prednášky či festivaly zamerané na popularizáciu vedy a techniky. Okrem toho *Veda na dosah* ponúka vedomostné kvízy, ktoré potrénujú myseľ návštevníkov.

Portál *Veda na dosah* má svojich priaznivcov na sociálnych sieťach Facebook a Instagram.

V súčasnosti publikuje vyše 1 100 článkov a informuje o stovkách podujatí ročne.

História
--------

Prvá verzia portálu *Veda na dosah* v rokoch 2015 – 2020
Verzia portálu *Veda na dosah* od roku 2021
Portál vznikol v rámci národného projektu PopVaT – Popularizácia vedy a techniky na Slovensku. Pilotná verzia odštartovala v polovici roka 2015 a odvtedy sa portál začal pravidelne obsahovo dopĺňať.

V priebehu januára 2021 sa portál inovoval na podobu, ktorá funguje dodnes. Nová verzia spĺňa podmienky na responzívny dizajn a venuje viac pozornosti aj prístupnosti webovej stránky. Je založená na delení článkov podľa oblastí Príroda, Technika, Zdravie a Ľudia. Portál postupne rozšíril svoj obsah o časť Kam za vedou s mapou centier vedy, hvezdární, botanických záhrad a vybraných múzeí. S príchodom novej verzie portálu sa zmenilo aj logo.

Do konca roka 2023 portál *Veda na dosah* publikoval viac ako 7 600 článkov.

Návštevnosť
-----------

Návštevnosť portálu *Veda na dosah* má stúpajúcu tendenciu a v roku 2023 dosiahol míľnik v podobe milióna návštev za rok.

Delenie obsahu
--------------

Články sú publikované v štyroch základných rubrikách: Príroda, Technika, Zdravie, Ľudia.

### Rubriky *Veda na dosah*

* Príroda

* Technika

* Zdravie

* Ľudia

* Podujatia

* Kvízy

* Videá

* Podcasty
* Kam za vedou

Referencie
----------

1. ↑   *CVTI SR spustilo popularizačný podcast Veda na dosah* [online]. : CVTI SR, 25.9.2020, [cit. 2024-03-29]. Tlačová správa. Dostupné online.
2. ↑   *Veda na dosah už aj v podcastoch* [online]. Quark, 19.9.2020, [cit. 2024-03-29]. Dostupné online.
3. ↑   *CVTI SR spustilo inovovaný portál vedanadosah.sk* [online]. CVTI SR, 1.2.2021, [cit. 2024-03-29]. Tlačová správa. Dostupné online.
4. ↑   *Portál VEDA NA DOSAH dosiahol míľnik v podobe milióna návštev* [online]. Veda na dosah, 8.1.2024, [cit. 2024-03-20]. Dostupné online.
5. ↑   *Kam za vedou* [online]. Quark, 17.2.2023, [cit. 2024-03-29]. Dostupné online.

Externé odkazy
--------------

* vedanadosah.cvtisr.sk
* 
*
MUDr. **Eduard Bárta** (\* 10. február 1910, Košice – † 23. marec 1973, Spišská Sobota) bol rakúsko-uhorský a potom česko-slovenský lekár židovského pôvodu.

Život
-----

Po absolvovaní štúdia na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1936) pôsobil ako sekundárny lekár v Košiciach a neskôr v Slovenskom Novom Meste. V rokoch 1944 – 1945 bol z rasových dôvodov väznený v koncentračnom tábore v Osvienčime a v tábore Dornahu, pričom aj vo väzení pôsobil ako lekár.

Po druhej svetovej vojne pracoval v západočeskom pohraničí ako praktický lekár a v roku 1951 sa prisťahoval do Popradu. Pracoval ako obvodný lekár v Matejovciach (obec pričlenená k Popradu v roku 1974) s pridruženými obvodmi a súčasne ako závodný lekár podniku Tatrasmalt a posudkový lekár.

Poznámky
--------

1. ↑  Údaj uvádza historička Anna Falisová, no v internetovej databáze absolventov univerzity nie je dohľadateľný.

Referencie
----------

1. 1 2  BÁRTA, Eduard. In: FALISOVÁ, Anna. *Lekári na Slovensku do roku 2000*. Bratislava : VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 2010. ISBN 978-80-224-1166-0. S. 92.
2. ↑   *Osoby, ktoré získali titul na UK* [online]. Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave, c2015, [cit. 2021-04-25]. Dostupné online. Archivované 2023-01-24 z originálu.
**Gorenje** je slovinský výrobca bielej techniky. So 4 % podielom na trhu je jedným z ôsmich najväčších výrobcov domácich spotrebičov v Európe. Spotrebiče sú predávané pod vlastnými značkami spoločnosti *Gorenje*, *Mora*, *Atag*, *Pelgrim*, *Etna*, *Körting and Sidex* a sú vyrábané v hlavnom výrobnom závode vo Velenje, rovnako ako spotrebiče na varenie v závode *Mora Moravia* v Mariánskom Údolí v Česku či chladničky a mrazničky v závode vo Valjeve v Srbsku.

Spoločnosť Gorenje spolupracuje s firmami ako Swarowski, Pininfarina, Karim Rashid a Ora-Ïto.

V roku 2018 prevzala 95 % podiel v Gorenje čínska spoločnosť Hisense.

Ocenenie
--------

Značka Gorenje získala medzinárodné ceny: Red Dot Design Award (19 cien do roku 2013), Plus X AwardTM (13 cien do roku 2013), ceny Grüner Stecker, Get Connected Product of Year Award, Product Innovation Award, Trusted Brand, Superbrands, Icograda Excellence Design Award, ICSID Excellence Design Award, Innovation of the year a ďalšie.

Referencie
----------

1. ↑   *Gorenje - Intelligent Appliances* [online]. Republic of Slovenia, [cit. 2009-08-12]. Dostupné online.
2. ↑   Číňania kupujú známeho výrobcu elektrospotrebičov Gorenje. *Aktuality.sk* (Bratislava: Ringier Axel Springer Slovakia), 2018-08-28. Dostupné online [cit. 2022-09-24].

Iné projekty
------------

Commons
* Spolupracuj na Commons Commons ponúka multimediálne súbory na tému **Gorenje**

Externé odkazy
--------------

* Oficiálna stránka Gorenje
* Oficiálna stránka Gorenje SK/
Ing. **František Oľha** (\* 19. október 1970, Prešov) je slovenský podnikateľ, učiteľ a politik, ktorý od roku 2022 pôsobí ako primátor Prešova. Predtým sa venoval aj občianskemu aktivizmu a slúžil ako mestský poslanec.

Politická kariéra
-----------------

V roku 2017 sa Oľha neúspešne uchádzal o post župana Prešovského samosprávneho kraja, skončil na šiestom mieste. O rok neskôr, v roku 2018, kandidoval na primátora Prešova, skončil však piaty. Podarilo sa mu ale dostať do mestského zastupiteľstva. V parlamentných voľbách v roku 2020 kandidoval za stranu ŠANCA v rámci kandidátnej listiny strany MOST – HÍD.

Primátor Prešova
----------------

### Kampaň

Spustená medzi prvými, jeho kampaň bola zaujímavá jeho fyzickou premenou, podarilo sa mu schudnúť až o 40 kilogramov. „*Ukázal som, že to dokážem a že som na sebe tvrdo pracoval nielen na chudnutí, ale aj na komunikácii a aj na zmene vzťahu k sebe. A ľudia uverili, že keď sa dokážem zmeniť ja, dokážem zmeniť celé mesto.*", povedal Oľha, pričom poukázal, že jeho fyzická premena nebola jediným dôvodom, kvôli ktorému ho ľudia volili. Voličom predstavil „31 férových riešení pre Prešov". Sám uviedol, že to „*nie je obyčajný volebný program, ale príručka, ako viesť mesto Prešov správnym smerom.*" Organizácia Transparency International Slovensko však jeho kampaň označila ako kampaň s výhradami. Na jeho transparentnom účte neboli označovaní platcovia a príjemcovia a ani niektoré podrobnosti. Okrem toho tam bol aj problém s jeho kontaktovaním, keď sa niektorí novinári nedokázali spojiť s jeho volebným tímom.

### Prvých 100 dní

Jeho nástup bol poznačený zmenou a znížením financovania samospráv, kvôli čomu musel pristúpiť k zvýšeniu daní a poplatkov. Problémy predstavovali aj dlhodobo neschválený územný plán, niektoré zmluvné vzťahy, nefunkčné verejné obstarávania, ale aj niektoré dokončené projekty.

Oľha za relatívne zlú označil aj nastavenú organizačnú štruktúru mesta, ktorá mala spôsobovať nefunkčnosť procesov na úrade. 1. marca 2023 bola táto štruktúra jeho vedením zmenená. Pribudli predtým zlúčené oddelenia životného prostredia a dopravy a útvar hlavného architekta.

Referencie
----------

1. ↑   *Program* [online]. 2022, [cit. 2023-10-01]. Dostupné online. Archivované 2022-09-23 z originálu.
2. ↑  A.S, Petit Press. *Voľby 2022: Novým primátorom Prešova bude František Oľha* [online]. presov.korzar.sme.sk, [cit. 2023-10-01]. Dostupné online.
3. 1 2   *Pred voľbami schudol 40 kíl. Primátor Oľha: Ľudia uverili, že keď sa dokážem zmeniť ja, zmením aj mesto* [online]. Pravda.sk, 2022-11-03, [cit. 2023-10-01]. Dostupné online.
4. 1 2  A.S, Petit Press. *Prehraté súdy, zvyšovanie daní, zmeny v rozpočte. Oľha hodnotí prvých sto dní vo funkcii* [online]. presov.korzar.sme.sk, [cit. 2023-10-01]. Dostupné online.